GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק קדמן: כשבעת ובעונה אחת אנחנו שרים פה את התקווה, בחדר סמוך מכייסים לנו את הארנק מהכיס.
יצחק קדמן: בזמן הזה מתקיים דיון בוועדת הכספים על התכנית הקרויה בטעות "תכנית ההבראה למשק", כאשר הסעיפים שנידונים ממש עכשיו הם קיצוץ ופגיעה בקצבאות הילדים, ביטול מענק הלידה ודברים נוספים.
יצחק קדמן: אני שמח להיות פה, כי פה אני מרגיש בחברה טובה, בחברה אוהדת, אבל אנחנו צריכים לדעת שבחדר סמוך מתקיים עכשיו דיון מאד חמור.
יצחק קדמן: התכנית הזאת – ספק בעיני אם תבריא את המשק.
יצחק קדמן: ברור לי לחלוטין שהתכנית הזאת תעשה הרבה ילדים חולים במדינת-ישראל.
יצחק קדמן: זאת התכנית שאמורה לתת תרופה לבעיות המשק הישראלי, אבל התרופה יותר מסוכנת מהמחלה, מפני שהתכנית הזאת תהרוס את החברה הישראלית, תהרוס מדינת רווחה או מה שנותר ממנה, ויש בה מסרים שליליים בצורה בלתי רגילה לגבי הסולידריות שאנחנו הצטיינו בה תמיד כעם וכחברה בישראל, וככזאת – לפי דעתי – התכנית הזאת היא אנטי ישראלית, אנטי ציונית, אנטי יהודית.
יצחק קדמן: אמר נכון היושב-ראש, שבחלקים גדולים ממנה אין גם תועלת כלכלית, וניתן להוכיח את זה בקלות רבה מאד.
יצחק קדמן: אגב, הוזכר פה הנושא של שילוב ילדים בחינוך הרגיל.
יצחק קדמן: הילדים שלא השתלבו בחינוך הרגיל, מפני שאם אין לילד מתקשה, מפריע, או בעל בעיות התנהגות, סייעת בבית-ספר והוא נשלח לבית-ספר רגיל, תוך זמן קצר הוא הורס את הכיתה, הוא הורס את המורה, הוא הורס את עצמו, והתוצאה תהיה פשוטה מאד, הוא יישלח חזרה לחינוך המיוחד.
יצחק קדמן: עלותו של ילד בחינוך המיוחד, ששם הסיכוי שלו להשתלב הוא נמוך מאד, כי אין לו עם מי להשתלב, העלות של בית-ספר לחינוך מיוחד יקרה פי כמה.
יצחק קדמן: כדי לקבל את כל השירותים שמגיעים לו, הוא צריך ללכת לבית-ספר לחינוך מיוחד, כי בבית-ספר רגיל הוא לא יוכל לקבל אותו.
יצחק קדמן: ולכן, גם מבחינה כלכלית אין פה שום תועלת, יש פה נזק עצום.
יצחק קדמן: כנ"ל לגבי טיפות חלב.
יצחק קדמן: אתמול השתתפתי בישיבה שארכה שש שעות בוועדת הכספים.
יצחק קדמן: באופן חד-משמעי הובהר שם, שלא יהיה חיסכון כלכלי.
יצחק קדמן: להפך, יש לי נתונים שהעלות של הפעלת טיפות חלב לקופות חולים בסופו של דבר תהיה יקרה הרבה יותר מהעלות של היום, וזה עוד לא מזכיר מה יעשו עם 2,000 אחיות טיפות חלב, ישלחו אותן הביתה לקבל דמי אבטלה?
יצחק קדמן: ישלמו להן פיצויי פיטורים?
יצחק קדמן: יתנו להם פנסיה מוקדמת?
יצחק קדמן: מי ישלם את כל זה?
יצחק קדמן: וכל זה, כדי מה?
יצחק קדמן: כדי להרוס שירות – דיברת על 13 שנה, זה שירות שקיים עוד טרום הקמת המדינה, הוא קיים 80 שנה במדינת-ישראל, עוד טרום מדינת-ישראל.
יצחק קדמן: זה אחד השירותים הכי מפוארים שיש.
יצחק קדמן: אגב, עם הצלחות אי אפשר להתווכח.
יצחק קדמן: ישראל אחת המדינות המובילות בעולם עם תמותת התינוקות הנמוכה שלה, עם אחוז כיסוי החיסונים שלה.
יצחק קדמן: בזכות מה זה מושג?
יצחק קדמן: למה אין אצלנו מגיפות של מחלות ילדים?
יצחק קדמן: למי אנחנו רוצים להידמות, האם ארצות-הברית זה המודל שלנו?
יצחק קדמן: אני מציע לכם להסתכל על ארצות-הברית מעבר ל-FIFTH AVENUE בניו-יורק, או לבברלי הילס.
יצחק קדמן: בארצות-הברית יש מקומות שבהם אחוז תמותת התינוקות דומה לזו שבעולם השלישי.
יצחק קדמן: לזה אנחנו רוצים להגיע?
יצחק קדמן: איזה מחיר אנחנו נשלם על אי גילוי מומים מולדים בשלב ראשון של הגילוי שלהם, שאפשר לתקן אותם?
יצחק קדמן: כמה יעלה אחר-כך יום אשפוז של ילד, שלא שמנו לב שהוא סובל מבעיות של שגשוג וצמיחה, שאחות של טיפת חלב במחיר אפסי יכולה לגלות את זה?
יצחק קדמן: אז מי ירוויח מכל העניין?
יצחק קדמן: עזוב כבר את העניין ההומני, עזוב כבר את העניין האנושי, עזוב כבר את החברה הסולידרית, אבל מי ירוויח כלכלית מהעניין הזה?
יצחק קדמן: אנחנו נשלב על זה ביוקר.
יצחק קדמן: ואיזה מסרים סמויים יש בתכנית.
יצחק קדמן: עכשיו דנים בוועדת הכספים על ביטול מענק לידה.
יצחק קדמן: מענק לידה הוא בערך 1,600 שקל.
יצחק קדמן: למשפחות רבות בישראל – ולא רק אלה שמתחת לקו העוני – מענק הלידה משמש כדי לקנות מיטה לתינוק, כדי לקנות חיתולים, כדי לקנות בקבוקים וכדי לקנות את הצרכים המיידיים של התינוק.
יצחק קדמן: פתאום, אני לא יודע מאיפה, אני לא יודע על סמך מה, החליט מי שהחליט לא לקצץ במענק הלידה ולהגיד ש-1,600 שקל זה הרבה מדי ולהוריד את זה ל-1,400 שקל – נניח, אם כי האם דווקא שם צריך לקצץ?
יצחק קדמן: החליטו שאת מענק הלידה מעכשיו יקבלו רק עבור ילד ראשון.
יצחק קדמן: אחרי ילד ראשון אין מענק.
יצחק קדמן: אנחנו המדינה הראשונה אחרי סין, שקובעת מדיניות מפורשת שהמספר הרצוי של ילדים במשפחה הוא אחד, זה המסר.
יצחק קדמן: זה נקבע לגבי ילד ראשון.
יצחק קדמן: לא קבעו שילד שני יקבל משהו כמו 70%, כי אולי אפשר להעביר את המיטה של הילד הראשון, או להשכיב שני ילדים במיטה, אם זאת השאיפה.
יצחק קדמן: אחרי ילד ראשון, מדינת-ישראל לא מכירה יותר בילדים.
יצחק קדמן: התכנית הזאת מבטלת באופן אכזרי את ריבונותה של הכנסת, אדוני היושב-ראש.
יצחק קדמן: ההחלטה שלא יהיו יותר חוקים פרטיים, אלא אם כן שר האוצר יסכים – ונכון שכתוב שם "חוקים שיש להם עלות תקציבית", אבל אתם יודעים מה כתוב בתכנית הכלכלית?
יצחק קדמן: מי קובע אם לחוק יש עלות תקציבית, הכנסת?
יצחק קדמן: לא, יש אחד שמוסמך לקבוע האם לחוק יש עלות תקציבית או לא, וזה שר האוצר.
יצחק קדמן: ואני יודע מהניסיון, שגם חוקים שאין להם שום עלות תקציבית, אין בעיה לשר האוצר להדביק תג מחיר.
יצחק קדמן: אין בעיה, אפשר להגיד לגבי כל חוק שיש לו מחיר, כי עוד איזה פקיד יצטרך להעביר נייר, כי עוד אנשי אכיפת חוק יצטרכו לדאוג לאכוף את החוק.
יצחק קדמן: לא תהיה יותר חקיקה פרטית.
יצחק קדמן: מרבית החקיקה החלוצית במדינת-ישראל בשנים האחרונות בנושא ילדים - אני מזכיר חוק פעוטות בסיכון, חוק ספריות ציבורית, חוק השאלת ספרי לימוד – אלה חוקים שנחקקו בחקיקה פרטית, ולא תהיה יותר חקיקה פרטית; שלא נדבר על חוקים שכבר עברו, חוקים שכבר עברו בכנסת, ועכשיו דוחים אותם.
יצחק קדמן: אגב, לא דוחים אותם בשנה.
יצחק קדמן: אם המצב קשה, אולי נגיד שנדחה אותם בשנה, או שנתחיל ליישם אותם בהדרגה?
יצחק קדמן: לא, בבת אחת דוחים חוקים לארבע ולחמש שנים.
יצחק קדמן: מה, עד כדי כך אתם לא מאמינים בתכנית הכלכלית שלכם?
יצחק קדמן: הרי אנחנו שומעים שמייד אחרי הקיצוצים כבר תבוא צמיחה למשק, אז למה לדחות בחמש שנים את החוקים האלה?
יצחק קדמן: ילדים יכולים לחכות חמש שנים?
יצחק קדמן: ובאיזה עלויות מזעריות מדובר: חוק השאלת ספרי לימוד עולה ארבעה מיליון שקלים בשנה, חוק חינוך חינם לילדים חולים – סכום דומה, כי החוק הוא מאד מוגבל.
יצחק קדמן: אגב, חלק מהחוקים האלה התקבלו בפשרות עם משרד האוצר, בפשרות לגבי מועד ההתחלה שלהם, בפשרות לגבי מי שהם יחולו עליו ומי שהם לא יחולו עליו.
יצחק קדמן: הם התקבלו בפשרה, וכבר היתה פשרה, ועכשיו דוחים אותם.
יצחק קדמן: התכנית הכלכלית הזאת גם מבשרת לנו דברים חמורים ביותר מבחינת – ועל זה כמעט לא דנים, זה כבר עבר בכנסת – הנושא של תקציבי משרדי הממשלה שמיועדים לטיפול בילדים: על קיצוץ בתקציב משרד החינוך, ועכשיו נוחתת עלינו רעה חדשה, ואולי יש פה אנשים שחושבים שזאת טובה.
יצחק קדמן: מקודם עכשיו רעיון לעבור לשבוע לימודים של חמישה ימים.
יצחק קדמן: שמעתי מישהו אומר שזה יאפשר לילדים לבלות את יום השישי עם הוריהם, כאילו שכל הילדים חיים בבתים שבהם הולכים לקאונטרי קלאב או נוסעים לחרמון ביום שישי.
יצחק קדמן: לא די לנו בסכנות הרחוב, עכשיו נשלח עוד רבבות רבבות ילדים ביום שישי אל הרחוב, מכיוון שההורים ששכרם נמוך ועובדים בחברות כוח אדם עובדים גם ביום שישי, וגם אלה שלא עובדים ביום שישי עושים כל מיני השלמות הכנסה, ואיפה יסתובבו הילדים?
יצחק קדמן: אומרים: "הם ילכו למתנ"סים".
יצחק קדמן: האם המתנ"סים זה בחינם?
יצחק קדמן: אתם יודעים כמה עולה היום חוג במתנ"ס?
יצחק קדמן: לאן ילכו הילדים האלה?
יצחק קדמן: ולא דיברנו על קיצוצים במשרד הרווחה.
יצחק קדמן: לא דיברנו על קיצוצים במשרד הבריאות.
יצחק קדמן: כל אלה השלכות ישירות על ילדים, שלא לדבר על זה שהיום אי אפשר בכלל לחשוב על איזושהי תכנית חדשה לילדים, כי שואלים אותך "מה אתה בא עם תכנית חדשה, מה אתה בא עם יוזמה חדשה?", או שואלים "כשמקצצים את הדברים הקיימים, אתה בא עם מרגרינה או עם חמאה, כשאין לחם למרוח עליו?".
יצחק קדמן: לאן אנחנו רוצים להגיע?
יצחק קדמן: לאיזו חברה?
יצחק קדמן: מדינת-ישראל לא הוקמה להיות חברת מניות, שתראה מאזן לאלה שסוחרים בבורסה.
יצחק קדמן: מדינת-ישראל הוקמה עם אידיאה.
יצחק קדמן: האידיאה החברתית של מדינת-ישראל היתה ברוח נביאי ישראל, ורוח נביאי ישראל היתה שגם לגר, גם ליתום, גם לאלמנה יש זכות קיום, שלא בבתי תמחוי, אלא איך אומר הרמב"ם?
יצחק קדמן: כופים על הצדקה.
יצחק קדמן: זה לא עניין של חסד.
יצחק קדמן: יש תפיסות עולם בדתות אחרות, שטוב להיות עני.
יצחק קדמן: זאת לא עמדת היהדות.
יצחק קדמן: עמדת היהדות היא לא לאפשר הצבר ההון בידי מעטים, בשביל זה יש שמיטה, בשביל זה יש יובל, בשביל זה יש לקט ופיאה ושכחה.
יצחק קדמן: למדינה שאין לה שום ערך, מלבד ערכים כספיים?
יצחק קדמן: את העניין הזה, אני מבקש אדוני היושב-ראש, שהוועדה הנפלאה הזאת שהתברכת – ואנחנו התברכנו בך שאתה עומד בראשה – לפחות דבר אחד אי אפשר לקחת מהוועדה הזאת, וזה את זכות הזעקה.
יצחק קדמן: אני לא יודע אם ישמעו את זה עד לוועדת הכספים שנמצאת כמה חדרים מפה, אבל לפחות שיתנו לוועדה הזאת ולאורחים הנכבדים שנמצאים פה את זכות הזעקה, שאי אפשר שאף אחד מהם יאמר "לא ידעתי שזאת תהיה התוצאה".
מיכאל מלכיאור: אני מאד מודה על הדברים הקשים מאד ששמענו פה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמע גם את הנציגים של המשרדים שנמצאים פה, ואחר-כך אני מאד אבקש מנציג משרד האוצר להגיב על הנושאים השונים.
מיכאל מלכיאור: לפני כן ביקש עמיתי חבר-הכנסת יולי אדלשטיין להגיד כמה דברים.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך אותך גם על המאמצים לחידוש פעילות הוועדה וגם על היבחרותך ליושב-ראש שלה.
יולי יואל אדלשטיין: אני מתנצל שאעזוב אחרי שאומר מספר מילים, כי אני צריך להגיע לנשיאות הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: במקום לחזור על המצב שאליו כבר התייחסת, דוקטור קדמן, ולשכנע את אלה שממילא משוכנעים, אני אחסוך את כל הנאומים ואפילו את זכות הזעקה, ואני אציע הצעה מעשית, שהיא אולי בעיניי גם ברוח אותה מסורת המדינה שעליה דיברת.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מרבים לדבר על קצבאות הילדים.
יולי יואל אדלשטיין: כרגע גם דובר על מענקי לידה, שאכן יש החלטה תמוה לגבי מענק לידה רק לגבי הילד הראשון.
יולי יואל אדלשטיין: אני חייב לשתף אתכם, שלגבי קצבאות הילדים יש איזושהי נקודה שעולה.
יולי יואל אדלשטיין: אני זוכר שהעליתי אותה בדיון תקציבי בשנת 1997, כשבעוונותיי הרבים הייתי גם חבר ממשלה.
יולי יואל אדלשטיין: קיבלתי אז הסבר מלומד, שבלתי אפשרי לעשות את מה שאני מבקש לעשות, ומאז זה חוזר בערך כל שנה.
יולי יואל אדלשטיין: השנה בישיבת הממשלה שר החקלאות דיבר על זה, ובישיבות סיעה אני דיברתי על זה.
יולי יואל אדלשטיין: אני מדבר על מבחן הכנסה עם כל מה שנוגע לקצבאות הילדים וגם למענקי לידה.
יולי יואל אדלשטיין: נכון שלא כולם הולכים ביום שישי לקאונטרי קלאב ונכון שלא כולם נוסעים לחרמון, אבל מה לעשות?
יולי יואל אדלשטיין: יש גם עשרות אלפי משפחות שנוסעות לחרמון וגם הולכות לקאונטרי קלאב, ועדיין יש להן ילד ראשון וילד שני.
יולי יואל אדלשטיין: הצעות מעשיות אולי יכולות לבוא דווקא מן הוועדה הזאת.
יולי יואל אדלשטיין: אני בטוח שיש הרבה מאד משפחות במדינת-ישראל – וטוב שכך, וכן ירבו – שלא במיוחד מרגישות אם יש להן קצבת ילדים של מאה ומשהו שקל בחשבון הבנק או לא.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שדווקא מן הוועדה הזאת יכולה לצאת קריאה מאד מעשית סוף סוף להתייחס לנושא הזה של מבחני הכנסה, ולהגיע למצב שמשפחות שהכנסתן החודשית 20,000, 30,000 או 40,000 שקל ויש להן ילד אחד או שניים במשפחה, אולי דווקא יתרמו את התרומה המאד קשה הזאת, אבל הם יתרמו את התרומה הזאת לאותן משפחות שיש להן הכנסה חודשית של 7,000-8,000 שקל ויש להן חמישה-שישה ילדים במשפחה.
יולי יואל אדלשטיין: אולי זה יהיה צעד מאד מעשי, ואולי לא רק זכות הזעקה תצא מן הוועדה הזאת, אלא גם צעדים מעשיים, כי זעקות בלבד לא יעזרו במיוחד לילד פלוני או ילד אלמוני.
יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני מתנצל על כך שאני עוזב.
מיכאל מלכיאור: אתה מתכוון לכך שיתנו קצבאות לפי מבחן הכנסה או שיטילו מס?
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאם תגיד "להטיל מס", אתה עוד מעט תקבל תגובה של כל המלומדים בכל העולם, ובמיוחד במדינת-ישראל.
יולי יואל אדלשטיין: לעומת זה, אם תגיע למצב שקצבת הילד הראשון וקצבת הילד השני – אני לא יודע איך תגדיר את זה, כי לא אני אמון על הניסוחים – לא תשולם למשפחות, שהכנסתן החודשית מעל X שקלים.
קריאה: זה מס של 100%.
יולי יואל אדלשטיין: אתה יודע מה?
יולי יואל אדלשטיין: אני אחד מהמשפחות האלה, ואני אומר את זה בפה מלא, ואני מוכן לשלם את המס הזה של 100%.
מיכאל מלכיאור: אני אגב בעד זה, אם אין ברירה אחרת, אבל מה שיטענו כמובן במשרד האוצר – ואני מניח שנשמע את זה – זה שזה פשוט בעקיפין הגברת המס השולי במדינה.
יולי יואל אדלשטיין: כשישכנעו אותי שזה כזה אסון להגדיל את המס השולי על סך מאה ומשהו שקל על מי שהכנסתו כ-30,000 שקל, אני לא בטוח שאני מחסידי התיאוריה הכלכלית הזאת, למרות שאני גם רוצה להישמע מאד ברור – אני לא חושב שאנחנו יכולים רק לומר "בואו נבטל את התכנית הכלכלית".
יולי יואל אדלשטיין: אני לא בטוח שזאת צריכה להיות הגישה שלנו.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו צריכים לחפש איפה הדברים הכלכליים האמיתיים, ואיפה באותה הזדמנות חגיגית שאוסישקין מת, גם הכניסו כל מיני סעיפים שגם לא שייכים לתכנית הכלכלית וגם פוגעים.
מיכאל מלכיאור: אנחנו נדון בהצעה הזאת.
יולי יואל אדלשטיין: אשמח להשתתף בדיונים.
מיכאל מלכיאור: פרופסור אמיתי, אני מבין שאתה אחראי במיוחד על כל מה שקשור למחלקות האם והילד.
יונה אמיתי: אני מנהל המחלקה לאם, לילד ולמתבגר, שהם בעצם שירותי הבריאות הבסיסיים שמשרד הבריאות נותן ברמה הארצית לילדים בישראל, החל מטיפות חלב דרך בתי-הספר.
יונה אמיתי: אני חושב שאין לנו מליץ יושר יותר טוב מדוקטור קדמן, שנכנס גם לנתונים של הבריאות בצורה מאד מקצועית ונתן את הפרספקטיבה של חשיבות ההשקעה הבסיסית לבריאות הילד הן בהיבט של תשתית בריאותית חיונית והן בהיבט של חיסכון כלכלי.
יונה אמיתי: אני רוצה להדגיש שלושה דברים בפעילויות השגרה ובחשיבות לשמר אותן ולשפר אותן.
יונה אמיתי: העובדה שהשירות בטיפות החלב ובבתי-הספר של שירותי הבריאות הוא שירות אוניברסלי שוויוני שאמור להגיע לכל ילד זה כלל יסוד בנושא זכויות הילד.
יונה אמיתי: ישראל קיבלה בנושא הזה גם פרסים ממערכות בינלאומיות, כולל מארגון הבריאות העולמי לפני ארבע שנים, דבר נדיר מאד בזירה הבינלאומית שישראל מקבלת פרס בסדר גודל כזה מארגון הבריאות העולמי.
יונה אמיתי: לגבי הנושא של רפואה מונעת, כל אנשי המקצוע יודעים וגם אנשי הכלכלה מסכימים, שהשקעה של שקל אחד ברפואה מונעת חוסך חמישה, עשרה או יותר שקלים בעלויות רפואה טיפולית, כשהרפואה המונעת לא ניתנת.
יונה אמיתי: האימפקט הכלכלי גבוה מעבר לנושא של בניית תשתית בריאותית.
יונה אמיתי: השוואת השירותים בין ישראל וארצות-הברית שדוקטור קדמן דיבר עליה היא דוגמה קלאסית לכך.
יונה אמיתי: מדינה כמו ארצות-הברית שמשקיעה בהוצאה לאומית בבריאות פי שתיים ממדינת-ישראל, גם אם נעשה את כל התחשיבים של ההוצאה הלאומית הכללית, מדדי הבריאות הקלאסיים, גם בתוחלת חיים, ירודים משלנו.
יונה אמיתי: הדוגמה הקלאסית להבדל בין השקעה בבסיס לבין השקעה בטיפול בסיבוכים היא סל הבריאות, סל הבריאות שנמצא במצוקה ובקיצוב קשה מזה מספר שנים.
יונה אמיתי: נכנסה לפני חודשים אחדים תרופה בשם "אוונדיה" לטיפול בחולי סוכרת בעלות של 40 מיליון שקל, שהיא טובה למאות או אלפים אחדים של חולים עם רמת סיבוכים מסוימת.
יונה אמיתי: שלא תחשבו שזאת תרופה לריפוי סוכרת, אלא זאת אחת מני מספר תרופות עם יתרונות מסוימים.
יונה אמיתי: העלות הזאת של 40 מיליון שקל לתרופה על מספר קטן של בני-אדם שווה לכל העלות של המערכת החיסונית במדינת-ישראל למיליון ילד.
יונה אמיתי: אני רוצה שתקבלו את הפרופורציות בין ההשקעה באדם שכבר נמצא ברמת סיבוכים גבוהה לבין ההשקעה בבסיס שהיא בעלות זניחה לחלוטין ושמונעת הרבה מקרים כאלה.
יונה אמיתי: בסכום כסף כזה ניתן היה למנוע כניסתם של אלפי בני-נוער למעגל המעשנים בישראל ולחסוך סיבוכי בריאות ועלויות בהיקפים אדירים.
יונה אמיתי: כולם יודעים שבתקופות משבר עם ישראל נחלץ ופועל בצורה מאד יעילה.
יונה אמיתי: כולם אומרים, גם מקטרגים, שלטיפות החלב היה תפקיד מאד חשוב בתקופת המעברות וגלי העלייה בשנות ה-50.
יונה אמיתי: אני רוצה להזכיר שגם בשנים האחרונות יש מדי פעם משברים, והכוח החלוץ שעומד בפתח ונותן את הפתרונות בזמינות גבוהה מאד זה אחיות טיפות החלב, למשל: הנושא של עולי אתיופיה - אגב, אני לא יודע כמה אנשים יודעים, אבל יש גם באתיופיה טיפת חלב.
יונה אמיתי: יש טיפת חלב באדיס אבבה, שמכינה את הילדים לפני העלייה ומביאה אותם לכאן אחרי אבחון ראשוני – פליטי צד"ל, התפרצות עשרות מקרי חצבת בירושלים, בעיקר בעדה החרדית, שבעקבותיה תוך יומיים חוסנו 2,000 ילד.
יונה אמיתי: אני לא רואה שיש הרבה מערכות, שמסוגלות לתת בגמישות כל-כך גבוהה תגובות כל-כך מהירות, תוך הגעה למצב של פתרונות כמו אופרציה צבאית.
יונה אמיתי: אלה רק מספר דוגמאות.
יונה אמיתי: מכל הסיבות האלה, אני קורא לוועדה לעשות ככל אשר ניתן לשמר ולשפר את השירותים.
מיכאל מלכיאור: אני מאד מודה לך.
מיכאל מלכיאור: אני רואה שיש לנו הרבה עבודה.
מיכאל מלכיאור: יעקב מרגי, חבר-כנסת חדש, ואנחנו בהחלט מצפים מאד לתרומתך פה בוועדה.
יעקב מרגי: אני מברך את היושב-ראש על בחירתו פה אחד.
יעקב מרגי: אני חושב שזאת בחירה טובה, ואנו ניווכח בכך בהמשך עבודת הוועדה.
יעקב מרגי: יש כמה דברים שמתסכלים אותנו חברי-הכנסת בעקבות הגשת התכנית הכלכלית וההתנהלות הפרלמנטרית בכנסת.
יעקב מרגי: זה גם מתסכל לשבת בוועדות ולשמוע – סליחה על הביטוי – את הקיטורים, שכולם אמת.
יעקב מרגי: שמענו את דוקטור יצחק קדמן.
יעקב מרגי: אני רוצה להבהיר לכם, שהכלים שיש בידינו חברי-הכנסת הם, לצערנו הרב – אנחנו שלא מייצגים את הקואליציה וגם לבי על חברי הקואליציה, שבתוך תוכם מתבטאים בצורה קשה על התכנית הזאת, אבל הפעילות הפרלמנטרית היא דורסנית ואגרסיבית.
יעקב מרגי: הממשלה הזאת מובילה את התכנית בריצת אמוק.
יעקב מרגי: אני רוצה להתייחס לתכנית הזאת בכמה נקודות ובקצרה.
יעקב מרגי: אם לא היתה התכנית הכלכלית הזאת, אנחנו היינו צריכים להתכנס פה היום, לדון ולקבל החלטות איך מעשירים את תחנות טיפות החלב.
יעקב מרגי: לצערנו הרב, החברה שלנו לא זוכה בידע רב בטיפול מונע או בזיהוי מחלות.
יעקב מרגי: טיפות החלב תורמות רבות למשפחות רבות בגידול ובטיפוח הילדים עם לידתם, גם בשלבי ההריון.
יעקב מרגי: אני הייתי מוסיף עוד הרבה נושאים, שהמדינה שלנו לא משקיעה ברפואה מונעת.
יעקב מרגי: אם מדברים על תכנית כלכלית, רפואה מונעת זאת אחת המשימות הכלכליות של המדינה שלנו.
יעקב מרגי: הייתי רוצה לומר לכל נציגי המשרדים שיושבים כאן וכן לחברי הקואליציה שיושבים כאן שלא יאמרו לנו מה ההצהרות של התכנית ומה לבקש מאתנו, כי לא ראינו אף פעם תכנית כלכלית שעוברת כששרי הממשלה שעומדים להיפגע מהתכנית הכלכלית יושבים בשקט, לא מתנגדים, לא יושבים עם שר האוצר כדי לדון עד לשעות הקטנות של הלילה.
יעקב מרגי: אולי בעוכרינו הדבר, אנחנו זוכרים את הדיונים הליליים על תקציב המדינה.
יעקב מרגי: בזנו לזה, דיברנו על הסחטנות ועל סלי הקניות, אבל סלי הקניות בסך הכל הטיבו רק עם העם, אף אחד לא נפגע מזה.
יעקב מרגי: כמו שאמר חברינו חבר-הכנסת יולי אדלשטיין, יש תכניות אופרטיביות בתכנית הכלכלית.
יעקב מרגי: המדינה במצב קשה.
יעקב מרגי: לצערי הרב, אני מסתובב בחברה, בציבור, ואני רואה לגיטימציה לתכנית הכלכלית מהציבור שעומד להיפגע ממנה.
יעקב מרגי: אני אומר לכם ששום תכנית לא שווקה בצורה כזאת עם שטיפת מוח לציבור הרחב.
יעקב מרגי: הורה שהסברתי לו שהוא עומד להיפגע מעשרה סעיפים בגלל התכנית הכלכלית הזאת, הוא מגן עליה בחירוף נפש.
יעקב מרגי: אנחנו היינו צריכים להתכנס פה היום כדי לדון על פשעים טרם התכנית הכלכלית.
יעקב מרגי: משפחות רבות סובלות מקשיים רבים, הן בחינוך, הן בבריאות.
יעקב מרגי: הייתי קובע סל תרבות לילד וסל חינוך אחיד לילד.
יעקב מרגי: אתם יודעים מה?
יעקב מרגי: אני חסר אונים, ואני לא אחד מאלה שיגיד לכם שאני אציע הצעה אופרטיבית.
יעקב מרגי: רבותיי, גם אם אני אציע הצעה, היא לא תיפול על אוזניים קשובות, אלא רק על אוזניים ערלות.
יעקב מרגי: אף אחד לא רוצה לשמוע.
יעקב מרגי: התכנית, לצערי הרב, תובא לקריאה שנייה ושלישית במחטף.
יעקב מרגי: מי שרוצה לראות מה זה מחטף, ילך לוועדת הכספים ויראה איך תכניות הרות אסון לילדי ישראל ולציבור בישראל עוברות בצורה כל-כך קלה בדיון כמעט סתמי בוועדת הכספים.
מיכאל מלכיאור: אני יכול להבטיח לחבר-הכנסת מרגי, שאנחנו נעשה את שלנו בנושאים האלה לא רק כדי לזעוק את הזעקה, אלא כדי לוודא שיהיו זרקורים על הפרטים שאנחנו שומעים היום.
מיכאל מלכיאור: נעשה את מה שאנחנו יכולים בנושא.
חנה שדמי: אין לי שום ספק שכל הקיצוצים בנושא של החינוך יפגעו בחינוך.
חנה שדמי: בשנים האחרונות אנחנו עושים מאמצים רבים לצמצם בהתנהגויות הסיכון שגם הן עולות וגם יורדות בגיל.
חנה שדמי: בשנה שעברה קיימנו דיון בוועדה הזאת על נושא האבטלה.
חנה שדמי: הביאו הרבה מאד מחקרים בנושא, שטענו שבתקופה כזאת של קשיים כלכליים עולה גם כל הנושא של אלימות וסמים.
חנה שדמי: צריך להבין שיש לזה גם עוד מחירים.
חנה שדמי: צריך לחשוב איך מטפלים בזה.
חנה שדמי: גם בנושאים האלה יש קיצוצים.
חנה שדמי: גם התקציב של משרד החינוך מקוצץ וגם המצב הכלכלי מביא להתגברות האלימות וצריכת הסמים.
חנה שדמי: מצופה מאתנו שנלמד את הילדים איך להתמודד עם המצב מבחינת תכניות.
חנה שדמי: אני יכולה להוציא מהתיק שלי תכנית לאופן בו מתמודדים עם בעיית אבטלה.
חנה שדמי: זה נשמע מצחיק, כי הנזקים הם כל-כך גדולים.
חנה שדמי: למרות שנעשו הרבה מאמצים כדי להתמודד עם נושא האלימות והיתה ירידה ברמת האלימות בשלוש השנים האחרונות.
חנה שדמי: אני חוששת לכל מה שהושקע בשלוש השנים האלה.
מיכאל מלכיאור: מה עושה משרד החינוך כדי למנוע את הדברים האלה?
חנה שדמי: קודם כל, בנושא של אלימות וסמים יש המשך של עבודה מאד מסיבית שתתאפשר בהתאם לתקציב.
חנה שדמי: אני יכולה להראות תכנית שיצאה לכל המערכת, שמדברת על האופן בו מורים יכולים לדבר עם ילדים על מצב כלכלי קשה.
חנה שדמי: יש הרבה מקום היום להתנדבויות.
חנה שדמי: אלה דברים שמשרד החינוך ייקח על עצמו, אבל בדיון כזה אין טעם לדבר על זה.
חנה שדמי: אני בהחלט חושבת שצריך ללמד את המורים לזהות ילדים במצוקה בתהליך הזה, איך לדבר עם ילדים על הנושא, איך לגייס אותם להיות מעורבים בנושא, להתנדב ולעזור למשפחות שיש להם קשיים.
מיכאל מלכיאור: את יכולה להתייחס למה שאמר פה מר קדמן לגבי צמצום שבוע הלימודים ולגבי ההשלכות שיהיו לזה על ילדים שאין להם מסגרות ולא יוכלו להיות עם הוריהם.
חנה שדמי: אני מסכימה שלגבי חלק גדול מהילדים זה אומר שהם יסתובבו יותר בחופים ובקניונים.
חנה שדמי: אני רוצה להגיד שגם יום חופשי הוא יום יקר למשפחה בגלל הדרישות שלהם.
מיכאל מלכיאור: אז מה הגישה של משרד החינוך והשר?
חנה שדמי: אין לי תשובה לשאלה הזאת.
חנה שדמי: אני יכולה להביא תשובה לישיבה הבאה.
מיכאל מלכיאור: זה נושא שנדון בו בנפרד לגבי כל ההשלכות של קיצור שבוע הלימודים.
מיכאל מלכיאור: יש לזה כמובן גם השלכות חברתיות לגבי הילדים.
מיכאל מלכיאור: הייתי רוצה שהנציג של הדורות הבאים יתייחס לדברים שנאמרו פה, ואחר-כך נשמע את משרד האוצר.
שלמה שהם: אני ברשות
שלמה שהם: כם רוצה לפתוח בניתוח של המהלך שאנחנו נמצאים בתוכו עכשיו, כי לפי דעתי הטיפול במהלך הזה יכול אולי להביא פתרונות.
שלמה שהם: לא אחזור על חלק גדול מהדברים שנאמרו, אבל אני רק רוצה להצטרף לדוקטור יצחק קדמן, שאנחנו נהנים הרבה יותר לשבת פה מאשר לשבת בוועדת הכספים, כי שם המצב הוא קשה.
שלמה שהם: אני חייב לומר שאתמול אחרי שעות רבות של ישיבה שם לא הגעתי במצב-רוח טוב הביתה, כי ראיתי איך הדברים נעשים שם.
שלמה שהם: לדעתי, הנושא הראשון שהכנסת צריכה לטפל בו זה הנושא שמצוי בתכנית הזאת והנושא החשוב ביותר, הנושא של הגבלת החקיקה הפרטית, משום שמה שקורה – ואני אומר את זה בצורה בוטה – זה שאנחנו הופכים יותר ויותר לרשות מחוקקת מסורסת, רשות מחוקקת שאין לה כוח להשפיע, רשות מחוקקת שבמקום שהיא תקבע את סדר העדיפות הלאומית, נקבע סדר העדיפות הלאומי על-ידי אנשים אחרים שלא מוסמכים לכך, ושלצערנו הם משפיעים במרחבים שבהם הם פועלים, ואני אומר את הדברים עכשיו קצת יותר בזהירות.
שלמה שהם: עדיין, הדבר הזה בעיניי הוא קשה ביותר.
שלמה שהם: אם יש דבר שצריך לצאת גם מהוועדה הזאת, אבל גם בכל הכנסת ולכל חברי-הכנסת זה לא לתת יד להמשך הגבלת החקיקה הפרטית.
שלמה שהם: רבותיי חברי-הכנסת, אדוני היושב-ראש, הגבלת החקיקה הפרטית היא שמביאה שוב ושוב למהלך שאנחנו רואים היום.
שלמה שהם: אפשר להתווכח על התכנית להבראת המשק או התכנית הכלכלית הזאת לכאן או לשם.
שלמה שהם: ברור מעל לכל ספק, שחלק לא מבוטל של החוקים שאנחנו דנים בהם היום ושיש בהם פגיעה חמורה בילדים – אין להם משמעות כלכלית, הם באים משום אגו של אנשי משרד האוצר.
שלמה שהם: זה לא קשור בשר כזה או בשר אחר, אלא בהצעות-חוק שכבר ישבנו פה עליהן שנים רבות קודם.
שלמה שהם: אפשר להתווכח עליהן אם הן נכונות או לא, אבל בוודאי שלא הנושא הכלכלי הוא שמביא אותן.
שלמה שהם: הממשלה ומשרד האוצר מביאים אותן שוב ושוב בכל מיני נושאים שיש בהם פגיעה חמורה מאד בילדים משום איזושהי עקשנות, שאפשר להתווכח אם היא נכונה או לא.
שלמה שהם: אין לה שום קשר לנושא הזה, לא לתכנית הכלכלית ולא להבראת המשק – היא לא קשורה לכאן.
שלמה שהם: אותו דבר לגבי נושא טיפות החלב או נושאים אחרים.
שלמה שהם: יש לכנסת תקנון.
שלמה שהם: תקנון הכנסת קובע, שצריך לדון בנושאים מסוימים בוועדות מסוימות.
שלמה שהם: יושבות ועדות הכנסת והאנשים שנבחרו ודנים בנושאים האלה, בכל אחד מהנושאים.
שלמה שהם: נושא הילדים נידון בוועדה לזכויות הילד, נושאים אחרים בוועדת החינוך ונושאים אחרים בוועדת העבודה והרווחה.
שלמה שהם: משום שהממשלה לא מצליחה בוועדות האלה להעביר החלטות שהיא רוצה, ואין בהם שיקולים כלכליים אמיתיים, הולכים ומביאים במסווה של תכנית להבראה כלכלית עוד חוק הסדרים.
שלמה שהם: הרי במה אנחנו עוסקים?
שלמה שהם: יש חוק הסדרים נוסף.
שלמה שהם: כתב יצחק קדמן שזאת כבר פעם חמישית בשנתיים, איזו תכנית חדשה יש כבר?
שלמה שהם: הרי חלק גדול מהדברים חוזרים פעם חמישית בשנתיים האחרונות.
שלמה שהם: על מה אנחנו מדברים?
שלמה שהם: זה דבר שנעשה שוב ושוב באיזשהו תרגיל של הורדת ידיים.
שלמה שהם: כל חוק שהכנסת מחוקקת ורוצה להעביר, חוזר אלינו פתאום.
שלמה שהם: פתאום אתה רואה איזו שורה אחת, שבה כתוב שחוק זה וזה בטל.
שלמה שהם: יושבת ועדה של הכנסת שנים עם מומחים, היא יושבת ומתווכחת ומגיעה לפשרות כאלה ולפשרות אחרות, היא מגיעה לחוק מסוים שהתקבל בכנסת ועבר ברוב, והחוק הזה הולך ונעלם.
שלמה שהם: נכון שהיתה בעיה בחקיקה הפרטית.
שלמה שהם: החקיקה הפרטית הלכה למקומות מסוכנים ואולי למקומות קשים, ואני מקבל את זה, אבל ההגבלה על החקיקה הפרטית – אסור לה שהיא תהיה מצד האוצר, היא חייבת להיות בתוך הכנסת.
שלמה שהם: אנחנו בזמנו הצענו – ואני חושב שזה צריך להיות הנושא – שיהיה איזשהו מבנה בכנסת, שמורכב מיושב-ראש הכנסת ומראשי ועדות שהם שיקבעו מה כן יכול לעבור, מה לא יכול לעבור או איך הוא יכול לעבור, אחרת נגמר העניין, נשב פה, וחבר-הכנסת מרגי אמר בצדק, שאנחנו למעשה מגלים אוזלת יד מאד ברורה.
שלמה שהם: לא צריך היה להיות אתמול גאון כדי לראות את ראשי משרד האוצר ואת הצורה שהדברים בוטאו שם, בצדק רב מבחינתם.
שלמה שהם: הם הולכים למדיניות מסוימת.
שלמה שהם: הם די מחייכים – בציניות – ולצערי הרב ראית את התשובה של בג"צ.
שלמה שהם: הוא היום פחות ופחות מתערב בדברים.
שלמה שהם: המצב הוא שלמעשה האנשים האלה, שיש להם ראייה כלכלית, אבל אין להם ראייה של עדיפות לאומית אמיתית, ואין להם לא פעם ראייה חברתית אמיתית עד סוף הדרך, הם אלה שקובעים את סדר העדיפות.
שלמה שהם: לגופו של עניין, אדוני היושב-ראש, אני אומר שני דברים נוספים.
שלמה שהם: קודם כל, הדבר המעשי הראשון – אני חושב שחשוב שבכנסת הזאת ייעשה כרגע מאמץ מצד כל חברי-הכנסת לעצור את החוק הזה, כי נקבעה הוראת שעה מאד בעייתית בחוק יסוד: משק המדינה (הוראת שעה) לגבי החקיקה הפרטית.