GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודד פורר:
 אפרת, מה יקרה איתם עכשיו? כל אלה שכאן
אפרת אפללו:
בוקר טוב
אפרת אפללו:
 אז אתמול כבר נפגשתי כדי להבין סדרי גודל עם אלה שנמצאים כאן, מבחינת מערך המתנדבים, ביחד לפחות עם אלה שעברו דרך הסוכנות
אפרת אפללו:
 אז אני אמורה לקבל את הרשימה ולראות מי באמת, הם עשו איזשהו סקר, הסוכנות, לראות מי בכלל מתעניין בעלייה, מי מועמד כזה או אחר, ולראות איך אפשר
אפרת אפללו:
 באיזה סטטוס כל אחד נמצא מבחינת, עוד פעם, כל התנאים והזכאות לרישיון
אפרת אפללו:
 אז נראה איך אפשר יהיה להתקדם איתם
עודד פורר:
לא, השאלה היא אם אתם, אני מדבר על כל אלה שכבר נמצאים פה, לא אלה החדשים שייכנסו לתוך המהלך של המינהלת וכל זה
אפרת אפללו:
לא, לא
אפרת אפללו:
 אני מדברת על מערך המתנדבים שהגיעו מאז תחילת המלחמה
אפרת אפללו:
 יש מערך מאוד גדול
אפרת אפללו:
 זה בשיתוף, כמובן, גם עם משרד הבריאות
אפרת אפללו:
 כל מי שהיה מעוניין להתנדב נרשן באיזשהו מאגר, הם התחילו, חלקם הגיעו ומשרד הבריאות עשה גם כן איזושהי הקלה
אפרת אפללו:
 ועכשיו אנחנו נעבוד מולם ונראה מי בכלל מעוניין לעלות לארץ, באיזה סטטוס הם נמצאים
עודד פורר:
אני מדבר על אלה שכבר עלו
עודד פורר:
 שהם כאן
אפרת אפללו:
אז לא הבנתי את השאלה
עודד פורר:
יש כאן כ-500 רופאים שהם לא מוסדרים מבחינת הרישיון שלהם
עודד פורר:
 הם כבר עלו, הם פה, עם ממתינים
עודד פורר:
 הם ממתינים ללימודי עברית שלהם, או שהם הצליחו להשתלב בלימודי העברית כבר – הם ממתינים לכל התהליך
אפרת אפללו:
כמו שנאמר בתחילת הדיון גם על ידי רונן – המטרה של המינהלת, שנמצאת בתהליכי הקמה
אפרת אפללו:
 אני נמצאת במשרד הקליטה שבוע אבל עבדתי לפני כן במשרד הבריאות קרוב לעשר שנים, אז אני מכירה גם הרבה מאוד שותפים וגם תהליכים
אפרת אפללו:
 המטרה היא להסיר חסמים, המטרה היא באמת להתמקד
אפרת אפללו:
 ובגלל זה גם את הכול אני רושמת ואני בודקת ואני שומעת את כל הנקודות, ואת כל המקומות שבהם יש בעיות ואיפה עוד אפשר להתערב
אפרת אפללו:
 אנחנו נעשה את העבודה המשותפת בין המשרדים עם הארגונים, כדי לפתור את החסמים
עודד פורר:
לא, השאלה שלי היא האם אתם מטפלים רק ברופאים שיבואו או באלה שכבר כאן?
רונן הופמן:
לא, לא
רונן הופמן:
 אנחנו נטפל גם בהם
רונן הופמן:
 כרגע, בעיקר דוברי הרוסית מטופלים או על ידי לובי המיליון או על ידי "גבהים"
עודד פורר:
אבל, היא בעצמה אמרה
עודד פורר:
 היא אמרה "אנחנו צריכים את המינהלת"
רונן הופמן:
נכון, נכון
רונן הופמן:
 אני אומר, אנחנו עכשיו נכנסים לאירוע
עודד פורר:
לדעתי, הוא היה שמח לקבל 10% מהתקציב שלכם, לובי המיליון
עודד פורר:
 זה לא גוף ביצועי
קלאודיה כץ:
רק סליחה, אני רק אגיד שיש כאן עדיין, מה שנקרא, משרד הקליטה לא נסגר
קלאודיה כץ:
 אנחנו נעביר שרביט בצורה מאוד מסודרת
קלאודיה כץ:
 יש מסגרות שבהם עכשיו נפתחו לימודי עברית, שזה באמת יישאר אצלי וזה הבסיס
עודד פורר:
אני רוצה לקבל נתון מסודר, ואני רוצה לקבל אותו ברמה חודשית
עודד פורר:
 אני מבקש לקבל דיווח חודשי לוועדה; כמה אחים ואחיות עולים יש במדינת ישראל שעלו בשנתיים האחרונות, וכמה קיבלו רישיון
עודד פורר:
 וזה צריך להתעדכן כל חודש
עודד פורר:
 אנחנו צריכים לראות מה הפער שלנו ואיך הוא נסגר
עודד פורר:
 ככה לאט-לאט נבצע מעקב
עודד פורר:
 משרד הבריאות, אתם רוצים להתייחס למה שנאמר כאן?
חגי זילברמן:
כן
חגי זילברמן:
 חגי, רישוי מקצועות
חגי זילברמן:
 אני רק רוצה להתייחס למשהו שאלקס אמרה על בחינות הרישוי – תרגום לרוסית
חגי זילברמן:
 אז הבחינה כן מבוצעת ברוסית
חגי זילברמן:
 מבוצעת לכמה שפות, ולכן לא ברורה לי השאלה
חגי זילברמן:
 אבל, אנחנו בהחלט מתרגמים לשפות על פי בקשה
חגי זילברמן:
 זה עולה לאישור
חגי זילברמן:
 ואנחנו בטח עושים את זה בשפה הרוסית
רחל ברנר שלם:
וגם הוועדה תהיה, זאת אומרת, זה משהו שהוא כבר קיים אבל אני מחדדת אותו – שגם לוועדה של תקופת ההתאמה אנחנו ננחה שאפשר להביא מתורגמן או להביא רופא שדובר את השפה
רחל ברנר שלם:
 זאת אומרת, בסוף, השפה לא צריכה להיות חסם
רחל ברנר שלם:
 אני מבינה שהרבה אנשים מתקשים בכל זאת בלי קשר לשפה, כי שוב, יש פערים מאוד-מאוד גדולים בין הרפואה פה לבין הרפואה בברית המועצות או ברוסיה או באוקראינה
רחל ברנר שלם:
 אז יש עוד הרבה קשיים
רחל ברנר שלם:
 אבל, בסוף, מבחינת השפה, אני חושבת שזה לא צריך לחסום
מאיר תלמי:
כאשר מדברים על אחוזי הצלחה למי שמקבל רישיון, זה לא חוכמה להגיד שמקבלים אחוזים גבוהים כאשר הם מארצות הברית, למשל
מאיר תלמי:
 הבעיה היא מה קורה עם מדינות אחרות
מאיר תלמי:
 מה קורה עם דרום אמריקה
מאיר תלמי:
 רוצים להביא רופאים מדרום אמריקה – מי יבוא? לכל אחד אומרים "זה כל כך קשה שלא כדאי לך לבוא
מאיר תלמי:
 אתה לא תהיה רופא"
מאיר תלמי:
 והרופא שמגיע כבר יורד לספרד ועובד בספרד ישר, אז בשביל מה להישאר כאן
מאיר תלמי:
 אז אני חושב שכל הקונספט צריך להשתנות
מאיר תלמי:
 אני רואה שרוצים לקדם כמה נושאים טובים, אבל עם הרופאים שכבר נמצאים בארץ, אם תתחילו לטפל בוועדות זה ייקח כמה חודשים טובים
מאיר תלמי:
     אני זוכר, לפני כמה שנים, עודד, אנחנו בעצמנו העלנו את הנושאים האלה לפני 10 שנים? 12 שנים? את העניין של האישור שדיברנו עליו קודם, ההיתר המוגבל
מאיר תלמי:
 אמרנו שזה היה פתרון
מאיר תלמי:
 היום אומרים שאולי שישה חודשים - - -
קלאודיה כץ:
הוא קיים
קלאודיה כץ:
 ההיתר המוגבל קיים, ברוך השם
מאיר תלמי:
אז למה הרופאים של דרום אמריקה לא נמצאים בבתי החולים? למה לא נותנים להם להיות בבית חולים, להיות במערכת, להיכנס קצת למערכת עד שמקבלים את הרישיון? ולמה אלה שבאים מחוץ לארץ שלא יודעים מילה בעברית, ויש כאלה, תאמין לי, שיתקנו אותי בלילה בבית חולים הדסה, והיה בחור מדרום אמריקה שידע רק ספרדית
מאיר תלמי:
 הוא מסתכל על הטופס, הוא לא מבין כלום, ובספרדית הוא אומר לי "אתה מרגיש טוב?", אמרתי "כן, תודה", והוא הולך
מאיר תלמי:
 אז את זה כן מותר
מאיר תלמי:
 אבל, יהודי שבא, עלה לארץ, הוא לא יכול להיכנס לבית חולים
מאיר תלמי:
אני חושב שצריכים לשנות את כל הגישה
מאיר תלמי:
 ארגנטינה זה כמויות של עולים רופאים שיכולים לבוא, כמות אדירה
מאיר תלמי:
 ממקסיקו, מברזיל
מאיר תלמי:
 כל המדינות האלה
מאיר תלמי:
 העניין הוא להשקיע ולעזור
מאיר תלמי:
 באולפנים – אתם יודעים מה קורה באולפנים?
מאיר תלמי:
המורים מדברים רוסית
מאיר תלמי:
 90% הם עולים מברית המועצות שהם רופאים
מאיר תלמי:
 ויש כמה ממדינות אחרות
מאיר תלמי:
 הם קמים והולכים בגלל שהם לא מבינים כלום
מאיר תלמי:
 עוברים ישר לרוסית
מאיר תלמי:
 זו בעיה
עודד פורר:
 זה דווקא לא נכון, כי דווקא המורים באולפן לא צריכים אפילו לדעת את הרוסית
עודד פורר:
 בלימודי אולפן, הם מתבצעים בעברית
מאיר תלמי:
תאמין לי שאנחנו מקבלים את התלונות
רונן הופמן:
חבר הכנסת, מילה אחרונה, אם אפשר
רונן הופמן:
 קודם כול, אני אגיד, מריו, אתה צודק
רונן הופמן:
 אני רק אגיד ששני בניי נותחו על ידי רופאים דרום-אמריקאיים, ושמחתי מאוד על כך
רונן הופמן:
 אני רק אגיד מילה על העברית
רונן הופמן:
 כמו שגם קלאודיה התייחסה, יש פה פקק
רונן הופמן:
 עובדים על לפתור אותו
רונן הופמן:
 אנחנו מנסים טיפה לצפות את העתיד
רונן הופמן:
 אנחנו עובדים כרגע על כל מיני אפשרויות של לימוד עברית בסיסית ורפואית טרום עלייה, בצורה מקוונת
רונן הופמן:
 שוב, הרעיון הוא להגיע לרופאים האלה שנה לפני שהם עולים
רונן הופמן:
 כדי שלא נצטרך להגיע לברוך הזה שקורה פה, שכולם באיזושהי תחושת חדלון וגם אוזלת יד
רונן הופמן:
      נתפוס אותו שם, נעזור לו עם הרישיון, נעזור לו עם העברית, נעזור לו עם תכנון קהילה, חינוך לילדים – הכול כדי שהעלייה תהיה מוצלחת
רונן הופמן:
 ולא להגיד לו "תבוא ויהיה בסדר"
עודד פורר:
מה לגבי תקני ההתמחות? התקנים הצבועים
קלאודיה כץ:
20 חודשי ההמתנה? לזה אתה מתכוון? 70 תקנים קיימים
קלאודיה כץ:
 אין יותר תקנים
עודד פורר:
מה עושים עם זה?
רחל ברנר שלם:
אי אפשר להביא עוד תקנים
רחל ברנר שלם:
 אני אגיד את זה הכי-הכי פשוט
רחל ברנר שלם:
כי לא קיבלנו עודף תקציב
רחל ברנר שלם:
 תקנים זה עלויות מאוד-מאוד גבוהות
רחל ברנר שלם:
 אנחנו בונים פתרון, בנינו כבר פתרון אלטרנטיבי
רחל ברנר שלם:
 לא יהיו עוד תקנים
רחל ברנר שלם:
 איך שלא ננסה לעשות את זה
עודד פורר:
מה הפתרון האלטרנטיבי?
רחל ברנר שלם:
אז הפתרון האלטרנטיבי, זה בדיוק מה שדיברנו קודם – אנשים שמגיעים בלי מומחיות הם בדרך כלל אנשים יותר צעירים, והרבה פעמים גם אין להם את הניסיון, אז הם לא נכנסים לקבוצה שדיברנו עליה, והם יקבלו איזשהו ליווי בתוך בית החולים לתקופה שהם יוכלו גם להתקבל להתמחות
רחל ברנר שלם:
 ברגע שבית החולים ירצה לקבל אותם להתמחות, יש הרבה צורך
רחל ברנר שלם:
 זאת אומרת, יש המון תקני התמחות חדשים, פשוט הם לא צבועים לעולים
רחל ברנר שלם:
 אז הצורך קיים
רחל ברנר שלם:
 כמובן שהוא יותר קיים במקומות מסוימים ופחות באחרים
רחל ברנר שלם:
      אם הוא ירצה לעשות התמחות באיכילוב אז יש לו פחות סיכוי להתקבל, אבל אם הוא ירצה לעשות התמחות ב"ברזילי", "פוריה", "זיו", אז כמובן שיהיה לו הרבה-הרבה יותר קל
רחל ברנר שלם:
 יש עניין של ביקוש והיצע
רחל ברנר שלם:
 אבל, בסוף, אנחנו עושים תהליך שבמקביל אנחנו מגדילים את התקנים בכלל במערכת
רחל ברנר שלם:
 גם עכשיו היה קיצור תורניות – זה גם מכניס הרבה תקנים למערכת
רחל ברנר שלם:
 ובמקביל אנחנו עוזרים לעולה
רחל ברנר שלם:
 הרי, הרעיון הוא לתת לעולה את כל הכלים כדי להסתדר בעצמו בתקנים הקיימים
רחל ברנר שלם:
      ועוד נקודה שחשוב לי לומר – דיברנו על הקשיים המאוד גדולים של משרד החינוך לייצר תהליכי שפה, זאת אומרת, אולפנים פה
רחל ברנר שלם:
 ולכן, אנחנו מנסים לייצר איזשהו תהליך שכל אירוע השפה יהיה לפני
רחל ברנר שלם:
 עכשיו, זה לא יעבוד לכולם, ברור לנו שאנשים שהגיעו מהמלחמה לא הספיקו ללמוד עברית לפני
רחל ברנר שלם:
 אבל, אנשים שבונים תכנון עלייה של כמה שנים, אנחנו מאוד נסייע להם לעשות את לימודי השפה עוד בחו"ל, שיגיעו לפה כבר עם בסיס
רחל ברנר שלם:
 ואפילו את מבחני השפה כבר בחו"ל
רחל ברנר שלם:
 אז יש פה איזושהי התקדמות, אבל לא נוכל לעשות קסמים
עודד פורר:
מישהו רוצה להוסיף משהו לפני שאני מסכם? טוב, תודה רבה על הדיון
עודד פורר:
      ראשית, אני אתחיל בלציין לחיוב את העבודה של משרד הבריאות ומשרד העלייה והקליטה יחד עם הגופים שמסביב, לטובת ההקלות האלה
עודד פורר:
 בטח בהקשר של שקילת תארים
עודד פורר:
 משרד החינוך, גם, כמובן, שהם לא נמצאים פה
עודד פורר:
 אז צריך להגיד מילה טובה
עודד פורר:
 אני חושב שמנשבת רוח נכונה במובן הזה, בשיתוף הפעולה בין משרדי הממשלה
עודד פורר:
 ויישר כוח על ההקלות האלה
עודד פורר:
 זה לא ברור מאליו
עודד פורר:
 זה לחצות את שיתופי הפעולה האלה בין המשרדים, תאמינו לי, זה אחד האתגרים
עודד פורר:
 יותר קל לעשות שלום, לדעתי, מאשר ששני משרדי ממשלה יעבדו אחד עם השני
עודד פורר:
 אז על זה באמת יישר כוח
עודד פורר:
     מכאן, גם יש עוד משימות ויש עוד דברים שאנחנו צריכים לעשות כדי לפתור את הפערים
עודד פורר:
 אחד זה מול ההסתדרות הרפואית
עודד פורר:
 אני עדיין סבור שחייבים לייצר פה לפחות עוד שלוש ועדות בשנה, אם לא יותר
עודד פורר:
 ככל שהדבר הזה דורש תקציב, ואני חושב שיהיה יותר קל לעשות את זה כשיהיה תקציב – נדרש כאן תקציב
עודד פורר:
 אני מבקש שמנכ"ל משרד העלייה והקליטה ייפגש יחד עם ההסתדרות הרפואית, יגבשו איזושהי תוכנית שייקחו בה חלק הגורמים הרלוונטיים שעוסקים בעניין
עודד פורר:
 זה כולל גם את הסוכנות היהודית, זה כולל גם את "נפש בנפש", זה כולל גם את משרד הבריאות וגם את משרד הקליטה
עודד פורר:
      ביחד אפשר לייצר פה מנגנון, אפילו בתקציב חד פעמי
עודד פורר:
 להגיד שאנחנו בשנתיים הקרובות מקדישים לזה משהו, גם כדי לסגור את הפער
עודד פורר:
 אני לא חושב שמספרי העולים שראינו בשנתיים האחרונות יישארו קדימה
עודד פורר:
 כמו שאמרתי לכם, בזה משרד העלייה והקליטה הצליח
עודד פורר:
 הוא הצליח לחסום את כל העלייה והקליטה
עודד פורר:
 אז זאת בקשה אחת
עודד פורר:
     בקשה שנייה: דבר ראשון, אני רוצה לברך את אפרת על תפקידה החדש – בהצלחה
עודד פורר:
 ואני מבקש שהמינהלת תעסוק גם בעולים שכבר כאן, לא רק צופה לעולים שיבואו, אלא אלה שעלו בשנים האחרונות והם תקועים פה בין הכיסאות וזקוקים לליווי הזה יד ביד
עודד פורר:
 בהקשר הזה, אני מבקש לקבל בכל חודש, במייל לוועדה, כמה רופאים עלו בשנתיים האחרונות, שזה מספר שמתעדכן כל הזמן – כמה רופאים עלו וכמה מתוכם קיבלו רישיון
עודד פורר:
 מידי חודש
עודד פורר:
 ואז אנחנו נראה אם אנחנו נמצאים במצב שאנחנו סוגרים פערים או פותחים פערים
עודד פורר:
 כולל חלוקה למומחים
עודד פורר:
      לגבי 8 שנות הניסיון – אני מברך על המהלך הזה
עודד פורר:
 אני חושב שהמהלך שאתם עושים הוא נכון
עודד פורר:
 הוא בכיוון הנכון
עודד פורר:
 ועדיין, אני מבקש לנסות וללכת לכיוון של הכרה במוסד או מדינה ביחד
עודד פורר:
 אפילו כעוד אופציה להקלה
עודד פורר:
 אני לא יודע, אבל אני בטוח שהרופאים הבכירים במדינת ישראל יודעים איזה מוסדות בעולם הם מוסדות נחשבים, גם במדינות שאינן מדינות פטור
עודד פורר:
 גם בהקשר של מוסד אקדמי וגם בהקשר של בית חולים
עודד פורר:
 אם במקרה מגיע רופא שהיה גם בכזה וגם בכזה, אז למה לדחוף אותו ל-8 שנים אם אנחנו יכולים דווקא להקל עליו, גם אם הוא לא ממדינת פטור, כשאנחנו יודעים שהוא עבד בבית חולים רציני ולמד במוסד רציני
עודד פורר:
     זה לא כולם, אבל זה עדיין ייקח חלק מאלה שעומדים ומחכים בתורים, יחסוך להם את זה
עודד פורר:
 לגבי תקנים, אני מקבל את התשובה
עודד פורר:
 אני יכול להגיד עכשיו תקנים וזה, אבל מה יוסיפו לי? יוסיפו לי עשרה תקנים? מה הם יוסיפו לי? זה לא זה
עודד פורר:
 אני מעדיף שיהיה לזה פתרון שהוא פתרון אמיתי, שיקל עליהם דווקא להשתלב במערכת אפילו בלי התקנים הצבועים
עודד פורר:
      אוקיי, תודה רבה
עודד פורר:
 היום ה-16 בינואר 2024, ו' בשבט התשפ"ד
עודד פורר:
 הדיון בנושא קיצוץ תקציבי משרד העלייה והקליטה ומשרד הבינוי והשיכון לטובת העולים
עודד פורר:
 הדיון הזה מתקיים לבקשתו של חבר הכנסת בליאק
עודד פורר:
 אנחנו מדברים על הצעת תקציב שאושרה בממשלה, שהוחלט על הפחתת 20 מיליון שקל ב-2024
עודד פורר:
 המשמעות היא פגיעה חדה בעולים החדשים הקשישים, בזכאות שלהם לסיוע בשכר דירה, וביכולת שלהם להתקיים
עודד פורר:
 ממש הרעה משמעותית
מירב כהן:
20?
עודד פורר:
2024, 20 מיליון שקל
ולדימיר בליאק:
זה ירד
מירב כהן:
אה, זה ירד
מירב כהן:
 אוקיי
מירב כהן:
 זה היה 40
ולדימיר בליאק:
היה 40, כן
עודד פורר:
אז אני מבקש, כדי שלא נחזור על הדברים, חבר הכנסת בליאק, שביקש את הדיון
עודד פורר:
 במהירות, כי אנחנו צריכים את זה עכשיו
ולדימיר בליאק:
 אני, קודם כול, מתנצל מראש שאני לא אוכל להישאר עד הסוף, כי במקביל בוועדת הכספים מתנהל דיון על פיצוי לעסקים, ואני צריך להיות שם
ולדימיר בליאק:
      אני רוצה להודות לך על ההיענות המהירה
ולדימיר בליאק:
 אני חושב שהדיון הזה הוא חשוב
ולדימיר בליאק:
 אני, כשראיתי בשבוע שעבר את הגרסה הראשונה של הצעת המחליטים, על הקיצוץ של 40 מיליון שקל בסיוע לשכר דירה, האמת שאני לא האמנתי
ולדימיר בליאק:
 ולמה לא האמנתי? כי לא מזמן, אני חושב שב-2 בדצמבר, ראש הממשלה, במסיבת העיתונאים, כשידברו על קיצוץ, על סגירת המשרדים המיותרים, הוא אמר ש-2 מיליארד שקל זה כסף קטן
עודד פורר:
לא, גם יש כסף לכולם
ולדימיר בליאק:
יש כסף לכולם
ולדימיר בליאק:
 ואם כבר סוגרים משרדים מיותרים, יש רעיון לסגור משרדים מיותרים, אז הכסף קטן
ולדימיר בליאק:
 אבל, מול זה, לקצץ 40 מיליון שקלים
ולדימיר בליאק:
 בגרסה הראשונה זה היה 40 מיליון ובגרסה השנייה זה ירד ל-20 מיליון שקלים, אבל זה לא פחות חמור בעיני
ולדימיר בליאק:
 ולפגוע נקודתית בעולים, והפגיעה היא בעולים הכי עניים, ש-1,200-1,300 שקלים האלה עבורם הם קריטיים למחייה
ולדימיר בליאק:
 זה פשוט חוצפה
ולדימיר בליאק:
 אני חושב שאגף התקציבים והממשלה יצטרכו באמת להסביר לנו איך הם הגיעו למקום הזה
ולדימיר בליאק:
 ואם נכנסים לפרטים, אז הקבלה לגבי מספר הסירובים מול המצב העגום של הדיור הציבורי, גם לזה אין מקום
ולדימיר בליאק:
     ואני חושב שבאמת מול הסירוב של הממשלה לקצץ באופן מהותי בכספים הקואליציוניים והיעדר סגירת המשרדים המיותרים – הצעד הזה הוא צעד שאין לו מקום
עודד פורר:
 חברת הכנסת, מירב כהן
מירב כהן:
קודם כול, יישר כוח על הדיון המאוד-מאוד חשוב הזה
מירב כהן:
 אני רק רוצה להזכיר שבסוף זה מלמד על סדרי העדיפויות של הממשלה הזו
מירב כהן:
 להזכיר לכם, אנחנו כולנו היינו שותפים בממשלה אחרת
מירב כהן:
 ובממשלה שלנו העלנו את הסיוע בשכר דירה לקשישים עניים בסדר גודל של 800 שקלים לחודש
מירב כהן:
 זה בנוסף להעלאה שעשינו בקצבת הבטחת הכנסה של כ-580 שקלים בחודש
מירב כהן:
 זאת אומרת, הבאנו לאנשים 1,400 שקלים בחודש, העלאה לקבוצה הכי חלשה: עניים, עולים חדשים, מבוגרים
מירב כהן:
 וההצעה שמונחת פה מלמדת על סדרי העדיפויות – למה יש כסף ולמה אין כסף
מירב כהן:
     ועוד יותר חורה לי, שמכל הסיוע הציבורי – שכולו חשוב – אנשים שמגיעים ונאלצים לקבל סיוע בשכר דירה או בדיור ציבורי אלה אנשים קשי יום שצריך לסייע להם, זו החובה שלנו; אבל, משום מה בחרו רק את העולים, רק את העולים, אולי כי יודעים שהם פחות יצליחו להגן על עצמם
מירב כהן:
 ולי יש תחושה מאוד קשה ברמה הערכית
מירב כהן:
 כאילו אנחנו הולכים על הטרף הקל
מירב כהן:
 הרי, הם לא ייצאו לרחובות, הם לא ילכו להתראיין
מירב כהן:
 רבים מהם אפילו לא יודעים את השפה העברית
מירב כהן:
 אני רואה אותם בהוסטלים שלהם
מירב כהן:
 זה מבייש
מירב כהן:
 מבייש שזו הקבוצה שבחרנו לפגוע בה
עודד פורר:
אני רק אגיד – מה הם כן יעשו? הם יוותרו על ארוחה, הם לא ידליקו חימום בחורף, ולא ידליקו חשמל
עודד פורר:
 את זה הם יעשו
עודד פורר:
 או שהם לא יקנו את התרופות שהם צריכים
מירב כהן:
אני רוצה להגיד לך גם עוד משהו
מירב כהן:
 איפה הממשלה שדואגת לכולם? זאת אומרת, אתה יודע, אנחנו היינו בממשלה, כשאני באתי לדיוני התקציב ונלחמתי כדי שיעלו את קצבת הבטחת הכנסה לקשישים העניים, האם הלכתי ושאלתי "רגע, הם ה'בייס' שלי? הם הבוחרים שלי? עשיתי בקרבם סקרים? הם חברים במפלגה שלי?" – לא
מירב כהן:
 לא
מירב כהן:
 אלה אנשים שזקוקים לעזרה אז צריך לעזור להם
מירב כהן:
 והנחת היסוד הזו נעלמה מהעולים
מירב כהן:
 אין יותר את זה
מירב כהן:
 הכול סופר מגזרי
מירב כהן:
 וזה עצוב לי
מירב כהן:
 זה עצוב לי כי זה עושה חוסר צדק שזועק לשמיים
מירב כהן:
      עכשיו, מעבר לקיצוץ שיש כאן, יש פה הרבה דברים שצריכים לברר
מירב כהן:
 כי יכול להיות שאלפי-אלפי אנשים יישארו בלי סיוע בכלל
מירב כהן:
 למשל, אומרים, הרי, היום אם מישהו הוא זקן, אז גם אם חלפו יותר מ-15 שנה מאז שהוא עלה לארץ הוא עדיין זכאי לסיוע בשכר דירה או לדיור ציבורי בגלל גילו
מירב כהן:
 כי מבינים שאם הוא עלה בגיל מבוגר, הסיכוי שלו להסתדר ולהיטמע בחברה ולמצוא עבודה ולהגיע לעצמאות כלכלית, נמוך מאוד
מירב כהן:
 אתם יודעים, מי שהוא צעיר ויכול לעבוד, אנחנו צריכים לעשות הכול כדי לדרבן אותו לצאת ולעבוד
מירב כהן:
 אבל, מי שמבוגר, והגיע לכאן בשלב מבוגר של חייו, צריך לעזור לו
מירב כהן:
אז זה כנראה לא כל כך ברור
מירב כהן:
 כי אני רואה שבעצם לא יהיה יותר את התור הזה שאם אתה מבוגר ייתנו לך, בעצם בכל שלב נתון אתה תהיה זכאי, אלא מגבילים את זה
מירב כהן:
 אז השאלה הנשאלת היא מה קורה עם מי שעכשיו, 20% ממי שממתין בתור לדיור ציבורי ממתין כבר למעלה מ-15 שנה
מירב כהן:
 מה קורה איתם לפי מה שכתוב פה? עכשיו, יותר מזה, הם אומרים שאם אתה מסרב יותר משלוש פעמים אז אתה כבר לא זכאי
מירב כהן:
 מענישים אותך
מירב כהן:
 בסדר, אני מוכנה
מירב כהן:
 אבל, האם יש פה איזשהו סטנדרט שאומר מהי דירה ראויה, שאם אתה מסרב לה אתה נענש
מירב כהן:
אם אתם מביאים לי סטנדרט ראוי למגורים – בסדר
מירב כהן:
 אבל, מה? אתם הולכים ומענישים אותם כשיש מקומות שהם לא ראויים למגורים
מירב כהן:
 אז כמה אנשים עכשיו לא יהיו זכאים יותר, ואני מבינה שמי שמסרב לא רק שלא יקבל דיור ציבורי, גם לא יקבל סיוע בשכר דירה
מירב כהן:
 ממה שכתוב
מירב כהן:
 אני אשמח לשמוע
עודד פורר:
בואו נשמע את גורמי המקצוע
אלעד זכות:
אני אלעד זכות, סמנכ"ל אסטרטגיה ותקציבים
אלעד זכות:
 לא בתפוצות, כמו שאמרתי, משרד העלייה והקליטה בלבד
אלעד זכות:
 א' אנחנו כמשרד גם מברכים על הדיון
אלעד זכות:
 באמת הנושא מאוד-מאוד חשוב
אלעד זכות:
 אנחנו רואים כמשרד, בדיוק כמו שאמרתם, את החשיבות בסיוע כלכלי לעולים, לעולים ותיקים, לאלה שנדרשים לסיוע בדיור ולסיוע כלכלי
אלעד זכות:
 ועמדנו על כך לאורך כל הדיונים שבאמת כן יישאר מה שאפשר
אלעד זכות:
 אנחנו כן מדברים על מדיניות של תקציב שכולנו מכירים
אלעד זכות:
 אנחנו יודעים את המצב, מבחינת המלחמה
אלעד זכות:
 כולכם קוראים את הכותרות
אלעד זכות:
 ואני לא אכנס למשרדים אחרים, אבל לא נראה שזה הסיוע היחיד שדנו בו בליל התקציב
אלעד זכות:
     חשוב להבהיר כמה דברים לאור מה שהעלית, מירב
אלעד זכות:
 דבר ראשון, כל מי שמקבל כיום סיוע ימשיך לקבל סיוע
אלעד זכות:
 ועמדנו על זה
אלעד זכות:
 זאת אומרת, אנחנו מדברים רק על דור ב'
אלעד זכות:
 כל מי שכרגע מקבל סיוע, ימשיך לקבל את אותו סיוע
אלעד זכות:
 הדבר השני הוא שגם אותם אלה שמסרבים מעל 3 פעמים, עמדנו על כך שהם לא יפסיקו לקבל סיוע – הם יקבלו את הסיוע המקביל במשרד השיכון
אלעד זכות:
 זאת אומרת, לא את התוספות הנדרשות לעולים, לצערנו, אבל הם כן יקבלו סיוע
אלעד זכות:
 וככה, ההצגה של, לא תהיה פה איזושהי פגיעה כמו שזה הוצג
אלעד זכות:
 למרות שכן יש פה איזושהי התכנסות
ולדימיר בליאק:
התכנסות כלומר פגיעה
מירב כהן:
בסוף אשאל כי אני לא הבנתי עד הסוף
מירב כהן:
 אני אתן לך להשלים ואז אני אשאל, שאני לא אפריע
אלעד זכות:
אוקיי
אלעד זכות:
 הדבר השלישי שחשוב לי להבהיר הוא מה שדיברת, על ההגבלה של 15 השנים שהייתה עד עכשיו, תישמר, במובן הזה שמעל ל-15 שנה מיום העלייה אתה לא תקבל, אבל אם אתה עולה שתוך 15 שנה נכנס לגיל הזכאות לקצבת זקנה, זאת אומרת לגיל הפרישה, לצורך העניין; 52, 57 היום, נדבר – יהיה אפשר לקבל את הסיוע המוגדל
אלעד זכות:
 ואילו, אלה שלא יהיו בתוך ה-15 שנה יקבלו סיוע של משרד השיכון, רק לא את הסיוע המוגדל
מירב כהן:
הלכתי קצת לאיבוד
מירב כהן:
 אפשר אולי לפרק את זה שאלה-שאלה?
אלעד זכות:
אוקיי, אז בואו נעשה סדר מהתחלה
מירב כהן:
אני יכולה לשאול שאלה? פשוט זה מסובך
אלעד זכות:
מה שתרצי, או שאני אציג רגע את השינויים
עודד פורר:
תני לו רגע להציג הכול
מירב כהן:
אוקיי, אז תציג, ואם אני לא אבין אני אשאל
אלעד זכות:
 אז שינוי אחד שנעשה הוא מה שקרוי "המתקששים"
אלעד זכות:
 זאת אומרת, אנשים שלא עולים ביום הפרישה אלא עולים, יכולים לעלות גם בגיל 20, לצורך העניין
אלעד זכות:
 המצב הנתון היה, להבנתי, עד עכשיו, שגם אם עלית בגיל 20, החל משנת 1989 שהמדיניות השתנתה, ביום הגיעך לגיל הפרישה היית מקבל את הסיוע המוגדל
אלעד זכות:
 אותו סיוע מוגדל שבאמת אמרת בצדק שהוא הוגדל, ובצדק הוא הוגדל
אלעד זכות:
 עכשיו, המצב החדש שייכנס לתוקף הוא שאם אתה עולה 15 שנה לפני גיל הזכאות לקצבת אזרח ותיק, גיל הפרישה, מה שנקרא - אתה תהיה זכאי לסיוע המוגדל
אלעד זכות:
 ואם אתה לא, זאת אומרת, נגיד שעלית בגיל 25 או 25 ותגיע לגיל הזקנה – לא תישמר לך אותה הגדרת עולה, אלא תקבל את הסיוע הרגיל של כל אזרח ותיק אחר
ולדימיר בליאק:
אבל זה לא 20, 25; זה 52, 52 עד הפרישה – 15 שנה
אלעד זכות:
כן, בסדר, אני אומר, גיל הפרישה גם אמור להידחות
ולדימיר בליאק:
אם עלית בגיל 50, אז לא תקבל
אלעד זכות:
לשים ההדגמה, שיהיה יותר ברור, בואו נדבר על גיל 20
ולדימיר בליאק:
20 זה לא רלוונטי
ולדימיר בליאק:
 50 זה כן רלוונטי
זאב אלקין:
לא, אני אסביר לך, שנייה
אלעד זכות:
רגע, לטובת ההצגה
אלעד זכות:
 אבל, הנקודה החשובה שלי להגיד, שוב - - -
זאב אלקין:
אבל, על סמך מה נבחר המספר הזה, 15?
אלעד זכות:
נאמר שהאוצר רצה יותר מ-15
אלעד זכות:
 קודם כול, אנחנו עמדנו על זה שלא יוגבל לגמרי
אלעד זכות:
 וגם, האוצר, כשהציג את ההצעה, דיבר על מספר שנים יותר נמוך, מתוך אותה הבנה של מה זה אזרח ותיק
תאיר ראבוחין:
אני רגע אתערב, אני תאיר מאגף תקציבים
תאיר ראבוחין:
 האופן שבו הדברים מוצגים, רק אשים על דיוקם, גם מספר 15 וגם ה-3 סירובים זה לא המצאה, זו בסך הכול התאמה של הזכות הנוספת שיש לעולים לזכות שקיימת היום של משרד השיכון
זאב אלקין:
אבל, בעניין של 15, אני אסביר לך למה זה לא נכון
זאב אלקין:
 זכות סירוב, תכף נדבר עליה
זאב אלקין:
 בעניין של 15 יש תהליך מקצועי שהובל דווקא על ידי משרד הקליטה, שעסק בכל הסוגייה הזאת של המתקששים
זאב אלקין:
 מהתהליך הזה היה ברור שאין שום סיכוי להגיע לפנסיה נורמלית והסדר כלכלי נורמלי למי שנמצא בארץ בגיל העבודה פחות מ-25 שנה
עודד פורר:
לדעתי, זה דוח שאתה הכנת לבקשת הממשלה
זאב אלקין:
 אמת
זאב אלקין:
 אני עמדתי בראש הוועדה הזאת כשהייתי שר העלייה והקליטה
זאב אלקין:
 ישבו שם כולם, כולל אגף תקציבים, וזו מסקנה על דעת כולם
זאב אלקין:
 למה? כי ממוצע של שנים, רגיל, לכל אזרח במדינה, לצבירת זכויות פנסיה נורמליות, זה סביב 30 שנה
זאב אלקין:
 זה בערך, ככה בנויה נוסחת הפנסיה הישראלית, על לפחות 30 שנים של עבודה
ולדימיר בליאק:
2% בשנה, כן
זאב אלקין:
 ואז זה מביא אותך לסדר גודל 60%, שזה פנסיה מינימלי
זאב אלקין:
 15 שנה לא מאפשרים להגיע לשם, ולכן, גם 16 ו-17 ו-18 שנה מביאים בדרך כלל את העולה הזה כשהוא יוצא לגיל הפנסיה, לא לפנסיה נורמלית של 60% מהשכר שלו כפי שקורה לגבי האזרחים הוותיקים שנולדו פה או עלו הרבה זמן לפני, אלא לצורך קבלת השלמת הכנסה
זאב אלקין:
 מה שהכניס אותו בעבר לתוך העולמות האלה של הזכאות לדיור
זאב אלקין:
 ועכשיו אתם לוקחים לו את זה
תאיר ראבוחין:
לא, אני אדייק
תאיר ראבוחין:
 קשיש, בלי קשר, גם אם הוא עולה וגם אם לא, אבל בוא נניח שיש קשיש שעלה 25 שנה לפני, ניקח את הדוגמה שלך
תאיר ראבוחין:
 הוא הגיע לגיל פרישה ולצערנו צריך לקבל השלמת הכנסה כי הוא לא צבר מספיק
תאיר ראבוחין:
הוא יקבל את הסיוע הזה ממשרד השיכון
זאב אלקין:
כן, אבל השלמת הכנסה לא לוקח בחשבון את הסוגייה הדיורית
תאיר ראבוחין:
הוא יקבל, אבל, קשיש זכאי השלמת הכנסה זכאי להיכנס לתורים ולקבל את הסיוע המוגדל של משרד השיכון
זאב אלקין:
אבל, הוא שונה בסדר גודל ממשרד הקליטה
זאב אלקין:
 הוא משמעותי
תאיר ראבוחין:
לא
זאב אלקין:
מה לא? ודאי שכן
תאיר ראבוחין:
גובה הסיוע המוגדל הוא זהה
זאב אלקין:
 קשיש, תסמכי עליי, קשיש במשרד השיכון שעומד בתור של משרד השיכון
זאב אלקין:
 בכלל, קודם כול, קשיש במשרד השיכון לא זכאי לדיור ציבורי לפי ההגדרה שלו
זאב אלקין:
 הוא עומד בתור ייחודי לפתרון של בתי גיל זהב
תאיר ראבוחין:
הוא זכאי להשלמת הכנסה
זאב אלקין:
הוא זכאי להשלמת הכנסה
זאב אלקין:
 השלמת הכנסה לא לוקחת בחשבון דיור בכלל
זאב אלקין:
 קשיש שמקבל השלמת הכנסה וגר בווילה, וקשיש שמקבל השלמת הכנסה ואין לו דירה בבעלותו והוא צריך לשכור דירה מהכסף שהוא מקבל – מקבלים אותה השלמת הכנסה בדיוק
זאב אלקין:
 השלמת הכנסה לא לוקחת בחשבון במדינת ישראל מרכיב דיור
זאב אלקין:
 היא בונה על זה שיש לבן-אדם דירה
זאב אלקין:
 ככה היא מחושבת
זאב אלקין:
 בשונה מוותיק, לעולה בדרך כלל אין דירה
זאב אלקין:
 או שיש לו דירה שהוא צריך לשלם עליה משכנתא, שזה בערך אותו דבר
זאב אלקין:
 לפעמים אפילו יותר גרוע כי המשכנתא אפילו יותר גבוהה משכר דירה
זאב אלקין:
      ולכן, הוא נכנס למצב אחר לחלוטין, שחלק מהפתרון למצב הזה היה גם הזכאות הזאת לדיור ציבורי וקבלת סיוע מוגדל
זאב אלקין:
 אם הוא הולך למשרד השיכון הוא לא זכאי לדיור ציבורי, הוא זכאי לתור של בתי גיל זהב, שהתור הזה מזכה אותו בסיוע מסוים, שהוא הרבה פחות ממה שהסיוע היום לזכאי של משרד הקליטה
זאב אלקין:
 ולכן, הוא נתקע
זאב אלקין:
     עכשיו, להגביל את זה בשנים, יכול להיות לזה היגיון
זאב אלקין:
 אבל, צריך להגביל את זה בשנים שהן רלוונטיות לצבירת זכויות פנסיוניות נורמליות, שיאפשרו לאותו קשיש גם לשלם משכנתא או כל דבר אחר, כמו כל אזרח ישראלי ותיק
זאב אלקין:
 ולכן, קו פרשת המים לא צריך 15 שנה, אלא הוא צריך להיות באזור 25-30 שנה, שזה הזמן, לפחות כל עוד שהמדינה לא עשתה מה שהמלצנו בזמנו – תוכנית פנסיה מוגברת, יותר מהירה, נותנת כל מיני הטבות מס, שמאפשרת לצבור פנסיה למי שעלה בגיל יותר קרוב לפנסיה יותר מהר מאשר 30 שנה – המדינה חייבת לתת את מרווח הבטחון הזה
זאב אלקין:
 ולכן הוא היה קיים
זאב אלקין:
     אז הוא לא היה מוגבל בזמן, אז אתם רוצים להגביל את זה בזמן – אני מבין
זאב אלקין:
 אבל, המספר הנכון הוא לא 15
זאב אלקין:
 כי 15 נתון מעולמות אחרים של אנשים אחרים