GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סוזי בן-ברוך: חייב להיות מבוגר אחד על כל שני ילדים כאלה.
רות מטות: האם הם נושאים נשק?
סוזי בן-ברוך: מגיל 16 ואילך, אחרי שהם שנתיים מתנדבים.
סוזי בן-ברוך: זה לא כל-כך נורא.
סוזי בן-ברוך: הייתי קצינת משמר אזרחי 5 שנים ומאוד נהניתי מהפרוייקט הזה.
סוזי בן-ברוך: אני רוצה להגיד לכם שהם אחר-כך הופכים להיות אזרחים מעולים.
סוזי בן-ברוך: גם לגבי השוטר הבית-ספרי בהתחלה זה מאוד צרם למספר מנהלי בתי-ספר והיום הם אומרים שהם רק רוצים שנבוא.
סוזי בן-ברוך: זה מחייב פתיחות למשהו אחר.
סוזי בן-ברוך: כשאני מדברת על נשק אז יש איתם מבוגר.
סוזי בן-ברוך: אני לא מכירה אף קטין שהעז עד היום להשתמש בנשק שהוא נושא על כתפו.
קריאה: לשמחתנו.
סוזי בן-ברוך: ההסברה היא מאוד מאוד חזקה בעניין הזה.
סוזי בן-ברוך: ההנחיות הן מאוד קשות.
קריאה: מה הסיבה לתת להם נשק?
סוזי בן-ברוך: בואו לא ניכנס לנושא הזה.
סוזי בן-ברוך: זה נושא שכבר עבר הכשרה משפטית.
סוזי בן-ברוך: אני לא אכנס לזה כי אני לא מייצגת את המשמר האזרחי כאן.
סוזי בן-ברוך: לגבי מה ששמענו בשבוע שעבר, משטרת ישראל נוגעת יותר במניעה השלשונית והלאה, איפה שיש כבר כותרות לא אדומות אלא שחורות לצערי.
סוזי בן-ברוך: מניעה ראשונית ושניונית כמעט לא קיימת בשטח מבחינת גורמי שיתוף הפעולה שלנו.
סוזי בן-ברוך: לכן החלטנו ללכת על מה שנקרא "ועדות היגוי".
סוזי בן-ברוך: הצגתי את הנתון הזה כאן.
סוזי בן-ברוך: ארשה לעצמי להראות לכם שקף.
שוש צימרמן: אני מוחה על דברייך באשר לכך שהמניעה הראשונית והשניונית לא קיימת בשטח.
סוזי בן-ברוך: אני לא מדברת על משרד החינוך.
סוזי בן-ברוך: אני חוזרת בי.
סוזי בן-ברוך: משרד החינוך עובד יחד איתנו על מניעה ראשונית.
סוזי בן-ברוך: דיברנו קודם על התמקצעות.
סוזי בן-ברוך: משטרת ישראל הלכה בנושא נוער על התמקצעות.
סוזי בן-ברוך: זאת אומרת, כל עובד נוער היום יודע בדיוק מה התפקידים שלו.
סוזי בן-ברוך: בקרב עובדי הנוער יש לנו חוקרים.
סוזי בן-ברוך: אנחנו העמקנו בחקירה עד כדי כך שבנושא סמים, אלימות בכלל ועבירות שמונחות על סדר היום הציבורי, אנחנו מעמיקים עד לגורם שמוכר את הסמים לקטין ואז אנחנו נתקלים בלווייתנים ולאו דווקא בדגיגים.
סוזי בן-ברוך: הגענו להסכם עם משרד החינוך - יש חוזר מנכ"ל בנושא זה - שלגבי קטינים בנושא סמים אנחנו מוכנים בעבירה ראשונה, כשמדובר בחשיש ובמריחואנה, לפתוח אי-תביעה, זאת אומרת שהילד לא מתוייג בשום מקום, בתנאי שוועדה בית-ספרית תטפל בילד, יחד עם ההורים ועם מנהל בית-הספר, יועץ חינוכי ופסיכולוג, אם יש.
סוזי בן-ברוך: החומר הזה ממתין במשך 4 חודשים בארון.
סוזי בן-ברוך: הילד והוריו חותמים שהם יודעים שהילד הזה נמצא בהתנייה 4 חודשים.
סוזי בן-ברוך: אם במשך 4 חודשים הוא קיבל את הטיפול שוועדה בית-ספרית הטילה עליו (שעליה אחראי קצין מבחן לנוער) וקצין הנוער קיבל המלצה משירות מבחן לנוער שהתלמיד עמד בהתנייה שהוא חתם עליה ואין שום סיבה להמשיך ולתייג אותו, אז אנחנו סוגרים את הכרטסת הזאת.
סוזי בן-ברוך: היא נגנזת במגירה שלאף אחד אין נגישות אליה.
סוזי בן-ברוך: כאשר אותו ילד יגיע לצבא, הצבא לא יידע על כך.
סוזי בן-ברוך: אני בכוונה אומרת את זה כי הצבא היום קצת נושף לי בעורף בנושא הזה ומבקש לתת לו לדעת על התיקים האלה, שאנחנו בעצם לא חושפים בפניהם בעבירה חד-פעמית.
סוזי בן-ברוך: אנחנו יוצאים מתוך הנחה שאם זה חד-פעמי והוא עמד בהתניות אז אין סיבה להמשיך ולהציק לו אלא צריך לתת לו את הצ'אנס להשתקם.
סוזי בן-ברוך: אגב, ב90%- מהמקרים זה מצליח.
סוזי בן-ברוך: לצערי השנה רק 26 בתי-ספר נכנסו לזה.
סוזי בן-ברוך: זה פרוייקט חדש שיצא לשטח באוקטובר 1998.
סוזי בן-ברוך: בשנה שעברה הוא די צלע.
סוזי בן-ברוך: השנה הוא נכנס יותר חזק משום שהכנסנו אותו במסגרת ועדה, שתיכף אני אגע בה.
סוזי בן-ברוך: הלכנו על התמקצעות והדבר החדש שיש לנו כאן זה הנושא של מודיעין.
סוזי בן-ברוך: פקחני הנוער עסקו בפקחנות, בחשיפה, במניעה, בחדירה לבתי-ספר, בקשר עם הורים ותלמידים, ונכנסנו לנושא של חקירה, כפי שציינתי.
סוזי בן-ברוך: הדבר החדש שאנחנו כרגע ממסדים הוא נושא המודיעין ונושא המניעה.
סוזי בן-ברוך: ב10.11- אנחנו פותחים קורס.
סוזי בן-ברוך: בחרנו את 10.11 בגלל הגעתה של גברת הילארי קלינטון לדיון בנושא האלימות, אז כבר תפסנו טרמפ על העניין.
סוזי בן-ברוך: אנחנו פותחים קורס חדש של משטרת ישראל.
סוזי בן-ברוך: סימנו 70 קציני מניעה בשטח, רובם אקדמאים, שבעצם יהיו שרי החוץ מבחינתנו לכל יחידת נוער.
סוזי בן-ברוך: כל מנהל בית-ספר, כל מנהל מתנ"ס, כל הורה או תלמיד יוכלו לפנות בטלפון או להיפגש עם אותו קצין מניעה, שיודע את כל רזי חוק הנוער.
סוזי בן-ברוך: קצין המניעה מקושר עם כל גורמי שיתוף הפעולה.
סוזי בן-ברוך: אדם אחד בכל יחידת נוער יהיה מקושר עם 20 גורמי שיתוף פעולה.
תמר גוז'נסקי: לא הבנתי מה ההבדל בין המודיעין לבין הפקחים האלה.
סוזי בן-ברוך: 70 קציני המניעה בשטח יהיו מחוברים לכל הגורמים ולכל מנהל בית-ספר תהיה כתובת.
סוזי בן-ברוך: אותם קציני מניעה גם יטפלו בכל אותם ילדים מתחת לגיל 12 ויהיו בקשר עם פקידת סעד כדי לעקוב מה קורה עם אותו ילד שכרגע הבאנו לטיפול אחרי שבוע-שבועיים, הם יסמנו בכרטסת ברישום פנימי שלנו, שלא מועבר לאף אחד, מה קורה עם אותו ילד וכמובן ילחצו איפה שאפשר ללחוץ.
סוזי בן-ברוך: מסתבר שכאשר יש סדרי עדיפויות, לחץ עוזר.
סוזי בן-ברוך: אם אני שולחת מכתב עם רשימה שמית, שבשנת 1998 יש לי 4-3 נערים שלא קיבלתי עליהם חוות דעת, אז הם מטופלים מייד.
סוזי בן-ברוך: יש כאן עניין של סדרי עדיפויות.
סוזי בן-ברוך: קציני מניעה ייכנסו ב10.11-.
סוזי בן-ברוך: אחרי קורס של יומיים הם כבר יוצאים לשטח.
סוזי בן-ברוך: רכזי המודיעין הם אותם אנשים סמויים.
סוזי בן-ברוך: הפקחנים, אגב, חשופים.
סוזי בן-ברוך: הם יוצאים על-פי חוק הנוער בבגדים אזרחיים אבל כולם מכירים שהם בלשי נוער, הם לא מוסתרים.
סוזי בן-ברוך: מודיעין זה לחדור לתוך יחידות השטח בצורה מודיעינית, בצורה סמוייה.
סוזי בן-ברוך: הם לא נחשפים בכלל.
סוזי בן-ברוך: הם שואבים מידע מבגירים ומגורמים מזדמנים.
סוזי בן-ברוך: אנחנו מקווים שהם יביאו אלינו את ספקי הסמים עוד לפני שהם מספקים את הסמים לקטינים.
סוזי בן-ברוך: כאן אנחנו רוצים לעשות מניעה קדם-ראשונית.
סוזי בן-ברוך: מעט מאוד תקנים קיבלתי לדבר הזה בינתיים.
סוזי בן-ברוך: הרעיון הזה התקבל במשטרה ואנחנו כבר אוטוטו מתחילים להכשיר אותם.
סוזי בן-ברוך: זאת הכשרה מאוד מסובכת, מאוד ייחודית, וזה דבר חדש שנכנס ממש בימים אלה.
סוזי בן-ברוך: נגעתי בגורמי שיתוף הפעולה.
סוזי בן-ברוך: יש כ20- כאלה.
סוזי בן-ברוך: תארו לעצמכם שכל ראש חולייה או קצין נוער צריך להיות מחובר לאותם 20 גורמים.
סוזי בן-ברוך: לכן יצאנו בפרוייקט של ועדות היגוי, פרוייקט שפרץ חזק מאוד במחוז הדרומי - זה המחוז שעשינו עליו את הניסוי.
סוזי בן-ברוך: הרעיון הוא שראש הרשות המקומית לוקח על עצמו את האחריות להקים מספר ועדות היגוי.
סוזי בן-ברוך: אנחנו לא נכנסים לכותרות, במה יעסקו הוועדות, אבל אנחנו מציעים כותרות.
סוזי בן-ברוך: ההצעות שלנו בדרך כלל הן טיפול בסמים ובאלימות.
סוזי בן-ברוך: אם ראש הרשות רוצה להוסיף עוד נושאים מסביב, הוא מוסיף.
סוזי בן-ברוך: במספר מקומות ישבו אנשי חינוך ורצו גם ועדה לנושאי נשירה.
סוזי בן-ברוך: שם יושבים קצין ביקור סדיר, אנשי משרד החינוך, קצין הנוער שלנו או ראש החוליה (אין לנו בכל יחידה קצין נוער), וגורמים טיפוליים שיכולים לסייע לאותו ילד שנשר לחזור חזרה לבית-הספר, וביחד מחליטים על פתרונות.
סוזי בן-ברוך: הרשות היא זאת שבודקת את המצב בשטח ומביאה את הנתונים.
סוזי בן-ברוך: היא גם זאת שמקבלת נתונים מאותה ועדה, מה הם הצרכים, כדי לכסות על הבעיות.
סוזי בן-ברוך: נתתי גם את הדוגמא איך זה פועל בערד, איך זה פועל בבאר-שבע, באופקים ובנתיבות.
סוזי בן-ברוך: זה פועל מאוד יפה.
סוזי בן-ברוך: כל גורמי הטיפול התחברו יחד תחת הכותרות האלה.
סוזי בן-ברוך: בנושא ונדליזם נכנס גם גורם בית-ספרי.
סוזי בן-ברוך: בנושא הסמים, כמובן, "אל-סם" והרשות מתחברים יחד, יושבים יחד באותה ועדה, לשם שינוי, וביחד מגיעים לפתרונות.
סוזי בן-ברוך: לגבי אלימות, שוב אותו דבר.
סוזי בן-ברוך: יש לנו קרוב ל20- גורמים טיפוליים שנכנסו לשטח.
סוזי בן-ברוך: שירות המבחן לנוער נמצא איתנו בתמונה הזאת וכך גם פקידי סעד שמטפלים באלימות וסמים כאשר מדובר בילדים מתחת לגיל 12.
סוזי בן-ברוך: שירות המבחן לנוער נמצא כמעט בכל הוועדות, כמו שקצין הנוער שלנו נמצא כמעט בכל הוועדות.
סוזי בן-ברוך: ראש הרשות לוקח על עצמו את האחריות והוא רואה את עצמו אחראי לכל מה שקורה בעיר שלו, בעיקר בנושא נוער.
סוזי בן-ברוך: אני רוצה לשבח את המחוז הדרומי בעניין הזה.
סוזי בן-ברוך: אנו עושים עוד פעילויות נוספות אך אני לא אלאה אתכם כרגע.
סוזי בן-ברוך: יש גם חלק שהן בתוכנית לקראת עשייה.
סוזי בן-ברוך: אין לנו פתרון קסם לרצח של ילדים - ודיברתי עם ראש אגף חקירות לפני שנכנסתי לכאן.
סוזי בן-ברוך: אין לנו פתרון קסם, כמו שלשאר הגורמים אין.
סוזי בן-ברוך: היתרון של משטרת ישראל, שהיא מכירה את הנושא ונתנה עדיפות לנושא הנוער ולנושא אלימות במשפחה.
סוזי בן-ברוך: נושא אלימות במשפחה קיבל מערך חדש לגמרי.
סוזי בן-ברוך: תיכף אני אדבר עליו.
סוזי בן-ברוך: נושא הנוער קיבל 100 תקנים ועוד 100, בעצם אנחנו כמעט הכפלנו ב100%- את מצבת כוח האדם שלנו, מ220- בשנת 1998 עלינו עכשיו ל350- ואנחנו ממשיכים לעלות, עוד מעט יהיו בסביבות 450.
סוזי בן-ברוך: אני לא כוללת בזה את המתנדבים.
סוזי בן-ברוך: לא רק שאין לנו פתרון קסם אלא שאנחנו לא רואים היכן טמון הסוד, איך לדעת בדיוק איפה יהיה רצח של ילדים.
סוזי בן-ברוך: בכל המקרים המשפחות לא היו מוכרות למשטרה ולא הגיעו למשטרה.
סוזי בן-ברוך: היו משפחות שהגיעו לשירותי הרווחה אבל לא הגיעו למשטרה.
סוזי בן-ברוך: בכל המקרים לא היתה אפילו תלונה של אשה על מכות על-ידי בעלה.
סוזי בן-ברוך: אנחנו הכרנו, לצערנו, רק את הגופות של הילדים כשזה קרה, או רק את הגופה של האשה כשזה קרה.
סוזי בן-ברוך: לא הכרנו לפני כן את המשפחה בכלל ולכן אין לי פתרון קסם.
סוזי בן-ברוך: ביקשנו מאמ"ן במשטרה לעשות מחקר ולהוציא הערכות בינלאומיות, גם מהאינטרנט.
סוזי בן-ברוך: אני חייבת בצער לומר שאולי התופעה הזאת היא מנת חלקנו בלבד.
סוזי בן-ברוך: אני אומרת את זה משום שלא מצאנו שום מחקר שנותן לנו פתרון איך אפשר להגיע לכושר ניבוי לגבי אבא שהולך לשחוט את הילדים שלו, או לשרוף אותם.
סוזי בן-ברוך: אין לנו.
סוזי בן-ברוך: לכן אנחנו הולכים לפתרונות ברמה של מניעה ראשונית, שניונית ושלישונית.
סוזי בן-ברוך: אבל שוב, רק המקרים שמובאים לידיעתנו או נחשפים על ידינו.
סוזי בן-ברוך: היום אנחנו עובדים יותר על חשיפה כדי לחדור לשטח, כי לא הרבה מקרים מגיעים לידיעתנו.
סוזי בן-ברוך: אנחנו חודרים לבתי-ספר, נותנים הרצאות גם למורים ומבקשים מהם לנסות לשבור את קשר השתיקה.
סוזי בן-ברוך: למשל ילד שמגיע לבית-הספר לבוש בחולצה עם שרוול ארוך בשיא הקייץ, צריך להפשיל את השרוול ולראות אם יש מכות.
סוזי בן-ברוך: הוא לא נופל מהנדנדה כי אין לו נדנדה בבית, זה הכל סיפורים.
סוזי בן-ברוך: צריך ללמד את המורים גם איך להבחין בילד כזה שהוא מוכה.
סוזי בן-ברוך: להגיד לך שאחרי זה הוא מקבל טיפול הולם מהרשויות הנכונות?
סוזי בן-ברוך: אני בצער אומרת שאני כמעט בטוחה שזה קשה.
סוזי בן-ברוך: אני יודעת שזה קשה.
דני נוה: סליחה על ההערה הצינית.
דני נוה: יכול להיות שסוכני המודיעין צריכים להיות מופעלים בשירותי הרווחה, שם יש אינספור ילדים שמוגדרים כילדים בסיכון ושאף אחד לא מגיע עליהם.
סוזי בן-ברוך: תיראו מה משטרת ישראל עשתה בנושא בדיקה.
סוזי בן-ברוך: הבאתי לכם מסמך על קווים מנחים להערכת מסוכנות, שאנחנו בנינו במשטרה, יחד עם אוניברסיטת בר-אילן.
תמר גוז'נסקי: עם כל התיאור המעניין מאוד שנתת עד עכשיו, לשאלה של רצח ילדים התשובה היתה: אנחנו לא יודעים מה לעשות.
תמר גוז'נסקי: אין איזה היערכות מיוחדת.
סוזי בן-ברוך: המשפחות לא מוכרות למשטרה בכלל.
דני נוה: איזה אחוז ממשפחות הילדים שנרצחו בשנה האחרונה היו מוכרות לשירותי הרווחה הרלוונטייים?
דני נוה: הרי אחרי החקירה כבר יודעים.
סוזי בן-ברוך: אנחנו יודעים על שני הילדים שנשרפו בעיריית תל-אביב, שם היתה יריית הפתיחה בנושא הזה, לצערנו.
סוזי בן-ברוך: הם מוכרים לשירותי הרווחה.
סוזי בן-ברוך: הילדה מנהריה, האחרונה שנרצחה, היתה מוכרת לשירותי הרווחה.
סוזי בן-ברוך: אני רוצה להראות מה עשתה משטרת ישראל בנושא אלימות במשפחה.
תמר גוז'נסקי: למי מיועדים הקווים המנחים?
סוזי בן-ברוך: לחוקר שבודק את האירוע.
סוזי בן-ברוך: יש גם הנחיות פנימיות.
סוזי בן-ברוך: ככל שהחוקר מסמן יותר תשובות חיוביות זה אומר שהאישה המתלוננת, או הגבר - יש גם גברים שמתלוננים - כרגע נמצאים בסיכון גבוה יותר.
סוזי בן-ברוך: אותו חוקר אלימות במשפחה שעובר הכשרה יחודית אצלנו מייעץ לקצין החקירות.
סוזי בן-ברוך: אגב, אלימות במשפחה זה לא נושא שבו אני מטפלת.
סוזי בן-ברוך: אני תופסת רק את הנתח של הילדים.
סוזי בן-ברוך: מה שנעשה בנושא אלימות במשפחה במשטרת ישראל: מאז כניסתו של המפכ"ל החדש הוא נתן לנושא הדגש, זה לא סוד, 170 חוקרים נוספו למערך החקירות במשטרת ישראל רק לנושא אלימות במשפחה.
סוזי בן-ברוך: בכל תחנת משטרה נפתח משרד יחודי לנושא אלימות במשפחה.
סוזי בן-ברוך: הם עוברים הכשרה יחודית והם עוסקים רק בזה.
סוזי בן-ברוך: ככל שהם יתמקצעו יותר - בכלל אנחנו מאמינים מאוד בנושא של התמקצעות - אז יהיה להם גם כושר איבחון לנבא אם באמת מי שעומד לנגד עיניהם עלול להיות קורבן.
תמר גוז'נסקי: הקווים המנחים להערכת מסוכנות נוגעים גם למקרה שהקורבן הוא ילד או נער?
סוזי בן-ברוך: עדיין לא.
סוזי בן-ברוך: זה קווים מנחים כלליים על אלימות.
סוזי בן-ברוך: בעיקר כלפי נשים.
סוזי בן-ברוך: לגבי ילדים אנחנו בקשר עם אוניברסיטת בר-אילן ובודקים איך אפשר לעשות את זה.
סוזי בן-ברוך: אבל שוב, הילדים האלה לא מגיעים אלינו.
סוזי בן-ברוך: זאת הבעיה שלנו למעשה.
סוזי בן-ברוך: זה יהיה אולי יותר רלוונטי לשירותי הרווחה או למורה הראשון שמגלה את זה אבל אלינו הם לא מגיעים.
סוזי בן-ברוך: בכל הרציחות האחרונות המשפחות לא היו מוכרות למשטרה בכלל.
דני נוה: האם יש נוהל כלשהו של התייחסות לילדים באותן משפחות שבהן הוגשה תלונה על-ידי אישה שהוכתה על-ידי בעלה?
סוזי בן-ברוך: שואלים את האישה או את הבעל האם התוקף אלים כלפי הילדים.
סוזי בן-ברוך: אני רוצה להשלים את הדיווח על מדיניות המשטרה בנושא אלימות במשפחה.
סוזי בן-ברוך: לדעתי זה הסיכום החשוב יותר.
סוזי בן-ברוך: עבירות בין בני-זוג: קודם כל זה מטופל בעדיפות ראשונה באופן מיידי.
סוזי בן-ברוך: מגיעה האישה האומרת שבעלה היכה אותה.
סוזי בן-ברוך: אם יש סימנים, אנחנו מייד פונים למעון לנשים מוכות ומפנים אותה לשם.
סוזי בן-ברוך: זאת אומרת, הקשר נעשה על-ידי אותו חוקר.
סוזי בן-ברוך: מפנים אותה מייד, אם היא מסכימה.
סוזי בן-ברוך: לא כולן מסכימות, אגב.
סוזי בן-ברוך: התיק שנפתח מטופל באופן מיידי.
סוזי בן-ברוך: הבעל נעצר מייד.
סוזי בן-ברוך: כמעט שלא התירו לנו שיקול דעת בכלל אם לכלוא אותו או לא.
סוזי בן-ברוך: הוא נכלא ומובא בפני שופט.
סוזי בן-ברוך: השופט הוא זה שקובע מה קורה הלאה.
סוזי בן-ברוך: לגבי הנושא של הערכת מסוכנות: אנחנו מסתמכים במידה רבה על המסמך שהעברתי לכם כרגע.
סוזי בן-ברוך: הוא נבנה יחד עם אוניברסיטת בר-אילן ואנחנו נעזרים בו.
סוזי בן-ברוך: ההתייחסות לנושא הנשק: זה נושא שצריך לתת עליו מיקוד מיוחד.
סוזי בן-ברוך: בעקבות החוק החדש, וגם בעקבות ההנחיות הכלליות שלנו בנושא הנשק, יש גם כאן שאלה "האם יש נשק לבעלך".
סוזי בן-ברוך: אם כן, הנשק נתפס על-ידינו.
סוזי בן-ברוך: אחת הבעיות שהיתה בדרום, עם החבר האתיופי - שם היה כֶשֶל של הצבא שלא ידע להתייחס לנשק, לא תפס את הנקודה.
סוזי בן-ברוך: מאז החיבור עם הצבא תוקן כדי שזה לא יקרה שוב.
סוזי בן-ברוך: מיצוי סמכויות המשטרה: אנחנו ממצים את המקסימום.
סוזי בן-ברוך: אם אפשר להביא את התוקף לדין תוך כדי מעצר, זה מה שאנחנו עושים.
סוזי בן-ברוך: גם לגבי אלימות כלפי ילדים וגם לגבי אלימות כלפי נשים.
סוזי בן-ברוך: התייחסות לילדים עדים: אנחנו נמנעים מלהביא ילד להעיד נגד אבא או אמא.
סוזי בן-ברוך: אנחנו מנסים לאסוף את כל הראיות האפשריות ולא לגרום לילד להוות כלי בין האבא לאמא.
סוזי בן-ברוך: קשר עם גורמי רווחה: בהנחייה חדשה שהוצאנו לשטח, הנחייה בנושא עבירות אלימות במשפחה, צירפנו דף שמפרט גורמים שיכולים ללוות את הקורבן, שיכולים לבוא, כולל מספרי טלפון.
סוזי בן-ברוך: הפניית ...., הפניית חשודים או פעולות לכפיית טיפול בדיווח על ילדים.
סוזי בן-ברוך: כמובן שהכל נעשה במקביל.
סוזי בן-ברוך: אם האמא אומרת שהילדים מוכים אנחנו מייד נכנסים לתמונה.
סוזי בן-ברוך: רישום ודיווח: אנשי השטח מדווחים כלפי מעלה.
סוזי בן-ברוך: אגב, כל מקרה של רצח נבדק ברמה הארצית.
תמר גוז'נסקי: יש לכם סטטיסטיקה ארצית?
סוזי בן-ברוך: כל מקרה רצח נבדק אצלנו ברמה הארצית.
תמר גוז'נסקי: האם יש הפרדה באלימות במשפחה בין ילדים לבין נשים?
סוזי בן-ברוך: אלימות במשפחה שמתבטאת בפגיעה בילדים - זה אצלי במשרד, ופגיעה בנשים - במשרד אחר.
תמר גוז'נסקי: אם מתקבלת תלונה על-ידי השוטר בתחנה, האם יש לו טופס אחד לנשים וטופס אחד לילדים?
סוזי בן-ברוך: תלוי מה הסיטואציה.
סוזי בן-ברוך: אם אישה מזעיקה שוטר סיור, הוא מגיע למקום והיא אומרת לו שהבעל היכה אותה והיכה גם את הילד - - -
תמר גוז'נסקי: זה הולך לפי סוג התוקף או לפי סוג הקורבן?
סוזי בן-ברוך: לפי סוג הקורבן.
תמר גוז'נסקי: כלומר, אם הקורבן הוא ילד אז זה יעבור לסטטיסטיקה של ילדים?
סוזי בן-ברוך: יש שתי סטטיסטיקות: 1) מה מספר הפוגעים, 2) מה מספר הנפגעים.
סוזי בן-ברוך: אם הקורבן הוא ילד הוא יכלל בקרב קורבנות ילדים.
סוזי בן-ברוך: אם הקורבן הוא אישה, זה בנפרד.
תמר גוז'נסקי: יש לך שתי סטטיסטיקות: סטטיסטיקה על ילדים פוגעים וסטטיסטיקה על ילדים נפגעים?
סוזי בן-ברוך: נכון.
סוזי בן-ברוך: זה בנפרד.
סוזי בן-ברוך: תודה רבה.
תמר גוז'נסקי: אני מציעה שנעבור הלאה.
תמר גוז'נסקי: אפשר גם לשאול שאלות, להציג נושאים ולהגיב.
מרים פבר: אני אולי רוצה להוריד קצת את רף ההתלהבות ולומר כך, הרי עד שלא נרצח ילד ברוב המקרים אנחנו לא יודעים שמישהו רצה לרצוח אותו.
מרים פבר: במקרים בודדים אנחנו יודעים.
מרים פבר: אם נלך לפי הגישה הזאת אז אפשר לומר שנמנע רצח של כל 10,000 הילדים שמסודרים על-ידי שירותי הרווחה, כי הם מסודרים, מכיוון שהוצאו מהבית להגנתם והם נמצאים בשירותי הרווחה.
מרים פבר: נמנע רצח של כל אלפי הילדים שנמצאים במועדוניות טיפוליות, במשפחות אומנה, במשפחות אומנה יומית, במעונות יום וכן הלאה כי הם קיבלו טיפול.
מרים פבר: בסופו של דבר מי מועמד לרצח או לא, אנחנו לא נדע.
מרים פבר: לכן לומר שהכל כל-כך נפלא ורק אם יש שוטר בתוך שירותי הרווחה אז הוא יהיה על המשמר וייראה?
מרים פבר: זה לא בדיוק ככה.
מרים פבר: אני רוצה לומר, יש בעיות אמיתיות.
מרים פבר: נכון, אין לנו מספיק פקידי סעד לכסות את כל הדיווחים.
מרים פבר: אני מוכרחה לומר שרוב הדיווחים הקשים נחקרים ונבדקים.
מרים פבר: החקירות על דיווחים שנראה שאין זמן בשבילם, זאת אומרת שהתלונה היא לא כבדה ולא מתפנים אליה, נכון, זאת בעיה.
מרים פבר: יכול מתוכם להיות פעם משהו אחר-כך יותר רציני.
מרים פבר: אין לנו מספיק כוח-אדם לזה.
מרים פבר: אבל זה לא הבעיה היחידה.
מרים פבר: יש גם בעיות של לקונה בחוק או מקרים שחוקים להגנה על ילדים ועל זכויות האדם הכניסו גם את המשטרה וגם אותנו למצבים בלתי אפשריים, שאנחנו לא יכולים להגן על ילד.
מרים פבר: אביא דוגמא שמראה על שני מגעים עם המשטרה.
מרים פבר: בדיון הקודם תיארתי את המקרה שגברת מרים בן-עטר מעורבת בו, שחצי מישרה שלה גרמה לכך שהילד לא נרצח.
מרים פבר: יש הרבה ילדים כאלה.
מרים פבר: זה הטיפול הנכון בסופו של דבר, כשהצלחנו להרגיע את האב האלים, את האם האלימה, את הילד הפוגע ולסדר אותם.
מרים פבר: מי יודע מה היה לולא כן.
מרים פבר: אביא דוגמא של נער שעשה כל מיני פעולות אלימות, פעולות שהיה צריך לפתוח לו בגינן תיק פלילי במשטרה.
מרים פבר: הוא בא לידיעתנו מגיל 11-12.
מרים פבר: בגיל 12 הוא עשה מעשים כמו לקחת מכונית ולדרדר אותה ולפגוע.
מרים פבר: לא נפתח לו אף פעם תיק פלילי מכיוון שלאבא היו קשרים ולא היה נעים, אם הילד לא בסדר אז למה לפתוח לי תיק פלילי.
מרים פבר: הוא אושפז בבית-חולים אך בית-החולים הפסיכיאטרי אמר שבסופו של דבר זה לא ילד חולה נפש ממש.
מרים פבר: זה ילד ששייך יותר לחסות הנוער.
מרים פבר: ולמה הוא לא בחוק הנוער?
מרים פבר: כי חוק הנוער הוא טיפול והשגחה ולא שפיטה וענישה.
מרים פבר: הכוונה היתה לקחת אותו למוסד של חסות הנוער אך הקשרים של ההורה פעלו בכל מקום ובסופו של דבר הילד לא הגיע למוסד של חסות הנוער אלא הגיע לפתרונות אחרים, לא מתאימים לגמרי.
מרים פבר: המשטרה לא פתחה תיק כי היא אמרה חבל, זה ילד לא עבריין אלא חולה.
מרים פבר: כשהיה בן 16 הוא אמר למשפחה שלו שאם ייקחו אותו למקום שהוא לא רוצה הוא יהרוג את אחיו הקטן, יהרוג את אביו וכן הלאה.
מרים פבר: האב סיפר את זה ושאל מה לעשות.
מרים פבר: הוא אמר שהוא לא מוכן להעיד על זה מכיוון שאז הילד עשוי להרוג.
מרים פבר: אני דרשתי אז בפעם השניה לפתוח לו סוף סוף תיק פלילי, מכיוון שזה ילד שצריך גבולות.
מרים פבר: אתה לא יכול ללכת בחוק הנוער (טיפול והשגחה) ולעטוף אותו.
מרים פבר: צריך להגיד לו מה מותר ומה אסור.
מרים פבר: במיוחד אם בית-החולים לחולי-נפש טוען שהוא בר-עונשין, שהוא צריך להיות במוסד של חסות הנוער, שהוא לא ילד לאישפוז.
מרים פבר: אם כך, צריך להעמיד לו גבולות וצריך לפתוח לו תיק פלילי.
מרים פבר: אבל אם יפתחו לו תיק פלילי הוא יהרוג את האח שלו.
מרים פבר: מה עושים?
מרים פבר: ביקשתי מפקידי הסעד לשבת עם המשטרה ולדרוש לעצור אותו.
מרים פבר: חסות הנוער אמרו ככה: אם הוא יהיה במעצר כמה ימים, מתוך ידיעה שהוא עשה דבר אסור כי הוא איים ברצח, אנחנו נקלוט אותו במוסד של חסות הנוער.
מרים פבר: ישבנו עם המשטרה והמשטרה אמרה: אם אנחנו נעצור אותו אז הוא ישתחרר למחרת.
מרים פבר: אנחנו נבקש מעצר ותוך שעות או יום בית-המשפט ישחרר אותו, כי איום ברצח זה לא פשע אלא רק עוון ולא משהו חמור מספיק.
מרים פבר: ידענו שאם הוא לא יהיה במעצר יש סכנת רצח.
מרים פבר: איך יוצאים מזה?
מרים פבר: זו היתה ישיבה ארוכה בין פקידי הסעד והמשטרה.
סוזי בן-ברוך: מתי זה קרה?
מרים פבר: אני באמצע התהליך.
מרים פבר: פעם שיתפתי אותך אבל זה נגמר טוב אז את הסוף כבר לא סיפרתי לך.
סוזי בן-ברוך: מקרה אחד מתוך כל-כך הרבה.
סוזי בן-ברוך: פעם ראשונה שאני שומעת על זה.
סוזי בן-ברוך: למיטב ידיעתי לו היית מערבת אותי אז הוא היה נכנס גם למעצר וגם לחסות.
מרים בן-עטר: אגיד לך איך זה נגמר.
מרים בן-עטר: אני לא באה בטענות.
מרים בן-עטר: המשטרה ידיה כבולות.
סוזי בן-ברוך: במקרה זה הן לא כבולות בכלל.
סוזי בן-ברוך: את מטילה כאן דופי במשטרה.
מרים פבר: זה מה שהם טענו.
מרים פבר: בסופו של דבר אמרתי: "כולנו נהיה בוועדת חקירה אם הילד הזה יירצח.
מרים פבר: אתם צריכים לפתור את הבעיה.
מרים פבר: הילד הזה צריך להגיע לבית-הסוהר ואז נקלוט אותו.
מרים פבר: זה לא שאתם תושיבו אותו בבית-הסוהר ל5- חודשים או משהו כזה".
מרים פבר: הם ביקשו מעצר בבית-המשפט.
מרים פבר: "למזלנו" ולמזלם הילד כל-כך התפרע בבית-המשפט שהוא קיבל מעצר של 7 ימים ואחר-כך אפשר היה לקלוט אותו בחסות הנוער.
מרים פבר: אבל אם הילד לא היה מתפרע, אני לא בטוחה מה היה קורה.
מרים פבר: זאת אומרת, יש לנו איזה חסר בחקיקה, כי חוקי המעצר החדשים מאוד מקלים ולא מאפשרים לעצור ילד.
מרים פבר: הילד הזה היה זקוק למעצר, כדי להגן על אחרים, אבל אין מעצר כזה לצורך הגנה על אחרים, במיוחד לא על קטין בן 16.
מרים פבר: זאת אומרת, יש לנו חור בחקיקה ולא נתעלם ממנו.
מרים פבר: ויש לנו חורים אחרים, חסרים אחרים.
מרים פבר: יש לנו חסרים לילדים פוגעים מינית.
מרים פבר: עכשיו אנחנו מנסים לבנות קבוצות טיפוליות, יחד עם שירות המבחן ויחד עם גברת טלי אתגר.
מרים פבר: כמו שיש לשירות המבחן טיפול בפוגעים מינית מעל הגיל הפלילי.
מרים פבר: יש קבוצות טיפוליות שכניראה עוזרות יפה מאוד לילדים פוגעים מינית, שמספרם הולך וגדל משום מה.
מרים פבר: אף אחד לא יכול לשים אצבע למה ואיך.
מרים פבר: אולי סוציולוג יכול לתת לזה פרשנות, אבל זה עובדה.
תמר גוז'נסקי: או שהדיווחים גדלו.
מרים פבר: אנחנו חושבים שהמספרים גדלו.
מרים פבר: זאת התחושה.
מרים פבר: אי אפשר להוכיח את זה.
מרים פבר: אבל שירות המבחן לא רצה לקלוט ילדים מתחת לגיל הפלילי בקבוצות שלו, כי ילד צריך תיק פלילי פתוח, אחרת הוא לא משתף פעולה.
מרים פבר: היה לנו משא ומתן די ארוך איתם.
מרים פבר: בסופו של דבר היום אנחנו במצב כזה שהם מוכנים לבנות תוכנית משותפת לילדים פוגעים מינית מתחת לגיל הפלילי.
מרים פבר: מה אין?
מרים פבר: אין פנימיות שמוכנות לקבל את הילדים האלה.
מרים פבר: סוף סוף הגנת על ילד והוא נמצא בפנימיה ועכשיו אתה מכניס לשם ילד פוגע מינית?
מרים פבר: הפנימיות מסרבות, והפיקוח שלנו מסרב.
מרים פבר: להקים פנימיה לילדים פוגעים מינית, לאסוף את כולם ביחד ולעשות להם פנימיה אחת?
מרים פבר: זה גם דבר שלא ניתן לעשות.
מרים פבר: אלה בעיות שדורשות פתרון.
מרים פבר: יכול להיות שאם תהיה שיטת טיפול מובנית לאותם ילדים פוגעים מינית ניתן יהיה לטפל במסגרת הקבוצות הטיפוליות, עם עזרה של חונך מיוחד בתוך הפנימיה, עד שהדברים ישתנו.
מרים פבר: זה מחייב כסף, הפעלת חונך מיוחד ועזרה לכוח-אדם מיוחד.
מרים פבר: חסות הנוער לא רוצים לקבל אותם וגם הפנימיות שלנו לא רוצות לקבל אותם.
רות מטות: גם בתי-הספר לא רוצים לקבל אותם.
ברוריה כץ: הם פולטים את הילד החוצה.
ברוריה כץ: אם קורה מקרה בפנימיה, הם פולטים את הילד החוצה.
מרים פבר: אתמול בא אלי מפקח ארצי ואמר: מזל טוב, ילד מסויים נקלט בפנימיה טיפולית שלנו, אחרי שקיבל שנתיים טיפול להורדת הייצר המיני במוסד פסיכיאטרי.
מרים פבר: תבינו איזה טיפול מאסיבי נדרש בילדים האלה.
מרים פבר: על הילד הזה איימו ברצח.
מרים פבר: הוא היה במוסד של חסות הנוער ואמרו: אם אתם לא תוציאו אותו מפה אנחנו נרצח אותו.
מרים פבר: איומים ברצח זה דבר שאנחנו חיים איתו יום יום.
מרים פבר: אז חסר לנו טיפול לפוגעים מינית.
מרים פבר: חסרים לנו, ואני רק יכולה לחזור על זה עוד פעם ועוד פעם, מוסדות לילדים אלימים במיוחד.
מרים פבר: זאת בעיה מאוד קשה.
מרים פבר: זה לא ילדים מעל הגיל הפלילי.
מרים פבר: אנחנו מדברים על ילדים בגילאי 12-8.
מרים פבר: יש לנו פה ושם מסגרות שמתמודדות עם אלימות מיוחדת.
מרים פבר: זה לא של חסות הנוער כי הם מתחת לגיל הפלילי.
מרים פבר: לצערי אנחנו צריכים יותר פנימיות כאלה שמתמודדות עם אלימות.
תמר גוז'נסקי: האם הם לא נקלטים במשפחות אומנה?
מרים פבר: משפחות אומנה לילדים עם אלימות לא קיימות בכלל.
מרים פבר: פה ושם יש משפחה שמצליחה ליצור קשר עם ילד אחד מסויים, אבל זה נדיר.
מרים פבר: אפשר לעשות "תיאור מקרה" על מקרה כזה פה ושם, אבל ככלל - לא.
מרים פבר: ככלל זה פנימיות שמתמודדות עם ילדים אלימים.
מרים פבר: הקמנו פנימייה אחת לילדים עם פגיעות אורגניות, שחלק מההתנהגות שלהם זה אלימות.
מרים פבר: אז דווקא לילדים עם בעיות אורגניות יש יחידות בתוך פנימיות.
מרים פבר: לא מספיק, אבל יש.
מרים פבר: אבל לילדים שאצלם המאפיין הוא אלימות, אין מספיק פתרונות.
מרים פבר: יש ילדים עם הפרעות נפשיות קשות שבעבר היו מאושפזים והיום בתי-החולים מוציאים אותם.
מרים פבר: אני מוכרחה להגיד, חלק מהם הייתי מעדיפה שיישארו מאושפזים, למרות שהתקשורת תתקוף אותנו ומר קדמן, שיצא כרגע, יתקוף אותנו.
מרים פבר: אבל הם יהיו יותר מוגנים מאשר ברחוב.
מרים פבר: לגבי מסגרות פנימיה עבורם אנחנו עדיין במשא ומתן עם משרד הבריאות.
מרים פבר: חזרנו למשא ומתן, שהפסיק למעשה, וזו בשורה טובה.
מרים פבר: אני מקווה שנקים פנימיה משותפת של משרד הבריאות ומשרד העבודה והרווחה שתתאים לילדים שהם borderline, ילדים עם הפרעות קשות שאחד המאפיינים שלהן זה אלימות.
מרים פבר: במסגרות הפסיכיאטריות האבחנה תשתנה ברגע שהילד הוא אלים.
מרים פבר: הוא מייד יהיה borderline ולא פסיכוטי שהוא אלים כי הם לא רוצים אותו.
מרים פבר: סליחה על הציניות שלי אבל אף אחד לא רוצה את הילדים האלימים או את הילדים הפוגעים מינית.
מרים פבר: מילה על המשטרה.
מרים פבר: אני מקנאה על הדברים שקיבלתם.
מרים פבר: אני מקווה שאנחנו נקבל אחריכם, בקרוב.
מרים פבר: אני יודעת שכתבת מכתב בעניין זה לעזרתנו ששוכב על שולחן השר.
מרים פבר: נכון, היה לנו הסכם בזמנו עם המשטרה על אותם מקרים שאנחנו לא מספיקים לבדוק ושלא נראים לנו נורא חשובים, שאם במשך חודש לא קיבלתם תשובה - תפעלו.
מרים פבר: היה הסכם כזה.