GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שני דברים: אבל כדאי להביא לועדה חומר עדכני, כדי שנוכל לדון בזה.
שלושה גורמים: אחת הבעיות שבגינה חלק מהמטפלות הגיעו למצב שלא קיבלו משכורות בכלל, זה בגלל שהרשויות המקומיות האמורות לממן חלקים מתוך התקצוב הזה, לא העבירו בסופו של דבר את הכספים האלה למשפחתונים.
תמר אלמוג: יש לנו 2,300 משפחתונים בכל הארץ, 800 מתוכם נמצאים במגזר הערבי והבדואי, השאר נמצאים במגזר היהודי בכל הסקטורים אם זה החרדי או החילוני, בפריסה ארצית לפי הצרכים שהסברתי.
תמר אלמוג: כדי להפעיל את השירות, המשרד שלנו צריך להיות הליווי המקצועי.
תמר אלמוג: אותה מטפלת עוברת דרכנו הכשרה ועוברת ועדת מיון, אחר כך היא עוברת קורס ולאחר מכן היא צריכה להתחיל לעבוד.
תמר אלמוג: כל השיבוץ וכו' נעשה דרך רכזת מקצועית, שהיא בד"כ גם עובדת סוציאלית והיא אמורה לפקח על 28 משפחתונים.
תמר אלמוג: אנחנו מממנים את התקן שלה, כאשר תקן מלא זה 1 ל- 28 משפחתונים, בכל ישוב לפי מספר הילדים או המשפחתונים, ואנחנו מקצים את התקציב בהתאם לכך.
תמר אלמוג: יש רשויות שלהם יש 8 תקנים, כמו למשל ירושלים, יש רשות שיש לה 2 תקנים, יש רשות שיש לה ½ תקן ואפילו רשות שיש לה ¼ תקן.
תמר אלמוג: המשרד שלנו מעביר את ההקצבה לרשות, אשר משתתפת ב- 25% מהעלות של הרכזת.
תמר אלמוג: יש לציין שהשירות הזה מופעל בחלקו גם על ידי החברה למתנ"סים, כאשר 82 תקנים הם של הרשויות והיתר של החברה למתנ"סים.
תמר אלמוג: הילדים נרשמים דרך הרכזת, ומשובצים למשפחתונים.
תמר אלמוג: לגבי העלות, יש תעריף לתינוק ויש תעריף לילד, כאשר יש מסלול של אמהות עובדות ויש מסלול של אמהות המופנות על ידי משרד הרווחה.
תמר אלמוג: אמהות עובדות, משלמות תעריף X ישירות למטפלת.
תמר אלמוג: האמא מעבירה את כל המסמכים הדרושים לרכזת, אשר מעבירה אותם אלינו למשרד, אם האם העובדת נמצאת על פי הקריטריונים זכאית להנחה, אנחנו נותנים את ההנחה והאמא משלמת את הסכום על פי הדרגה שנקבעה לה.
תמר אלמוג: למשל, אם המחיר המרבי הוא 1,200 ₪ והאמא קיבלה דרגת הנחה של 700 ₪ השתתפות המדינה, אנחנו צריכים להעביר 700 ₪ באמצעות הרשות המקומית למטפלת, והאמא משלמת את היתרה.
תמר אלמוג: לילד רווחה, יש את אותו הסידור.
תמר אלמוג: אנחנו מעבירים את הכסף דרך השלטון המקומי, רשות שנמצאת בגירעון תקציבי הכסף "נתקע" שם ולא מגיע ליעדו.
תמר אלמוג: נכון שהבעיה היא קשה וקריטית, הרבה מטפלות נשארות ללא מענה וללא הכסף הזה שהוא חיוני להן, מה גם שחלק ממשפחות הרווחה אינן מסוגלות לשלם למטפלת אפילו את ההשתתפות העצמית שלהן, ואז המטפלות עומדות מול שוקת שבורה.
תמר אלמוג: לנו אין היום שום סנקציה נגד הרשות, אנחנו לא יכולים להגיד 'לא נעביר לכם את הכסף', כי בכך המטרה לא הושגה.
תמר אלמוג: העברנו או לא העברנו, הכסף לא מגיע ליעדו.
ואסל טאהא: הצעתו של ח"כ עיסאם מחול, שבאה לשמור על המשפחתונים, נכללת בחלקה.
ואסל טאהא: כלומר נושא הכסף המועבר ממשרד הרווחה לרשויות המקומיות, נכלל בהצעת החוק שלי, אבל החלק המועבר מהתמ"ת לא נכלל אבל אם יש אפשרות לסדר שהכסף של התמ"ת יועבר לחשבון, תיפתר הבעיה ואז לא יהיה צורך בזכיינים או בעמותות.
מיכאל מלכיאור: אולי נשמע כעת את עו"ד סוניה בולוס.
סוניה בולוס: היום שוהים בכל הארץ 10,000 ילדים במשפחתונים, כאשר מתוכם 3,200 ילדים לא יהודים שזה כולל ילדי עובדים זרים.
סוניה בולוס: אפשר לומר, ש- 6% מכלל הילדים השוהים במעונות יום ובמשפחתונים, הנם ערבים.
סוניה בולוס: אני חושבת שבישיבה הזאת כדאי להתמקד בנושא המשפחתונים, בכל המגזר הערבי יש כיום בעיקר משפחתונים ורק 25 מעונות יום, שזה כלום, וצריך לפתור את הבעיה הזאת.
סוניה בולוס: צריך לזכור שלצורך הפעלת המשפחתון, המטפלת חייבת להוציא מכספה על דברים כמו מזון וצעצועים, ובמצב כזה של חוסר בהכנסה כל המערכת כבר קרובה לקריסה טוטאלית.
סוניה בולוס: אנחנו מסתכלים על כך כפגיעה בילדים קטנים, אשר ייאלצו לוותר על מסגרת שהיא מאוד חיונית להתפתחותם, פגיעה במטפלות עצמן שזה מקור הכנסתן היחידי, ופגיעה בכל האמהות העובדות שאין להן היכן לשים את הילדים, ועם המשכורות שהן מקבלות במגזר הערבי, אי אפשר לחשוב כלל על מטפלת פרטית.
דינה שלום: לפני כן, ברצוני לומר מספר מילים בעניין המשפחתונים.
דינה שלום: הוצג כאן, שכאילו המשפחתון נמצא בעדיפות אחרת או ברמה אחרת מהמעון.
דינה שלום: כעובדת סוציאלית, אני רוצה להגיד שיש ילדים שמסגרת המשפחתון מתאימה להם יותר כי זו מסגרת קטנה יותר וביתית יותר וכו'.
דינה שלום: כשאנחנו יושבים בלשכה, אנחנו לוקחים את השיקול שזה יהיה זמין להורים כדי שהאמא לא תצטרך לנסוע, ויש מקומות שבהם יש כפרים ערבים מפוזרים שקשה משם להגיע למקום מרכזי, ואם קשה להגיע למשפחתון אז בטח ובטח למעון עם הרבה יותר ילדים.
דינה שלום: כלומר, יש למסגרות האלה איכויות שלפעמים חלקן עדיפות על מעון יום.
דינה שלום: יש ילדים שמתאימים לשתי המסגרות, כך שאני לא רואה את המשפחתון כפחות ברמתו מאשר המעון.
דינה שלום: כפי שאמרתי קודם, הבעיה היא אכן חמורה וברשותי רשימת נתונים שביקשתי מהפיקוח שלנו, לאחר ששמעתי את הבעיה.
דינה שלום: ביקשתי מהם לאסוף ולהעביר לי מידע על כל ישוב וישוב שהם מפקחים, דרך רכזות המשפחתונים אשר יושבות היום בלשכות הרווחה.
דינה שלום: למעון היום, אם זה ויצ"ו או נעמ"ת או מליסון במזרח ירושלים וכל הארגונים שמקבלים את מלוא הסכום מהמדינה, אבל יש קיזוזים שונים לאחר מכן דרך השלטון המקומי.
דינה שלום: כלומר, המעונות כבר עכשיו הם מופרטים כי הם לא פועלים ישירות על ידי המדינה, הארגון מקבל את מלוא התשלום ולאחר מכן הגופים עושים ביניהם את החשבונות.
תגריד אל אחמד: כיום יש ארגון מקצועי של מטפלות המשפחתונים, אמנם עדיין במגזר הערבי אבל אנחנו מתכוונות להקים משהו ארצי, והן מאוד מבקשות שלפחות יהיו שותפות בנושא כי יש להן הרבה מה לומר.
תגריד אל אחמד: לשמוע את המטפלות עצמן, זה שונה משמיעת הדברים מכל גוף חיצוני אחר.
תמר אלמוג: דבר נוסף, זה התשתית המקצועית שצריכה המטפלת.
תמר אלמוג: אני הדגשתי, שאותה מטפלת עוברת אצלנו הכשרה במימון של המשרד, וזה שהיא עברה הכשרה זה עדיין כלי מאוד ראשוני והיא עדיין רחוקה מלהיות מטפלת טובה ומקצועית.
תמר אלמוג: היא צריכה ליווי מקצועי, במקום שהיא צריכה את החיזוק.
תמר אלמוג: הסברתי שיש לנו 92 תקנים, אבל הם פזורים על פני 140 רשויות.
תמר אלמוג: יש רשויות שיש להם "רסיסים" של חלקיות תקן, כך שאותה רכזת היא גם עובדת סוציאלית בלשכה ומטפלת בדברים הבוערים ביותר בלשכה ואולי המשפחתון עובר לסוף סדר היום שלה.
תמר אלמוג: זה מצביע על מה שקרה בשטח, נאמר כאן שהמטפלות במגזר הערבי הקימו איגוד.
תמר אלמוג: למה הם הקימו איגוד?
תמר אלמוג: כי אין להם מענה במבנה הארגוני הקיים.
תמר אלמוג: נקודה נוספת שבגינה אנחנו חייבים לצאת למכרז, חשב המשרד דורש שחברת המתנ"סים תעבור מכרז כי אין לה פטור ממכרז באופן פורמלי.
תמר אלמוג: השנה נתנו לי אישור מיוחד בועדת פטור ממכרזים, והם אמורים לסיים את ההתקשרות שלהם איתנו באוגוסט 2004, כך שבכל מקרה אני צריכה להכין מכרז.
תמר אלמוג: המכרז הזה ייצא, ואני חושבת שאפשר לעשות זאת הדרגתית, אנחנו נלמד בשטח ונראה.
תמר אלמוג: המצב הקיים הוא לא טוב, הוא קם טלאי על טלאי והגיע הזמן לעשות סדר וארגון.
מאיר טולדאנו: יש הבדל בין המשפחתונים למעונות, בתחום הזה שקשור לבטיחות ילדים.
מאיר טולדאנו: במסגרת תפקידי אני נמצא הרבה מאוד בישובי הבדואים בדרום, אני מנהל את השלוחה של "בטרם" בסורוקה, ואני רואה את התוצאות בישובי הבדואים בדרום ואני מניח שבאותה מידה זה גם בישובים ערבים בצפון.
יעל דן: הועדה הזאת ישבה לפני מספר חודשים, בנושא של חוק חדש "פיקוח מסגרות חינוכיות לגיל הרך".
יעל דן: זאת אומרת, שלא יתכן שתקום איזושהי מסגרת במדינת ישראל לילדים קטנים ללא פיקוח, מה שיש היום ש- 80% מהילדים נמצאים במסגרות ללא פיקוח.
עסאם מח'ול: דבר נוסף, בדיוק בישובים כאלה שהם מוכי אבטלה ועוני, המשפחתונים הם פרצה נוספת שהם יכולים למצוא מבחינת תעסוקה, אם זה תעסוקת נשים או תוספת הכנסה, וכל פגיעה גם בתחום הזה היא קטסטרופלית.
עסאם מח'ול: אני חושב שאנחנו צריכים לעודד, לדעתי הפתרון שעומד כיום על הפרק, הוא להסיר את התנגדות הממשלה להצעת החוק שהוצגה בשבוע שעבר, עד שלא מציעים הצעה מתקבלת על הדעת לגבי כל הגורמים.
עסאם מח'ול: אם לא, יש לדאוג שזה יעבור או דרך תקציב החינוך או דרך תקציב הרווחה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו צריכים עכשיו פתרון מאוד מהר, אם את אומרת שהתכנית תיכנס לתוקף ב- 1.9.2004, זה אומר גם שצריכים עכשיו לקבוע את זה.
מיכאל מלכיאור: כמה זמן לדעתך, ראוי לתת למנכ"לים שלכם לסגור את הנושא הזה?
מיכאל מלכיאור: אנחנו מבקשים דיווח חזרה על הפתרון, שייקחו בחשבון את כל הדברים שדיברנו עליהם, שזה ייעשה בשותפות גם עם ארגוני הנשים וגם עם האגודה לזכויות האזרח וגם עם ארגון "כיאן", אלה ארגונים היודעים על מה הם מדברים ולוקחים את האחריות במצב מאוד קשה.
מיכאל מלכיאור: דבר שני, אנחנו מבקשים בינתיים שאתם תיכנסו לכל מקום ומקום כדי לפתור את הבעיה של האנשים שלא קיבלו משכורת, אם זה 5 חודשים או שנה או שנתיים, זה צריך לעשות באופן פרטני כי לא יהיה לנו פתרון כולל לנושא.
מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה המינימום שאיתו אנחנו יכולים לצאת מהישיבה הזאת.
מיכאל מלכיאור: שהיו בנושא הזה בעיתונות וגם את המכתב של המ"מ.
מיכאל מלכיאור: יש פה זוויות רבות לדחוף את השאלה הזאת, יש דברים עקרוניים שקשורים לדברים חוקיים של התנגשות ערכים אולי.
מיכאל מלכיאור: מצד אחד חופש ביטוי ומצד שני, אי חופש לעשות דברים שהם פוגעים באנשים אחרים, במיוחד בילדים שאנחנו מטפלים פה.
מיכאל מלכיאור: ויש פה גם היבטים של נגישות של ילדים לאינטרנט.
מיכאל מלכיאור: כמובן אנחנו מדברים פה על הצדדים הבעייתיים של אינטרנט, לא אינטרנט ככלל, יחד עם השאלה של מה אנחנו עושים מבחינת העבירות שיש באתרים מסוימים באינטרנט, במיוחד שמגיע לפורנוגרפיה של ילדים, פדופיליה.
מיכאל מלכיאור: אני מבקש שבדיון היום, נתרכז בהיבטים באופן פרקטי.
מיכאל מלכיאור: זה מאוד חשוב לי.
מיכאל מלכיאור: אפשר לדבר על כל הרוע שיש בעולם וכל האתרים בעולם וכו', זה לא בידינו.
מיכאל מלכיאור: אני מניח שיש שיתוף פעולה בינלאומי בנושא ואני מאוד בעד, ואני יודע שבתחום הזה יש קונצנזוס, יש שיתוף פעולה.
מיכאל מלכיאור: יחד עם זה, אני חושב שמאוד חשוב לנו לטפל במה שאנחנו כן יכולים לעשות משהו עם זה.
מיכאל מלכיאור: במיוחד עם המצב פה במדינת ישראל, בעיקר בתחום הנגישות לפדופיליה.
מיכאל מלכיאור: אני כמובן מדגיש שאינטרנט האופן כללי הוא כלי ככל כלי אחר.
מיכאל מלכיאור: אפילו על תורת ישראל, להבדיל אלף אלפי הבדלות, כתוב "עץ חיים היא למחזיקים בה", לצורכי המאושר, זה סם החיים.
מיכאל מלכיאור: אבל אם משתמשים לרעה גם בתורה היא יכולה להפוך להיות סם המוות כפי שאומרת הגמרא.
מיכאל מלכיאור: ואם זה נכון לגבי התורה, ודאי שזה נכון לגבי האינטרנט.
מיכאל מלכיאור: אנחנו רואים פה תופעות וזה הולך ומתרחב, שממש הכלי הזה הופך להיות סם המוות, שמביא למוות ולהרס של ילדים של משפחות, ודברים הכי איומים שאפשר לתאר אותם.
מיכאל מלכיאור: ושוב, לאדם שרוצה לעבור עבירות מין, יש לו את הנגישות לכל העולם.
מיכאל מלכיאור: לפני כן היה צריך לפחות שיהיה לו נגישות פיזית לאנשים מסוימים - אבל פה, בלחיצת כפתור, יש לו נגישות לכל העולם, התופעות הללו גורמות לבעיות רבות.
מיכאל מלכיאור: אני מאוד מבקש שאנחנו נדון במצב פה במדינת ישראל ובדברים שאנחנו יכולים לשפר ולעשות אתם משהו.
מיכאל מלכיאור: אני מציע שאנחנו נתחיל לשמוע דווקא מהצד המשטרתי, כי יש יחידה במשטרה שעוסקת בעבירות מחשב בכלל ובנושא הזה ספציפי.
מיכאל מלכיאור: הפעם נתחיל משם ואח"כ נקבל סקירות יותר רחבות של התופעה וההמלצות מה אנחנו יכולים לעשות.
מאיר זוהר: לומר, הוא חוד החנית של משטרת ישראל בכל הנושא של פשיעת מחשבים.
מאיר זוהר: בנוסף למיפלג עבירות מחשב, שמונה כיום רק 9 חוקרים לצערי, יש מערך של חוקרי מחשב מיומנים שמצוי במרחבים ובמחוזות השונים.
מאיר זוהר: הם מסוגלים לתת מענה בסיסי לתופעות פשיעה במחשבים.
מאיר זוהר: כשאנחנו מדברים על תופעות הפשיעה במחשבים, צריך להבין שפדופיליה זה רק חלק, אפילו לא הייתי אומר, העיקרי, למרות החשיבות של הנושא, למרות המשמעות ההרסנית לחיי אדם, לנפשות של ילדים רכים ולמרות המעשים המתועבים שאנחנו מגלים שם, אנחנו צריכים להבין שישנן תופעות פשיעה של סמים, טרור, של כמעט כל תחום שיש בו דיני נפשות.
מאיר זוהר: היא כפי שאנחנו רואים אותה, בעיית אכיפה.
מאיר זוהר: בעיות שבעולם כולו נותנים לזה מענה.
מאיר זוהר: בעולם כולו יש יחידות ארציות לפשעי היי-טק.
מאיר זוהר: עדיין בישראל, לצערי, הנושא הזה לא תפס תאוצה מכל מיני סיבות.
מאיר זוהר: ידוע על יחידה באיטליה, שמונה עשרות אולי מאות חוקרים בתופעות מסוימות.
מאיר זוהר: שנים ארוכות בעולם כולו מנהלים מבצעים משותפים בינלאומיים.
מאיר זוהר: עד תקופה מסוימת ישראל בכלל לא היתה בתמונה, בגלל בעיות כח-האדם.
מאיר זוהר: ניסינו פה ושם לתת מענה והיו לנו הצלחות לא מבוטלות.
מאיר זוהר: כמו שאדוני אמר, בעוד שבעבר הפדופילים היו נוהגים להתחבא בחדר המדרגות ולארוב לקורבנותיהם, או בחצרות בתיה"ס, היום הם עושים את זה באמצעות האינטרנט.
מאיר זוהר: הם נגישים, הם מפתים ילדים כאלה.
מאיר זוהר: לפני כשנה, חקרנו פדופיל כזה שביה
מאיר זוהר: מ"ש הרשיע אותו וקרא לו "עכביש" שטווה את כוריו באינטרנט על-מנת להביא את אותם ילדים שאח"כ הוא ניצל ואנס אותם.
מאיר זוהר: בנוסף לתופעות האלה של פיתוי קטינים וילדים באמצעות האינטרנט, ישנה בעיה נוספת, זו בעיית פרסום חומרי התועבה הפדופילים.
מאיר זוהר: החוק הגדיר את זה בחומרה רבה.
מאיר זוהר: אנחנו מדברים על דברים מזעזעים ביותר של ילדים, של תינוקות אפילו, שנאנסים.
מאיר זוהר: דרמה קשה ביותר.
מאיר זוהר: היה לנו איזה מובטל שהוא לא פדופיל בכלל, פתח אתר כזה, כי הוא מכניס המון כסף.
מאיר זוהר: יש סוטים לצערנו שצריכים את זה ויש לצערנו סוטים שרואים את זה, מתגרים ואז פועלים בעולם האמיתי.
מאיר זוהר: יש לזה דרישה, זה שווה הרבה כסף.
מאיר זוהר: אחד השופטים שהאריך מעצרו של אדם כזה, פשוט הקיא, קם מהמשרד.
מאיר זוהר: והלך להקיא, והוא ראה דברים רבים בחייו.
מאיר זוהר: התופעה היא מתועבת, צריך לטפל בה.
מאיר זוהר: בתופעה שהיא חוצת גבולות.
מאיר זוהר: בכלל כל טיבה של האינטרנט היום, שעבירות הם חוצה גבולות.
מאיר זוהר: בלי שיתוף פעולה הדוק, בלי כוח-אדם שיהיה מיומן לנושא הזה, קשה מאוד לאכוף את הדברים מצד אחד.
מאיר זוהר: מצד שני, צריך להבין שמדובר פה בעבירות חשיפה.
מאיר זוהר: בעבירות חשיפה ללא מודיעין מספק, ללא מישהו או אנשים.
מאיר זוהר: באיזשהו שלב דובר גם על הרעיון של הקמת משמר אזרחי כזה, של אזרחים טובים, שיבואו ויפנו את תשומת ליבה של המשטרה לנושאים האלה.
מאיר זוהר: ללא מודיעין, אי אפשר לחשוף את העבירות מלכתחילה.
מאיר זוהר: לכן קשה מאוד להעריך מה היקף התופעה.
מאיר זוהר: למשימות אחרות לא פחות חשובות, כמו שתיארתי בהתחלה.
מאיר זוהר: עם אותו כח-אדם נתון, עם 9 חוקרים ונהיה מלאכים, לא נוכל לעמוד בו.
מאיר זוהר: אנחנו עוסקים בנושאים של פשיעת אינטרנט חמורה בכל התחומים.
מאיר זוהר: אנחנו עוסקים אפילו בנושאים של טרור, הפצת שטנה, איומים על חיי אדם, רצח, אופיר רחום ז"ל שפותה ע"י מחבלת להגיע לירושלים ושם נרצח ברמאללה.
מאיר זוהר: זה יכול להיות כמעט בכל תחום.
מאיר זוהר: תחומים לא פחות חמורים, לא פחות חשובים מהנושא הזה שאנחנו מדברים, אני חלילה וחס לא מזלזל בו.
מאיר זוהר: לדעתי זה אחד הנושאים היותר חשובים.
מיכאל מלכיאור: בעולם?
מאיר זוהר: היום, אנחנו מיפלג, זו יחידה קטנה בתוך יחידת אם שכלל מהותה, זה הונאה.
מאיר זוהר: אנחנו ביחידה הארצית לחקירות הונאה, שאין קשר בין מאפייני הפשיעה ותחומי עניין בין הפעילות שאנחנו עושים.
מאיר זוהר: זו אחת הבעיות, מעבר לכמות כח-האדם, זה שאנחנו פשוט נמצאים ביחידה והיא מכתיבה לנו את המדיניות שבנושאים של הונאה בעיקר, אז אנחנו מפנים הכל לצורכי חקירות הונאה.
מאיר זוהר: חוץ מחקירת תופעות פשיעה באינטרנט, אנחנו גם עוסקים בנושאים של הוצאת חומר ראיות דיגיטלי, חומר ראיות מתוך מחשבים, שנתפסים אצל חשודים ואצל קורבנות.
מאיר זוהר: כמו אלי פימשטיין הרוצח, שהמחשב שלו היה אצלנו לבדיקה שרצח את בתו הודיה וזו עיקר העבודה שלנו.
מאיר זוהר: אבל אנחנו מכונים יחידת הונאה וזו, לדעתי, עיקר הבעיה היום במשטרת ישראל.
מאיר זוהר: הבעיה היא כשל ארגוני בהצבה של המיפלג שלנו הקטן, ביחידת אם - יחידת הונאה, שאין בינה ובין הפעילות שלה, כל קשר לפעילות של עבירות המחשב.
מאיר זוהר: זו עיקר הבעיה.
מאיר זוהר: בעיה נוספת, בעיית כח-אדם שאינו מספיק ובעיית האמצעים.
מאיר זוהר: אבל אם היית שואל אותי מה הבעיה הקרדינלית והחשובה ביותר, אז הייתי אומר, הצבה ארגונית לא נכונה שאותה אפשר לתקן בקלות, אפילו כמעט ללא תקציבים.
מאיר זוהר: בכל העולם יש יחידות ארציות לפשעי היי-טק שהן יחידות עצמאיות.
מאיר זוהר: בנושאים האלה של פדופיליה, אני יודע שיש יחידות מיוחדות.
מאיר זוהר: אין לי נתונים עליהם.
צביה אלגלי: את קבוצת המשימה של איגוד האינטרנט הישראלי שהוקמה ע"י איגוד האינטרנט הישראלי.
צביה אלגלי: ואני רכזת חינוך בעמותת אשנב, אחראית על הנושא של חינוך והסברה לשימוש נבון ברשת.
צביה אלגלי: אנחנו מדברים היום על תופעות כמו שאנחנו פוגשים אותן בשטח, תופעות שקיימות גם במערכת החינוך, בבתים.
צביה אלגלי: אנחנו מדברים על חוסר מודעות של הורים למשל, בכלל מה יש שם באינטרנט.
צביה אלגלי: אנחנו פוגשים הרבה מאוד אנשים שהם הורים לילדים שבטוחים שהילדים יושבים בחדר, גולשים, גאוני מחשב.
צביה אלגלי: הם רק לא יודעים למה הילדים חשופים.
צביה אלגלי: יש תופעה נוספת שהכלי הזה שאתו מבצעים בעצם את הגלישה ואתו מגיעים לכל מקום באוטוסטרדת המידע, הוא כלי שנקנה גם ע"י הורים ויש המון רצון טוב.
צביה אלגלי: רק שבסוף בלחיצת כפתור, מגיעים לכל מיני תכנים בעייתיים.
צביה אלגלי: אני לא יכולה לדבר על נתונים סטטיסטיים, אני יכולה לדבר מההכרות היומיומית שלי עם הורים ומורים וילדים.
צביה אלגלי: היום בבוקר, קיבלתי טלפון זועק מיועצת של אחד מהתיכונים בארץ, שהם מצאו שתי בנות הולכות מכות, קורעות אחת לשניה את השערות בקומה השניה של ביה"ס, ילדות בכיתה ט'.
צביה אלגלי: אחרי שהפרידו ושאלו מה קרה, הסתבר שאחת הבנות הכירה בחור דרך האינטרנט לפני כמה חודשים.
צביה אלגלי: הם יצאו, היה מה שהיה.
צביה אלגלי: ההורים מאוד התנגדו לעניין הזה, הפרידו.
צביה אלגלי: והבחור לא התייאש והחליט שהוא דרך החברה שלה, מגיע אליה בדרך ה-ICQ וכל מיני דרכים כאלה.
צביה אלגלי: הוא איכשהו הצליח לפרוץ לה למחשב, הוא שתל לה שם כל מיני דברים.
צביה אלגלי: הן הסתכסכו מאוד הבנות האלה.
צביה אלגלי: והמריבה התחילה בכלל באינטרנט.
צביה אלגלי: אחת האמהות סיפרה שהדברים שהיא ראתה, המילים שהיא ראתה שם, היא אומרת שהיא לא האמינה שבכלל מישהו יכול לדבר בצורה כזו.
צביה אלגלי: אי אפשר היה להעיז להגיד מילים כאלה פנים אל פנים כמו שהן העיזו לדבר ב-I.C.Q וזה נגמר במכות.
צביה אלגלי: טוב שזה נגמר במכות ולא ביותר גרוע.
צביה אלגלי: אלה הבעיות שמתמודדים אתם.
צביה אלגלי: ז"א, זה חוצה את האינטרנט, זה לא נשאר שם.
צביה אלגלי: לקבוצת המשימה חברו גופים מאוד רציניים על-מנת לבוא ולהעלות את המודעות הציבורית, כדי לפתח דרכים להתמודדות.
צביה אלגלי: כי כמו שאמר מאיר זוהר קודם, לאכוף את העניין זה בעיה.
צביה אלגלי: אבל לחנך ולהביא לצריכה נבונה, זה לא קל, אבל זה אפשרי.
צביה אלגלי: כמו שאנחנו לא נותנים לילדים לחצות לבד את הכביש, בלי להדריך אותם.
מיכאל מלכיאור: את זה בגלל העלות.
מיכאל מלכיאור: כמה עולה הדבר הזה?
דורית בכר: קצת יותר.
דורית בכר: זה תקציב שאין לבתיה"ס היום מקצצים בכל דבר אפשרי.
דורית בכר: בתחילת השנה, שחייבו את בתיה"ס לשים כרטיסי הגנה.
דורית בכר: אבל המשרד גם דוגל בכמה כיווני הכוונה ועיצוב.
דורית בכר: לא מדובר על מחשב אחד - מדובר על כל המחשבים בבתיה"ס.
דורית בכר: שקורה שם עוקפים את החסימות האלה כל יום, כל שעה.
דורית בכר: ז"א, כל ההקרים למיניהם שבונים אתרים, מספיק שהם יכתבו איזשהו שם קצת אחר, כבר אתה תגיע לאתר שהוא לא נחסם.
דורית בכר: יש כאן איזשהו תהליך שהוא כל הזמן משתנה והוא די קשה.
דורית בכר: זה בדיוק שוטרים וגנבים.
דורית בכר: במיוחד ילדים, זה ההובי שלהם.
דורית בכר: אתם אומר להם אסור, דווקא.
דורית בכר: זה בעיה לא קלה להתמודד עם זה.
צביה אלגלי: אני רוצה להפנות את תשומת לבכם לציטוט של ד"ר ז'וסף מלול.
צביה אלגלי: הוא מדבר על כך שבאינטרנט כל מה שאפשר בעצם מותר.
צביה אלגלי: זו מין מדינה כזו שהיא אנרכיסטית.
צביה אלגלי: ומכאן באה בעצם הבעיה.
צביה אלגלי: האינטרנט הוא מקום מאוד חיובי.
צביה אלגלי: בעזרה שהוא יכול להעניק, בשיתופיות, בגלובליות, בזה שאני אני יכולה להתחבר עם מישהו באיזשהו מקום בעולם.
צביה אלגלי: ויש בזה הרבה מאוד דברים יפים.
צביה אלגלי: לדוגמא אתר שנותן עזרה למי שרוצה לרכוש סמים, משלוחים, תחנות, מתי פתוח, סוגים, איך מגדלים, מה שאתם רוצים.
צביה אלגלי: ואין לי התנגדות להיחשף למידע על סקס, סמים ורוקנרול, יאלה, יאלה" וזה בדיוק יגיד ללכת משם למקום אחר.
צביה אלגלי: יש פה כמה כותרות לדוגמא מתוך מקרים שקרו והגיעו לעיתונות.
צביה אלגלי: כמובן הכותרת האחרונה על אופיר רחום ז"ל ומה שאתם רואים פה, הכל חופשי.
צביה אלגלי: בארה"ב ה-F.B.I הוציא מדריך לאובד על בטיחות בארץ.
צביה אלגלי: גם בארץ יצא מדריך כזה.
צביה אלגלי: ושמדבר בעצם על איזה תהליך נעשה ע"י פדופיל כדי לרכוש את לבו של ילד.
צביה אלגלי: הם עושים את זה בצורה מאוד מסודרת.
צביה אלגלי: מה חברים אמרו בעצם?
צביה אלגלי: הם אומרים, "זה גורם לכיף וריגושים, אתה לא יודע מי נמצא מצדו השני של המחשב".
צביה אלגלי: זאת עיקר הבעיה.
צביה אלגלי: מריץ אדרנלין וזה בא לקהל שלא יודע מה לעשות עם הדבר הזה אח"כ.
צביה אלגלי: מה שמופיע פה, זה העניין של איך לעלות את המודעות לסכנה כדי שאפשר יהיה לפתח דרכים להתמודדות, כי אי אפשר להיות בכל בית, אבל אפשר להגיד, יש שם בעיה.
צביה אלגלי: ואנחנו מדברים על כושר שיפוט של ילדים.
צביה אלגלי: ילדים קטנים לא יודעים להבחין בין טוב לרע.
צביה אלגלי: וצריך לדעת לעזור להם.
צביה אלגלי: אני אקריא לכם: "הטכנולוגיה לא יודעת טוב או רע, היא יודעת רק קדימה, שאלת היסוד של הטכנולוגיה היא האם אפשר לעשות את זה?
צביה אלגלי: שאלת היסוד של האתיקה היא האם צריך לעשות את זה?
צביה אלגלי: בין האפשר והצריך - תאורת תהום.
צביה אלגלי: התהום הזאת מורגשת פחות בכל מה שקשור לטכנולוגיה ההשקיה, אבל כל מה שקשור לטכנולוגית תקשורת ואינטרנט - הליכה על סף התהום הזה היא עניין יום יומי".
צביה אלגלי: יש כמה דברים שאנחנו אוספים מכל מיני מקורות שאפשר לראות שיש ילד קצת מתמכר לאינטרנט או קצת חשוף לאיזה שהיא סכנה - אתם יכולים למצוא אתרים ברשת שמדברים על כל מיני סימנים של איך רואים בעצם שילד נחשף או שהוא מקבל איזשהו תוכן בעייתי.
צביה אלגלי: אנחנו מדברים על מה ניתן וצריך לעשות להשקפתנו.
צביה אלגלי: קודם כל המטרה שלנו היא להגביר את המודעות בציבור.
צביה אלגלי: אנחנו מדברים על המודעות למה שעושה רשת האינטרנט לחברה וליחיד.
צביה אלגלי: אנחנו מדברים על פיתוח חומרים והפצת חומרי הדרכה בכל מיני מסגרות.
צביה אלגלי: על יצירת שיתוף-פעולה בין חברי קבוצת המשימה.
צביה אלגלי: יש שם חברות כמו מיקרוסופט, נס, משרד החינוך, יש גופים כמו מט"ח ואורט.
צביה אלגלי: הרבה מאוד גופים, גם האוניברסיטה, שעושים שיתופי-פעולה ע"מ לקיים פעולות שהם ימי עיון וכנסים וכתיבת מאמרים ועידוד של מחקרים בנושא הזה, כדי להביא למודעות ציבורית כמה שיותר גדולה.
צביה אלגלי: אנחנו מאתרים מומחים שבקיאים בעניין הזה, משפטנים, אנשי חינוך, אנשים שעושים אתיקה.
צביה אלגלי: אפילו אנשים ברשות לניירות ערך, יש ועדת אתיקה שעוסקת בעניין הזה של איך האינטרנט לוקח את הנושא של האתיקה וניירות ערך, לבדוק את העניין הזה באופן יסודי.
מיכאל מלכיאור: עכשיו הוא פחות חשוף ממה שהוא שהיה לפני חצי שנה או יותר חשוף?
צביה אלגלי: קודם כל שיש שם בעיה, כי הרבה מאוד אנשים לא יודעים שיש בעיה.
צביה אלגלי: הרבה מאוד הורים לא יודעים שיש בעיה, והרבה מאוד ילדים אומרים, לי זה לא יקרה.
צביה אלגלי: אנחנו באים לתת להם הדרכה מה לעשות.
צביה אלגלי: זאת המטרה של העמותה - העמותה היא לא משטרה.
יצחק קדמן: לא דיון על האינטרנט, אם הוא טוב ואם הוא לא טוב.
יצחק קדמן: אלא דיון ספציפי על בעיות של עבירות מין, ניצול מיני ופורנוגרפיה באינטרנט.
יצחק קדמן: ופה עם כל הכבוד, זה מזכיר לי מבצע אחר של המשטרה, שהיה מאוד חשוב, שאמרו לאנשים, אל תשכחו לסגור את הדלת כשאתם עוזבים את הבית.
יצחק קדמן: אבל יש לנו פה בעיות של פשע חמור ביותר ועם כל הכבוד, הדברים האלה שדיברו עליהם צריכים להיעשות.
יצחק קדמן: אני יודע שגם משרד החינוך עושה.
יצחק קדמן: אבל אני רוצה שנחזור לדברים הקשים.
יצחק קדמן: מדינת ישראל היום גן עדן לפדופילים ולעברייני מין שפוגעים בילדים.
יצחק קדמן: אני אומר את הדברים באחריות מלאה.
יצחק קדמן: וקל לי להגיד אותם כי מאיר זוהר שבאופן אישי עושה עבודה נהדרת, אמר אותם באחד הראיונות לעיתונאים.
יצחק קדמן: אני רוצה גם שנדע שלמדינת ישראל, בעולם המערבי, יש שם איום ונורא.
יצחק קדמן: באים אלינו בטענות מארצות אחרות, מפני שהפשעים של עבירות מין ופדופיליה הם בינלאומיים, הם חוצים גבולות, ובאים אלינו בטענות שמבין המדינות המערביות, אנחנו עושים הכי מעט בנושא הזה.
יצחק קדמן: אני יודע על איטליה, קנדה, בריטניה ועל שורה ארוכה של ארצות שהקימו יחידות נפרדות לנושא הזה.
יצחק קדמן: הן לא מחכות לתלונות, שוטרים מתחזים לילדים ועושים פעולות של מארבים מתוכננים כדי לתפוס את האנשים הללו.
יצחק קדמן: אני אומר שוב, אי אפשר לבוא בטענות ליחידה של מאיר זוהר.
יצחק קדמן: צריך לבוא בטענות למשרד לביטחון פנים ולממשלת ישראל.
יצחק קדמן: לא יכול להיות שלעניין הזה מוקצים 9 שוטרים.
יצחק קדמן: וכאשר הם עוסקים בחקירה של הלבנת כספים באמצעות המחשב, כל היחידה שלהם משותקת.
יצחק קדמן: אין מי שיטפל בעבירות קשות מאוד.
יצחק קדמן: לפני חודשיים כתבתי לשר לביטחון פנים בעקבות מקרה של אזרחית שפנתה אלינו.
יצחק קדמן: היא בתמימות שוחחה באיזשהו אתר צ'ט.
יצחק קדמן: ושלחו לה תמונות, שאני לא אראה אותם פה, כי הם תמונות נוראיות, תמונות פורנוגרפיות של ילדה בת 13, שאותו אדם טען שהיא בתו.
יצחק קדמן: הוא גם טען שהוא לא מסתפק בצילום שלה, אלא שהוא גם פוגע בה מינית בעצמו.
יצחק קדמן: ממנה עדות ולא היה מי שיסע לגבות ממנה עדות.
יצחק קדמן: במקרה לאחר תקופה, היחידה היתה צריכה לעשות עבודה בצפון הארץ בעניין אחר, אז אמרו, אז כבר בהזדמנות הזאת ניכנס אליה.
יצחק קדמן: מעבר לזה, זה לא רק עניין של כח-אדם.
יצחק קדמן: אני רוצה לחזק את מאיר זוהר, לא לפגוע ביחידה שלו.
יצחק קדמן: אבל זה לא רק עניין של כח-אדם - זה גם אמצעים וטכנולוגיות.
יצחק קדמן: וכאשר במשטרה כל דבר אומרים, לא, לא.
יצחק קדמן: פה אי אפשר לעשות שימוש באמצעים טכנולוגיים כאלה או אחרים כי הם יקרים.
יצחק קדמן: אני רוצה גם שיהיה ברור זה לא רק הפצת פורנוגרפיה עם ילדים, אגב, אם מפיצים אותה - יש גם מי שמייצר אותה.
יצחק קדמן: זה לא ילדים וירטואליים, זה ילדים אמיתיים.
יצחק קדמן: אבל יותר מזה, גם הפשעים הם לא וירטואליים.
יצחק קדמן: לא מזמן נתן ביהמ"ש המחוזי בת"א פס"ד נגד אדם שביצע מעשה סדום בשורה ארוכה של ילדים.
יצחק קדמן: ביהמ"ש כותב "הוא גרם לאותם קטינים שאתם הוא התכתב להיכנס לחרדה אמיתית.
יצחק קדמן: מעשיו של הנאשם בתיק זה צריכים לשמש תמרור אזהרה ברור לכל מי שהוא סבור כי הוא שומר על אנונימיות בשיחות צ'טים, שהוא מנהל באינטרנט עם אנשים זרים".
יצחק קדמן: האיש הזה הוא יש לו אמצעים, לא כמו למשטרה, היתה לו תוכנה שהוא הצליח באמצעותה, עם הילדים שהוא שוחח, לעלות בדיוק על כל הפרטים שלהם.
יצחק קדמן: והוא אמר לילד שאתו הוא שוחח, נכון שלאימא שלך קוראים כך וכך, ואבא שלך קוראים לו כך וכך ואתם גרים במקום כזה וכזה, אני יודע בדיוק מי אתה.
יצחק קדמן: אם אתה לא תבוא להיפגש אתי - אני אגיד להורים שאתה הומוסקסואל.
יצחק קדמן: הילדים נסחטו, באו להיפגש אתו, הוא אנס אותם.
יצחק קדמן: וזה הכל לא וירטואלי, זה הכל דברים ממשיים שקורים.
יצחק קדמן: אני אומר שוב, המצב היום בשטח, ויש לנו אינספור מקרים.
יצחק קדמן: אגב, לא רק באתרים סוטים.
יצחק קדמן: קיבלנו תלונות שבאתר של ערוץ הילדים, הדבר הכי תמים בעולם, נכנסים באין מפריע סוטים.
יצחק קדמן: ויש לי חלק מהתמלילים מה שהם שעושים לילדים, ילדים שלכם, ילדים של כל אחד מכם.
יצחק קדמן: מה יותר תמים מאשר להיכנס לערוץ הילדים לאתר, ולשוחח ופתאום עולים אנשים.
יצחק קדמן: קודם כל הם מתחזים כילדים, או כצעירים.
יצחק קדמן: הם לאט לאט נכנסים לראש, לילד, טווים את הרשת הזאת מסביבו, מעבר לשימוש בלשון, יש לזה מיד גם השלכות מעשיות.