GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר גוז'נסקי: הגב' חנה מרגלית, בבקשה.
חנה מרגלית: אני רוצה להמשיך את דבריו של טוביה.
חנה מרגלית: גם ניצ"ן לא עוזרת לילדים חריגים.
חנה מרגלית: לפעמים יש משפחה חד-הורית עם שלושה ילדים שזקוקים לעזרה ולימודים בניצ"ן, למחשבים נישאים כדי ללמוד, לא כדי לשחק.
חנה מרגלית: יש בעיה עם הנושא הזה.
חנה מרגלית: יש לנו ילד שהוא אלוף הארץ עד גיל 14 בטניס.
חנה מרגלית: יש לנו פה מכתב ממנו.
חנה מרגלית: האמא לא יכולה לממן את האימונים שלו, היא לא יכולה לרוץ איתו לכל משחק.
חנה מרגלית: הילד הזה צריך לנסוע לחוץ לארץ לייצג את ישראל, והוא לא יכול, כי לאמא אין אפשרות לשלוח אותו.
חנה מרגלית: אנחנו מסתכלים לא רק על הנושא של החריגים, אלא גם על הנושא של המחוננים יותר, ילדים שרוצים ללמוד באוניברסיטאות בחוגים למחוננים, ואין אפשרות לשלוח אותם, גם לא לחוגי העשרה.
חנה מרגלית: אם משפחה חיה משכר ומשתכרת בסביבות ארבעת אלפים שקל, אם היא צריכה לשלם משכנתא, ולשלם בבית הספר, ולשלם את כל אחזקת הבית, והיא אמא והיא אבא והיא הכל, אין לה שום אפשרות לפתח את הילד הלאה.
חנה מרגלית: גם לילדים של משפחות חד-הוריות מגיע.
תמר גוז'נסקי: אני אקרא את המכתב שכתב הילד שהזכרת: "לדעתי חסרונו של אבי הוא חיסרון גדול מאוד, מכיוון שאבא מבין היטב בספורט ויכול לעזור לי יותר, אבל החיסרון הכי גדול הוא שלאמא שלי קשה מאוד להתמודד לבד מול כל העשירים, כי טניס הוא מקצוע לעשירים, אבל מה לעשות, אני אוהב טניס מאוד, ואמא שלי רוצה שיהיה לי רק טוב ועוזרת לי בכספים של הטניס, למרות שנורא קשה לה להתמודד לבד.
תמר גוז'נסקי: אם אבא שלי היה חי עם אמא שלי, היה לה יותר קל להתמודד עם הכספים של הטניס".
תמר גוז'נסקי: מצורף כאן מכתב ממרכז הטניס שהוא אלוף.
תמר גוז'נסקי: הגב' ברכה ארג'ואני, בבקשה.
ברכה ארג'ואני: אני יושבת ראש הארגון לזכויות הדיור.
ברכה ארג'ואני: אני חברה בקואליציה הארצית למען משפחות חד-הוריות בישראל.
ברכה ארג'ואני: אני רוצה לעסוק בשאלה מה קורה לאותם ילדים שעוברים שנה שנה מדירה לדירה.
ברכה ארג'ואני: כל המסגרות החינוכיות לא יכולות ולא מסוגלות לטפל בילד שעובר ממסגרת אחת לשניה.
ברכה ארג'ואני: אין שם מערכת שיכולה להתאים לטפל בילדים שעוברים משברים נפשיים עקב אי היציבות הזאת בחיים שלהם.
ברכה ארג'ואני: לצערי, החוסר הזה משפיע עליהם לא רק בגלל שבתי ספר לא מסוגלים לקלוט ילדים שמגיעים בכיתה ב' או ג', או פתאום נכנסים לתוך מסגרת של בית ספר אחר או שכונה חדשה, אלא שעוברים עליהם דברים מאוד מאוד קשים, מעבר למצוקה הכלכלית, שהם רואים שהאמא מתמודדת או האבא מתמודד בחיי היומיום.
ברכה ארג'ואני: אני מאוד מבקשת, אם יש אפשרות במסגרת הוועדה הזאת, לגרום למצב שמערכות החינוך יתחילו להבין מה עובר על הילדים האלה, בגלל היותם במשפחה חד-הורית, לא רק בגלל המסכנות שבעניין, אבל עצם העובדה שהילדים האלה עוברים משברים, ובתוך הכיתה המורה לא יודעת ולא מסוגלת להתמודד מול ילד שיש לו בעיה אמיתית, והיא לא מסוגלת להבין את התנהגות הילד.
ברכה ארג'ואני: אני מבקשת שהמורה תהיה לפחות ערה לילדים כאלה שיש להם בעיות של קליטה, של משברים נפשיים, ולהודיע לפסיכולוגית של בית הספר, על מנת לתת את תשומת הלב לכך.
ברכה ארג'ואני: אני גם רוצה להזכיר שמדינת ישראל אישרה את האמנה הבינלאומית לזכויות הילד, ושם המדינה מחוייבת לתת את הכלים להורים, על מנת לתת זכויות לילד, שתהיה להם קורת גג, חינוך, בריאות, וכו'.
ברכה ארג'ואני: אני מבחינה שבגלל שילדים סובלים מהנושא הזה של חוסר בדיור, יש לזה השלכות הרבה יותר קשות על החיים שלהם, על הגדילה, הצמיחה וההתפתחות בכלל, עקב היותם נודדים ממקום למקום.
ברכה ארג'ואני: אם יש אפשרות לעשות משהו עם הנושא הזה, אני מאוד אודה לך.
אופיר פינס-פז: יש פה מישהי שמייצגת את המשפחות החד-הוריות אצל עולים חדשים?
יואב הס: יש סקטור מסויים בתוך העולים החדשים, העולים יוצאי אתיופיה.
תמר גוז'נסקי: הגב' חיה יגודה, בבקשה.
חיה יגודה: אני מייצגת את ארגון צח"י, שזה ארגון לילדים עם צרכים מיוחדים במערכת החינוך.
חיה יגודה: יש לנו קו פתוח ופונים אלינו לא מעט הורים במשפחות חד-הוריות, בשאלות מה לעשות כשרוצים להעביר את הילד לחינוך מיוחד, וכל הבעיות האלה.
חיה יגודה: יש תוכנית של משרד החינוך שנקראת שילוב ילדים בחינוך הרגיל.
חיה יגודה: אחד הקריטריונים לקבל עזרה של שעות בחינוך הרגיל הוא לילדים בפנימיות.
חיה יגודה: ילד בפנימיה הוא בעדיפות ראשונה לקבל עזרה ממערכת החינוך בכיתה הרגילה.
חיה יגודה: אולי צריך להוסיף גם את המשפחות החד-הוריות, שכשילד מתקשה בלימודים, הוא יקבל בתוך תוכנית השילוב הזאת את העזרה שהוא צריך, במקום שהוא ייפול לתוך החינוך המיוחד.
תמר גוז'נסקי: הגב' רחל אדר, בבקשה.
רחל אדר: אני נציגת הפורום הארצי למשפחות חד-הוריות.
רחל אדר: אני אתייחס קצת לגילאים הגדולים יותר.
רחל אדר: אני אם לחמישה ילדים, סטודנט למינהל עסקים, חייל, ילדה בתיכון, ילדה בחטיבת ביניים וילד ביסודי, לכן ראיתי לנכון לבוא ולהציג את הבעיה.
רחל אדר: אני חושבת שהיום, בשנות האלפיים, מגיע לילד במדינת ישראל לחיות בכבוד, לכל ילד וילד, וקל וחומר לילד ממשפחה חד-הורית.
רחל אדר: העירייה נותנת 20%-30% השתתפות בחוגים.
רחל אדר: לילד ממשפחה חד-הורית קשה לממן את ההשתתפות בחוגים אחר הצהריים.
רחל אדר: אנחנו רוצים להעשיר את האינטליגנציה של הילד, לפתח את החשיבה שלו, אבל אין בכוחנו.
אופיר פינס-פז: לא נותנים לכם הנחות בפתח-תקווה?
רחל אדר: נותנים הנחות של 25%-30% למשפחות ברוכות ילדים, ולחד-הוריות 25% הנחה.
תמר גוז'נסקי: זה במתנ"ס?
רחל אדר: בבתי הספר.
תמר גוז'נסקי: לכל ילד?
רחל אדר: לא, הרבה ילדים לא נרשמים, כי אין להם את התקציב המינימלי לממן את יום הלימודים שלהם בבית הספר, ואני כבר לא מדברת על חוגי העשרה.
רחל אדר: הילדים האלה לא יכולים להשתתף, כי גם 25% הנחה זה לא מספיק.
רחל אדר: אמא שצריכה לחלק את הכלכלה שלה בבית לסטודנט, לחייל, לתלמיד בתיכון, לא יכולה לעמוד בזה.
רחל אדר: כיום משולם מענק לימודים עד גיל 14.
רחל אדר: היום ספר בבית ספר תיכון עולה פי שניים או שלושה לפחות מספר בבית ספר יסודי, ולכן חה"כ ענת מאור מקדמת את העניין הזה.
רחל אדר: אני מקווה שהשנה החוק הזה יעבור, לגבי מענק לימודים עד סוף התיכון, כי יש ילדים שהם בני 18 פלוס, והם לא מסיימים את התיכון.
רחל אדר: זה לגבי מענק לימודים וספרי לימוד.
רחל אדר: לדעתי צריך להגדיל את קצבאות הילדים עד גיל 21 לפחות.
רחל אדר: האם בן 23 שחי בבית לא צריך לאכול בגלל שהוא עבר את גיל 18?
רחל אדר: חייל לא צריך לחיות?
רחל אדר: המדינה צריכה לדאוג לכל השכבות, לחלק את העוגה במידה צודקת.
רחל אדר: לגבי ההלוואות, אנחנו רוצים לגדל דור מפותח, בעל מעוף, דור שיוכיח את עצמו בשנות האלפיים.
רחל אדר: ללמוד במכללה עולה פי שניים מבאוניברסיטה רגילה, ואין תקציב לזה.
רחל אדר: אני חושבת שצריך לתת את הדעת על כך, ולתת לתלמידים היום את כל הכוח להתקדם, כדי שיהיה לנו דור יותר מוצלח.
תמר גוז'נסקי: הגב' ג'ודי דון, בבקשה.
ג'ודי דון: אני מהפורום הארצי של משפחות חד-הוריות.
ג'ודי דון: אני רוצה לתת דוגמא מהחיים שלי.
ג'ודי דון: יש לי ילד בן 14, ובגיל צעיר מאוד הוא נבדק על ידי בית הספר כמחונן, אבל הוא נשר מהמון תחומים של בית הספר, עקב זה שלא יכולתי לעשות לו מבדקים בניצ"ן.
ג'ודי דון: כל המבדקים בניצ"ן הם מאוד יקרים, ואני כאם חד-הורית שחיה מקיצבת נכות כללית, לא מקבלת מזונות, עקב זה שאין כפל קיצבאות.
ג'ודי דון: המזונות זו קיצבה נפרדת, ולא מקבלים אותה בנוסף.
ג'ודי דון: הילד לא עבר מבדק בניצ"ן, ואז הוא עבר בהמון מכשולים בתי ספר.
ג'ודי דון: לאחר מכן, כשקצת התאוששתי ונעזרתי בחברות, לקחתי אותו למבדקים, ומסתבר שהילד עם אינטליגנציה מאוד גבוהה במחשבים, והוא מתאים להגיע לאוניברסיטה וללמוד שם קורס נפרד ממה שהוא לומד בתיכון, ובכל זאת אני לא יכולה לספק את צרכיו, ויש לו דרישות מאוד גבוהות בלימודים.
ג'ודי דון: הילד דורך במקום, ואז משעמם לו בבית הספר, והוא לא מוצא עניין בבית הספר ויש משם תלונות עליו.
ג'ודי דון: לו היה לי תקציב, הייתי עוזרת ותומכת בו, ומעבירה אותו לתחומים שהוא מתאים להם.
ג'ודי דון: הילד רוצה ללכת למכללת רמת-גן, הוא רוצה להיות ביל גייטס הישראלי.
ג'ודי דון: הוא רוצה לעשות תוכנות, והוא באמת הוכיח את עצמו.
ג'ודי דון: פניתי לרווחה, פניתי לבית הספר, ואין להם תקציבים.
ג'ודי דון: לי אין לאן לפנות, וזה עולה המון כסף.
ג'ודי דון: אין לי מזונות, ומאלפיים ומאה שקל של קיצבת נכות כללית, אני לא יכולה להפריש שום דבר, כי זה להוצאות שוטפות.
ג'ודי דון: הילד שלי עבר חמישה בתי ספר במהלך ארבע עשרה שנותיו.
ג'ודי דון: זאת התמודדות חברתית מאוד קשה לילד.
תמר גוז'נסקי: הגב' יסכה הרן, בבקשה.
יסכה הרן: אני מייצגת כאן את מעורבות, מרכז למעורבות ושותפות בקהילה.
יסכה הרן: לפני כן פעלתי בנושא של קידום חוק חינוך חינם לגיל הרך, ואני מקימה היום את השדולה לגיל הרך.
יסכה הרן: היום במסגרת מעורבות אני מייצגת את קבוצת ההורים החד-הוריים.
יסכה הרן: גם אני הם חד-הורית, וגם אני עברתי את כל מה שסופר כאן.
יסכה הרן: אני רוצה למקד את תשומת הלב על שני נושאים.
יסכה הרן: דובר כאן על מסגרות בית הספר, על התשלומים, על המענק שביטוח לאומי נותן לקניית ספרים בכיתות מסויימות, ויש לי כאן דף של הורים שמעידים על הסכומים האבסורדיים, שדווקא בכיתות הנמוכות הם מקבלים סכומים גבוהים, ובכיתות הגבוהות עד כיתה י', ומה אחר כך בכיתות הגבוהות?
יסכה הרן: אני חושבת שמקומנו להיות שותפים בעניין הזה.
יסכה הרן: בתשלומי בתי הספר אין כמובן מאליו הנחה לחד-הוריים, כשהדגש הוא שיש הכנסה אחת למשפחה אם עובדים, ובדרך כלל היא לא גבוהה, ובדרך כלל אם זו עבודת נשים, זו הכנסה מאוד נמוכה.
יסכה הרן: אין כמובן מאליו הנחה, אלא צריך להגיש בקשות למלגות אם יש או אין.
יסכה הרן: אם מדובר על בתי ספר, אני רוצה להדגיש עוד שני נושאים.
יסכה הרן: נושא אחד שמאוד כואב לי אישית, ונתקלתי בו, וזה לא שייך רק לחד-הוריות, אבל פה נוצר אי שוויון, הוא נושא הטיולים לפולין, שהם בחסות משרד החינוך.
יסכה הרן: משרד החינוך עושה השתלמויות לילדים, רק לילדים שיוצאים.
יסכה הרן: אמרתי לבתי: משרד החינוך אומר לך שאמא שלך ענייה, ואת לא יכולה לצאת לפולין.
יסכה הרן: לא ייתכן דבר כזה.
יסכה הרן: או שמשרד החינוך לוקח את זה על עצמו ומאפשר לכל ילד לצאת, שלא לדבר על ההשתלמויות, או שלא יעשה את זה תחת חסותו, וזה יהיה על חשבון ההורים למי שיכול.
יסכה הרן: אני רוצה למקד את תשומת הלב לנושא אחד.
יסכה הרן: במסגרת מעורבות, עשינו תחקיר של יזמות נשים.
יסכה הרן: נשים שיצרו להן איזשהו עסק פרטי, בדרך כלל לצורך עזרה בכלכלת הבית, והרבה נשים חד-הוריות לפעמים מקימות איזשהו עסק.
יסכה הרן: אם האישה מקימה עסק, והוא עדיין לא יוצר הכנסה, היא לא יכולה לקבל הבטחת הכנסה, או אבטלה, ואז אין לה ממה לחיות, מפני שהעסק עדיין לא מכניס.
יסכה הרן: אני כבר לא מדברת על מקרים שאת נכנסת למצב של אבטלה, ואם היית בעלת עסק, אין לך זכות לאבטלה אלא להבטחת הכנסה, ואם יש לך רכב, אין לך זכות להבטחת הכנסה, אפילו אם הוא עולה אלף שקל.
יסכה הרן: כל המצב הזה של חוסר הכנסה סבירה, יוצר מצב של אי שוויון כלפי הילדים, כי הם הנפגעים העיקריים.
יסכה הרן: אתה לא יכול לתת להם את המינימום שמגיע לכל ילד.
תמר גוז'נסקי: הגב' אהלה אוחיון, בבקשה.
אהלה אוחיון: אני מארגון אחדים מגבעתיים, וחברה בקואליציה הארצית למשפחות חד-הוריות בישראל.
אהלה אוחיון: אני רוצה לדבר על שני נושאים.
אהלה אוחיון: ראשית, פרוייקט חונכות וחוגים בבתי הספר אחר הצהריים, כשפרוייקט של פר"ח מחולק שווה בשווה בין משפחות עם שני הורים, לבין חד-הוריות.
אהלה אוחיון: אין עדיפות ברשות העירונית למשפחה חד-הורית, ובדרך כלל הילדים עם האם, והיא רוצה לעבוד אחר הצהריים, אבל היא לא יכולה, כי אין מי שיחזיק לה את הילדים.
אהלה אוחיון: יש פרוייקט של מחוייבות אישית של תלמידי י"א-י"ב, אבל זה גם לא לחד-הוריים, ולא לעזרה בלימודים.
אהלה אוחיון: ילד שנולד חריג, והאמא מבקשת דרך משרד הרווחה חונך מהאוניברסיטה לחינוך מיוחד, זה נתקל בקושי רב.
אהלה אוחיון: יש להם סדרי עדיפויות, ופשוט אין מספיק חונכים.
אהלה אוחיון: מבחינת חוגים, אין מימון, ואם מבקשים מהרשות המקומית כיסוי לפחות לחוג או שניים מתוך מכלול, ואין להם כסף, אז הילד לא יכול להשתתף בחוג, וגם לא לקבל תגבור בשיעורים.
אהלה אוחיון: יש כיתות למצטיינים, גם בתיכון, אבל אין כיתות לחלשים, וההורה משלם.
אהלה אוחיון: כך הילד גם לא משתתף בחוג, גם לפעמים לא מקבל חונך, וגם מסתובב אחר הצהריים ברחובות, כי אין מי שיהיה איתו.
אהלה אוחיון: המועדונית מסתיימת בשעה 16:00.
אהלה אוחיון: אנחנו מנסים להאריך אותה עד 17:00, כדי שהאמא תספיק לקחת אותו אחרי העבודה, ולא תברח מהעבודה לפני 16:00.
אהלה אוחיון: לא לכולם יש אפשרות לממן את זה.
אהלה אוחיון: זה עולה כ900- שקל ליום, ומדובר בארוחת צהריים חמה שהילד זקוק לה.
אהלה אוחיון: זה לא בבחינת מותרות, ואם הילד לא יקבל את זה שם, לפעמים הוא לא יקבל את זה גם בבית בערב, וזה דבר שצריך לחשוב עליו.
אהלה אוחיון: הנושא השני הוא פרוייקט של קבוצות ברשויות העירוניות.
אהלה אוחיון: יש קבוצות שהן תחת ויצ"ו או נעמ"ת, ויש אנשים שלא מוכנים להגיע לפרוייקטים שנמצאים יחד עם הרווחה, כי בשבילם הרווחה מייצגת את החוק, והם לא מוכנים להגיע.
אהלה אוחיון: יש סטיגמה וזה המצב.
אהלה אוחיון: אם יש קבוצות בויצ"ו או בנעמ"ת, הן בדרך כלל לנשים בלבד, ופתח תקווה יוצאת דופן מבחינה זאת שהיא מיועדת גם לגברים.
אהלה אוחיון: גם בגבעתיים נותנים לגברים להכנס, אבל רוב הפרוייקטים הם למען נשים בלבד, הם נחשבים ארגוני נשים, וגברים לא רוצים להגיע אליהם.
אהלה אוחיון: אין מימון של הרשות העירונית למשפחות חד-הוריות, כמו שאין בכנסת ועדה למשפחות חד-הוריות, והבנתי שמוקמת שדולה.
אהלה אוחיון: השאלה היא עד מתי נהיה ספיח של משהו, בוועדה למעמד הילד, שהיא מאוד חשובה, כי המספר שלנו גדל.
אהלה אוחיון: אנחנו מדברים רק על הרשומים, אבל יש גם לא רשומים.
אהלה אוחיון: ישנן אימהות שפוחדות להתלונן, כי מחר לא יהיה להן איפה לגור.
אהלה אוחיון: זאת אומרת, צריך לחשוב על תקציב בתוך הרשות העירונית.
אהלה אוחיון: אם בגבעתיים שמונה-תשעה מיליון הולכים רק לארנונה, אין להם תקציב למשפחה החד-הורית, ואין להם תקציב לחונכות ולחוגים.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה לעצור רגע ולהציג כמה נושאים, וגם לבקש תגובה של המשרדים הממשלתיים שהואילו לבוא לכאן.
תמר גוז'נסקי: מהבעיות שהוצגו פה, אני רוצה לרכז ברשותכם כמה נושאים שאבקש גם מהמשרדים להגיב עליהם.
תמר גוז'נסקי: נושא אחד נוגע לסיוע הזה, שבזמנו נקבע ביוזמתה של אורה נמיר שהיתה בזמנו יושבת ראש ועדת העבודה והרווחה, בנושא החד-הוריות והסיוע המיוחד שניתן בתחילת שנת הלימודים.
תמר גוז'נסקי: הסיוע הזה היה תחליף לתשלום אחר שבוטל, אבל לא חשובים כרגע הפרטים.
תמר גוז'נסקי: באיזשהו מקום בצורה מאוד שרירותית קבעו שכיתה ח' תהיה השנה האחרונה שבה משלמים את הסיוע הזה, כאילו שבתיכון לילדים יש הוצאות פחותות.
תמר גוז'נסקי: לכן, אני חושבת שזה אחד הנושאים שבצדק מציק למשפחות, וזה תשלום שממומן ישירות על ידי משרד האוצר וממומן על ידי המוסד לביטוח לאומי.
תמר גוז'נסקי: הנושא השני נוגע לשאלת הקיצבאות, וזה נושא כללי של הביטוח הלאומי.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, מה קורה כשיש משפחה חד-הורית שמגיעים לה בעצם מזונות, כי האב לא מקבל את המזונות, אבל אותה משפחה מקבלת קיצבת נכות או קיצבה אחרת, ואז הם לא מזכים גם במזונות.
תמר גוז'נסקי: אבל המזונות הם בעצם סיפור אחר לגמרי, כי ההנחה היא שזה תשלום לילדים, ולכן השאלה השניה היא מדוע המזונות אינם עומדים בפני עצמם, ולא קשורים לשום נושא אחר.
תמר גוז'נסקי: הנושא השלישי הוא עניין מעבר הדירות וההשפעה האדירה שיש לזה על ילדים.
תמר גוז'נסקי: חוסר יציבות זה אחד הדברים הגרועים ביותר לילדים בכל נושא.
תמר גוז'נסקי: ברגע שהמשפחה היא חד-הורית בשל גירושין או מות אחד ההורים, או מסיבה אחרת, כבר יש סיבה מספקת לילד הזה לחיות בחוסר בטחון, ומוסיפים לזה עוד מעבר דירות כמעט כל שנה, ומעבר בית ספר.
תמר גוז'נסקי: הבעיה היא שיש הלוואות יותר גדולות למשפחות חד-הוריות, אבל משפחות חד-הוריות רבות לא יכולות להחזיר את ההלוואות האלה.
תמר גוז'נסקי: לכן, משפחה חד-הורית שיכולה להיעזר במשכנתא, זה בסדר, אבל מה לעשות עם אותן משפחות רבות שלא יכולות להיעזר במשכנתא?
תמר גוז'נסקי: כאן הבעיה של הסיוע לשכירות.
תמר גוז'נסקי: הסיוע בשכירות הוא מוגבל בכסף ובשנים.
תמר גוז'נסקי: הוא ניתן לשלוש שנים בלבד.
תמר גוז'נסקי: לכן, הנושא השלישי הוא להבטיח לילדים את המקום הקבוע.
תמר גוז'נסקי: הנושא הרביעי שהועלה פה הוא הבעיה של מעבר לשעות הלימודים.
תמר גוז'נסקי: זו בעיה מאוד קשה כשיש הורה אחד.
תמר גוז'נסקי: כשיש שני הורים, יותר קל להסתדר.
תמר גוז'נסקי: כשיש הורה אחד, אם ההורה יוצא לעבודה במשרה מלאה, וחשוב מאוד שההורה יצא לעבודה במשרה מלאה, כדי שיהיה מפרנס בכבוד של משפחתו, כמובן שהוא צריך את הסידור של אחרי הצהריים.
תמר גוז'נסקי: אין היום שום חובה של איזשהו גורם או רשות לתת את הסידור של אחרי הצהריים, בין אם זה מועדונית או חוג.
תמר גוז'נסקי: מה שקורה הוא שמאלצים לא מעט משפחות חד-הוריות לחיות מהבטחת הכנסה.
תמר גוז'נסקי: אני אומרת שמשרד העבודה והרווחה והביטוח הלאומי צריכים לחשוב על זה מאוד ברצינות.
תמר גוז'נסקי: לדעתי יש לנו עניין חברתי לעזור להורים לצאת לעבודה, ויש לנו עניין חברתי שהם לא יחיו על הבטחת הכנסה, ומצד שני, מאחר שהבטחת הכנסה כרוכה גם בהרבה מאוד הנחות בארנונה ובכל מיני תשלומים לבית ספר, בעצם מעודדים את המשפחות החד-הוריות לחיות על הבטחת הכנסה, ובעצם לחיות מתחת לקו העוני, כאשר יכלו לנהוג אחרת.
תמר גוז'נסקי: כאן כל המערכת לדעתי היא בעייתית מאוד מבחינת המשפחות החד-הוריות.
תמר גוז'נסקי: יוצרים מצב שבו שלא ברצונן המשפחות האלה חיות על חשבון הבטחת הכנסה, על חשבון המדינה, בזמן שמדובר באנשים שיכולים לעבוד בשוק החופשי ולמצוא עבודה, אבל אז הם יפסידו את כל ההטבות.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, אם היתה הטבה שהיא תלויית מצב משפחתי, ולא רק תלויית הכנסה, היה אפשר לעשות זאת.
תמר גוז'נסקי: השאלה הזאת נראית לי שאלה מאוד מרכזית מבחינת הילדים, כי ילד שגדל במשפחה שבה ההורה לא עובד לאורך זמן, זה לא הדבר שהיינו רוצים גם כדוגמא אישית לאותם ילדים.
תמר גוז'נסקי: הנושא הנוסף שהועלה פה הוא נושא הפרוייקטים השונים, חונכות ומחוייבות אישית.
תמר גוז'נסקי: אלה פרוייקטים חשובים מאוד, כי הם ממומנים על ידי גורמים אחרים.
תמר גוז'נסקי: עכשיו רוצים להגדיל את מספר הסטודנטים שיעבדו בפר"ח.
תמר גוז'נסקי: השאלה היא מדוע הקריטריון של משפחה חד-הורית, איננו כמו קריטריונים אחרים.
חנה מרגליות: אני מרמת-גן, ואני בדקתי את הנושא של פר"ח.
חנה מרגליות: יש פר"ח ברמת-גן, אבל בבתי ספר מסויימים.
חנה מרגליות: אם אני כמשפחה חד-הורית נמצאת בשכונה יוקרתית, אז אלינו לא מגיע פר"ח.
יורי שטרן: לכל מה שקורה לאישה עצמה יש השלכות מיידיות על הילד.
יורי שטרן: אני רוצה להוסיף שלושה דברים.
יורי שטרן: ראשית, הבטחת הכנסה וקיצבה לאם חד-הורית כאשר היא רוצה ללמוד באוניברסיטה.
יורי שטרן: כאשר מדובר במשפחה חד-הורית, זה סותם דרך לכל התקדמות שהיא.
יורי שטרן: שנית, אנחנו מנסים עכשיו לשנות את נוהל הביטוח הלאומי בקטע של בעלות על הרכב, ואחת הקטגוריות שלגביהן אנחנו מבקשים בחוק, היא לאשר המשך תשלומי הבטחת הכנסה עם בעלות על הרכב להורים חד-הוריים.
יורי שטרן: הדבר השלישי הוא עניין השימוע.
יורי שטרן: ביטוח לאומי שולח מדי פעם פקחים.
יורי שטרן: הנוהל של היום בכל הקיצבאות, ופה זה ממש נכנס למיטה של האנשים, הוא שאם ביטוח לאומי מגיע למסקנה שיש פה איזשהו שקר או זיוף, אז הוא מבטל את הקיצבה, ואז אחר כך מי שביטלו לו את זה, הוא צריך להתדיין ולפנות לערכאות, ובסוף אולי יכירו שזה לא היה בסדר, אבל אין קיצבה בכל התקופה שלפני כן.
יורי שטרן: אני מבקש סיוע שלכם בעניין.
יורי שטרן: הצעתי שבכל ביטול קיצבה כלשהי, תהיה זכות שימוע לפני ההחלטה.
יורי שטרן: לפי החוק צריכים להוכיח שמדובר במפרנס קבוע, כלומר, לא מדובר בביטול קיצבה על סמך זה שמצאו סתם גבר בחדר.
יורי שטרן: אבל בפועל הפקחים שוללים את הקיצבה הרבה פעמים על סמך ידע שיש לאותה אישה חבר קבוע, וזה לא אומר שהוא מפרנס.
יורי שטרן: ההשלכות של התופעה הזאת על הילדים הן קשות במיוחד, כי מעבר לפגיעה הכלכלית הקשה, יש גם את הפגיעה הפסיכולוגית.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה לבקש מנציגי משרדי הממשלה וגורמים רשמיים גם להגיב על מה שנאמר פה, וגם רציתי לשאול אם במקרה הגורם הנוגע בדבר עשה איזה מחקרים מיוחדים שנוגעים לגבי משפחות חד-הוריות, במיוחד לגבי מצבם של ילדים במשפחות חד-הוריות, הצרכים שלהם, וכו'.