GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודד פלר: לא מדובר בקבוצת הילדים שגדלו בישראל והתבגרו בה, אלא באלה שהגיעו לכאן בגיל מבוגר יחסית.
עודד פלר: אלה ילדים ללא זיקה תרבותית מיוחדת לישראל.
עודד פלר: יחד עם זה, אלה ילדים שנמצאים בישראל ללא מעמד וללא אדם אחראי שידאג להם ויפקח עליהם.
עודד פלר: בשנה וחצי האחרונות משטרת ההגירה, שכנראה המלאי שלה קצת נגמר, התחילה להתעסק גם עם הילדים האלה.
עודד פלר: לפני כן לא עצרו את הילדים האלה אולם בתקופה האחרונה התחילו לעצור אותם.
עודד פלר: שמים את הילדים האלה במעצר ב"צוחר" והם מגורשים בחזרה לארצות מוצאם.
עודד פלר: הבעיה המרכזית, שהגירוש שלהם פעמים רבות לא מתואם עם ארצות מוצאם.
עודד פלר: למשטרת ההגירה די בזה שעשתה ניסיון לתאם את גירושם, גם אם מדינת אזרחותם לא מעוניינת לקבל אותם: "אנחנו ניסינו, הם לא רוצים – זה בעיה שלהם".
עודד פלר: אנחנו שולחים את הילדים האלה, שיעשו איתם מה שירצו.
עודד פלר: בעניין הזה אין ספק, לא פעם מדינות המוצא לא משתפות פעולה, בעיקר מדינות אפריקה לא רוצות את הילדים בחזרה.
עודד פלר: הילד נוחת בשדה התעופה לגורלו, שיסתדר שם – זו הגישה.
עודד פלר: דבר נוסף – ואני שמח שנמצאת אתנו פקידת הסעד הראשית לחוק הנוער – מדינת ישראל מסרבת לשתף את רשויות הרווחה בהליך הגירוש.
עודד פלר: האגודה לזכויות האזרח ומוקד סיוע לעובדים זרים מנהלים הליך משפטי בעניין הזה, שתלוי ועומד בפני 7 שופטים בבית-המשפט העליון.
עודד פלר: אנחנו טוענים שמדינת ישראל, שהקצתה 480 שוטרים למבצע הגירוש ההמוני, תקצה גם 3 פקידי סעד, תקצה גם רופא אחד שיטפל בילדים ב"צוחר", תקצה עובד סוציאלי.
עודד פלר: אלא המדינה אומרת: לא, זה לא אחריות שלנו, יש לנו די בעיות סעד משלנו, אנחנו לא צריכים לטפל גם בילדים האלה.
עודד פלר: משרד הפנים ומשטרת ההגירה הצהירו בפני בית-המשפט העליון שממונה ביקורת הגבולות, פקיד משרד הפנים, האיש החתום על צווי הגירוש מחליט על-פי שיקול דעתו אם ראוי שהילד יראה פקיד סעד או לא.
עודד פלר: אני לא יודע להחליט אם ילד צריך לראות פקיד סעד או לא, אבל פקיד של משרד הפנים יחליט.
עודד פלר: זה שמראיין את הילד, כאשר הילד בלחץ ומצוקה נוראית כי יודע שהולכים לגרש אותו, הוא האיש שאתו הילד אמור לשתף פעולה והוא שאמור להחליט האם הילד יראה פקיד סעד או לא.
רן כהן: אני מבין שגברת מרים פבר מכירה את הנושא ואולי לאחר מכן תסביר לנו כיצד זה מתנהל.
מיכל פינצ'וק: ארצה לדבר על ילדי מהגרי עבודה, בעקבות דבריו של עו"ד עודד פלר על ההיערכות במסגרת הגירוש.
מיכל פינצ'וק: אתחיל בעדכון על מצב הילדים הללו.
מיכל פינצ'וק: כפי שאמרתי כבר, מעריכים שמדובר בכ-1,400 ילדים בגילאים אפס עד 18 שנים.
מיכל פינצ'וק: בשנה שעברה היו מספרים גבוהים במעט.
מיכל פינצ'וק: זו ההערכה העדכנית שארגון מסיל"ה נתן לנו ושהוצגו בבית-המשפט במסגרת עתירה שהגשנו, שנדונה בימים אלה בפני הרכב של 7 שופטים.
מיכל פינצ'וק: ביולי השנה ממשלת ישראל קיבלה החלטה על הסדר למתן מעמד לילדים.
מיכל פינצ'וק: על-פי הסדר זה, ילדים שעונים לארבעה קריטריונים יהיו זכאים לקבל מעמד בישראל: הילד צריך להיוולד בישראל; צריך להיות בן 10 לפחות עד סוף השנה; הוריו צריכים להיכנס כחוק לישראל; הילד צריך ללמוד, או לסיים לימודיו בישראל ולדבר בעברית; והגלייתו של הילד לארץ המוצא של ההורים שלו תהיה בגדר הגליה תרבותית.
מיכל פינצ'וק: אפשר להגיש בקשות עד סוף השנה.
מיכל פינצ'וק: עד היום, למיטב ידיעתנו, הוגשו רק 140 בקשות.
מיכל פינצ'וק: כלומר, החלטת הממשלה כנראה לא לגמרי פותרת את בעיית ילדי מהגרי עבודה.
מיכל פינצ'וק: בעתירה שלנו בבג"ץ תקפנו את ההסדר הזה, בתקווה לשנות שני קריטריונים שמופיעים בו: לידה בישראל ואופן כניסת ההורים לישראל, הדרישה שההורים ייכנסו כחוק לישראל טרם לידת הילד.
מיכל פינצ'וק: אנחנו טוענים ששני הקריטריונים הללו לא רלוונטיים לשאלת התגבשות מרכז חיים בישראל.
מיכל פינצ'וק: כלומר, מרכז חייו של הילד בישראל ולא משנה אם הילד הגיע בגיל שנתיים או נולד כאן.
מיכל פינצ'וק: ילד שנמצא כאן כבר 10 שנים ישראל היא מרכז חייו, והעובדה שהגיע לכאן רק בגיל שנתיים לא צריכה להבחין בינו ובין חברו שנולד כאן.
מיכל פינצ'וק: אותו דבר לגבי מי שהוריו נכנסו לישראל שלא כחוק.
מיכל פינצ'וק: זה בכלל לא צריך להוות פקטור, אי אפשר להעניש ילד כי הוריו נכנסו שלא כחוק לישראל.
רן כהן: אצלנו נאמר:
רן כהן: אל תחיל עוון אבות על בנים.
מיכל פינצ'וק: מלכתחילה ההסדר הזה נועד בעצם לפתור את בעיית הילדים למרות שהוריהם שוהים בלתי חוקיים, למרות שהוריהם בגדר עבריינים במרכאות.
מיכל פינצ'וק: לכן זה נראה לי קריטריון זר למטרת ההסדר.
מיכל פינצ'וק: אלה שני קריטריונים שתקפנו.
מיכל פינצ'וק: בעקבות העתירה התקיים דיון ב-26 בנובמבר 2005, לפני כמה שבועות, ובעקבותיו ניתן צו ביניים, בג"ץ הורה להימנע מגירוש ילדים ומשפחות שהעתירה שלנו עשויה להשפיע עליהם.
מיכל פינצ'וק: בג"ץ קבע שאותם ילדים נדרשים להגיש בקשה לקבלת מעמד עד סוף חודש מרס.
מיכל פינצ'וק: ההחלטה המקורית קבעה מועד להגשת בקשות למתן מעמד עד סוף השנה ובג"ץ האריך את המועד ואיפשר להם להגיש בקשה עד סוף חודש מרס, בתנאי שמדובר על ילד בן 10 ומעלה.
מיכל פינצ'וק: זה המצב כרגע, אסור לגרש את הילדים האלה ואת בני משפחותיהם.
רן כהן: מותר לגרש אותם אם הם בני פחות מ-10 שנים?
מיכל פינצ'וק: כן.
מיכל פינצ'וק: העתירה שלנו לא מתייחסת לילדים צעירים יותר.
רן כהן: גברת חנה דשבסקי, הייתי מבקש שתשלימי את הדברים.
רן כהן: נדמה לי שעשיתם עבודה בנושא הזה, על ילדים חסרי מעמד בישראל, וזה מופיע בדוח האחרון שלכם.
חנה דשבסקי: אנחנו עוסקים בנושא ב-12 השנים האחרונות.
חנה דשבסקי: אנחנו רואים את זה כבעיה חמורה ביותר, שרק מתגברת ומתפשטת במשך הזמן, ממש כמו סרטן.
חנה דשבסקי: אנחנו לא רואים התקדמות רצינית, פרט לשני תחומים מרכזיים מאוד שהצלחנו לפתור.
חנה דשבסקי: אחד מהם הוא חינוך.
חנה דשבסקי: אני חייבת להודות לכל מי שעוסק בנושא.
חנה דשבסקי: היום כל ילד שנמצא בשטחי מדינת ישראל ורוצה ללמוד בבית-ספר מסוגל ללמוד בבית-ספר על-יד ביתו.
חנה דשבסקי: זה לא מובן מאליו, זה לא היה כך עד לפני כמה שנים.
חנה דשבסקי: על אף שאני חייבת לציין שהילדים מקבלים חינוך מקוצר ומוזל, כילדים סוג ב', וזה בולט מאוד לעין בין כתלי בית-הספר ונורא מרגיז.
חנה דשבסקי: אם אני מדברת על ילדים הנלווים למשפחות עולים למשל, ילד שהוא אזרח ישראלי מכוח חוק שבות ונמצא בארץ עד 6 שנים מקבל כידוע זכויות עולה ובגרויות, כי עד שהגיע ארצה למד במדינה זרה דברים אחרים וקשה לו מאוד להגיע לתוצאות טובות בבחינות הבגרות בזמן הקצר שהוא נמצא בארץ ולהגיע לאותה רמה כמו ישראלים שנולדו כאן.
חנה דשבסקי: ילד שנספח/נלווה למשפחת עולים, שנמצא בדיוק באותו מצב והגיע באותו זמן כמו העולה על-פי חוק השבות, לא יקבל שום זכויות.
חנה דשבסקי: בדיוק כפי שבזמנו יהודים בברית-המועצות לשעבר כדי להתקדם בחיים היו חייבים להיות פי עשר טובים יותר מאשר הרוסי הממוצע, כך בדיוק קורה היום ללא יהודים במדינת ישראל.
חנה דשבסקי: כדי להתקדם באותה רמה הילד חייב להיות פי עשר טוב יותר מהיהודי הממוצע.
חנה דשבסקי: זה נורא מרגיז ונורא כואב, אבל זאת העובדה, זה המצב.
חנה דשבסקי: ברוך ה' ותודה לאל ותודה לכל מי שעסק בנושא, שהיום כל ילד בגיל בית-ספר יכול להיכנס לבית-ספר, כולל ילד שאין לו שום מספר ולא רשום בשום מקום.
חנה דשבסקי: כאשר הוא פונה לבית-ספר מקבלים אותו, נקודה.
רן כהן: למיטב ידיעתי, זה נפתר בשנת 2000 כשחבר הכנסת יוסי שריד היה שר החינוך.
רינה יצחקי: מי שמכיר את גברת עמירה יהלום יודע היטב מה הם מקבלים בבית-הספר.
רינה יצחקי: החינוך המקוצר אכן נותן רק מינימום.
חנה דשבסקי: החינוך המקוצר אכן מקוצר מאוד, ומאוד לא נעים ומשפיל ומה שתרצו, אבל זאת העובדה, ויש לנו לפחות את זה.
חנה דשבסקי: אנחנו נראים טוב בהרבה מאשר לפני כמה שנים.
חנה דשבסקי: לאור העיסוק שלי בנושא הבנתי דבר אחד, שאת בעיית הילדים ללא מעמד בישראל לא נפתור בשנים הקרובות, עלינו להיות ריאליים.
חנה דשבסקי: אבל אני חולמת לפתור את בעיית ביטוח הבריאות של ילדים ללא מעמד, בדיוק באותו אופן כפי שפתרנו בזמנו את בעיית החינוך, כי זו הבעיה הכי כואבת והכי מרכזית.
רן כהן: נדמה לי שלגבי מהגרי עבודה זה נפתר.
רן כהן: יש הסכם עם קופת-חולים מאוחדת.
אלי זרחין: בחצי מחיר, וזה גבוה יותר מביטוח פרטי.
אלי זרחין: לא לכולם יש כסף לשלם עבור ביטוח בריאות.
חנה דשבסקי: יש הסכם עם קופת-חולים מאוחדת, ששכבות מסוימות של ילדים ללא מעמד, כאשר יש לילדים אפוטרופוס חוקי בישראל קופת-החולים מוכנה לקבל אותם בחצי מחיר.
חנה דשבסקי: אל"ף, לא כולם יכולים לשלם חצי מחיר.
חנה דשבסקי: בי"ת, לא לכולם יש אפוטרופוס חוקי.
חנה דשבסקי: אפוטרופוס חוקי לילד ללא מעמד זה בעייתי ועו"ד עודד פלר יכול להסביר עד כמה קשה לפתור אותה וכמה זמן זה לוקח וכמה כסף זה עולה.
חנה דשבסקי: אלה בדרך כלל אנשים מעוטי-יכולת ואין להם כסף.
חנה דשבסקי: ילד, כמו כל אדם מבוגר, נוטה לפעמים לחלות, וכאשר הוא חולה ההורה, האפוטרופוס או אפילו השכנים מאבדים עשתונות כי אין שום אפשרות לתת לו טיפול רפואי.
חנה דשבסקי: אני לא מדברת על ניתוח מסובך בבית-חולים, אלא אפילו לקחת אותו לרופא משפחה כאשר לילד יש ברונכיט, ואם לא מטפלים בברונכיט המחלה עלולה להיהפך לדלקת ריאות.
חנה דשבסקי: לפיכך אנשים רבים במשרדנו נאלצים לאורך שעות להתדפק על הדלתות כדי שיעשו טובה גדולה ויאפשרו לילד לראות רופא.
חנה דשבסקי: זה מצב בלתי נסבל.
חנה דשבסקי: אנחנו מקבלים עשרות ומאות פניות מדי יום.
חנה דשבסקי: אם לא נפתור את הבעיה באופן כללי, שכל ילד בישראל, ולא משנה מה הוא, מדוע הוא חסר מעמד ומה קורה לו, יהיה זכאי לטיפול רפואי, להגיע לרופא בעיר מגוריו, לפחות לטיפול עזרה ראשונה, טיפול רפואי מקצועי נורמלי ראשון, אנחנו בבעיה.
חנה דשבסקי: אני רוצה לחזור למה שציינו כל האנשים שדיברו לפני.
חנה דשבסקי: המספרים שנוקב כל אחד מהמשרדים שונים, אבל כל אדם הוא עולם ומלואו.
חנה דשבסקי: ככל שחולף יותר זמן יש יותר ילדים כאלה.
רן כהן: נאמר קודם שיש 93,000 ילדים עולים ללא תעודת זהות.
חנה דשבסקי: הם לא עולים.
חנה דשבסקי: הם במשפחות עולים.
רן כהן: כמה ילדים ללא מעמד יש להערכתכם בישראל, מאות אלפים?
חנה דשבסקי: כן, כמובן, אם מצרפים לזה את הילדים הערבים במזרח ירושלים.
אלי זרחין: 93,000 זה מספר הילדים שנכנסו לישראל כלא יהודים ולא יצאו מכאן.
רן כהן: אבל זה לא כל הילדים.
אלי זרחין: יש הרבה גופים שמנסים להקטין את המספר, בשל סיבות שונות, לא ענייניות.
מיכל פינצ'וק: נמצאת כאן נציגת משרד הפנים והיא תוכל להגיד.
רן כהן: הבנתי מהסקירה של עו"ד עודד פלר שמשרד הפנים בכלל לא יודע בכמה ילדים מדובר.
רן כהן: השאלה האם הגורמים הציבוריים המתנדבים יודעים משהו ברור יותר.
חנה דשבסקי: אנחנו לא יכולים להיות יותר אפקטיביים ומדויקים ממשרדי הממשלה, שלהם יש כל האמצעים לבדוק.
רן כהן: אני זוכר שבסקירה שלכם היה נקוב מספר.
חנה דשבסקי: אם ידוע לנו – ואנחנו מעריכים שכך בדיוק המצב – שיש בסביבות 90,000-93,000 ילדים הקשורים לעלייה הגדולה מברית-המועצות ואתיופיה אז כמובן יש מאות אלפים אם תוסיף לזה ילדי עובדים זרים, שמספרם אמנם לא גדול, וילדים במזרח ירושלים.
חנה דשבסקי: אני מבקשת לפעול בכל מקום אפשרי בנושא ביטוח בריאות, או עזרה בתחום הבריאות, כדי שהעניין הזה יתקדם.
חנה דשבסקי: ברור לי, ואני לא רוצה לשקר, שבשנים הקרובות לא יתקדם במהות הטיפול בילדים ללא מעמד, אלא אם יקרה נס ופתאום יום בהיר אחד כולם יקבלו אפילו מעמד תושב ארעי, אבל הם צריכים לשרוד איכשהו.
רן כהן: אני מבקש מעו"ד ענת פישר-צין ממשרד הפנים למסור לנו איך הדברים נראים.
רן כהן: אולי זה לא באחריות האישית שלך אבל הסיפור נראה עגום למדי.
ענת פישר-צין: קצת תיקונים לדברים שנאמרו כאן.
ענת פישר-צין: לגבי ילד של שוהה בלתי חוקי ואזרח ישראלי – לא בכל מקרה ידרשו בדיקת רקמות, הכול תלוי בנסיבות.
ענת פישר-צין: במקרים מסוימים יסתפקו בהצהרה, במקרים אחרים ידרשו ראיות, במקרים מסוימים ידרשו בדיקת רקמות.
ענת פישר-צין: תלוי האם הקשר בין בני הזוג ידוע למשרד הפנים, האם ניסו להסדיר את הקשר ביניהם ואת המעמד לפני שהילד נולד או אחרי שנולד.
ענת פישר-צין: כל מקרה נבדק לגופו.
רן כהן: למה זה חשוב?
רן כהן: ילד נולד, ובואי נניח שלא פנו לפני שנולד.
רן כהן: בא האבא ואומר: אני אביו של הילד.
רן כהן: למרות שהרבה שרי פנים הם אנשים טובים, לא פתרו את זה.
ענת פישר-צין: הכול תלוי בנסיבות, האם יש ראיות לקשר בין בני הזוג.
רן כהן: בודקים את היחסים ביניהם בחדרי המיטות?
ענת פישר-צין: לעתים ידוע כבר שבני הזוג בהליך של הסדרת קשר מכוח ידועים בציבור.
ענת פישר-צין: הליך כזה יהיה שונה מהליך בו פתאום מגיע זוג עם ילד בן 4 כששוהה בלתי חוקית מועמדת לפני גירוש ופתאום עולה לראשונה טענה שהאב אזרח ישראלי.
ענת פישר-צין: במקרים כאלה ידרשו ראיות אחרות.
ענת פישר-צין: לעתים האבא של הילד רשום כמישהו אחר ואז יתייחסו אחרת.
עודד פלר: למה ההורים צריכים להוכיח?
עודד פלר: למה לילד אין זכות משלו?
עודד פלר: עושים טובה להורים?
רן כהן: האם משרד הפנים קיים דיון משמעותי בגורלם של למעלה מ-90,000 ילדים ללא מעמד?
ענת פישר-צין: מתקיימים דיונים כל הזמן.
ענת פישר-צין: רוב המקרים האלה עומדים כרגע בדיון בבג"ץ.
ענת פישר-צין: רוב הנושאים שדיברו עליהם כאן, בין בדיקת אבהות, בין ילדי מזרח ירושלים, בין החלטת הממשלה, בין הקטינות שנעצרו כאן והסתבר שהוריהן כנראה לא נמצאים בארץ – כל הנושאים האלה נמצאים כיום בדיונים בבית-המשפט העליון, וכמובן נערכים כל הזמן דיונים במשרד הפנים.
רן כהן: זה הגיע לדיון בבית-המשפט העליון כי אתם לא מכירים בהם.
רן כהן: אם הייתם מכירים בהם זה לא היה מגיע לבית-המשפט.
ענת פישר-צין: כל הזמן נערכים דיונים, ונהלים כל הזמן מתקיימים.
ענת פישר-צין: מעבר לנהלים, יש במשרד הפנים גם ועדה לבחינת מעמד מטעמים הומניטריים, שלא כפופה לנהלי משרד הפנים.
ענת פישר-צין: זאת ועדה שמייעצת לראש מינהל האוכלוסין.
ענת פישר-צין: ניתן לפנות היום גם לראש מינהל האוכלוסין ואנחנו רואים שמתקבלות אצלו פניות.
רן כהן: ההחלטות הן החלטות אישיות של מר ששי קציר?
ענת פישר-צין: זאת ועדה מייעצת בין-משרדית, שמייעצת לראש מינהל האוכלוסין.
רן כהן: זאת בעצם החלטה של השר, שמאציל סמכויות לראש מינהל האוכלוסין.
רן כהן: כאשר יש ניגוד בין שניהם החלטת השר גוברת, כי הסמכות שלו.
ענת פישר-צין: כן, תמיד.
ענת פישר-צין: אבל בוועדה יושבים נציגים גם ממשרד הבריאות, משרד הרווחה ומשרד החוץ.
ענת פישר-צין: יושבים בה נציגי משרדים אחרים.
רן כהן: למרות הכול, אנחנו רואים כאן תמונה עגומה למדי.
רן כהן: נניח שאין 93,000 ילדים כאלה אבל יש עשרות אלפי ילדים בלי מעמד.
רן כהן: תסכימי אתי שלא סביר במדינה מתוקנת שיהיו כה הרבה ילדים ללא מעמד.
רן כהן: אגב, בעיני לא סביר אפילו שיש ילד אחד כזה, אבל על אחת כמה וכמה כשהתופעה כה נפוצה.
רן כהן: אין פינה בארץ שאין בה ילד כזה.
ענת פישר-צין: בכל הנושאים הנוגעים לקבוצות המיוחדות הללו, אותה חלוקה שצוינה כאן, ויש לנו עוד קבוצות, אנחנו מנסים למצוא פתרון במסגרת החוק ובמסגרת הנהלים.
ענת פישר-צין: לעניין קטין נלווה, חוק השבות קובע מי הזכאים מכוח שבות.
ענת פישר-צין: לעתים מגיע לארץ זכאי שבות שיש לו ילדים קטינים שמגיעים אתו ואז במסגרת ההליך שלו, או במסגרת הליך של איחוד משפחות, כאשר מגיע מישהו שיש לו ילדים קטינים – הילדים הקטינים הם מה שנקרא "קטין נלווה" להליך איחוד המשפחות והם מקבלים מעמד בסופו של דבר.
ענת פישר-צין: לא נכון לומר שבגיל 17 או בגיל 16 הם לא מקבלים ובגיל 8 כן מקבלים.
ענת פישר-צין: אם הקטין מגיע אחרי ההורה - - -
רן כהן: תסבירי לי את ההיגיון מדוע המדינה מכניסה את האבא כזכאי לעלייה לישראל והוא מקבל תעודת זהות, אבל הילדים שלו לא.
רן כהן: זה נראה אנכרוניסטי.
ענת פישר-צין: הילדים לא זכאים מכוח שבות.
ענת פישר-צין: הילדים מקבלים מעמד כנלווים להליך.
רן כהן: אבל לילד אין מספר תעודת זהות.
רינה יצחקי: כמה שנים הם נלווים?
חנה דשבסקי: הם לא מקבלים מעמד אם הם ילדים מנישואיה הראשונים של האישה, שאינה זכאית שבות, לא בכניסתם ולא אחרי שנתיים ולא אחרי 10 שנים.
ענת פישר-צין: אם הוא קטין שנלווה להליך, הוא מקבל מעמד מכוח ההורה.
רן כהן: מדובר על ילדים שבאים עם אחד ההורים, כאשר הורה שני נשאר במדינת המקור.
רן כהן: ההורה שלהם נלווה לבן הזוג שהוא זכאי שבות.
רן כהן: הוא מקבל כאן תעודת זהות כי הוא נלווה להורה השני.
ענת פישר-צין: אם הוא מגיע עם הקטין, הקטין נלווה ואותו הליך שעובר ההורה עובר יחד אתו הקטין.
ענת פישר-צין: זה לא שההורה מקבל מעמד ואז אומרים לילד הקטין: תודה רבה, היה לנו נורא נחמד לארח אותך, עכשיו לך הביתה.
חנה דשבסקי: זה בדיוק מה שקורה יום-יום.
אלי זרחין: את מבלבלת בין שני מושגים, "דור רביעי" ו"נלווה".
רן כהן: זה לא כל-כך מסובך.
רן כהן: רק אחד מהוריו של הילד עלה לארץ וההורה הזה נשוי לזכאי שבות.
רן כהן: נניח שהאבא לא שלו, רק האמא שלו.
רן כהן: אם האמא לא יהודייה והיא באה עם הילד שלה - - -
ענת פישר-צין: אם היא עוברת כאן הליך, הילד עובר את ההליך איתה.
רן כהן: אבל הוא לא מקבל תעודת זהות.
דניאלה במברגר-אנוש: זה הליך מדורג שנמשך זמן רב ואז הוא מגיע לגיל 18.
ענת פישר-צין: זה לא ניתן על המקום.
ענת פישר-צין: לא מקבלים אזרחות מייד עם הנחיתה בארץ.
ענת פישר-צין: יש הליך כלשהו.
רן כהן: אבל אם אמא שלו קיבלה, איך אפשר להגיד לאמא להתנתק מהילד שלה?
ענת פישר-צין: הילד מקבל את מעמד ההורה.
ענת פישר-צין: ההורה עובר כאן הליך.
ענת פישר-צין: גם ההורה וגם הילד, שניהם עוברים כאן הליך.
רן כהן: הילד לא מקבל, זו הבעיה.
ענת פישר-צין: לעניין החלטת הממשלה שהתקבלה לאחרונה, הנושא נדון עדיין בבג"ץ.
ענת פישר-צין: בשבוע האחרון, מאז ניתן צו הביניים, שמתנה את זה בהגשת בקשה, התחילה התעוררות.
ענת פישר-צין: עד כה הוגשו כ-200 בקשות.
ענת פישר-צין: דיברתי עם הלשכה ונאמר לי שבשבוע האחרון היתה התעוררות גדולה ואנשים החלו להגיע ולקחת טפסים עם הוראות כיצד למלא בקשות.
ענת פישר-צין: אמרו לי שמדובר על עשרות אנשים ואכן מתחילים להרגיש תזוזה כלשהי.
ענת פישר-צין: יצאה הנחיה מטעם משרד הפנים, שאנחנו עומדים בה, שמי שמגיש בקשה, בין אם עומד בקריטריונים של החלטת הממשלה ובין אם לא עומד בהם, לא יורחק מישראל עד שלא יקבל תשובה עניינית לבקשה שלו, וגם אז יתנו זמן מסוים להתארגנות, יאפשרו להיכנס להליך ערעור.
ענת פישר-צין: כל הדברים האלה נמצאים בהליכי הסדרה.
ענת פישר-צין: אבל חד-משמעית, מי שנעצר ורואים שהגיש בקשה – דנים בבקשה והוא מקבל תשובה לגופה, גם אם לא עומד בקריטריונים.
אמי סער: גם אם ילדו בן שנתיים עדיין?
ענת פישר-צין: גם אם הילד בן שנתיים.
ענת פישר-צין: מי שהגיש בקשה ידונו בבקשתו.
אמי סער: זה מסביר את העלייה במספר הפניות.
רן כהן: זה נוהל חדש?
ענת פישר-צין: לא.
ענת פישר-צין: זה היה מהיום הראשון, בהנחיה של שר הפנים.
דניאלה במברגר-אנוש: שני שרי הפנים האחרונים, גם חבר הכנסת פינס-פז וגם חבר הכנסת פורז, ברגע שסיימו תפקידם ביקשו להגמיש את התנאים לעניין הזה.
רן כהן: כל החוכמה לא לעשות ברגע האחרון, אלא ברגע הראשון כשנכנסים לתפקיד.
ענת פישר-צין: חשוב לי להדגיש, בשלב זה אנחנו לא עוצרים קטינים שידוע לנו שהם קטינים.
עודד פלר: אלא אם הם נטושים.
ענת פישר-צין: בשלב זה לא עוצרים קטינים.
אמי סער: ב"צוחר" יש כעת 13 קטינים ועוד 4 קטינות.
ענת פישר-צין: לא הוכח שהם קטינים.
ענת פישר-צין: יש שם כמה אנשים שנעצרו בפעם השנייה, כאשר בפעם הראשונה שנעצרו היו עדיין קטינים.
ענת פישר-צין: אנחנו עובדים עכשיו על הכרזה על מתקן משמורת לקטינים ולמשפחות, בו יהיו נציגי משרד הבריאות ומשרד הרווחה, כל הדברים שדיברו עליהם כאן.
רן כהן: מר אלי זרחין, מנכ"ל האגודה הישראלית למען ילדים עולים, בבקשה, אולי תוכל למסור לנו איך זה נראה מנקודת הראות שאתה מכיר.
אלי זרחין: האגודה הישראלית למען ילדים עולים היא גוף מתנדבים.
אלי זרחין: אין לנו כסף לבג"ץ.
אלי זרחין: גופים גדולים שמגישים עתירות לבג"ץ לא משתפים אתנו פעולה, בשל סיבות פוליטיות, ולכן הדרך היחידה שלנו לפעול היא להעלות נושאים בכל במה ציבורית אפשרית.
אלי זרחין: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להדגיש ארבעה נושאים.
אלי זרחין: יש קבוצת ילדים גדולה – משרד הפנים טוען 83,000 והמועצה הישראלית לשלום הילד והמשרד לקליטת העלייה, שיש להם כנראה נתונים מעודכנים יותר, מדברים על 93,000 – שבניגוד למה שאמרה נציגת משרד הפנים, נמצאים בקבוצה אחרת.
אלי זרחין: אלה ילדים שהגיעו לארץ לא כזכאי חוק השבות אלא כילדים מנישואים קודמים לבני זוגם של זכאי חוק השבות, נכדים לסבים וסבתות שהם עצמם בני זוג ליהודים.
אלי זרחין: מדינת ישראל מאפשרת להם להיכנס לכאן על-פי חוק הכניסה מסיבות הומניטריות, אולם מסרבת לרשום אותם במשרד הפנים כדי לא להתחיל בספירת הזמן.
רן כהן: כאשר הם מגיעים לגיל גיוס האם מגייסים אותם?
אלי זרחין: הצלחנו במקרים בודדים בשקט להפעיל ילדים כאלה, שיש להם מוטיבציה גבוהה לגיוס, כמתנדבים בצה"ל.
אלי זרחין: צה"ל לא רשאי לקבל אותם כי אין להם מספר.
רן כהן: אבל צה"ל כן רשאי לגייס תושב.
אלי זרחין: הם לא תושבים.
אלי זרחין: קבוצה שנייה, של כ-30,000 איש, הם דור רביעי ליהודים.
אלי זרחין: כאשר אבא הוא נכד ליהודי חוק השבות חל עליו.
אלי זרחין: החוק אומר: יעלו ארצה נכדים ובני משפחותיהם.
אלי זרחין: בני משפחותיהם הם לא זכאי חוק השבות, הם דור רביעי.
אלי זרחין: מרגע שהילדים האלה מגיעים לארץ הם מקבלים מעמד תושב ארעי.
אלי זרחין: המשטרה אוהבת מאוד לפתוח תיקים לעולים, סתם תיק שלא מגיע לבית-משפט.
אלי זרחין: יש לנו בעיה עם זה.
אלי זרחין: אצלם זה נקרא "חשיפה", לפתוח יותר ויותר תיקים לנוער.
אלי זרחין: אמנם זה לא נושא הדיון, אבל נתקלנו במקרים שפותחים לנער תיק בחשד לגניבה.
אלי זרחין: לא הוכח שהוא אשם, זה לא מגיע לבית-המשפט, אבל כאשר נפתח לו תיק הוא לא יכול לקבל מעמד של תושב קבע ואז מגורש מן הארץ.
אלי זרחין: נתקלנו בעשרות מקרים כאלה של נערים מהקבוצה הראשונה.
אלי זרחין: כאשר נער מהקבוצה השנייה מתגייס לצבא כתושב הוא מקבל אזרחות בלי כל בעיה.
אלי זרחין: הבעיה היחידה כאן, שמגיל 18 כדי לקבל אזרחות עדיין דורשים ממנו ביטול האזרחות הקודמת, כפי שאמר עו"ד עודד פלר, למרות שלשר הפנים יש סמכות להחליט שאין בכך צורך, ויש החלטת ועדת שרים לענייני חקיקה לא לדרוש את זה.
אלי זרחין: בקבוצה הראשונה, ילד גדל בארץ מגיל 4, הולך לבית-ספר, גדל במשפחה של עולים.
אלי זרחין: באמריקה משתמשים במושג "המעגל השלישי של העם היהודי".
אלי זרחין: הם המעגל השלישי של העם היהודי – ילד כזה גר במשפחה יהודית, חוגג חגים יהודיים.
אלי זרחין: הוא לא יהודי, אבל אי אפשר להגיד שהיהדות זרה לו.
אלי זרחין: הוא גר בישראל וחוגג את החגים.
אלי זרחין: במקרים רבים משטרת ההגירה מגיע אליהם בגיל 18 ואומרת: יש צו גירוש נגדכם, אתם כבר לא קטינים, אמא לא צריכה לטפל בכם.
אלי זרחין: לאן לגרש אותם?
אלי זרחין: אין להם שם אף אחד אחר.
רן כהן: במקום להזמין אותם לשרת בצבא מגרשים אותם.
אלי זרחין: הם רוצים, מתחננים לשרת בצבא.
אלי זרחין: הנושא השני, אמר ראש הממשלה, ואני מצטט אותו: "זה פשוט דבר שלא יכול להיות, הממשלה צריכה לפתור את זה".
אלי זרחין: בשל סיבות פוליטיות והתערבות המפלגות האורתודוקסיות בעיקר, בינתיים הטיפול בנושא הזה נדחה.
אלי זרחין: אבל, אדוני היושב-ראש, וזה מידע חסוי ותחליטו אם אתם רוצים אחר-כך לפרסם אותו, מדינת ישראל ב-15 השנים האחרונות מפעילה תוכנית שנקראת "גשר" על-ידי לשכת ראש הממשלה.
אלי זרחין: משרד ראש הממשלה, בשל סיבות פוליטיות שלו, מביא מברית-המועצות לשעבר ילדים לא יהודים שנשארים כאן ללא מעמד בפנימיות חרדיות ולא עוברים גיור.
אלי זרחין: בגיל 18 כולם מקבלים אזרחות ישראלית, תעודת זהות.
אלי זרחין: זה נעשה בשקט, בלי שום התערבות של משרד הפנים.
אלי זרחין: כלומר, יש פתרונות.
אלי זרחין: אתם יודעים מה, אל תתנו להם לבוא לישראל, שהאמא תחשוב אם היא רוצה לבוא לישראל או לא, אבל אנחנו נותנים לה לבוא לישראל ומגדלים את הילדים כחלק מן החברה כאן.
רן כהן: היא באה משום שהיא נשואה לאדם שזכאי לעלות לישראל ורוצה לחיות עם בעלה בישראל.
אלי זרחין: ומדינת ישראל החליטה שהיא רשאית לבוא לכאן ביחד עם הבן שלה מנישואיה הקודמים.
רן כהן: אם יש לה ילד מנישואים קודמים, שתביא אותו איתם.
רן כהן: למה למנוע את זה?
רן כהן: זה פגיעה בביטחון המדינה?
אלי זרחין: נושא הילדים ללא מעמד במשפחות עולים עלה לדיון בשל יוזמת הוועדה הנכבדה הזאת, בראשות חבר הכנסת הרב מלכיאור, עוד טרם נכנסת לתפקיד.
אלי זרחין: בשל סיבות ארגוניות יושב-ראש הכנסת חייב אותו לדון ביחד עם ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
אלי זרחין: לא סתם אנחנו מבחינים בין הקבוצה הזאת ובין שאר הקבוצות, כי מדובר בילדים שהגיעו לישראל כחוק – הקבוצה היחידה – מדינת ישראל החליטה שהם רשאים להגיע לישראל.
אלי זרחין: הם לא נולדו כאן למישהו שנכנס לא כחוק, ההורים שלהם אינם עבריינים ומדינת ישראל ידעה מראש שהם זכאים לבוא לכאן.
אלי זרחין: אני יודע שהעמדה שלנו שונה מזו של ארגונים אחרים, ולא אכנס לסיבות לחוסר שיתוף הפעולה אתנו.
אלי זרחין: מדינת ישראל החליטה מכוח סמכותה לאפשר לאותם ילדים לבוא לישראל.
אלי זרחין: אנחנו טוענים שמדינת ישראל צריכה לקחת אחריות מלאה על אותם ילדים ולתת להם ביטוח חינוך וביטוח בריאות.
אלי זרחין: אם ילד גדל בישראל במשך 14-16 שנים מגיע לו לקבל מעמד.
אלי זרחין: אנחנו לא אומרים אזרחות, אבל מעמד בוודאי צריך לתת לו.
אלי זרחין: הם רוצים להתגייס לצבא וחלקם מתנדבים לצבא בשקט.
אלי זרחין: הצבא מוכן לקבל אותם בתנאים מסוימים על סמך תעודת הזהות של אחד מההורים שלהם או אפילו על סמך חצי אח שלהם.
אלי זרחין: יש להם חצי אחים ואחיות שגדלים בארץ, שנולדו כאן בארץ לאותה אמא, מהאבא היהודי.
אלי זרחין: מכיוון שהם נולדו לאבא אחר הם לא יכולים.
רן כהן: זאת גם הפליה בין אחים באותו בית, ממש מחריד.
רן כהן: גם כך אותם ילדים בוודאי מרגישים לא מי יודע מה כי אבא שלהם לא כאן או אמא שלהם לא כאן.
אלי זרחין: בקו המידע שלנו, שפועל ב-6 שפות, אנחנו מקבלים עד 4,000 פניות בחודש, כשליש מהן בנושא זה.
אלי זרחין: רוב המתנדבים שהגיעו אלינו הם צברים, שחשים שזאת האחריות שלנו כחברה, לא בעיה של העולים אלא של החברה הישראלית.
אלי זרחין: כפי שאמרה גברת חנה דשבסקי, הזכויות ניתנות רק בתיאוריה.
אלי זרחין: ילד בא לבית-ספר ובית-הספר יכול לקבל אותו.
אלי זרחין: אבל אם בית-הספר לא רוצה?
אלי זרחין: אם מנהל בית-הספר אומר שהוא לא רוצה אין דרך לחייב אותו.
רן כהן: שרת החינוך לא יכולה לחייב?
אלי זרחין: אם בית-הספר מקבל אותו שרת החינוך מבטיחה לו שכר לימוד, אבל אם בית-ספר מחליט לא לקבלו הוא ניגש לעירייה – אבל מה הוא קשור לעירייה?
אלי זרחין: הוא לא רשום בעירייה.
אלי זרחין: נציגי המשטרה יושבים כאן.
אלי זרחין: נתקלנו במקרים, למרות שהמשטרה אמרה פעם שזה לא יקרה, שהילדים האלה היו קורבנות לאלימות קשה מאוד בבתי-הספר ולשוד.
אלי זרחין: הם לא יכולים להגיש תלונה במשטרה.
אלי זרחין: המשטרה לא מוכנה לחקור אותם כי אין להם מספר זהות שניתן לכתוב בתלונה.
רן כהן: סגן ניצב נחמני תיכף תשיב על העניין הזה.
רן כהן: אני מבקש לקבל ממנה פרטים ואחר-כך מגברת מרים פבר ונסכם את הישיבה הדואבת הזאת.
רן כהן: היום לא נספיק לקיים דיון בנושא השני ונדחה אותו לישיבה אחרת.
אורנה נחמני-ארזי: אוכל להגיד משהו קצר על הנושא השני כי אולי זה יסגור אותו כבר.
אורנה נחמני-ארזי: לגבי קורבנות אלימות, קשה לי להאמין שלא מקבלים תלונות רק כי אין להם מספר זיהוי.
אורנה נחמני-ארזי: לצורך זה יש מספרים פיקטיביים גם במשטרה.
אורנה נחמני-ארזי: כלומר, אם צריך לקבל תלונה מקבלים אותה.
אורנה נחמני-ארזי: אני לא עוסקת בזה, אבל קשה לי להאמין שכך קורה.
אלי זרחין: הגיעו אלינו תלונות.
רן כהן: צריך לברר את זה עם המפכ"ל.
אורנה נחמני-ארזי: אפשר לברר את זה, אולי לא אצל המפכ"ל אלא אצל ראש אח"מ במשטרה, הוא בוודאי יודע נתונים ויכול להביא נתונים לוועדה.
רן כהן: אנחנו נפנה אל המפכ"ל ונברר האם לא מסכימים לקבל תלונות מילדים שאין להם מעמד.
אורנה נחמני-ארזי: דיברו כאן על ילדים נטושים.
אורנה נחמני-ארזי: "ילדים נטושים" נשמע נורא, כי זה גם "ילדים" וגם "נטושים".
אורנה נחמני-ארזי: אנחנו מדברים על צעירים בגיל העשרה המאוחר, רובם לא נראים קטינים אולם טוענים לקטינוּת.
אורנה נחמני-ארזי: הם עובדים בארץ, מתקיימים בארץ, חיים בארץ, יש להם חברים בארץ, נמצאים במסגרת קהילתית כלשהי.
אורנה נחמני-ארזי: לא מדובר באנשים שמשרד הרווחה מגדיר נזקקים, כאלה שננטשו ואין להם לאן ללכת ומסתובבים חסרי מעש.
אורנה נחמני-ארזי: אם הנערים האלה נעצרים זה בדרך כלל כי אין להם תיעוד ולא יודעים אל נכון בני כמה הם.