GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל מלכיאור: החוק בהחלט חוק חשוב ורצוי.
מיכאל מלכיאור: יש פה בביצוע כל-כך הרבה דברים שלא נעשו כמו שצריך.
מיכאל מלכיאור: אני מרגיש שאנחנו חייבים לטפל בדברים.
מיכאל מלכיאור: יכול להיות שחלק מהדברים אנחנו יכולים לפתור מסביב לשולחן הזה או לדרוש מהנוגעים בדבר לפתור.
מיכאל מלכיאור: ויכול להיות שחלק מהדברים צריך עוד תיקון, כמו שהיה כבר תיקון בחוק, יכול להיות שצריך עוד תיקון כדי לסדר את מה שחסר.
מיכאל מלכיאור: את המצב הנוכחי אי אפשר לקבל.
מיכאל מלכיאור: היו צריכים, לפי הנתונים פה, ואני מניח שהם לקונה עוד, ליהנות 1500 ילדים ואנחנו יודעים איזה צרכים יש לילדים האלה מהחוק, ורק נהנים כ400- ילדים מהחוק.
מיכאל מלכיאור: אנחנו יודעים שגם חלק גדול מ400- הילדים האלה כבר לפני כן היה להם סידורים שונים.
מיכאל מלכיאור: ז"א, היה להם דברים מקבילים.
מיכאל מלכיאור: אבל בעצם מהחוק מעטים מאוד זכו ליהנות מזה, זה פשוט לא מתקבל על הדעת.
מיכאל מלכיאור: ויש פה הרבה מאוד גורמים שונים שהם אחראים למצב הזה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו באמת רוצים לברר עד עומק, ואם לא נספיק את הכל בישיבה היום, אז נעשה עוד ישיבה ועוד ישיבה עד שנגמור את זה ועד שנפתור את הבעיות שיש פה בחוק הזה.
מיכאל מלכיאור: אחד הדברים שהכי צרם לי היה ההיענות של תשלומי קופות-החולים בעניין הזה והייתי רוצה שאחרי שנשמע את הדברים הכלליים, שאנחנו נתמקד.
מיכאל מלכיאור: שוב, זה לא קופות החולים, יש קופות חולים שהם בהחלט כן עשו מה שהיו חייבים, אבל יש קופות חולים שלגמרי התחמקו.
מיכאל מלכיאור: ואנחנו חייבים להגיע לפתרון.
מיכאל מלכיאור: אני מבין שלא הותקנו עדיין התקנות ליישומו של החוק.
מיכאל מלכיאור: אז אני מבין שזה לוקח זמן ואנחנו יודעים שמשרד הרווחה יש להם עוד דברים לעשות וכו', אבל מתי מתכוונים לגמור את זה.
מיכאל מלכיאור: ז"א, באיזשהו שלב צריך לגמור, תמיד אפשר עוד הערות של עוד מישהו ועוד דבר.
מיכאל מלכיאור: אבל אפשר גם להוציא את התקנות.
מיכאל מלכיאור: ואם לא הכל מושלם - אז אפשר לתקן את התקנות.
מיכאל מלכיאור: אין שום ספק שחלק גדול מהמחלה הבסיסית שלנו בעניין הזה, שאין עדיין תקנות.
שלמה אלישר: מורכב.
שלמה אלישר: יש מספר גורמים שאמורים להפעיל את החוק ואת התקנות של החוק, משרד הרווחה, משרד הבריאות, קופות החולים.
שלמה אלישר: כלומר, המורכבות וגם משרד האוצר הוא בעצם בתוך המערכת שקשורה לאישור של סל השירותים וכו'.
שלמה אלישר: וגם המרכז לשלטון מקומי.
שלמה אלישר: אני חושב שהמורכבות ומספר הרב של השותפים, בהחלט גרמה לעבודה מאוד מורכבת שבעצם השהתה את יישום החוק באופן מלא.
מיכאל מלכיאור: מאפריל 2001 החוק נכנס לתוקפו.
אדי וייס: נשכח.
אדי וייס: די מורכבות ודרשו דיון מעמיק.
אדי וייס: אנחנו היום בשלב בו כמעט וגמרנו את התקנות.
אדי וייס: הטיוטא כבר כמעט מושלמת.
אדי וייס: יש צורך בעוד כמה השלמות ממשרד הבריאות.
אדי וייס: ובינתיים בשלב מסוים, גם כן קיבלנו הערות רבות מאוד מהפורום של כל הארגונים.
אדי וייס: הכוונה שלנו היתה במקום לשים על שולחן הכנסת משהו חצי גמור ולהתחיל אז לגמור את כל העבודה, אנחנו מעדיפים עכשיו לנסות ולהפיץ את זה בין כולם ולשבת כמה שאפשר להגיע לנוסח מוסכם.
שלמה אלישר: אתה ציינת קודם מספר של 1500 פעוטות זכאי חוק וזה לא מספר שאנחנו יודעים עליו.
שלמה אלישר: אנחנו יודעים שכרגע בתוך הצנרת בסה"כ יש כ500- פעוטות שמטופלים.
שלמה אלישר: מתוכם 300 אגף השיקום, כ100- האגף לטיפול באדם המפגר ועוד 35 מהיחידה לטיפול באוטיסטיים.
מיכאל מלכיאור: בשנת 2001.
שלמה אלישר: שכרגע מטופלים ע"י המשרד.
שלמה אלישר: לגבי הנושא של המוסד הביטוח הלאומי צריך להבין שפעוטות שנבדקים ע"י המוסד לביטוח לאומי, זה דבר שיכול לקחת גם כמה חודשים.
שלמה אלישר: יש להניח שיש עוד כמה מאות, אני לא יודע אם הם בודדות או רבות, אני לא מניח שהם רבות.
אדי וייס: נסכם סופית את העמדה שלנו לגבי כל ההערות.
אדי וייס: והיו די הרבה בעיות סביב הנושא של סל השירותים, שזה לב לבו של החוק.
אדי וייס: וגם כן היו כל מיני בעיות טכניות שגם כן עיכבו.
אדי וייס: אבל בשלב זה אני מקווה שעוד דיון ואח"כ אנחנו רוצים לשבת עם הנציגים של הפורום ולנסות ולהגיע לסיכום.
אדי וייס: ואז הכוונה להעביר את זה למשרד המשפטים כמקובל.
אדי וייס: סוגיות כפי שאדוני אמר בעצמו, די מסובכות שהצריכו דיון וליבון.
אדי וייס: אני מקווה שזה עניין של מספר חודשים.
מיכאל מלכיאור: אתם לא גומרים את העבודה.
אור-נוי: דברים מהותיים שבגללם החוק לא מיושם.
אור-נוי: שזו לא שאלה של התקנות, למרות שלא ייתכן שתקנות צריכות לקחת שנתיים או שלוש.
אור-נוי: על זה אין ויכוח, אני מסכים אבל זאת לא הנקודה.
אור-נוי: ואני מרשה לעצמי להגיד את זה, מפני שאני הייתי בין אלו אשר דחפו את החוק הזה יחד עם גב' תמר גוז'נסקי.
אור-נוי: החוק הזה נוצר כדי לתת מענה לילדים מגיל שנה עד שלוש שמקבלים גמלת ילד נכה מהביטוח הלאומי.
אור-נוי: ומדובר פה על ילדים עם לקויות קשות ביותר.
אור-נוי: במהלך הכתיבה של החוק, היתה עמידה של האוצר על תנאי אחד שאומר, שהוא מוכן לאשר מעון יום שיקומי בתנאי שיהיו עשרה ילדים במעון.
אור-נוי: זה גרם ליצירה או להכנסה של מקלות רציניים מאוד בגלגלים.
אור-נוי: מפני שהמשמעות היא שאפשר להקים מעונות יום שיקומיים מוכרים במקומות גדולים.
אור-נוי: בכל המקומות הבינוניים והקטנים אי אפשר להקים שם מעון יום שיקומי.
אור-נוי: ואנחנו ניסינו למצוא פתרון.
אור-נוי: אבל צריך להביא בחשבון שבמקומות הללו, יש בערך 50% מהילדים זכאי החוק.
אור-נוי: אז קודם כל, גם אנחנו מדברים על 1000 או על 1200 או 800, זה לא משנה.
אור-נוי: צריך להביא בחשבון שכל עוד החוק אומר שמעל 10 ילדים בלבד, 50% מהילדים לא ייכנסו לחוק.
אור-נוי: אלא אם כן נעשה שינוי ואנחנו דיברנו לא פעם על השינוי, או להקטין את המספר או כאשר יש ילד זכאי, לתת לו את אותו סכום כסף ולשלב אותו במערך והמערכים הללו קיימים, במערך שבו אפשר לשלב ילדים עם חריגויות.
אור-נוי: זה דבר אחד יותר חשוב מהתקנות והרבה יותר קריטי ליישום החוק.
מיכאל מלכיאור: חוק אז צריך את התקנות ליישום החוק, זה דבר בסיסי.
מיכאל מלכיאור: אני חושב שאנחנו נשמע גם אח"כ מקופות החולים האחרות שבגלל זה לא משלמים.
מיכאל מלכיאור: לכן אני כן עומד על זה, אני לא אמרתי שזו הבעיה המרכזית ואין פה פינג-פונג ואין פה האשמה.
מיכאל מלכיאור: יש כל מיני סיבות טובות.
מיכאל מלכיאור: ודאי הנקודה שאתה מעלה, אנחנו יודעים היטב שזה גורם עיקרי, זה ודאי לא באשמת משרד הרווחה, ויכול להיות שאפשר להביא לתיקון החוק.
מיכאל מלכיאור: אני מניח שלא, אבל אנחנו ננסה.
מיכאל מלכיאור: נעשה את הדבר גם בתחום הזה של ה10- הילדים.
מיכאל מלכיאור: אני עדיין עומד על כך, לפני שאנחנו עושים דברים אחרים, אני רוצה שמשרד הרווחה ייקחו על עצמם את המשימה.
מיכאל מלכיאור: אני יודע את המורכבות ואת הבעייתיות ובמיוחד שצריכים כמה משרדים להסכים על זה והיו רוצים שהחוק יהיה הרבה יותר טוב.
מיכאל מלכיאור: ולכן אולי מנסים דרך התקנות לתקן דברים שלא היו בחוק המקורי.
מיכאל מלכיאור: כל הכוונות רצויות.
מיכאל מלכיאור: אני עדיין חושב שראוי לקבל ממשרד הרווחה תאריך שהתקנות הללו יהיו על השולחן של הכנסת ונוכל לדעת שגמרנו את הקטע של המלאכה.
מיכאל מלכיאור: שזה ארך כבר שלוש או ארבע שנים.
שלמה אלישר: קודם כל הם צריכים לעבור לאחר שאנחנו נשלים אותם למשרד המשפטים.
שלמה אלישר: למשרד המשפטים בוודאי יהיו הערות, הוא יחזיר את זה.
שלמה אלישר: מטבע הדברים זה לא לוקח שישה-שבעה-שמונה חודשים, אולי אפילו עשרה חודשים.
שלמה אלישר: אני רוצה לומר שזאת לא הבעיה, אני רוצה להצטרף למה שאומר פרופ' אור-נוי שזאת לא הבעיה.
שלמה אלישר: למרות שניתן להניח שאם היו תקנות אז קופות החולים גם כן מממשות את המחויבויות שלהן.
שלמה אלישר: יש בעיה מאוד מרכזית של הסעות - שגם על זה צריך לדבר.
שלמה אלישר: 20% אולי טיפה יותר, מהפעוטות שגרים בפריפריה לא מגיעים למעונות בגלל עלויות מאוד גבוהות של ההסעות.
אדי וייס: אנחנו גמרנו את התקנות כבר מזמן.
אדי וייס: היו גם כפי שאמרתי כמה בעיות טכניות.
אדי וייס: כי יש גם עניין של השתתפות הורים.
אדי וייס: משרד האוצר אמר שהוא רוצה את כל התקנות ביחד.
אדי וייס: כי כבר מזמן היינו מוכנים להעביר את התקנות לגבי העניין של פיקוח ורישוי.
אדי וייס: אבל הם עמדו על כך שכל התקנות יובאו בבת-אחת.
אדי וייס: לכן היה צורך להכין עוד שני סטים של תקנות.
אדי וייס: זה לא רק סט אחד של תקנות.
אדי וייס: שוב, ישבנו ודנו בכל זה, זה כמעט גמור.
אדי וייס: זה תלוי בהסכמה של שר האוצר, אז לכן זה התעכב.
מיכאל מלכיאור: ואנחנו יודעים שמשרד הרווחה מאוד מעוניין ביישום החוק.
מיכאל מלכיאור: אין פה אף אחד שחושב אחרת.
אור-נוי: ילדים זכאי חוק, דיברנו על אחוזים שמקובלים בעולם, של כחצי אחוז מכלל הילדים שנולדים בחיים עם בעיות התפתחויות קשות.
אור-נוי: הבעיה היא שבמצב הקיים הביטוח הלאומי לחלק גדול מאותם ילדים לא נותן גמלת ילד נכה.
אור-נוי: ויש משיכה של מתן גמלת ילד נכה ככל האפשר בגיל שנתיים ושלוש ומעל גיל שלוש.
אור-נוי: ולכן תיאורטית אנחנו מדברים על 1500 ילדים, אנחנו מדברים על חצי אחוז, היום מספר הלידות בסביבות 130-140 אלף לשנה.
אור-נוי: מעשית להערכתי, יש בביטוח הלאומי לזכאי חוק בין 700 ל800- ילדים לשנתיים האלה.
אור-נוי: לפני מספר שנים מוניתי בראש ועדה כדי לדון בקריטריונים של מתן גמלת ילד נכה בביטוח הלאומי.
אור-נוי: הרחבנו את הקריטריונים, זה התקבל על דעת כולם וזה לא מיושם.
אור-נוי: ואם זה היה מיושם, היו עוד מספר ילדים שבאמת יכולים מאוד ליהנות מהחוק הזה.
אור-נוי: אנחנו מדברים על עוד כ200- ילדים שהיו יכולים להיות זכאי החוק.
אור-נוי: אבל המציאות היום היא ואני חוזר כ - 800 אולי 900 ילדים.
אור-נוי: להערכתנו באותם מקומות שבהם אפשר להקים מעונות יום שיקומיים, לא כל הילדים, אבל חלק גדול מהילדים מעורבים או נמצאים באותם מעונות יום.
אור-נוי: אם רוצים לפתור את הבעיה, הפתרון הוא ע"י זה שיהיה שינוי מהותי בכך שאפשר יהיה לפתוח מעון במספר יותר קטן של ילדים.
אור-נוי: זאת נקודה לדעתי מרכזית.
אור-נוי: אני רוצה לומר משהו על קופות החולים, אני מתקוטט איתם לא פעם בדברים אחרים.
אור-נוי: בסה"כ הקופות משתתפות בשנה שנתיים האחרונות בחלק שלהם.
אור-נוי: א: כדאי להם כלכלית.
אור-נוי: אני אומר את זה חופשי חופשי, כי כדאי להם כלכלית, מפני שהילד מאבד את הזכות ובצדק, לקבל טיפול באותו זמן מהקופה, טיפול התפתחותי.
אור-נוי: אחרי שעברנו את אותה השאלה אם תקנות זמניות כן תופסות או לא תופסות והקופות הסכימו לממש אותן - אין בעיה.
אור-נוי: יכול להיות שיש מקומות בהם יש בעיה שמתחילים לשלם, ושוב לא חשוב כרגע איזה קופה זאת, איזה קופות אלה, אבל אני לא רואה ואני חושב שאתם תסכימו איתי שהיום אין בעיה עם קופות חולים.
זיו: דקות אחרי תחילת הדיון.
זיו: לא ייתכן, חומר כזה צריך להגיע אלינו לפני הדיון.
זיו: ויש לנו מה להגיד על החומר כזה.
זיו: כל מה שאמר פרופ' אור-נוי כל מילה בסלע.
זיו: ואני תומך בכל מילה שלו בעניין הזה.
זיו: הקופות בעניין התקנות הסכימו באופן ג'נטלמני לשלם את עלות ההשתתפות שלהם בלי תקנות.
זיו: פרופ' אור-נוי יזם והוביל את המהלך הזה והקופות הסכימו.
זיו: ולבוא היום ולהגיד שהקופות לא מוכנות לשלם, אני חושב שזה לא לעניין.
אור-נוי: הלאומי וגם זכאי חוק המשולבים בחוק.
אור-נוי: הילדים הללו מאחר ומה שמשרד האוצר דרך משרד הרווחה נותן להם, זה סכום כסף שאיננו מספיק לסל הטיפולים שהם מקבלים, שהוא כפול מאשר סל טיפולים של ילד אחר.
אור-נוי: ולכן משרד הבריאות משתתף בתוספת של משהו בסדר גודל של כ3000- ש"ח לחודש כדי להגדיל את סל הטיפולים שלהם לאותו סל שאנחנו חושבים במשרד שהוא מחויב במציאות לטיפול הולם בילדים הללו.
אור-נוי: הסל הזה מגיע מהאוצר והשנה האוצר לא הגדיל אפילו בילד אחד את "המכסות" לאותם ילדים.
אור-נוי: ואז נוצר מצב שאם אנחנו רוצים בשנת 2004 להוסיף X ילדים שמחכים בתור, יש לפחות 20 ילדים לפי מיטב ידיעתי, למעונות יום שיקומיים והם זכאי חוק.
אור-נוי: אין לנו את אותו חלק יחסי שמשרד הבריאות חייב להוסיף, על מנת שהילדים יקבלו את הטיפול ההולם.
אור-נוי: זאת בעיה נוספת, היא אולי רק בעיה של 20 או 30 ילדים, אבל זאת גם בעיה.
אור-נוי: האוצר מעביר לילד זכאי חוק מעונות רגיל.
אור-נוי: ילד עם תסמונת דאון למשל.
אור-נוי: ולכן ישנה התוספת הזאת שהיא חיונית לטיפול ההולם באותם ילדים.
אור-נוי: התוספת הזאת עוברת לא בכח חוק מהאוצר למשרד הבריאות.
אור-נוי: בשנים שעברו באמת הועברו התוספות הללו.
אור-נוי: בשנת 2004 אין תוספת.
מיכאל מלכיאור: האוטיסטיים הם לא צריכים השנה תוספת.
לילי אבירי: בריאות הנפש קשורה למשרד הבריאות.
לילי אבירי: ואז מה שקורה שילדים עם אוטיזם במעונות השיקומיים מקבלים עוד פחות מהילדים עם הצרכים המיוחדים.
מיכאל מלכיאור: לילדים עם תסמונת דאון.
ג'ורג' צימרמן: שילד עם תסמונת דאון יכול להיכנס לאגף של הרווחה ולהיות זכאי חוק רק אם הוא עבר אבחון.
ג'ורג' צימרמן: החוק מגדיר שילד זכאי גמלה מגיע לו יום שיקומי מגיל שנה.
ג'ורג' צימרמן: הילד מגיע למעון בגיל שנה.
ג'ורג' צימרמן: עכשיו צריך השיקום לקבל אותו או האגף הפיגור.
ג'ורג' צימרמן: השיקום לוקח אותו לחודשיים-שלושה עד שמגיעה ועדה באבחון של הילד.
ג'ורג' צימרמן: ועדות האבחון לוקחות זמן של כמעט שנה - שבעה חודשים, ואז השיקום אומר, מי ישלם עבור הילד שהוא זכאי חוק.
ג'ורג' צימרמן: ואז הוא פולט אותו.
ג'ורג' צימרמן: מה קורה - ילד נכנס לשלושה חודשים למעון, המשפחה התרגלה למעון, אחרי שלושה חודשים באים ואומרים, נגמר הזמן שנתנו לך.
ג'ורג' צימרמן: אף אחד לא קבע ועדת אבחון, אנחנו בתור מעון שקיבל אותם, צריך לקלוט אותו.
ג'ורג' צימרמן: ואז מה קורה - ילד לא מקבל לא מעון ולא תשלום.
ג'ורג' צימרמן: אכן ועדות אבחון נקבעות מאוד מאוחר ורק אז אגף הפיגור מקבל אותו תחת תשלום שלו.
ג'ורג' צימרמן: בינתיים רבים בין האגפים.
ג'ורג' צימרמן: מדובר על ארבעה ילדים עם תסמונת דאון שמשנת 2002, בין ספטמבר לדצמבר, עד היום חייבים תשלום.
ג'ורג' צימרמן: או אגף הפיגור או אגף השיקום קרוב ל120- אלף ש"ח.
ג'ורג' צימרמן: אנחנו סוחבים את החוב הזה מעל שנה וחצי.
ג'ורג' צימרמן: אף אגף לא לוקח אחריות על עצמו.
ג'ורג' צימרמן: צ'אנס לא זורק ילדים לרחוב, נתן את כל השירותים.
ג'ורג' צימרמן: המעונות, יש לנו את המחויבות כלפי המשפחות, כפי שיש לכל אחד.
ג'ורג' צימרמן: אבל אנחנו מוכנים להמשיך לתת את השירות ועד היום המשרדים לא קבעו ביניהם מי יממן את התשלום.
שלמה אלישר: הארגונים.
שלמה אלישר: שאם ילד לא מאובחן ע"י האגף לטיפול באדם המפגר, טרם נקבע האבחון שלו, אבל הוא זכאי חוק, אנחנו מכסים את כל התשלום.
שלמה אלישר: אין דבר כזה, ילד לא נופל בין הכיסאות, נקודה.
שלמה אלישר: מכיוון שהאוצר מתקצב את הילדים האלה.
שלמה אלישר: אין שום סיבה שילד לא יקבל כסף בגלל שהוא שייך לאגף כזה או אחר.
שלמה אלישר: אדון צימרמן מדבר כאן על איזה שהיא בעיה אחרת של ארבעה ילדים שהיה ויכוח לגביהם.
שלמה אלישר: הם קיבלו בהתחלה כסף ושולם עבורם תשלום.
שלמה אלישר: ויש כאן שאלה של תשלום רטרואקטיבי וזה עניין פנימי של המשרד.
שלמה אלישר: וזה לא עניין שלך, אתה את כל הכסף תקבל במלואו.
ג'ורג' צימרמן: זכאי חוק.
שלמה אלישר: כל ילד שהוא זכאי חוק עפ"י שני הקריטריונים, הוא יכוסה.
עידית גרינבאום: כפי שאתה אומר.
ג'ורג' צימרמן: לא מסתדרים ביניהם.
יעקב מרגי: מתן זכאות.
מיכאל מלכיאור: לגבי הבעיה שנקבע רק פעם בשנה את התעריף.
מיכאל מלכיאור: ז"א, אם הילד לא קיבל את האבחון ביולי באיזשהו שלב, אז הוא כאילו איבד את האפשרות ואז אח"כ הרבה יותר קשה לקבל.
מיכאל מלכיאור: גם לגבי הסעות שאח"כ נקבעים ההסדרים עם הרשות המקומית.
מיכאל מלכיאור: אבל אנחנו יודעים שבלי הסעה בשביל רוב הילדים, זה אומר שהם לא יכולים לנצל את האפשרות.
מיכאל מלכיאור: ומאחר וכל החוק הזה זה על שנתיים, ואם אתה נגיד מפספס פה חצי שנה, אז פספסת 25% מהאפשרות לנצל את החוק.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה לשאול את משרד האוצר לגבי השאלה שעלתה פה, שאלה מאוד מהותית שילדים בקבוצות מסוימות כמו ילדים אוטיסטיים שבעבר העברתם את הסכומים הנוספים שלא כלולים בתוך החוק, אבל נחוצים כדי שהילדים האוטיסטים יוכלו להיות במעונות.
מיכאל מלכיאור: ובעבר העברתם את הכספים והשנה החלטתם לא לעשות.
ציפי נגל אדלשטיין: אוטיסטים.
ציפי נגל אדלשטיין: ומה שקורה זה שהטיפול הזה גם מגיע לילדים שנמצאים במסגרות גן, מגילאי שלוש עד שבע והמכסה קבועה.
ציפי נגל אדלשטיין: דהיינו אם קולטים ומקבלים ויש ילדים בקנה במערכת שאנחנו רוצים לקלוט אותם למעון יום שיקומי, זה לא נכון שהם מתקצבים כל ילד כזה.
ציפי נגל אדלשטיין: פשוט המכסות קבועות, דהיינו אם יש עוד ילדים שאפשר ואנחנו יכולים להכניס אותם למעון יום שיקומי, אנחנו לא מקבלים את התוספת הזו.
ציפי נגל אדלשטיין: לכן המידע הזה הוא פשוט לא מדויק.
מיכאל מלכיאור: אחרי שהם מוכנות, אלא אתם מחכים עד שלא כל התקנות מוכנות, זה דבר שנשמע לנו מאוד תמוה.
הלית ברק: החולים, הוא מעורב בנושא כמובן של סל השירותים.
הלית ברק: זה שני הדברים שהוגדרו בחוק.
אדי וייס: החולים.
הלית ברק: מעניין את משרד האוצר.
סימן טוב: לאישור תקנות, אנחנו מודיעים להתייצב.
אדי וייס: השירותים.
אדי וייס: התייעצנו גם עם משרד המשפטים, אי אפשר במהירות להביא את זה.
אדי וייס: צריכים לקבוע את העיקר, הדברים של כמה מטרים פה ושם, זה שולי לעומת סל השירותים.
אדי וייס: סל השירותים זה העיקר והכל נובע מסל השירותים בעצם.
הניה מרמורשטיין: שהם לא נכים, למשל ויליאמס, שהם מפגרים והועדה בפיגור דוחה מחודש לחודש את ההתכנסות.
הניה מרמורשטיין: והילדים האלה לפעמים חצי שנה לא נכנסים לקריטריון של החוק והם לא מקבלים את המעון יום השיקומי שדרוש להם.
אור-נוי: גמלת ילד נכה.
אור-נוי: אוכלוסייה שניה שהאגף לשירות למפגר.
אור-נוי: אז אם זה מתעכב באיזשהו מקום, כבר אמרתי זה לא מעט מתעכב בביטוח הלאומי.
שלמה אלישר: ולא בשם האגף לטיפול באדם המפגר.
שלמה אלישר: מלידה ועד גיל שנה אפשר לזהות גנטית שלילד יש תסמונת וילאמס.
שלמה אלישר: המערכת.
שלמה אלישר: אני לא רואה שום סיבה לא להכניס אותם.
קריאה: תשומת לבכם.
ג'ורג' צימרמן: הבת שלך שייכת לפיגור.
ג'ורג' צימרמן: השאלה אם צריך לקיים לפעמים את הועדות האלו או יש סמכות לאנשים שהם אנשי מקצוע שיכולים להגיד, למרות שאנחנו לא מקיימים את הועדה ולמרות זאת, אנחנו יודעים שהילד הוא בעל תסמונת דאון כי אנחנו רואים את העניין.
ג'ורג' צימרמן: ומה שקובע פה, זה סל השירותים שאנחנו צריכים לתת לו.
ג'ורג' צימרמן: זה לא משנה אם אנחנו קוראים לילד בשמו שהוא מפגר או זה ילד שהוא צריך ,
מיכאל מלכיאור: יושבת.
מיכאל מלכיאור: אנחנו פשוט רוצים לקבל תשובה ממי שאחראי במשרד הרווחה, אני מבין שאותו אדם לא נמצא משום מה.
מיכאל מלכיאור: אז אנחנו מבקשים לקבל את התשובה המיידית בתוך השבוע הזה.
מיכאל מלכיאור: לא יכול להיות שעובר כזה זמן.
מיכאל מלכיאור: אנחנו שוב מדברים על חוק שאפשר להפעיל רק שנתיים סה"כ.
מיכאל מלכיאור: ושוב הילדים נדחו פה.
שוש זאב רשף: ואני מוכרחה להגיד שהרבה דברים מתעכבים, יש לנו הרבה מאוד קשיים.
שוש זאב רשף: הכמויות של הבעיות שמגיעות לשולחני השכם והערב, זה כמעט משרה מלאה שלא קיבלנו כרגע כמעט כח-אדם ליישום החוק.
שוש זאב רשף: אני רוצה לתת כמה נתונים כדי להבהיר את העניין.
שוש זאב רשף: טרם החלת החוק היו 24 מעונות שיקומיים שפעלו ע"י משרד הרווחה.
שוש זאב רשף: כ180- פעוטות תוקצבו טרם החלת החוק.
שוש זאב רשף: עם החלת החוק אישרנו את כל המעונות האלה באופן די גורף כילדים זכאי חוק.
שוש זאב רשף: ובמקביל לקח זמן, יצאנו במכרז.
שוש זאב רשף: במסגרת המכרז עלו 25 גופים, מתוכם אושרו 19.
שוש זאב רשף: לגבי ההרחבה והיישום שאתה מדבר עליו, יש עדיין כרגע לפחות 13 גופים שזכו במכרז אבל לא עדיין לא הספיקו לקדם את ההפעלה של המעון.
שוש זאב רשף: שזה אומר, התאמת מבנה, גיוס כח-אדם והצטיידות וכל המשתמע מזה.
שוש זאב רשף: כשחשוב להגיד שמתוך 24 גופים שעלו למכרז, היו 11 גופים במגזר הלא היהודי, באזורים הפריפריאליים של אזור הצפון.
שוש זאב רשף: שאנחנו יודעים שיש שם הרבה מאוד פעוטות זכאים למעונות.
שוש זאב רשף: ושם מדובר באזורים פריפריאליים במרחקים, בנסיעות ארוכות וילדים באמת עם משפחות במצוקה.
שוש זאב רשף: באזורים האלה לא רק שיש בעיה וקושי.
שוש זאב רשף: הרי משרד העבודה והרווחה הוא לא המפעיל הישיר, הוא מעביר את זה להפעלה של גופים ציבוריים וארגונים שונים.
שוש זאב רשף: כך שהגופים שזכו במכרז, אמורים כרגע להתאים מבנים ויש לנו כמה מקומות כאלה.
שוש זאב רשף: דבר שני, מתברר בדיוק מה שפרופ' אור-נוי אמר כרגע.
שוש זאב רשף: יש לנו דוגמא מצוינת, בביתר עלית יש מעון שיקומי שהתחיל לפעול קודם ולא אישרנו אותם עד שהם עברו מכרז.
שוש זאב רשף: הם עברו מכרז, נתברר שיש בסה"כ 4 פעוטות שהם זכאי קצבה.
שוש זאב רשף: (כרגע אני מבינה יש 10 או 12).
שוש זאב רשף: לא יכולנו לאשר את הפתיחה של המעון למרות שאמרנו שנלך לפנים משורת הדין, ונאשר פחות פעוטות בגלל הנסיעה לירושלים, בגלל האזור הביטחוני בו הם נמצאים.
שוש זאב רשף: מכל מיני אילוצים, גם אנחנו וגם משרד הבריאות, לנושא הזה היתה שותפה, ביקרנו במקום, ביקרנו במבנה.
שוש זאב רשף: אבל צריך להבין שאי אפשר לאשר באופן אוטומטי כל גוף שהגיש בקשה לפתיחת מעון.
שוש זאב רשף: אם הוא לא עומד בקריטריונים, אנחנו נחטא לעניין.
שוש זאב רשף: לכן אני אומרת שחלק מעיכוב קליטה של לפחות עוד 200 פעוטות, בשלב העכשווי אחרי המכרז, קשור לזה שחלק מהגופים עדיין לא התאימו את המבנים וכל מה שקשור להפעלה.
שוש זאב רשף: יש מעונות נכים שהם נפתחו והם לא מסוגלים לקלוט יותר כי אין להם מספיק מקום לקלוט יותר והם ממתינים לילדים.
יעקב מרגי: הזה, שאין לנו גופים וכדומה ויצא שאכן שם יש צורך בזה, הם נופלים בין הכיסאות.
שוש זאב רשף: לאכוף את הדברים.
שוש זאב רשף: אמרנו מקום שיש רשות שמוכנה להפעיל את העניין, אנחנו מוכנים באמצעות רשות, רשות לא צריכה לעבור מכרז.
שוש זאב רשף: ואז אם היא עומדת בקריטריונים, מאפשר מבנה ומגייסת כ"א, אין לנו שום בעיה גם לרשות מקומית לאפשר.
יעקב מרגי: הכבוד לגופים האלה, כמה הם יכולים להרים עליהם את הצרכים של המדינה הזו.
יעקב מרגי: ויש מקומות שאין להם יכולת.
יעקב מרגי: לכן אני אומר, יש חשש סביר למרות החוק, למרות הכל, שיהיה לי מקום בארץ שיש לי את ה10- הילדים ואין מי שיקום עבורם מעון.
שוש זאב רשף: של ארגון על"ה.
שוש זאב רשף: לדוגמא, הסתבר שבאלעד, שהוא לא מקום מאוד קרוב למעון שיקומי, יש קבוצה גדולה של ילדים ויש בקשה לפתוח שם מעון, שגוף שמפעיל היום מעון בבני-ברק.
שוש זאב רשף: עכשיו באה ועדת מכרזים ואומרת לי, זה הרחבה של המכרז, הם צריכים לעבור מכרז.
שוש זאב רשף: מה שאנחנו סיכמנו, זה היה רק לאחרונה, אנחנו הולכים לבדוק את הנושא הזה, אם אפשר לתת לגוף מפעיל פטור ממכרז להפעיל שלוחה על-מנת שנוכל לתת מענה לאותם פעוטות במקומות הקטנים האלה, שאולי אפילו לא יהיו שם 10 פעוטות.
שוש זאב רשף: ז"א, אנחנו מחפשים גם דרכים נוספות כדי לאפשר ליותר פעוטות לעלות על הגל הנכון.
שוש זאב רשף: החוק, כ200- פעוטות שתוקצבו ע"י המשרד בתעריף נמוך לפני החוק.
שוש זאב רשף: אנחנו ממשיכים לתקצב פעוטות שלא זכאי חוק בתוך המעונות.
שוש זאב רשף: היום נמצאים בגלל תהליך החקיקה שגבר, בערך כ100- פעוטות.
שוש זאב רשף: 70 פעוטות נמצאים היום בתוך הצנרת.
שוש זאב רשף: קיימים.
שוש זאב רשף: במכסה נמוכה יותר שהיא לא מכסת חוק.
שוש זאב רשף: שזה בערך חצי מהסכום שהמשרד נותן לפעוטות מתחת לגיל שנה או פעוטות בגיל שנה לגיל שלוש שלא זכאי חוק.
עידית גרינבאום: אני ארצה גם להתייחס לנושאים אחרים, אבל אנצל באמת את ההזדמנות שנציגי קופות-החולים נמצאים כאן כדי להתייחס לבעיות שכרוכות בקופות-חולים.
עידית גרינבאום: והתמונה שהוצגה כאן כאילו קופות-חולים משתתפות או באפון כללי הכל כשורה וכו', היא לא תמונה נכונה.
עידית גרינבאום: לא הכל לגמרי שחור, אבל בהחלט יש קשיים גדולים מאוד מאוד מבחינת התשלומים מקופות-החולים.
עידית גרינבאום: קודם כל אתייחס לנושא של התפיסה שאמר לנו כאן מר אשר זיו מקופ"ח לאומית של הסכמה ג'נטלמנית לשלם.
עידית גרינבאום: יושבת כאן היועמ"ש של הועדה לזכויות הילד, אני מבינה שהחוק הוא חוק תשלומים נכנס לתוקפו שהוא מחייב, שיש קביעה של שר האוצר ושר הבריאות לגבי התעריף שקופ"ח צריכות לשלם.
עידית גרינבאום: ולכן לא ברור לי ההתייחסות הזו של קופות-החולים שהם בצורה ג'נטלמנית מוכנות לשלם את התעריף הזה.
עידית גרינבאום: ואני אשמח לשמוע את התייחסותה של היועמ"ש של הועדה לעניין.
עידית גרינבאום: ומההתייחסות של המוכנות הג'נטלמנית נגזר כל מה שאני הולכת עוד לתאר.
עידית גרינבאום: הקופות בעצם מתייחסות למעונות כאל ספקי שירות פרטיים לכל דבר ועניין.
עידית גרינבאום: הקופה רואה את המעונות כגורמים שהם יכולות לבחור להתקשר איתם או לא להתקשר איתם.
עידית גרינבאום: לבחור ממתי להתקשר איתם, מאיזה מועד לשלם.
עידית גרינבאום: חלקן חושבות שהן יכולות לבחור גם כמה לשלם להם.
עידית גרינבאום: ומעמידות תנאים שנוגעות לסטנדרטים המקצועיים הקיימים במעון, לביטוחים המקצועיים שהמעון מבטח עד לסכומים של מעון של 10 ילדים צריך לבטח את עצמו בסכומים של מאות אלפי ש"ח, מאות אלפי דולרים.
עידית גרינבאום: וגם שמעתי כבר מיליון דולר.
עידית גרינבאום: ותנאים מתנאים שונים שהקופות דורשות לקבל, חתימה של חברות הביטוח המקצועי של המעון.
עידית גרינבאום: רשימה ארוכה של תנאים שבעצם היא כלל איננה ממן העניין.
עידית גרינבאום: כי הרי מדובר פה ברישוי עפ"י חוק.
עידית גרינבאום: המעונות מורשים עפ"י החוק ע"י משרד הבריאות ומשרד הרווחה שבדקו את כל הסטנדרטים המקצועיים.
עידית גרינבאום: קופות החולים כל שנותר להן מרגע שקבלת הודעה שהמעון הוא מורשה ושהילד זכאי חוק, החל את הטיפול במעון, כל שנותר לה הוא להעביר את התשלום.
עידית גרינבאום: וההתייחסות הזו של קופות החולים, שאנחנו נבדוק אתכם ואנחנו נראה אם אתם מתאימים לנו ונראה אם תחתמו את החוזה והחוזה יתאים לצרכים שלנו, ואז נחליט ממתי לשלם לכם וכו'.
עידית גרינבאום: ורטרואקטיבית בכלל חלק מהקופות אין מה לדבר.
עידית גרינבאום: ונשלח לכם את החוזה בזמננו החופשי ותעבירו נוסחים ונוסחים ונתקן ונחזיר.
עידית גרינבאום: ואנחנו במרדף מתמיד שגוזל כ"א וזמן עצום במרדף אחר הכספים.
עידית גרינבאום: דוגמאות קונקרטיות מקופות-החולים - קופ"ח כללית - תהליך ארוך מאוד של יצירת קשר עם כל המחוזות.
עידית גרינבאום: היא אמנם הוציאה חוזר מסודר בתחילת הדרך, אבל לאחרונה היא הודיעה שהיא תשלם שוטף 120.
עידית גרינבאום: אני לא יודעת אם זה מקובל בעוד מקום.
עידית גרינבאום: קופ"ח כללית שאנחנו נחתים כל הורה והורה על הצהרה שהוא יודע שהוא לא יקבל טיפולים נוספים מהקופה.
עידית גרינבאום: מה שגם מעכב את התהליך מאוד, גם מעמיד אותנו במצב שאנחנו צריכים לעמוד מול ההורים, דבר שאין לו תקדים.
עידית גרינבאום: בשום מקום אחר הקופה לא מחייבת ספק שירות להחתים את המבוטח שהוא לא יקבל טיפולים נוספים.
עידית גרינבאום: פשוט, הקופה לא נותנת יותר.
אריה שצרנסקי: אמרתי, עפ"י החוק אתם לא זכאים.
אריה שצרנסקי: הייתי צריך ממש להתווכח איתם.
אריה שצרנסקי: עמדתי בקשר עם האחראית על זה, ואמרתי לה, סליחה, אם מישהו עפ"י חוק בריאות ממלכתי זכאי לתרופה מסוג מסוים וקובע שמי שמקבל מקבל את התרופה הזאת, לא מקבל תרופה אחרת, האם מתי שהוא בא לרוקח לקנות את התרופה, הרוקח מחתים אותו שאתה מקבל את התרופה הזאת, לא תקבל אחר.
מיכאל מלכיאור: כתנאי להתקבל.
עידית גרינבאום: החשוב ולראות את המכלול.
עידית גרינבאום: אני אתן דוגמאות - קופ"ח מכבי, הלשכה המשפטית הודיעה שאין חובה לשלם, כי אין תקנות.
עידית גרינבאום: ולכן עד 1.4.03 היא תעביר רק מחצית התעריף בסך של 600 ש"ח.
עידית גרינבאום: בקופ"ח לאומית ובקופ"ח מאוחדת - דורשים חתימה של חוזה מול המעון.
עידית גרינבאום: החוזים הועברו לחתימת המעונות רק בחודשים האחרונים בשנה הזו.
עידית גרינבאום: וחלק מהחוזים בכלל לא הועברו.
עידית גרינבאום: תהליך ארוך של החלפת נוסחים, כאשר החוזים כוללים סעיפים של ביטוח אחריות מקצועית במאות אלפי ש"ח, מאות אלפי דולרים ואפילו במקרה מסוים במיליון דולר.
עידית גרינבאום: דורשים קורות חיים של עובדי המעון, בחלקם דורשים ביקור במעון שתיאום של ביקור כזה יכול לקחת חודשים בכל אחד מסניפי המעון.
עידית גרינבאום: וקופות-החולים עד שאין חוזה, לא משלמות ואין מה לדבר.
עידית גרינבאום: משתי קופות-החולים האלה, לאומית ומאוחדת, אין מה לדבר על תשלום רטרואקטיבי.
עידית גרינבאום: ז"א, שעל שנה"ל תשס"ג אפשר לשכוח, זה בעצם המסר הברור שעובר משתי קופות-החולים האלה לרוב המעונות.