GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דורית פרידמן: אנחנו מוקירים תודה על העניין הזה, לא היינו יכולים לצאת לדרך בלעדיהם.
דורית פרידמן: הייתי שמחה מאוד אם היינו חוזרים לעבוד בשיתוף גם אם הם לא שותפו תקציבית.
דורית פרידמן: מה שאת אומרת כרגע הוא לא מבוסס על המציאות של "ערים בלילה".
דורית פרידמן: בפרויקט הזה יש שתיים ורבע משרות בשכר ו-64 מתנדבים.
דורית פרידמן: מרכז היום הוא תרומה של איש פרטי.
דורית פרידמן: הפעילות שיצקו לתוכו היא תרומה.
דורית פרידמן: אנשי המקצוע – הפסיכיאטרים, הפסיכולוגים, העובדות הסוציאליות, העובדים הסוציאליים – הם מתנדבים בפרויקט, וכל התקציב הוא תרומות.
מיכאל מלכיאור: אני לא חושב שזה התפקיד שלנו כרגע לשים זה מול זה, כי לא נצא מזה.
אדגר ללום: אני מקווה שאני לא אקומם אף אחד.
אדגר ללום: בעניין מלכישוע לא היית צריך להוסיף את מה שהוספת.
זוהר חמו: מודה ועוזב ירוחם.
אדגר ללום: נכון שפה יש גורמים שרואים את המצוקה שלהם גם במקום של המניעה וגם במקום של הטיפול, בכל מקום יש מצוקה.
אדגר ללום: אני עוסק בנושא של נוער 20 שנה במסגרת עמותת "בית חם".
אדגר ללום: אנחנו נמצאים בתווך בין המניעה לבין הטיפול ועובדים בנושא של ליווי בני נוער לטווח ארוך, לארבע שנים לפחות.
אדגר ללום: יש דברים שלא דורשים תקציבים.
אדגר ללום: בכנסת אפשר לפתוח את האוזניים קצת יותר בעניין דברים שקשורים לחקיקה שלא עולים כסף.
אדגר ללום: השאלה ששאל כאן חבר הכנסת מה עולה יותר, למנוע או לטפל אחר-כך.
אדגר ללום: זה נכון שזה נושא שהוא חשוב, אבל אני רואה את הירידה של הנערים למשהו שלא מתאים להם, ואפשר לקרוא לזה גם סמים וגם זנות וגם אלימות וגם כל מיני פשעים אחרים.
אדגר ללום: אבל אפשר למנוע את זה בשני מקומות: האחד, בהתייחסות אחרת של הגורמים המשטרתיים כלפי בני נוער, ואני יודע שמפתחים עכשיו הרבה את הנושא של גישור, שהוא מאוד חשוב בעיני, כי משם אנחנו יכולים לזהות את המקום של ההידרדרות.
אדגר ללום: הדבר השני הוא מהמקום של הנשירה מבתי הספר.
אדגר ללום: אלה שני המקומות הרגישים מאוד שאנחנו יכולים להיות שם בלי לבקש הרבה תקציבים בשביל זה.
מיכאל מלכיאור: אני חושב שהנושא של נשירה מבתי-ספר הוא נושא מאוד גדול.
אדגר ללום: הייתי קורא לו "הנשרה".
שלומית לוסטיג: פה הפתרון לבעיה שדנים בה כאן.
מיכאל מלכיאור: אנחנו פה מנסים לבודד נושא אחד.
מיכאל מלכיאור: ברור שצריכים לטפל מ"טיפת חלב" ועד מערכת החינוך.
מיכאל מלכיאור: אני בהחלט מסכים שהנושא של נשירה מבתי-ספר הוא תופעה איומה וחזקה ואין לנו פתרון לתופעה הזאת.
מיכאל מלכיאור: לדעתי זאת אחת התופעות הכי מרכזיות שאחת מתופעות הלוואי שלה היא הנושא שאנחנו היום דנים בו.
אדגר ללום: גם בנושא של החוק כלפי בני נוער, אני מדבר על תופעה.
אדגר ללום: נער שנתפס בכיכר ציון עם מריחואנה בכיס, נכנס לתהליך של הידרדרות.
אדגר ללום: 60%-80% מבני הנוער – יש להם התופעה הזאת בבתי הספר.
אדגר ללום: יש פה בעיה מאוד קשה.
ליאת מארק: לתחושתי משהו קצת הוחמץ, כי אנחנו באנו כאן לדון על פרויקט "ערים בלילה" שמטפל בניצול מיני מסחרי של קטינים, והתחושה שלי היא שכל אחד בא מהכאב שלו ומהמצוקה הכלכלית שלו כדי להצדיק ולתרץ למה הוא צריך לקבל עוד תקציבים ועוד משאבים.
ליאת מארק: אני בהחלט מברכת ואני עובדת בשיתוף פעולה עם כל אחד מהגורמים שיושבים כאן ואני בהחלט יכולה להיות קשובה ולהיות רגישה לצרכים שלהם, אבל אין סוג של תחרות, כי כרגע הפרויקט הספציפי הזה ממומן על-ידי תרומות בעיקר של המגזר העסקי ושל הקהילה בתל-אביב ובארץ כולה.
ליאת מארק: כרגע לא באנו לכאן כדי לעשות מיקח וממכר על תקציבים.
מיכאל מלכיאור: אני שמח שאמרת את הדברים, כי הם חשובים.
מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על ילדים, בנים ובנות, ברחבי הארץ, שהידרדרו ונפלטו מכל מיני סיבות, ואנחנו מדברים על איך לעזור לילדים האלה.
מיכאל מלכיאור: חשוב מאוד לבודד את זה, יחד עם זה שברור שכל הדברים קשורים כדי שנוכל להבין את התופעה ואיך היא הידרדרה עד המקום שהיא הידרדרה.
ברוריה זלצמן: לדבריה של ליאת, אני חושבת שזה נורמלי והגיוני שאם מזמינים אנשי מקצוע ונציגים של תחומים שונים, שנקשור את הנושאים.
ברוריה זלצמן: באשר לשותפות המקצועית, אני זוכרת, דורית, שהסתיים הפרויקט והצעתי לכך שנמשיך לבנות גוף שיחשוב באופן פרטני על כל נער ונערה, ומאז לא שמעתי ממך.
מיכאל מלכיאור: זה היה דבר מצוין.
מיכאל מלכיאור: אנחנו בהחלט ניקח את זה כחלק מהמסקנות פה.
יעל גור: ההתייחסות היא אולי לא לקצה של הדיון אלא למשהו שקשור למה שאתם עושים, לחקיקה.
יעל גור: אני חושבת שצריך להתייחס בחקיקה לנושא של הלקוחות, כשלוקחים בחשבון ענישה בחקיקה.
יעל גור: גם הלקוחות שצורכים את השירותים המיניים מקטינים, ואפשר לראות את זה באתרי הסקס באינטרנט ואפשר לשמוע את זה אפילו בשיחות עם אנשים, ואני מספרת על מחלות מין ואני מספרת על העבודה שאני עושה במכוני ליווי יחד עם "ערים בלילה", ואנשים לא מגנים את התופעה.
יעל גור: זה משהו שצריך לתת עליו דגש לא רק בהסברה ואולי בקמפיינים שלשכת הפרסום הממשלתית יכולה לעשות.
יעל גור: צריך לדבר על תופעה שאזרחים במדינת ישראל, אנשי עסקים שאתם רואים בבתי מלון ואנשים מכל שכבות האוכלוסייה, גם עובדי המגזר הציבורי, צורכים שירותי מין מקטינים.
יעל גור: זה משהו שהרשות המחוקקת צריכה לתת עליו את הדעת.
יעל גור: המציאו חוקים, אבל קשה מאוד לאכוף אותם, אני לא אומרת שאין חוקים.
מיכאל מלכיאור: אני מציע כסיכום שנברך את כל הגורמים שבנו ביחד את הפרויקט "ערים בלילה".
מיכאל מלכיאור: אני רוצה שאנחנו נמליץ לגורמים השונים שיעקבו אחרי הפרויקט ושיעשו כל מאמץ, גם הגורמים הממשלתיים, במינימום ההוצאות להמשיך את הפרויקט מבחינת הטיפול בילדים, שזה המוקד של הדברים, כדי שנוכל לעודד שהמדינה תעשה את מה שהיא צריכה לעשות כדי לטפל בילדים שנפלטו.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה לברך את על"ם ואת הגורמים האחרים שהשתתפו בדיון הזה.
מיכאל מלכיאור: אני חושב שזאת עבודת קודש מכל הבחינות, ואני מאוד מעודד מזה שאתם מטפלים כמו שמטפלים.
מיכאל מלכיאור: בעניין הטיפול המשטרתי והאפשרויות מבחינת הנוער שמעורב בעבירות, השאלה היא איך צריך או איך לא צריך לטפל.
מיכאל מלכיאור: גם על הנושאים האלה אנחנו נדון.
מיכאל מלכיאור: בוודאי שיהיו פה דיונים על כל הנושא הרחב הרבה יותר והלא פחות חשוב של תקיפות מיניות של ילדים.
מיכאל מלכיאור: זה נושא שראוי שהוועדה הזאת תטפל בו כמו שצריך.
מיכאל מלכיאור: כבוד יושב-ראש הכנסת, עמיתיי חברי-הכנסת ואורחים נכבדים, קודם כל אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת ולעמיתיי על האמון הרב שנתנו בי.
מיכאל מלכיאור: אמנם בינתיים זה אמון שקיבלתי בלי לעשות עבורו דבר.
מיכאל מלכיאור: אני מקווה שאנחנו נצליח.
מיכאל מלכיאור: כפי שאמר לנו יושב-ראש הכנסת, מהרבה מאד בחינות הוועדה הזאת צריכה להיות החשובה שבוועדות.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה להדגיש שבעיניי זה אכן כך.
מיכאל מלכיאור: כשעברתי מעבודה בממשלה - מאז תחילת כהונתי בכנסת – לעבודה בכנסת, זאת היתה הוועדה שאני ביקשתי קודם כל לתת את מרב המרץ הפרלמנטרי לעבוד בה.
מיכאל מלכיאור: אני מאד שמח וגאה על כך שקיבלתי את תפקיד היושב-ראש בוועדה הזאת, מכיוון שמהיום נעבוד באינטנסיביות.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד רק משהו עקרוני על הוועדה.
מיכאל מלכיאור: שינינו את השם של הוועדה, ולכן היה בלבול בהתחלה.
מיכאל מלכיאור: בכנסת הקודמת הוועדה נקראה "הוועדה לקידום מעמד הילד".
מיכאל מלכיאור: שינינו את השם ל"הוועדה לזכויות הילד", בהחלטת ועדת הכנסת והמליאה.
מיכאל מלכיאור: זה היה אחרי דיונים עם מי שהיתה יושבת-ראש מאד מצליחה בוועדה הזאת.
מיכאל מלכיאור: אגב, הייתי רוצה מאד שהיא תמשיך לעמוד בראש הוועדה, אבל לצערנו היא לא נבחרה לכנסת הנוכחית.
מיכאל מלכיאור: אני מדבר על חברת-הכנסת תמר גוז'נסקי.
מיכאל מלכיאור: אני חושב שהיא באמת שמה יחד עם אחרים את הנושא של הזכויות האלה על המפה.
מיכאל מלכיאור: מאד הפריע לה שם הוועדה, ואולי גם חוסר ההשתתפות של חברי-כנסת אחרים.
מיכאל מלכיאור: אמנם כך מתקבלות החלטות פה אחד, אבל מבחינת היעילות של העבודה הפרלמנטרית זה הדבר שהפריע לי ביותר.
מיכאל מלכיאור: אני חושב שהיא עשתה עבודה פשוט נפלאה.
מיכאל מלכיאור: גם ביקשתי ממנה ללוות עכשיו את הוועדה, ולעזור לנו בייעוץ ובהדרכה.
מיכאל מלכיאור: אני מאד מקווה ושמח שהיא נענתה בחיוב לאתגר הזה, ונמשיך לעבוד יחד על הנושאים הבוערים ביותר.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד שמבחינה הלכתית – אם מותר לי לעבור לתחום אחר – שהשיח של זכויות בהלכה הוא אך ורק שיח של חובות.
מיכאל מלכיאור: זאת אומרת, אנחנו לומדים מתוך החובות, מתוך האיסורים, גם את הזכויות - כך השיח ההלכתי – בכל התחומים, מלבד תחום אחד שהוא התחום של זכויות הילד, מאחר שהילד אין לו שיח של חובות.
מיכאל מלכיאור: יש לילד חובות, אבל מבחינה משפטית הלכתית פורמלית אין לו.
מיכאל מלכיאור: מבחינה זו יש גדר הלכתי אחר, כשזה מגיע לזכויות של הילד.
מיכאל מלכיאור: יש ביטוי הלכתי, שאומר בית-דין אביהם של יתומים .
מיכאל מלכיאור: לצורך הדבר הזה, שלא צריך להיתפס כפטרוניזם, בית-דין זה כל ההנהגה הציבורית.
מיכאל מלכיאור: כל מי שמופקד על הציבור, אני בהחלט רואה את בית המחוקקים כפר אכסלנס המופקד על ההנהגה הציבורית והכנסת והוועדה הזאת שמייצגת את כלל הכנסת בנושא הזה זאת ההנהגה הציבורית.
מיכאל מלכיאור: יתומים לעניין הזה בכל הפרשנות ההלכתית זה לא רק אדם שאין לו אבא ואימא, אלא זה כל ילד, בגלל שאין לו קול, או אין מי שיגן עליו, זאת חובה של הציבור להגן עליו, ולא רק כמושא לטיפול, אלא גם כבעל זכויות עצמאיות שיש לילדים בחברה שלנו.
מיכאל מלכיאור: לכן, שינוי שם הוועדה בהחלט מבטא את מהות העבודה, כפי שאני רואה אותה, שנעשית בכהונה של הכנסת הנוכחית.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד שקיבלתי כבר – מאחר שכבר פורסם שאולי אבחר ליושב-ראש – כזה מבול של פניות ונושאים כבדים ביותר של החברה שלנו.
מיכאל מלכיאור: אני מקווה שאנחנו נצליח בעבודה נמרצת, גם בתוך הכנסת ואולי גם בסיורים של הוועדה מחוץ לכנסת ובעזרת הארגונים שמיוצגים פה, ונצליח לעמוד במשימות, ולפחות להביע את המסר של הוועדה הזאת בכל מכלול המסרים שיש בכנסת.
מיכאל מלכיאור: כמובן שהכל צריך לבוא ביחד, גם בהקשר של המדיניות המתבצעת על-ידי הממשלה.
מיכאל מלכיאור: אני פה מברך את הנציגים של משרדי הממשלה שהוזמנו לפה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו נעבוד אתכם נמרצות בתקופה הזאת, כדי שנשיג את התוצאות ונגיע לדברים שהיושב-ראש איחל אותם, כשהתייחס לצדק לגבי מעמד וזכויות הילד.
מיכאל מלכיאור: פה אני גם רוצה להדגיש, שדוקטור יצחק קדמן יהיה שותף מרכזי בעבודה שלנו, כפי שיהיו שותפים אחרים.
מיכאל מלכיאור: יש לנו נציג בכנסת של הדורות הבאים, שכל מהותו לעזור לנו בעבודה שלנו פה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו נפתח, בלי להכביד על תקציב הכנסת, גם כלים – וכבר שוחחתי עם יושב-ראש הכנסת על העניין – כדי לחזק גם את המעמד של הוועדה הזאת גם כלפי הציבור הישראלי בכלל כלפי הכנסת וכלפי הוועדות המקבילות המוניציפליות שעל-פי חוק כבר הקימו - היו צריכות להקים כבר - ועדות מוניציפליות לנושא מעמד הילד בכל העיריות במדינת-ישראל.
מיכאל מלכיאור: 2.
מיכאל מלכיאור: השפעת התכנית הכלכלית על ילדי ישראל
מיכאל מלכיאור: הנושא הראשון שאנחנו נעסוק בו היום הוא הנושא הכי טבעי, אבל גם הכי כבד, ואנחנו לא נמצה אותו בוודאי בדיון היום, והוא השפעת התכנית הכלכלית על הילדים בישראל.
מיכאל מלכיאור: בכנסת הקודמת חוקקו חוק, שבכל הגשה של חוקים במדינת-ישראל חייבים לציין אם יש להם השפעה על הילדים בישראל ומה השפעתם ואיך היא באה לידי ביטוי.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד שאני ראיתי פה את התכנית, כפי שהיא הוצגה לכנסת.
מיכאל מלכיאור: אני מוכרח להגיד בלשון קשה, שהדבר הזה לא קיים לא את מה שכתוב בחוק, ובוודאי לא את כוונת החוק.
מיכאל מלכיאור: להפך, הביטויים שם הם כוללים ביותר, שיש לזה איזשהו השפעה על מעמד הילד, ובכך חשבו שיצאו ידי חובה.
מיכאל מלכיאור: בצורה מאד בזויה בעיניי, מצד האוצר שהגיש את התכנית הזאת, לא קיימו את הבסיס החשוב ביותר, כדי שחברי-הכנסת יוכלו למלא את תפקידם ולדעת אם להצביע בעד או נגד לפי המשקל שיש להשפעת כל סעיף וסעיף.
מיכאל מלכיאור: יש פה המון סעיפים, שיש להם השפעות על ילדים.
מיכאל מלכיאור: חלק מהם גם מיוצגים פה החל מטיפות חלב וספריות עד לדברים הבסיסיים ביותר, שאתה לוקח את האמצעים הבסיסיים מהילד ומההורים של הילד, שמאפשרים לו לתפקד.
מיכאל מלכיאור: זה גם בא לידי ביטוי בוודאי בנושא של הביטוח הלאומי לילדים, הקיצוץ בקצבאות לילדים, מענק הלידה ונושאים אחרים.
מיכאל מלכיאור: אז אתה לא מאפשר למורה לפרנס את ילדיו.
מיכאל מלכיאור: הנתון החמור מאד שקיבלנו עכשיו ממרכז מחקר ומידע הוא שרק בנושא של קצבאות ילדים, בנושא הזה בלבד, הוא דוחק עוד 83,000 ילדים במדינת-ישראל מתחת לקו העוני, מלבד העובדה שהתכנית דוחקת עוד את כל מי שהיה מתחת לקו העוני הרבה יותר עמוק לשוליים של השוליים.
מיכאל מלכיאור: אני קראתי את ההסכם הקואליציוני.
מיכאל מלכיאור: אנחנו לא חלק מההסכם הקואליציוני, אבל אני מוכן לקבל בנושא הזה את מה שכתוב שם בהסכם הקואליציוני.
מיכאל מלכיאור: כתוב שם שצריך לסדר מחדש מה מקבל הילד הרביעי והחמישי לעומת מה שמקבל הילד הראשון והשני.
מיכאל מלכיאור: אבל לא כתוב שצריכים לרמוס לגמרי את האפשרות של קיום משפחה מרובת ילדים, או אפילו משפחה עם מעט ילדים שנדחקת בצורה כזאת מתחת לקו העוני.
מיכאל מלכיאור: הרי לא רואים את המספרים בגדול.
מיכאל מלכיאור: לפי מה שידוע לי, לפני שנה התקציב לקצבאות ילדים היה שבעה מיליארד שקל בתקציב המדינה.
מיכאל מלכיאור: לפי תכנית משרד האוצר, אנחנו מורידים תוך פרק זמן של ארבע שנים את התקציב של שבעה מיליארד לתקציב של מתחת לשלושה מיליארד שקלים.
מיכאל מלכיאור: אם אני טועה, אני מקווה שיתקנו את המספרים שאמרתי, אבל בדקתי אותם היטב.
מיכאל מלכיאור: אין שום סעיף בכל תקציב המדינה, שבצורה כזאת מחזיר אותנו לתקופה כזאת.
מיכאל מלכיאור: אגב, לא היתה תקופה כזאת במדינת-ישראל.
מיכאל מלכיאור: המצב הרבה יותר חמור ממה שהיה אי פעם במדינת-ישראל.
מיכאל מלכיאור: האפקטים מצטברים, כי אלה אותן משפחות שגם סובלות בהרבה מאד סעיפים אחרים.
מיכאל מלכיאור: האפקט המצטבר, לדעתי, ראוי מאד להיות נידון בדיון הראשוני.
מיכאל מלכיאור: יש לנו מספר מסמכים, גם המסמך של ה-מ.מ.מ של הכנסת שהכין מסמך שלדעתי הוא מסמך רקע ראשוני, בעיקר לגבי הנושא של השינויים המוצעים בתכנית להבראה הכלכלית.
מיכאל מלכיאור: גם קיבלנו חלק מהעבודה שהוא עשה לוועדת החינוך והתרבות.
מיכאל מלכיאור: יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות נמצא כאן.
מיכאל מלכיאור: באופן טבעי תהיה לנו אינטראקציה, ואני מקווה עבודה פורייה.
מיכאל מלכיאור: יש מספיק עבודה לכולנו.
מיכאל מלכיאור: אני לא חושב שכולם קיבלו את המסמך של דוקטור יצחק קדמן על 20 המכות לילדים ולמשפחותיהם.
מיכאל מלכיאור: יש כאן נתונים מאד מאד קשים.
מיכאל מלכיאור: כהקדמה, אנחנו נתחיל לעבוד על זה.
מיכאל מלכיאור: כבר בשבוע הבא יתקיים ביקור בינלאומי של המנכ"ל של יונסף העולמי שיבקר בארץ.
מיכאל מלכיאור: אנחנו נקיים ישיבה חגיגית בנושא הזה.
מיכאל מלכיאור: לגבי יונסף, הם ביקשו גם להעלות את נושא הפגיעה בזכויות של ילדים פלסטינים בעקבות המצב הביטחוני כרגע.
מיכאל מלכיאור: אני אמרתי שאני חושב שזה ראוי שהוועדה הזאת תדון בנושא הזה, אבל יחד עם זה גם תדון בפגיעה בילדים הישראלים משני צדי הקו הירוק, גם כתוצאה מהמצב הביטחוני.
ראובן ריבלין: או שימוש בילדים כמגן חי לצורך ביצוע פעולות טרור.
מיכאל מלכיאור: כן, זה חלק מהפגיעה בצד השני.
אילן שלגי: אנחנו גם נצטרך לטפל במה שמופיע בספרי הלימוד במערכת הלימוד הפלסטינית.
מיכאל מלכיאור: אני חושב שראוי שנדון בנושאים האלה בביקור החשוב הזה שיתקיים כבר בשבוע הבא, בתאריך 19 בחודש זה.
מיכאל מלכיאור: אני מקווה שכל חברי-הכנסת יגיעו לישיבה הזאת.
מיכאל מלכיאור: אנחנו נכין את הישיבה לפני כן, כדי להעלות את הנושאים האלה, שאני חושב שמצד כנסת ישראל רצוי וראוי שנעלה עם המנכ"ל של יונסף העולמי.
מיכאל מלכיאור: אני מודה ליושב-ראש הכנסת, שכמובן תמיד מוזמן להיות עמנו וללוות אותנו.
מיכאל מלכיאור: במיוחד אני רוצה להודות לו על הנכונות לעזור לנו בקידום עבודת הוועדה הזאת.
ראובן ריבלין: מבחינת זכויות הילד נעשה ונשמע.
ראובן ריבלין: תודה רבה לכם, אני מתנצל, יש לי גם התחייבויות אחרות.
ראובן ריבלין: אני מודה לכם.
ראובן ריבלין: אני בטוח שהוועדה הופקדה בידיים טובות.
מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמע חלק מהנציגים שביקשו לדבר, וכמובן גם את חברי-הכנסת.
מיכאל מלכיאור: נתחיל בעבודה השוטפת של הוועדה.
מיכאל מלכיאור: כדוברת ראשונה אנחנו מזמינים את ברברה סבירסקי.
ברברה סבירסקי: אני רוצה לדבר פחות על נתונים ויותר על עקרונות.
ברברה סבירסקי: יש פה מסמך של שני עמודים, נעקוב אחרי כמה מהדברים.
ברברה סבירסקי: אחרי שנכתבה התכנית הכלכלית, השתנו הדברים במזרח-התיכון.
ברברה סבירסקי: יש לנו מצב ביטחוני חדש, שהרבה כבר דיברו עליו, ואולי זה הזמן להפחית את תקציב משרד הביטחון ולהוסיף לתקציב משרד העבודה והרווחה וכל המשרדים החברתיים.
ברברה סבירסקי: אם לא הייתי בכנסת, אני הייתי עכשיו מעלה דרישה לאנשי משרד האוצר לחזור בהם ולכתוב מחדש תכנית שמתאימה למצב החדש.
ברברה סבירסקי: מכיוון שנתבקשתי לא לדבר על מסמך חדש, אלא על מסמך קיים, אני אדבר עליו.
ברברה סבירסקי: הנושא הראשון שאני רוצה להעלות זה הנושא של חקיקה שנעשתה בשנים האחרונות, כדי לתת תשובה לבעיות חדשות, או שנראות אולי כבעיות חדשות של ילדים.
ברברה סבירסקי: נמצאו להן פתרונות בחקיקה, במידה רבה בוועדה הזאת על-ידי חברי-כנסת שהשתתפו בוועדה הזאת עם הנציגים של הארגונים החברתיים שיושבים פה.
ברברה סבירסקי: אבל התכנית הכלכלית דוחה את הפתרונות האלה.
ברברה סבירסקי: ילדים אינם זקוקים לאהדה, כי כבר יש להם אהדה.
ברברה סבירסקי: הם זקוקים להגנה ולשירותים.
ברברה סבירסקי: החוקים שנמחקים או שנדחקים נותנים שירותים ונותנים גם הגנות.
ברברה סבירסקי: מה אנחנו אומרים בתכנית הכלכלית הזאת?
ברברה סבירסקי: אין לנו כסף.
ברברה סבירסקי: אלה חוקים מאד טובים, מתקדמים ומודרניים.
ברברה סבירסקי: מצאנו בעיות חדשות, מצאנו דרכים ופתרונות חוקיים כיצד להתמודד איתן, אבל אין לנו כסף, אז לא.
ברברה סבירסקי: אני פונה לחברי הוועדה, אם אתם חברים בוועדה לזכויות הילד, הדרך לתת לילדים את הזכויות היא דרך החקיקה שכבר נעשתה, ולא למחוק אותה ולא לאפשר למחוק אותה.
ברברה סבירסקי: אם יש חוק שילוב, חוק החינוך המיוחד, שאומר שילד שיש לו צרכים מיוחדים – מה שנקרא ילד בחינוך המיוחד – צריך לקבל את אותו החינוך שמקבל ילד שאיננו בחינוך המיוחד.
ברברה סבירסקי: אם יש איזה כלי בחוק השילוב, עכשיו רוצים להגביל את הכלי הזה, שהוא יתייחס רק לחלק מהצרכים של הילד שיש לו צרכים מיוחדים.
ברברה סבירסקי: מה אומר הביטול של החוק הזה?
ברברה סבירסקי: הוא אומר שזה אמנם חוק מאד מתקדם ויפה, אבל אין לנו כסף, אז אנחנו ניתן רק שירותים מסוימים, ולא ניתן לילד החריג או לילד שיש לו צרכים מיוחדים להיות כמו כל הילדים, כי אין לנו כסף.
ברברה סבירסקי: המשמעות היא שהחברה שלנו לא יכולה להיות מודרנית, כי אין לה כסף להתמודד עם ילדים שיש לו צרכים שונים.
ברברה סבירסקי: לא מדובר על שנתיים, אלא נהרס החוק וכבר אין שילוב.
ברברה סבירסקי: יש חוק חינוך חינם לילדים חולים.
ברברה סבירסקי: גילינו שיש ילדים חולים תקופה של כמה חודשים או שנים, והם נמצאים בבתי-חולים, במוסדות או בבית.
ברברה סבירסקי: חוקקנו חוק, מצאנו דרך להתמודד עם הבעיה, דרך שלא עולה כל-כך הרבה כסף, אבל אז אמרו שהחוק עולה כסף, אז מחקו אותו לעוד שנתיים, אחרי שמחקנו את זה לשנתיים, אחרי שמחקנו את זה לשנתיים וכן הלאה.
ברברה סבירסקי: אם אתם בעד ילדים, לא מספיק להיות בעד הילדים, צריך את החוק הזה שייתן לילד חולה את אותו הדבר שמקבל הילד הבריא, אחרת איפה המודרניות שלנו ואיפה הזכויות של הילד?
ברברה סבירסקי: לגבי חוקים המטיבים עם ילדים נפגעי אלימות יחד עם חוק לדיני ראיות, גילינו שילדים נפגעים.
ברברה סבירסקי: מה עם הזכות שלהם כמו הזכות של המבוגרים לקבל מידע על התוקף או על החשוד בתקופה?
ברברה סבירסקי: אלה דברים נחוצים להגנת הילד.
ברברה סבירסקי: אם נמחק את זה, מחקנו את זכות הילד.
ברברה סבירסקי: אותו דבר לגבי דין הראיות.
ברברה סבירסקי: אם חוקרים שוטרים מבוגרים ילד שעד לאלימות במשפחה וצריך לחקור אותו כדי לדעת מה בדיוק קרה, אני לא צריכה להסביר לכם למה זה לא טוב.
ברברה סבירסקי: יש פה חוק שמסדיר את העניין הזה, ואומר שיחקרו אותו עובדים סוציאליים ואנשי מקצוע שמכירים את הבעיה.
ברברה סבירסקי: אבל אז באו ואמרו שהמצב הכספי הוא קשה, ולכן צריך לדחות את החוק הזה בשנתיים.
ברברה סבירסקי: או שיש לנו כסף למצות את זכויות הילדים או שאין לנו.
ברברה סבירסקי: אם אנחנו עובדים כל-כך קשה, מחוקקים חוק, אוספים את החומר ואחר-כך באים ואומרים לנו שאין כסף, מה עשינו?
ברברה סבירסקי: אי אפשר להגיד שאתה בעד ילדים ואז לבטל חוק שדואג לזכויות של ילדים.
ברברה סבירסקי: לגבי הגבלת החקיקה הפרטית, חלק גדול מהחקיקה הפרטית יצא מפה, מהוועדה הזאת, מהארגונים האלה, מחברי-כנסת שעבדו בשנים קודמות על אותם הנושאים שאנחנו מדברים עליהם.
ברברה סבירסקי: הגבלת החקיקה הזאת היא פגיעה ישירה בילדים.
ברברה סבירסקי: לא כתוב על זה "ילדים", אבל מדובר בילדים וצריך לדעת את זה.
ברברה סבירסקי: יש עוד חוקים, אבל זה העיקר.
ברברה סבירסקי: אני שמחה שחבר-הכנסת הזכיר את העובדה שילדים חיים במשפחות ושהם לא חיים לבד, ולכן אם פוגעים במשפחה של הילדים, פוגעים בילדים.
ברברה סבירסקי: אם פוגעים בהכנסה של ההורים, פוגעים בילדים.
ברברה סבירסקי: יש פה רישום של חוקים ושל הקיצוץ בכספים שהמשפחות יקבלו.
ברברה סבירסקי: אתם תוכלו לעבור על זה.
ברברה סבירסקי: זה מאד אירוני.
ברברה סבירסקי: יש סיוע מיוחד למשפחות עניות.
ברברה סבירסקי: הרבה ילדים חיים במשפחות עניות.
ברברה סבירסקי: אנחנו פוגעים גם בהטבות שעוזרות למשפחות האלה.
ברברה סבירסקי: זה מאד אירוני, שכאשר בשנת 1998 חוקקו תיקון לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, והחליטו שבגלל המצב הכספי צריך להטיל תשלומים חדשים על צרכני הבריאות.
ברברה סבירסקי: אבל מי שחוקק את החוק הזה אמר שיש משפחות עניות שלא יכולות לעמוד בתשלומים האלה, ולכן הציע לתת להן הנחות ופטורים.
ברברה סבירסקי: לכן קבעו מערכת של הנחות ופטורים.
ברברה סבירסקי: בימים רביעי וחמישי הממסד הבריאותי התאסף בים המלח בכנס שנתי, כדי לדון בשאלה הבאה – כיצד אפשר להגביר את השוויוניות של התשלומים במערכת הבריאות הציבורית.
ברברה סבירסקי: בו בזמן שהם דנים בשאלה התיאורטית היפה והחשובה הזאת, באו כנסת ישראל והממשלה והציעו למחוק ולהקטין גם את הפטורים וגם את ההנחות.
ברברה סבירסקי: הם מדברים באופן תיאורטי, והם גילו על-ידי ניתוחים סטטיסטיים רבים שבאמת גדל אי השוויון בבריאות, ושהנטל על המשפחות העניות שיש בהן ילדים גדל והוא גדול יותר מהנטל על המשפחות העשירות יותר וה"מסודרות" יותר.
ברברה סבירסקי: הם מנסים למצוא פתרונות, אבל איך אפשר למצוא פתרונות, אם בו בזמן יש גוף אחר, הגוף המחוקק, שמאיים למחוק חלק מהכלים שיכולים לתת את התשובות.
ברברה סבירסקי: מה הם הכלים?
ברברה סבירסקי: הכלים הם פטורים והנחות למשפחות שמקבלות הבטחת הכנסה, לקשישים, לעולים ולכל מיני קטגוריות.
ברברה סבירסקי: הם דנים בשאלה איך אפשר לשנות את הקטגוריות של אנשים שמקבלים פטורים, בו בזמן שמחליטים שלא יהיו פטורים או שיהיו פחות פטורים.
ברברה סבירסקי: יש פה בעיה.
ברברה סבירסקי: יש רצון לעזור, ומצד שני אין רצון לשלם את המחיר הכספי התקציבי כדי שהילדים יקבלו את מה שהם צריכים לקבל.
ברברה סבירסקי: צריך לזכור שלא צריך להיות כתוב בחוק ילדים.
ברברה סבירסקי: צריך להבין שהילדים חיים במשפחות.
ברברה סבירסקי: אם פוגעים במשפחות שלהם, פוגעים גם בילדים.
ברברה סבירסקי: תראו פה רשימה של נושאים.
ברברה סבירסקי: אני רק אוסיף את טיפת חלב, כי זה נושא שאני עוקבת אחריו הרבה שנים.
ברברה סבירסקי: בעשור האחרון משרד הבריאות בנה כ-100 תחנות חדשות של טיפת חלב ביישובים הערביים בגליל ובנגב וגם ביישובים הלא מוכרים.
ברברה סבירסקי: אם השירות הזה יעבור לקופות החולים, מה יקרה למרפאות האלה?
ברברה סבירסקי: המרפאות לא עוברות לקופות-החולים, המרפאות נסגרות, נמכרות.
ברברה סבירסקי: זה אומר שימצאו להן פתרון שיכניס כסף למערכת.
ברברה סבירסקי: כל העבודה שנעשתה ב-13-14 השנים האחרונות של בניית תחנות חדשות והגדלת הנגישות של שירותים מונעים לאם ולילד במגזר הערבי – ולא רק, אבל אני מזכירה את זה, כי שם היה הפער הגדול ביותר – כל זה ירד לטמיון.
ברברה סבירסקי: צריך לחשוב האם זה מה שאנחנו רוצים לעשות.
ברברה סבירסקי: יש פה עוד נושאים.
ברברה סבירסקי: אני לא אזכיר אותם, אלא רק אזכיר את הנושא האחרון, ששוב זה לא נושא לדיון בוועדה הזאת, אבל אי אפשר לשכוח אותו ואי אפשר שלא לקחת אותו בחשבון, והוא הפגיעה בחינוך הילדים במערכת החינוך.
מיכאל מלכיאור: אגב, זה כן נושא לדיון בוועדה.
ברברה סבירסקי: אני שמחה.
מיכאל מלכיאור: פה תהיה זווית של דיון שתהיה שונה מזו של ועדת החינוך והתרבות.
מיכאל מלכיאור: כמובן שנעשה דברים בתיאום, אבל בהחלט כל נושא זכויות הילד הוא נושא לדיון פה.
יעל דוידזון: וגם שירותי בריאות לתלמיד.
ברברה סבירסקי: נכון, וזה רשום פה.
ברברה סבירסקי: לגבי תקציב משרד החינוך, יש מעין דיסאינפורמציה גדולה מאד שתקציב החינוך בישראל הוא גדול, ואפילו הגדול בעולם.
ברברה סבירסקי: אנחנו הכי הכי, אבל זאת דיסאינפורמציה שאני מאד מופתעת שאנשי האקדמיה מפיצים, כי היא לא נכונה.
ברברה סבירסקי: ההוצאה לחינוך בישראל מאד גבוהה, אם אתם לוקחים בחשבון גם את ההוצאה הציבורית הממשלתית בתקציב משרד החינוך וההוצאה הפרטית.
ברברה סבירסקי: אז באמת ההוצאה שלנו היא בין הגבוהות בעולם המפותח, אבל לא בזה מדובר.
ברברה סבירסקי: זאת בדיוק הבעיה.
ברברה סבירסקי: הממשלה משלמת פחות ופחות, וההורים משלמים יותר ויותר, וביחד זה באמת תשלום בין הגבוהים בעולם.
ברברה סבירסקי: אבל התשלום של הממשלה ותקציב משרד החינוך, לא ברמה של יסודי, לא ברמה של חטיבת ביניים ולא ברמה של תיכון, הוא לא הגדול ביותר בעולם, ושלא יספרו לכם את זה.
ברברה סבירסקי: התקציב השנה דומה לתקציב של 1999.
ברברה סבירסקי: בינתיים גדלנו, בינתיים נכנסו עוד ילדים למערכת החינוך.
ברברה סבירסקי: כמובן שכאשר התקציב יורד, הצרכים לא מכוסים כמו קודם, ואת ההפרש משלמים ההורים.
ברברה סבירסקי: הבעיה היא לא שההורים משלמים את ההפרש, אלא שיש הורים שיכולים לשלם ומסתדרים או מסתדרים איכשהו, והורים שלא יכולים לשלם לא משלמים, והילדים לא מקבלים את השירותים.
ברברה סבירסקי: זאת הבעיה שלנו במערכת החינוך.
ברברה סבירסקי: אותו סיפור לגבי יום לימודים ארוך, שכמעט נמחק.
ברברה סבירסקי: במקום יום ארוך של לימודים עם תוכן יש יום ארוך של חוגים, הפעלות, העשרה, לא מה שרצו שיהיה.
ברברה סבירסקי: אם ההליך הזה יימשך, אין שום סיכוי לקבוע בסופו של דבר יום לימודים ארוך לכל הילדים בישראל.
מיכאל מלכיאור: את כיסית הרבה מאד נושאים.
מיכאל מלכיאור: כולכם קיבלתם את נייר העמדה של מרכז אדווה.
מיכאל מלכיאור: אני מאד מודה לברברה סבירסקי.
מיכאל מלכיאור: אני מקווה שלא רק נטפל בזה בצורה אקדמית, אלא גם בכל נושא ונושא, כי כל נושא ונושא פה ראוי לדיון מעמיק.
מיכאל מלכיאור: אני גם מוכרח להגיד שקשה לי גם לראות את ההגיון הכלכלי מאחורי הדברים.
מיכאל מלכיאור: יש חלק מהדברים שאני יכול להבין – אתה חוסך כסף, אף על פי שאנחנו יודעים שחלק מהחיסכון אחר-כך משלמים בריבית דריבית בתקציבים אחרים, אחרי שלא נקבל את הכלים להתמודד, משלמים את זה בצורה אחרת.
מיכאל מלכיאור: אבל יש כאן נושאים כמו טיפת חלב.
מיכאל מלכיאור: גם מבחינה כלכלית – ראיתי מחקר של משרד האוצר בנושא – טיפות חלב חוסכות למדינה, מלבד העובדה שזה אחד הנושאים שיש לנו קצת אור לגויים גם, כי זה נושא מאד ייחודי לנו.
מיכאל מלכיאור: אפילו מבחינה כלכלית רצופה, בלי שום שיקול אחר, קשה להבין חלק מהדברים האלה.
יצחק קדמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
יצחק קדמן: אני רוצה קודם כל לברך על הקמתה מחדש של הוועדה ועל שינוי שמה לוועדה לזכויות הילד, שמשקף יותר נכון את הנושא.
יצחק קדמן: אני כבר דיברתי עם יושב-ראש הכנסת – ואני אומר את זה גם פה – ואמרתי לו שנשאר לנו עוד דבר אחד לעשות, וזה להפוך את הוועדה הזאת לוועדה סטטוטורית קבועה של הכנסת, כדי שלא יצטרכו כל כנסת מחדש להיאבק על הקמתה.
יצחק קדמן: הגיע הזמן שלוועדה הזאת יהיה מעמד כמו של יתר ועדות הכנסת הקבועות, ואני מקווה שעוד בקדנציה הזאת נצליח לעשות את זה.
יצחק קדמן: אני מעריך ובטוח שגם היושב-ראש וחברי הוועדה יצטרפו לקריאה שלי הזאת.
יצחק קדמן: חבל שהוועדה צריכה בישיבתה החגיגית הראשונה לעסוק בנושא כל-כך קשה, למנוע מפולת של ממש בכל מה שקשור בילדים.
יצחק קדמן: אגב, אני די חצוי, והחלטתי בכל זאת להיות פה בוועדה.