GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר גוז'נסקי: פרופ' יונה אמיתי, בבקשה.
יונה אמיתי: כדי לעשות קצת סדר ופרספקטיבה, בנושא שירותי בריאות מול הצרכים, שירותי הבריאות בישראל נחלקים בעצם לשתי זרועות.
יונה אמיתי: השירותים המניעתיים, שזה רשת טיפות החלב בישראל, והשירותים הקורטיביים, שזה קופות החולים.
יונה אמיתי: הצרכים של הילדים הם בשני המישורים האלה.
יונה אמיתי: אני גם מייצג את הרשת של שירותי בריאות הציבור, ואיתי נמצאת דורית אפל מהנהלת הסיעוד, ואני יכול לתת פרטים בעיקר על העניין הזה.
יונה אמיתי: הרשת הזאת של טיפות החלב היא רשת ממלכתית שפרוסה בכל הארץ, בשאיפה להגיע לכל ילד, ללא שום משוכות כלכליות, ואמנם יש ברשת הזאת, כדי להגיע לכל מדינת ישראל, את הקריטריון שהתשלום של אגרה חצי שנתית לא מוטל על אלה שיש להם עוני בקריטריונים של הבטחת הכנסה.
יונה אמיתי: זה אמנם לא מתייחס למשפחות חד-הוריות כקבוצה מיוחדת, אבל בהנחה, מתוך אמונה שהקריטריון הזה הוא אחיד לכולם, האוכלוסיות שמשתמשות בזה הן בעיקר אוכלוסיות מצוקה, אם זה עולים חדשים או משפחות חד-הוריות, כלומר, בפועל השימוש ברשת הזאת נפוץ יותר בין השכבות החלשות.
יונה אמיתי: יש משפט אחד שלא בא לדיון פומבי, אבל הוא מופיע במכתב הפנייה אל חברת הכנסת גוז'נסקי, מטעם הפורום הארצי למשפחות חד-הוריות, והוא מטריד אותי, ולא רק במישור של טיפות החלב ושל הבריאות, וזה המשפט שאומר: "משפחות חד-הוריות המקבלות קיצבאות מהביטוח הלאומי, ראש המשפחה פטור מתשלום רופא, אולם הילדים אינם פטורים".
יונה אמיתי: הקריטריון של משפחות עם הבטחת הכנסה אמור לתת פתרון, וכאן נוצר מצב דיפרנציאלי, שהפתרון הזה, ואולי זה נכון גם ביחס לחינוך ולעוד היבטים, תופס את ראש המשפחה, והילדים נמצאים כאן באיזשהו מירווח אחר לגמרי, ואינם נהנים מכל הזכויות הצמודות לזה.
יונה אמיתי: אם זה נכון, לפי דעתי זה מפתח לתיקון עוולה, ולא רק בבריאות, אלא גם בהיבטים אחרים של חינוך או של שירותי לוויין אחרים שצמודים להגדרה של הבטחת הכנסה.
תמר גוז'נסקי: ד"ר רובנרויט, בבקשה.
קרל רובנרויט: אני מנהל היחידה לטיפול בילד ובנוער ובמשפחה ביפו, של משרד הבריאות ואגף בריאות הנפש.
קרל רובנרויט: מהניסיון שלנו, אנחנו רואים שיש רמת סיכון יותר גבוהה אצל ילדים במשפחות חד-הוריות, מאשר במשפחות דו-הוריות.
קרל רובנרויט: אני רוצה לציין שאני חושב שהיום, למרות שיש לנו כלים לתת יעוץ ועזרה למשפחות כאלה, אין מספיק גישה בדרך כלל לגורמים מקצועיים, למשל בנושא של בריאות הנפש.
קרל רובנרויט: לדעתי, היה צריך להיות חיבור יותר חזק בין הארגונים שהציגו את עצמם פה, ואני מאוד הופתעתי שיש כל כך הרבה התארגנות עצמאית סביב הנושא הזה.
קרל רובנרויט: בגלל הסטיגמה שכרוכה בכך, אנשים מגיעים אלינו בשלבים מאוחרים, ולדעתי, הורה חד-הורי צריך את העזרה מיד כשהוא נכנס לתוך המצב הזה של החד-הוריות.
קרל רובנרויט: אני לא יודע אם זה שייך, אבל אני הייתי מציע שיהיו תקציבים לייעוץ ומניעה להורים כאלה.
קרל רובנרויט: למשל היום, כדי שאני אתן שירות, אני צריך לפתוח תיק, ולהגדיר את הילד כפציינט, על מנת שאני אתן את הזמן שלי.
קרל רובנרויט: אין לנו הקצבה לעבודה מיידית.
קרל רובנרויט: זו אוכלוסיה שלדעתי צריכה יעוץ להתמודד עם הקשיים של ההורות הבלעדית של הורה אחד מול ילד.
תמר גוז'נסקי: הטיפול יכול להיות גם אישי וגם קבוצתי, נכון?
קרל רובנרויט: כן, גם אישי וגם קבוצתי.
קרל רובנרויט: הייתי רוצה שיהיו תקציבים גם למוסד שלנו, בבריאות, שנוכל לפתוח ולגשר בינינו לבין ההורים והארגונים שמייצגים את ההורים, לפתוח הדרכות קבוצתיות או אישיות להורים שרוצים את זה.
תמר גוז'נסקי: מר בקל מהביטוח הלאומי, בבקשה.
יחזקאל בקל: נכון שהמצוקה הכלכלית של משפחות חד-הוריות היא קשה.
תמר גוז'נסקי: כמה ילדים חיים במשפחות חד-הוריות?
קריאה: מאתיים אלף.
חנה מרגליות: ישנן 93 אלף משפחות.
חנה מרגליות: מדובר בילדים עד גיל 17.
יחזקאל בקל: בשנים האחרונות הגדלנו את הסיוע למשפחות חד-הוריות, והיום הן מעל קו העוני.
תמר גוז'נסקי: 25% מהן מתחת לקו העוני.
יחזקאל בקל: אלה שאנחנו משלמים להם את הגימלאות, הם לא מתחת לקו העוני.
יחזקאל בקל: הגימלה היא מעל קו העוני.
יחזקאל בקל: אני לא מדבר על האוכלוסיות העובדות.
תמר גוז'נסקי: אתה אומר שקיצבאות הבטחת הכנסה מעלות את המשפחות האלה מעל קו העוני.
יחזקאל בקל: נכון, לא בהרבה, אבל זה מעלה מעל קו העוני.
יחזקאל בקל: יש פה לוח עם נתונים.
יחזקאל בקל: אם לוקחים למשל מספר נפשות למשפחה שלושה, אחוז מהשכר הממוצע 50.5%, בתקופת הסקר ההכנסות היו 2,963 שזה קו העוני, לעומת 3,103 קיצבה.
יחזקאל בקל: הבעיה העיקרית שהועלתה כאן היתה שההכנסה לא מספיקה.
יחזקאל בקל: הועלתה גם טענה שמי שמקבלת קיצבת נכות, לא יכולה לקבל גם מזונות.
יחזקאל בקל: האמת היא שלכל ההצעות האלה היו הצעות חוק שלא עברו, כלומר, כאלה שבאו לשפר את המצב.
יחזקאל בקל: אני רוצה להסביר למה המצב הקיים הוא כזה, מבחינה זאת שאישה שמקבלת קיצבת נכות, לא יכולה לקבל גם דמי מזונות.
יחזקאל בקל: התשלום למזונות ניתן בעצם בדומה להבטחת הכנסה.
יחזקאל בקל: הוא ניתן רק לאישה שאין לה שום מקורות הכנסה אחרים, לפי אותו מבחן הכנסות.
יחזקאל בקל: כאשר לאישה כזאת יש הכנסה ממקורות אחרים, לוקחים את אותו מבחן, ורואים שאם יש לה הכנסה ממקור אחר, היא יכולה לקבל אולי את ההשלמה דרך מזונות, או לפעמים גם לא מגיעה לה שום השלמה.
יחזקאל בקל: לפעמים הביטוח הלאומי מצליח לגבות מהאיש עצמו מעבר לקיצבה המינימלית, ואז הוא מעביר את הכסף הזה לאישה.
יחזקאל בקל: הבעיה שלנו היום בגביית מזונות היא בעיה חמורה.
יחזקאל בקל: בעבר היינו יכולים בקלות יתר לעצור את האנשים, לעצור את יציאתם לחוץ לארץ, וכל מיני אמצעים שנקטנו בהם.
יחזקאל בקל: היום, בעקבות כל מיני בג"צים, אנחנו כמעט ולא מצליחים לעשות את הפעילויות האלה.
יחזקאל בקל: אנחנו מנסים בעיקר לגבות כסף, אם יש לאיש הזה כסף.
ויקטור כהנא: למה דרך ההוצאה לפועל כן אפשר לעשות את זה, ודרך הביטוח הלאומי אתה אומר שאי אפשר?
יחזקאל בקל: לא תמיד.
יחזקאל בקל: פעם היינו בקלות יכולים לעצור מישהו ולעצור את יציאתו לחוץ לארץ.
דליה גורדון: היה בג"ץ שדרש שנעשה קודם מבחן שהגבר יכול לעמוד בהוצאה.
יחזקאל בקל: לגבי כל ההצעות האחרות שהועלו, של הבטחת הכנסה, של ביטול הסעיף המגביל של בעלות על רכב, וכל הסעיפים האחרים שהועלו, הסעיפים האלה הגיעו גם כהצעות חוק, והן בדרך כלל לא עברו, בעיקר מסיבות תקציביות.
יחזקאל בקל: החשש של האוצר הוא שזה יפרוץ את המגבלות התקציביות הקיימות היום.
יחזקאל בקל: יש לנו בעיות חמורות בכלל בנושא של הבטחת הכנסה ומזונות.
יחזקאל בקל: אין לנו דרכים באמת לדעת אם האיש מסוגל לעבוד או לא מסוגל לעבוד.
יחזקאל בקל: הפחד של האוצר הוא שאנשים שיש להם יכולת והבטחת הכנסה, ומצליחים להחזיק רכב, ואולי יש להם יכולות אחרות לכסף נוסף- -
תמר גוז'נסקי: אנחנו לא נעסוק עכשיו בנושא הזה.
תמר גוז'נסקי: יש ועדה שתדון בנושא הזה.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה לחזור לעניין המזונות.
תמר גוז'נסקי: עניין המזונות בא לאחר שבית משפט קבע את חבות האב לשלם מזונות לילדיו.
תמר גוז'נסקי: מזונות הם לילדים עד גיל מסויים ולא לאישה.
תמר גוז'נסקי: מה זה חשוב שאישה מקבלת קיצבה אחרת?
ויקטור כהנא: יש הרבה גברים שמגדלים ילדים, ואם הכסף מיועד לילדים, למה הם לא יקבלו מזונות?
ויקטור כהנא: אתם משתמשים כל השנים במשפט לא נכון.
תמר גוז'נסקי: אתה מדבר עכשיו על נושא אחר, ויש היום תקדימים משפטיים שחייבו את האם.
תמר גוז'נסקי: יכול להיות שהביטוח הלאומי עדיין לא התאים את עצמו למצב הזה, ושבעצם לא צריכה להיות הבחנה בין גבר לאישה, אלא הקובע הוא מי שמגדל את הילדים, וההורה השני.
תמר גוז'נסקי: עכשיו אני שואלת אותך מבחינת ההגיון.
תמר גוז'נסקי: למשל, אם הגברת מקבלת קיצבת נכות, הרי איש לא יעלה בדעתו לפגוע בקיצבות הילדים שלה.
תמר גוז'נסקי: הרי זאת קיצבה וזאת קיצבה.
תמר גוז'נסקי: זה כך, כי קיצבת הילדים היא לילדים.
תמר גוז'נסקי: מדוע קיצבת מזונות שניתנה בעיקבות פסק דין, שאומר שלילדים מגיע במקום ההורה שלא משלם, מדוע היא לא נתפסת כמו קיצבת ילדים, כקיצבה ששייכת לילדים?
תמר גוז'נסקי: הרי כאשר בית המשפט קובע את גובה הקיצבה, הוא מביא בחשבון את מצבה של המשפחה בכלל.
תמר גוז'נסקי: הוא מביא בחשבון גם את מצבו של ההורה שמגדל את הילדים, את מצבו של ההורה השני שלא נמצא עם המשפחה, כי כולם דואגים לשים בפניו את העובדות.
תמר גוז'נסקי: אם למשל האישה היא עורכת דין מפורסמת, יבוא הבעל ויגיד מה פתאום היא צריכה מזונות, תראו מה מצבה.
תמר גוז'נסקי: כל העובדות האלה מונחות על שולחנו של השופט, ובכל זאת הוא קבע שהאב במקרה מסויים צריך לשלם אלפיים שקל מזונות לחודש לילדים.
תמר גוז'נסקי: אתם אומרים שבמקרה שהאב נעלם או לא משלם, אתם משלמים.
תמר גוז'נסקי: מדוע זה לא מוגדר כקיצבת ילדים?
יחזקאל בקל: התשובה היא שהחוק קבע שאנחנו נכנסים לנעליה של האישה רק אם היא מעוטת הכנסה.
יחזקאל בקל: אנחנו לא נכנסים לנעליה של האישה כדי לגבות את המזונות אם היא לא מבוטחת -
תמר גוז'נסקי: זו לא זכות מוחלטת של הילדים?
יחזקאל בקל: אם החוק היה אומר שלא חשוב מה מצבה של האישה, זה נכון.
יחזקאל בקל: זאת אומרת, אם החוק היה אומר שאנחנו נכנסים לסייע במקרה כזה, לגבות את הכסף בעד הילד בכל מצב כלכלי של האישה, אז זה נכון.
תמר גוז'נסקי: אז בעצם יש פה פיקציה, כי בעצם אם היא לא תקבל מזונות, היא תקבל הבטחת הכנסה, אז מה ההבדל?
יחזקאל בקל: אין הבדל.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת שבעצם הבטחת הכנסה פלוס מזונות לצורך העניין זה אותו דבר.
טוביה זוירמן: ההבדל הוא שאם היא מקבלת הבטחת הכנסה, זה מביא אותה למצב שהיא צריכה להלחם נגד הבעל האלים, שממנו היא ברחה, ונטשה דירה וכל מיני דברים, ושם מתחילה הנקודה לגבי נושא האלימות.
טוביה זוירמן: זו הנקודה שאתם צריכים גם כן לחשוב עליה.
תמר גוז'נסקי: חברת הכנסת נעמי חזן, בבקשה.
נעמי חזן: לא בדקתי את החוק, אבל אם בחוק כתוב במפורש שזה ניתן להורה, או אם אפשר לייעד את המזונות לילדים על שם הילדים, אם אפשר לייעד את המזונות לילדים עצמם על פי שמותיהם, כפי שהוסכם בהסכמי הגירושין או בחלוקת הרכוש, אנחנו פותרים את הבעיה, וגם מקלים על הביטוח הלאומי, כי זה חוסך את אותו עניין, ומגיע ליעד, לילדים עצמם, עד גיל 18, ואני מקווה שזה יהיה גיל 21.
נעמי חזן: אני לא רואה שיש מניעה.
נעמי חזן: לדעתי זו החלטה מינהלית.
תמר גוז'נסקי: לא, זה בחוק.
נעמי חזן: לכן אני מציעה שהדבר הראשון שנעשה הוא שנבדוק את האפשרות של שינוי החוק, כדי לייעד את המזונות לילדים עצמם.
נעמי חזן: זה לא עולה כסף.
תמר גוז'נסקי: ההבדל בין הגישה שלך לגישה שהציג הביטוח הלאומי, הוא שמזונות זה תחליף הבטחת הכנסה, ושבעצם אותה משפחה שראויה למזונות, היתה ראויה גם להבטחת הכנסה, וזה שקוראים לזה הבטחת הכנסה או מזונות, זה בעצם אותו דבר.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, מי שלא זכאית להבטחת הכנסה, גם לא תקבל את המזונות.
תמר גוז'נסקי: כלומר, זה שינוי מהותי בחוק.
נעמי חזן: לכן אני מתחזקת בדעתי, שכדאי לנו לבדוק את העניין הזה.
נעמי חזן: המטרה פה היא הגנת הילד, ולא הגנה של כל מיני דברים אחרים שאנחנו עושים במסגרות אחרות.
נעמי חזן: זה ראוי לבדיקה ולשיתוף פעולה.
תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת שטרן, בבקשה.
יורי שטרן: ראשית, יש פה אבסורד בחוק.
יורי שטרן: המדינה באה לסייע בחוק לאותה משפחה חד-הורית שאין ממי לגבות לה מזונות, לפי מבחן ההכנסה של המשפחה, והיא באה לסייע למשפחה שעומדת בקריטריונים של הבטחת הכנסה, אז מה הסיוע שלה אם זה במקום הבטחת הכנסה?
יורי שטרן: אין פה שום סיוע, פשוט מחליפים קיצבאות, כשהמטרה המוגדרת המקורית של החוק שהיא לסייע למשפחות חד-הוריות במצוקה כלכלית מסויימת, לא מושגת.
יחזקאל בקל: אבל התנאים פחות חמורים במזונות.
יורי שטרן: אבל בגדול זה כך.
יורי שטרן: אני מבקש התייחסות לשני דברים נוספים שדיברתי עליהם, לעניין של שילוב לימודים עם המשך קבלת הבטחת הכנסה, שזה נושא מאוד ספציפי, ושנית, לעניין הזה של שימוע בצורה הנוכחית שבה אתם מבטלים זכות לקיצבה.
נעמי חזן: לפני למעלה מחצי שנה מנכ"ל הביטוח הלאומי ישב בישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה, והבטיח להוציא חוברת ברורה על זכויות המשפחות החד-הוריות.
נעמי חזן: טיוטא של החוברת הזאת נשלחה אליי בקיץ.
נעמי חזן: אני מוכרחה להודות שאני לא חושבת שאני כבדת קריאה, אבל אין לי ספק שהחוברת הזאת בניסוח שנשלח אליי, היא בלתי קריאה בעליל.
נעמי חזן: אי אפשר להבין ממנה את הזכויות של משפחות חד-הוריות, ובסוף הקריאה של שלושים העמודים יצאתי מבולבלת לחלוטין, ומשום שאני אחראית לחלק מהזכויות האלה, גם לא הבנתי מה אני עשיתי.
נעמי חזן: ..
נעמי חזן: בכל מקרה, מאז חלפו חודשים רבים והחוברת לא פורסמה.
נעמי חזן: שאלתי היא מה עם החוברת בעברית פשוטה וקריאה?
יחזקאל בקל: במקרה יצא לי לשמוע מהדובר שאפילו ניסית לקבוע עם המנכ"ל שלנו בעניין הזה לא מזמן.
יחזקאל בקל: חוברות ההסברה אצלנו נעשות על ידי יחידה מאוד מקצועית, ורוב החוברות לדעתי כתובות בשפה פשוטה ולא משפטית.
יחזקאל בקל: אני יודע שהם קיבלו את ההערות שלך, והחוברת נעצרה בגלל זה.
יחזקאל בקל: הם מנסים לשפר אותה שזה יהיה קריא.
יחזקאל בקל: מאוד קשה לכתוב את זה בצורה ברורה מבלי לפגוע בדיוק.
יחזקאל בקל: אני יודע שעובדים על זה.
יחזקאל בקל: לגבי השאלות האחרות, בעניין נשים חד-הוריות שלומדות בהשכלה גבוהה, יש הצעת חוק בעניין הזה.
נעמי חזן: שהממשלה מתנגדת לה.
יחזקאל בקל: לגבי ההצעה שלך לעשות מעין שימוע, שימוע זה משהו חצי משפטי, ואצלנו כל מבוטח שמקבל הודעה שנשללת זכאותו, יש לו זכות לפנות אלינו ולערער.
קריאות: זה לא נכון, מפסיקים את התשלום באותו רגע.
יורי שטרן: במכתב של הביטוח הלאומי כתוב שאתה זכאי לפנות, ומדובר כאן בבית הדין.
יורי שטרן: עירעורים אין בביטוח הלאומי.
יורי שטרן: אני כבר לא מדבר על עצם התהליך, ושאתה צריך להוכיח שאתה לא גנב, במקום שאתם תוכיחו את זה, כלומר, יש כאן עיוות בגישה בעיניי.
יורי שטרן: אבל מה עם התשלומים באותה תקופה שאתה מתדיין?
יחזקאל בקל: ברגע שפקיד תביעות מחליט שהזכאות נשללת, אז בעצם הוא גם מפסיק את הזכאות.
יורי שטרן: לכן אני אומר, האישה היא כמו מבוטח אחר.
יורי שטרן: תקופת ההתדיינות שלה, גם אם היא תיגמר טוב, היא תקופה שאין ממה לחיות בה.
יורי שטרן: כשאדם נתפס על משהו שנראה כעבירה, חובת המוסדות והמאשים להוכיח, ולא להיפך.
תמר גוז'נסקי: אני מבקשת לסכם בשלב זה את מה שנאמר.
תמר גוז'נסקי: לגבי הנושא של המזונות, אני חושבת שאנחנו צריכים לחשוב על שינוי חוק כזה שייקבע את זכאות הילד למזונות, וגם ייתן שיניים לביטוח הלאומי לתפוס את החייבים.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שאם ההורה השני מחוייב למזונות, ואם הוא לא משלם למרות שהוא יכול, אז הוא פושע.
תמר גוז'נסקי: לדעתי צריך לתפוס אותו ולעשות כל צעד שאפשר נגדו.
ג'ודי דון: במגזר הערבי זה מאוד חריף.
תמר גוז'נסקי: בכל מקום שהמדינה קובעת פסקי דין, היא צריכה לדאוג שפסקי דין ימולאו.
תמר גוז'נסקי: פה אמרו שבתקופת הביניים עד שנתפוס את החייב, אנחנו נעזור.
תמר גוז'נסקי: אבל העזרה הזאת בעצם היא לא בדיוק עזרה.
תמר גוז'נסקי: ההצעה היא לעשות שינוי חקיקה שיעשה שני דברים, ראשית, לקבוע את הזכאות של הילדים ועל ידי כך למנוע את השאלה אם האישה מקבלת קיצבת נכות או קיצבה אחרת, או לא, ושנית, לתת כלים לביטוח הלאומי בחוק עצמו, מיני סמכויות לפחות לפי הדוגמא של ההוצאה לפועל.
יורי שטרן: השינוי שמבקשים פה לא שולל מבחן הכנסה, אלא שדמי מזונות ישולמו לילד, כאשר ההורה עונה לקריטריון של מבחן ההכנסה, ולא במקום הבטחת הכנסה, אלא כתוספת.
חנה מרגלית: אני שומעת פה שמי שיש לו שלושה ילדים, מקבל קיצבאות רק עבור שניים.
חנה מרגלית: הקיצבה לילד השלישי נחשבת לקיצבת ילדים.
חנה מרגלית: אני רוצה לדעת מדוע, מפני שאם זוג או מי שלא זקוק לקיצבה מקבל קיצבת ילדים גם עבור הילד השלישי, וברגע שהוא נזקק לקיצבה נוספת מביטוח לאומי הוא מקבל רק עבור שניים, האם בגלל שהילד השלישי הוא זבוב על הקיר?
חנה מרגלית: למה הילד השלישי שלי חי מקיצבת ילדים של שלושתם?
דליה גורדון: מה שאני יכולה לענות בעניין הזה הוא שזה החוק.
דליה גורדון: המוסד לביטוח לאומי משלם בהתאם לחוק.
דליה גורדון: הרציונל שעומד מאחורי החוק הזה הוא שבשנת 1975 היתה ועדה מאוד מכובדת שחישבה ומצאה שקיצבאות הילדים ישולמו לכל המשפחות באופן אוניברסלי, ומשפחות מעוטות הכנסה צריכות לקבל תוספת, בדיוק בהתאם למה שאמרה הגב' מרגלית, ששני הילדים הראשונים צריכים לקבל תגבור יותר גדול מאשר הילדים מהשלישי ואילך.
דליה גורדון: זה היה הרציונל של אותה ועדה שהמליצה על אופן הרפורמה בקיצבאות הילדים ב1975-.
דליה גורדון: על זה מבוסס החוק.
תמר גוז'נסקי: מר יואב הס, בבקשה.
יואב הס: אני רוצה בקצרה לשאול את נציג הביטוח הלאומי.
יואב הס: יש בעיה שהביטוח הלאומי כבר יודע עליה הרבה שנים.
יואב הס: ילדים יוצאי אתיופיה מסיימים את הלימודים שלהם ברובם אחרי גיל 18.
יואב הס: הם מחוייבים אחרי שנים לשלם את הכסף בזמן שהם למדו לפעמים בכיתה י' ואפילו ט'.
יואב הס: יש כאלה שגומרים ללמוד בגיל 22.
יואב הס: כשהם הולכים לאוניברסיטה או לאיזושהי מכינה, הם מקבלים יום אחד הודעה שבה הם חייבים לשלם חמשת אלפים שקל, סכומים אסטרונומיים, שאין שום ספק שכל ילד אחר שלומד בכיתה י', י"א או י"ב לא משלם את הכסף הזה, חד-משמעית, משום שהוא עוד לא בגיל 18.
יואב הס: הרעיון של החוק הוא שזה עד גיל 18 כי בגיל 18 הוא מסיים י"ב, ולא בגלל שהוא בן 18.
יואב הס: נשאלת השאלה לגבי התלמידים האתיופים האלה, שהם מוצאים את עצמם באמצע שנת לימודים במכינה או באוניברסיטה צריכים לעזוב את הלימודים, כי מודיעים להם מהביטוח הלאומי: דע לך, אם לא תשלם, אנחנו נפעיל את ההוצאה לפועל כדי לקחת מההורים שלך את הטלויזיה, את הווידאו, שזה הדבר היחיד שיש להם בבית, ואז הם עוזבים את הלימודים כדי לשלם, למרות שהביטוח הלאומי מספר לנו כבר שנים שהנושא הזה הוא בטיפול, ותוקם ועדה, ויימצא פתרון לעניין הזה.
יואב הס: עד היום אין פתרון.
יואב הס: יותר מזה, גם כשהביטוח הלאומי אומר שלילדים האלה מותר לקבל איזושהי הנחה, הריבית וההצמדה לא תשולם, אבל מה?
יואב הס: הילד צריך לדעת את זה כדי לבקש את זה, כי אם הוא לא מבקש, לא מספרים לא את זה, וגובים ממנו את הסכום במלואו.
יואב הס: זאת האוכלוסיה הכי ענייה בתוך המגזר היהודי.
יואב הס: איך עושים דבר כזה?
יואב הס: אני לא מבין את זה.
יחזקאל בקל: לפי החוק, כל תושב בארץ מגיל 18 צריך לשלם דמי ביטוח, וצריך להיות מבוטח בכל ענפי הביטוח, חוץ ממי שמשרת בצבא, וזה לא קשור אם הוא אתיופי או מישהו אחר, גם אם הוא לא עובד.
יחזקאל בקל: כשאנשים מגיעים לאוניברסיטה הם מגלים את זה משום שהם משלמים כסטודנטים, ואז נוצר הפער בין התקופה שבה התחיל ללמוד באוניברסיטה, לבין התקופה שבה לא שילם דמי ביטוח, למעט השירות הצבאי.
יחזקאל בקל: ההודעה שנשלחת לו היא סטנדרטית, ושם כותבים מה גובה דמי הביטוח.
יחזקאל בקל: בכל מכתב כזה יש משפט שאומר שאם לא תשלם תפסיד זכויותיך, או שנפעיל הוצאה לפועל.
יואב הס: הם היחידים שלוקחים את זה ברצינות.
תמר גוז'נסקי: השאלה היא אחרת.
תמר גוז'נסקי: אם נער או נערה מלאו להם כבר 18, והם עדיין תלמידים בבית ספר תיכון, הם לא השלימו את י"ב כיתות, האם יש איזושהי דרך לפתור אותם מתשלום?
יחזקאל בקל: לפי החוק לא.
תמר גוז'נסקי: אם כן, צריך לשנות את החוק.
תמר גוז'נסקי: הגב' רחל אגמון, בבקשה.
רחל אגמון: לפני חמש-שש שנים, הפקנו חוברת זכויות המשפחה החד-הורית יחד עם נעמ"ת.
רחל אגמון: בימים אלה אנחנו עובדים על חוברת מעודכנת.
רחל אגמון: כשהפקנו את החוברת הזאת, בראש וראשונה עמדה לנגד עינינו אוכלוסיית הצרכנים, ולכן כתבנו במשפט הראשון בחוברת: מידע זה כוח.
רחל אגמון: כשבנינו את החוברת הזאת, שלחנו לכל משרדי הממשלה הנוגעים בעניין עדכונים, כדי שהם יגיבו, כי אנחנו בסך הכל עורכים, מכנסים את כל הזכויות.
רחל אגמון: החוברת הזאת עומדת בפני עדכון.
רחל אגמון: חוברת לא מגיעה לרמת פירוט של חוקי חוקים, נוהלים ותקנות, ותקני תקנות, אבל מאפשרת לכל אדם מהיישוב לדעת לאיזה טלפון אפשר לפנות, וכו'.
רחל אגמון: החוברת הופקה גם בעשרות אלפי עותקים על ידי משרד הקליטה ברוסית.
רחל אגמון: יחד עם נעמ"ת, שהם שותפים, כולל כספית, אנחנו רוצים להוציא את זה גם בערבית.
רחל אגמון: לגבי החקיקה של החוק לחד-הוריות, שאתם מכירים, אחד הדברים הוא שאחרי חוק מוציאים תקנות.
רחל אגמון: אני רוצה לתת שתי דוגמאות לתקנות, בהן החיפזון הוא מן השטן.
רחל אגמון: החוק הזה נחקק בלהט של עשייה, כאשר כולם זיהו שקבוצת המשפחות החד-הוריות בישראל זו קבוצה בעלת צרכים וקשיים מיוחדים, ולכן צריך לתת מענה לדברים האלה.
רחל אגמון: אחד המשפטים הראשונים הוא בנושא של סידור במעון, שאנחנו, משרד הרווחה, התבקשנו לעזור לשר העבודה והרווחה להציע לו תקנות.
רחל אגמון: במשפט הראשון כתוב: "לאם חד-הורית תהיה קדימות בסידור ילדה במעון".
רחל אגמון: לא מדובר על כסף, אלא על סידור במעון.
רחל אגמון: המשמעות המשפטית של המלה קדימות היא שאין עוד קדימות, יש רק קדימות אחת.
רחל אגמון: זאת אומרת, אם עובדת סוציאלית צריכה לסדר ילד במעון, כדי להוציא אותו מהמשפחה לכמה שעות, מה שנקרא ילד בסיכון, אז אנחנו נתקענו, היינו בחוסר הלימה קוגניטיבית בין הדברים, ונתקענו.
רחל אגמון: עברו שנים, הוקמה ועדה, שהיתה אמורה להגיש הצעה לתקנות, והוועדה הזאת הגישה את המלצותיה, שעיקרן בכלל כיוון אחר.
רחל אגמון: אני לא יכולה להגיד לכם איפה עומדות ההמלצות האלה, כי זה נוגע בעיקר לביטוח לאומי, אבל בגדול, ההמלצות של הוועדה מחפשות דרך להשוות את זכויות כל המשפחות החד-הוריות לזכויות האלמנות בביטוח הלאומי.
רחל אגמון: האלמנות במוסד לביטוח לאומי זכאיות לתהליך שיקומי, כולל לימודים באוניברסיטה, ובו-זמנית לקבל דמי מחיה, וזאת הנקודה המכרעת.
רחל אגמון: מושקעות שעות רבות של העובדים הסוציאליים במדור השיקום של המוסד לביטוח לאומי שמלוות את האדם בתהליך השיקום מכל ההיבטים הנוספים.
רחל אגמון: ההחלה של הרעיון הזה לכלל המשפחות החד-הוריות היא דבר ראשון פונקציה תקציבית.
רחל אגמון: הנהלת המוסד לביטוח לאומי דנו בעניין, ועשו תחשיבים של מיליארדי שקל כדי להוציא את התוכנית הזאת מהכוח אל הפועל.
רחל אגמון: אבל, נעשית פעולה, כי לכולם יש תפיסה שלא רק שצרכי המשפחות החד-הוריות הם צרכים אמיתיים, אלא שאנחנו מאמינים שאם הורה מגשים את עצמו מבחינה אישית, מבחינת סדר יום, יוצא לעבודה, הוא פרצוף אחר בעיני עצמו ובעיני הילדים.
רחל אגמון: הדברים הם בתהליך, והם מתוך נושא ההעצמה, והאמונה שברגע שאדם מרגיש יותר טוב עם עצמו, הוא משדר לסביבתו ולילדיו את הכוח, וזהו אפקט של כדור שלג חיובי.
רחל אגמון: אנחנו יודעים שחלק גדול מהמשפחות החד-הוריות לא יוכלו להגשים את זה מסיבות אישיותיות ואחרות.
רחל אגמון: יהיו כאלה שימשיכו ויהיו חברים במועדון של המוסד לביטוח לאומי כל חייהם, כי הם לא מסוגלים לצרוך את התשומה הזאת.
רחל אגמון: לפני חצי שנה היינו בסיור, ויחד עם האגף למעמד האישה במשרד ראש הממשלה חשבנו לפתח תוכניות, וביקרנו במגדל העמק, בקריית אתא ובכרמיאל.
רחל אגמון: אלה שלושה יישובים שיש להם שני מאפיינים מאוד בולטים.
רחל אגמון: הראשון הוא שהם הכפילו את אוכלוסייתם מבחינת העולים החדשים, ושנית, העולים החדשים הם אחוז גדול יותר מאשר כלל האוכלוסיה של משפחות חד-הוריות.
רחל אגמון: נפגשנו גם עם המשפחות, וראינו שהרבה פעמים דווקא הנציגים של הארגונים נכנסים לדרך מחשבה מסויימת, ולא מוכנים לשנות קצת.
רחל אגמון: ראינו קצת התנגדויות, שלא מוכנים להרים את זה.
רחל אגמון: בלמעלה מ70- מקומות בארץ קיימות קבוצות של משפחות חד-הוריות, גם קבוצות לתמיכה עצמית, וגם קבוצות עם עובד סוציאלי שהוא שותף.
רחל אגמון: דבר נוסף הוא שביישובים רבים בתוך הקבוצות נמצאים גברים.
רחל אגמון: אני מסכימה שאין הרבה גברים, כי בראשן של רוב המשפחות החד-הוריות עומדת אישה.
תמר גוז'נסקי: הגב' דפני מושיוב, בבקשה.
דפני מושיוב: אני רוצה להוסיף כאן על מקומם של העולים.
דפני מושיוב: אחד הדברים שחסרים במעבר מארץ לארץ הוא להביא את העולים אל תוך הארגונים.
דפני מושיוב: שמעתי כאן שישנם חברים, אבל אני בטוחה שמספר הנשים בנות העדה האתיופית הוא לא כל כך גדול.
דפני מושיוב: אנחנו פונים אליכם להרחיב את המעגלים.
דפני מושיוב: היום אנחנו פועלים בשיתוף פעולה גם עם ג'וינט ישראל וגם לקדם את מקומם של הנשים העולות בארגונים הצפוניים יותר מהמרכז, כדי שהם יוכלו להשפיע.
דפני מושיוב: אחד הדברים החשובים שלא העלו כאן הוא לא רק תחיקה בכנסת, אלא גם ברשויות המקומיות, כדי שיהיו הטבות וסדרי עדיפויות.
דפני מושיוב: זה אחד הדברים שאנחנו עובדים עם הנשים באזורי הפיתוח בצפון, במיוחד בחשיבה על מקומו של הילד בפערים התרבותיים.
דפני מושיוב: אנחנו מנסים לעשות התאמה ברגישות התרבותית לעולים.
דפני מושיוב: במה שמתאים לחברה הישראלית בצורה אוניברסלית, צריך לעשות את התוספת, את החשיבה, את הרגישות, כולל בעיות של שפה, וחשוב שהם יתפסו את מקומם בתוך הארגונים האלה.
נעמי חזן: קיים ארגון של עולות חד-הוריות, וגם ארגון של דוברות רוסית ושל נשים אתיופיות.
נעמי חזן: שתי הערות הרבה יותר בסיסיות - לפני שנה השוויתי את החוק של החד-הוריות עם החוק לאלמנות ושארים, במגמה ברורה להשוות את התנאים של שתי הקבוצות, כאשר אחת בעצם היא קבוצה מועדפת מתוך המכלול של החד-הוריות.
נעמי חזן: אני חושבת שכעיקרון זה נכון לחלוטין, ולכן הגשתי הצעת חוק, בדיוק בנקודה של השוואת תנאים בין שאר החד-הוריות והאלמנות.
נעמי חזן: זה עבר בשלהי הכנסת הקודמת.
נעמי חזן: חברת הכנסת גוז'נסקי חתומה על החוק הזה.
נעמי חזן: אני מנסה כבר שישה חודשים לקבל הסכמת ממשלה להצעת החוק הזאת.
נעמי חזן: אני פונה אלייך בבקשה שתדברי עם השר שלך, שיקבל את הערעור שלי בוועדת שרים לענייני חקיקה, ויאפשר להעלות את הצעת החוק שעומדת במאת האחוזים בקריטריונים שלכם.
יהודית לנגסנר: אני מפקחת חינוכית במעונות יום ב"אמונה".
יהודית לנגסנר: לצידי יושבת עובדת סוציאלית במעון רב תכליתי שמאוכלס ב70%-75%- ילדים של משפחות חד-הוריות באשדוד.
יהודית לנגסנר: זה פרוייקט חדש.
יהודית לנגסנר: אנחנו פתחנו בית עד השעה 19:00 לילדים מגיל לידה עד הכניסה לכיתה א'.
יהודית לנגסנר: ילד שמגיע אלינו בשעה 13:20 בצהריים, ונמצא אצלנו עד שבע בערב, מקבל שתי ארוחות חמות, פעילות עם צוות פרה-רפואי, פעילות של חוגים, משלם היום עבור כל זה תשעים שקל לחודש.
עמנואל דובשק: אני חושב שבשאלה איך להגיע למשפחות החד-הוריות, איך הן נכנסות לחד-הוריות, צריך שמכל המעורבים בעניין, גנים, קופות חולים, הביטוח הלאומי, לכל משפחה שמסיבות כלשהן נכנסת לקטגוריה הזאת, אוטומטית ייצא מכתב ברור שיגיד להם לאן לפנות, בייחוד בעניין התמיכה.
עמנואל דובשק: דבר נוסף, אני חושב שצריך שבבתי הספר יקדישו יום לכל סוגי המשפחה, לא רק החד-הורית, אלא לכל הסוגים השונים, ושזה ייכנס לתודעת הציבור שגם המשפחה החד-הורית היא סוג של משפחה בחברה המודרנית, כמו משפחות דו-מיניות וחד-מיניות ששומעים עליהן היום.
יקירה בן יוסף: אני מנהלת מעון ויצ"ו.
יקירה בן יוסף: יש לי שאלה למשרד העבודה, איך נשים יכולות להתחיל לעבוד ולמצוא סידור במעון, כשהן צריכות לשלם בהתחלה מחיר מלא עד שהן יקבלו את הדרגה המתאימה.
יקירה בן יוסף: אני חושבת שצריך להתייחס גם להבטחת ההכנסה שהן מקבלות, ולקחת את זה בחשבון.
יקירה בן יוסף: איך אתן רוצות לעודד אותן לצאת לעבודה?
דפני מושיוב: אנחנו מנסים למצוא פתרונות ותוספות ממקורות אחרים, כמו קהילות מחוץ לארץ.
חוה ברנע: אני מייצגת את השירות הפסיכולוגי ייעוצי בנושא המשפחה.
חוה ברנע: אני רוצה להסתכל על הדברים מנקודת מבט הילד, אותו ילד למשפחה שהתגרשה.
חוה ברנע: כמובן שישנו פה הפן החומרי שדיברו עליו, וישנו הפן הנפשי שגם הוזכר לגבי המשבר, וההרגשה של ילד שנמצא בתוך בית ספר והוריו נפרדו.
חוה ברנע: יש תוכנית, דווקא לילדים בבית ספר יסודי, שעוסקת בנושא המשפחה, במשפחות מכל הסוגים, מתוך מטרה שכאשר ילד צריך לספר על משפחתו, שלא ירגיש בושה וסטיגמה, כי זה אחד הדברים שמטרידים ילד, בעיקר בשנים הראשונות, כשקורה משהו למשפחה שלו.
חוה ברנע: אני גם מבקשת מהורים כן לשתף מורה ובית ספר, ולא לפחוד פן יידבק משהו לגבי הילד מבחינת הסטיגמה, ואז אולי ילד לא זוכה לקבל ייעוץ שהוא יכול לקבלו במסגרת בית ספר מיועצים ופסיכולוגים.
חוה ברנע: אני רוצה להעלות כאן שאלה, לגבי המושג של משפחה חד-הורית, שיש בו משהו שכאילו מבטל את ההורה שלא שומר על הילד.
חוה ברנע: לילד זה קשה, כי יש כאן ילד שלא נמצא במשפחה שיש בה אבא ואמא, למרות שאולי האמא או האבא מגדלים את הילד.
חוה ברנע: אני רוצה שתחשבו על זה לגבי הילדים.
נעמי חזן: שאלה מצויינת, אבל מה הפתרון?
חוה ברנע: בספרות מדובר על ילדים למשפחות גרושות.
חוה ברנע: יש קבוצה של אמהות באמת חד-הוריות, שאין אבא בכלל בתמונה, וזה אחוז מאוד קטן לעומת האחוז הגדול של המשפחות הגרושות.