GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נתנאל לפידות:
 אני אגיד גם ספציפית לגבי אשקלון, אנחנו מחזיקים שם 980 יחידות דיור, 471 מתוכם זה דירות עם ממ"ד, הדיירים מרגישים שם ככל הנראה בטוחים יותר
זאב אלקין:
מה שעם ממ"ד זה ספרא?
נתנאל לפידות:
 הם לא רצו להתפנות
נתנאל לפידות:
 וגם הבתים האחרים שלנו, יש להם ממ"קים וזה ממ"קים טובים, רחבים, והמיקום שלהם מבחינת המבנה של הבית הוא טוב, הם מגיעים בקלות ובמהירות למרחבים המוגנים והם פשוט סירבו להתפנות למרות שהצענו להם את זה
זאב אלקין:
זה אני לא מבין, איך יכול להיות מיקום טוב? איך קשיש מבית כזה שהוא של כמה קומות יודע בזמן התראה לצאת מחוץ לבית? כשחלק מהקשישים, כמו שאתה זוכר ואתה מכיר את זה מצוין, הם מוגבלי תנועה ועם הליכונים וכו' וכו'
נתנאל לפידות:
אני יודע
נתנאל לפידות:
 אני אגיד שגם האינסטינקט הראשוני שלי היה שכנראה בבתים האלה יהיה רישום - - - (נתק בזום)
גילה פינקלשטיין:
אני אשלים
גילה פינקלשטיין:
 אנחנו נערכנו עם בית מלון להרבה מפונים ולצערנו, ממש ניסינו, לא רצו
גילה פינקלשטיין:
 עשינו כבר הזמנת אוטובוס והכול
נתנאל לפידות:
כמו שמלי אמרה, אנחנו היינו בטוחים שלפחות 50% מהדיירים של הבתים עם הממ"קים ירצו להתפנות, אף אחד לא נרשם
נתנאל לפידות:
 היו שני אנשים שנרשמו, זה הכול
זאב אלקין:
פה אני חושב שדווקא לאור האינטנסיביות של הירי על אשקלון כדאי להמשיך במאמצי ההסברה האלה
זאב אלקין:
 ספרא אני מבין, אני גם הנחתי שרוב תושבי ספרא לא ירצו להתפנות כי יש ממ"דים, הוא בית טוב וסך הכול הוא לא שונה מבית מודרני רגיל שיש היום באשקלון, לכן ברור שזה גם אחרון בסדר עדיפויות
זאב אלקין:
 אבל הבתים האחרים, אני לא מכיר שיש שם תנאי מיגון טובים, ביקרתי בחלקם, גם של קליטה וגם של שיכון, ולכן אני חושב שצריך להמשיך במאמצי ההסברה בניסיון לשכנע
זאב אלקין:
      כל עוד שהם לא מתפנים, פה השאלות ששאלתי על שגרת החירום הן עוד יותר רלוונטיות, גם אבטחה בבתים האלה וגם איזה שהוא סיוע באספקת אוכל ותרופות ומצרכים כי לטייל היום ברחובות אשקלון, בטח לקשיש ובטח עוד כזה שהוא מוגבל תנועה, זה לא אירוע מלבב
נתנאל לפידות:
היושב ראש, ברשותך, אני ארד ומלי וגם מיכל פה, אז הן ימשיכו
זאב אלקין:
אתה רוצה להגיד משפט על צפון לפני שאתה יורד?
נתנאל לפידות:
 עם פרוץ המלחמה גם התחלנו להיערך לפינוי של הצפון
נתנאל לפידות:
 יש לנו תכנית פינוי סדורה, לצד זאת אנחנו גם עשינו השמשת מקלטים וציידנו בכל הארץ, לא רק בצפון, את כל המקלטים בדברים שנדרשים, כל המוצרים שנדרשים לשהייה מיידית
נתנאל לפידות:
 יש שם מים, יש שם שירותים כימיים במקום שאין
נתנאל לפידות:
 כל הנושא של האוורור, הדברים האלה נבדקו שהכול תקין ועובד
נתנאל לפידות:
 אנחנו כרגע נערכים שיהיה מזון יבש מוכן ככל שיהיה מצב של שהייה ארוכה בבתים הצפוניים שלנו, ששם החשש היותר גדול שהם כנראה יידרשו לשהייה ארוכה
זאב אלקין:
תגדיר צפוני, מאיזה קו? חיפה והקריות בפנים או לא?
נתנאל לפידות:
לא, מעלות ונהריה, בקו הצפוני
זאב אלקין:
ומה עם חיפה והקריות, שזה עיקר הכובד?
נתנאל לפידות:
האתגר הגדול של הצפון זה המסה הגדולה
נתנאל לפידות:
 בסוף היום בתי המלון מלאים, זה לא שיש לנו הרבה אפשרויות לאן להעביר אותם וזה אתגר, ולכן כשאנחנו צריכים לתעדף אז הקו הראשון, הקו הצפוני יותר הוא המועמד לפינוי לפני השני
זאב אלקין:
זה ברור, אבל המציאות יכולה להשתנות בן רגע ולכן אתם צריכים להיות ערוכים עם תכנית, וזה גם מה שביקש יושב ראש הוועדה בדיון הקודם
זאב אלקין:
 אז זה נכון שיש נניח קו עד 10 קילומטר בערך שהוא הקו הראשון שצריך לתת לו מענה ושם אגב יכול להיות שצריך כבר ללכת על פינוי, או לפחות להיות ממש ערוכים לזה כי חלק גדול מהיישובים בתוך הקו הזה כבר מפונים, בטח עד 5-0, אבל ב-5-0 לדעתי אין לכם
נתנאל לפידות:
לא, אין לי, אני ב-7-0, מעלות ונהריה
זאב אלקין:
שם אני חושב שצריכים להיות ממש ערוכים לפינוי, וגם הקו הצפוני השני שיכול לכלול גם מקומות כמו כרמיאל ונוף הגליל וחיפה וקריות, שזה האירוע הגדול
זאב אלקין:
 האירוע הגדול זה בטח יהיה חיפה והקריות במספרים
נתנאל לפידות:
 אנחנו ערוכים
נתנאל לפידות:
 כמו שיושב ראש הוועדה ביקש יש לנו, וכבר לפני זה הייתה לנו תכנית מוכנה לפינוי לפי תעדוף במקומות איפה שיש מקלט לעומת ממ"ק, ממש מיפינו את הכול בצורה מסודרת ויש לנו תכנית מסודרת לדבר הזה בהתאם להתפתחויות
זאב אלקין:
אבל יש תכנית לאן לפנות במידה שיש צורך?
נתנאל לפידות:
זה האתגר הגדול
נתנאל לפידות:
 בסוף כולנו הולכים לאותם מקומות, כל הממשלה מפנה והאזרחים מתפנים לאותם בתי מלון, לאותם אזורים, זה מה שזמין באותו רגע
זאב אלקין:
אבל מה זה מה שזמין, נתנאל? זו לא תשובה
זאב אלקין:
 כרגע אנחנו כבר יודעים שאין זמינות בבתי מלון, אין סיבה שתיפתח
זאב אלקין:
 אני לא צופה שמישהו שנכנס לבית מלון הולך לפנות אותו, בטח מהמפונים, וכמעט כל הפוטנציאל של בתי המלון הלך למקומות האלה
זאב אלקין:
 לכן צריך לצאת מתוך נקודת הנחה שאחת משתיים, או שאתם יודעים לפנות בית מלון לטובת מתקן אחר, למי שמעדיף מבית מלון, ותופסים את זה לקשישים כי זה יותר מתאים להם, זו אופציה אחת, כולל גם במשאבים הפנימיים של המשרד בכמויות מסוימות
זאב אלקין:
 לדעתי למשל, סתם מזיכרוני, יש פרויקטים ש - - -
נתנאל לפידות:
ערד
נתנאל לפידות:
 זו כרגע תכנית המגרה שלנו
זאב אלקין:
ערד ויש גם פרויקטים של דירה להשכיר שריקים ומוכנים למסירה
זאב אלקין:
 יש מאות יחידות בירושלים
זאב אלקין:
 אתה יכול כמשרד ליזום מול קהילה כזאת או אחרת שמעוניינת דווקא בדירות ולא בבית מלון לפנות לך מלון דרך השימוש בפרויקט הזה ותקבל יכולת של המלון
זאב אלקין:
 יש מאות דירות
נתנאל לפידות:
מה שאדוני אומר זה נכון, אבל בסוף הפתרונות האלה, זה לא שרק אנחנו בעולם בתי גיל הזהב שמים על זה את העין או את היד
נתנאל לפידות:
 יש את החברה האזרחית שהיא בקשר עם כל הגורמים האלה כדי לקבל את הדירות, יש גם אותנו ביחס למפונים של עוטף עזה שכבר נעשו פניות לבדוק על אותן דירות של דירה להשכיר, או פרויקטים אחרים
נתנאל לפידות:
      יש מגוון רחב של רעיונות שבודקים אותם עכשיו, אבל בסוף מה שניסיתי להגיד זה שמרחב הפתרונות הקיים הוא קיים בשביל כולם ובנקודת הזמן שאנחנו מחליטים לפנות אנחנו בוחנים מה קיים ולשם הולכים
נתנאל לפידות:
 אני לא יכול להחזיק את זה באוויר, אני לא יכול להחזיק עכשיו פתרון ואז להגיד - - -
זאב אלקין:
זה נכון, אבל אתה כבר מבין מה המצב, אין פה מה לחכות לאיזה שהוא נס משמים שיתפנו מקומות בבתי מלון, לא יקרה
נתנאל לפידות:
נכון, בגלל זה אנחנו נערכים עם ערד, שזה פנימי שלנו שאנחנו יכולים ל - - -
זאב אלקין:
אבל כמה אנשים ערד יכולה לקלוט?
נתנאל לפידות:
52 דירות, זה עד 100
זאב אלקין:
נו, בסדר, זה אפילו לא מכסה את נהריה ומעלות, אני לא מדבר על הקו הצפוני השני
זאב אלקין:
 בוא נגיד פשוט, תכנית המדינה לפינוי מאזור הצפון במידת הצורך זה בתי ספר
זאב אלקין:
 לפנות אוכלוסייה של קשישים לבתי ספר זה ברמת כמעט בלתי אפשרי ולכן אתם חייבים לבוא היום לפיקוד העורף, לרח"ל, לגופים הרלוונטיים ולהגיד: יש לנו כך וכך אנשים בקו כזה, כך וכך אנשים במידה שהקו זז, אם הולכים לתכנית פינוי בואו נשב ביחד ונחשוב מה הפתרון תוך איזה שהוא שינוי של המציאות שקיימת כרגע כדי לפנות מקומות או לשמור אותם, אחרת אתם תהיו פה במצב זוועתי, אתם תהיו עם קשישים שכן צריך לפנות ותצטרכו לפנות אותם לבתי ספר שלא ערוכים לזה
זאב אלקין:
 אסור להגיע למצב הזה, צריך להיות פק"ל מיוחד לבתים האלה בתיאום עם רח"ל ופיקוד העורף, זה לא רק בעיה של משרד השיכון, אנחנו תיכף נדבר איתם
נתנאל לפידות:
אז קודם כל אנחנו עושים הערכות מצב עם פיקוד העורף כמעט כל יום
זאב אלקין:
אני לא מדבר על הערכת מצב, אני מדבר על תכנית
נתנאל לפידות:
זה ביחס לנושא הספציפי הזה
נתנאל לפידות:
 בסוף אנחנו כן רוצים לפנות בזמן הנכון ביותר כדי שלא לסכן את הדיירים שלנו בקו הצפוני
זאב אלקין:
זמן זה נכון, אבל לאן? אני לא מצליח לקבל תשובה מה תכנית הפינוי
גילה פינקלשטיין:
מה שאנחנו עושים היום זה כמעט כל יום אנחנו עוברים בתי מלון, יש לי כבר את הטלפונים של מנהלי ישרוטל ופטאל וכל החברות ואנחנו מתקשרים לראות איפה יש להם חדרים פנויים
גילה פינקלשטיין:
 עוד פעם, אני יודעת נקודת מצב של אתמול, זה לא נכון לגבי היום, הם לא יכולים לשריין לי משהו לשבוע כשאני לא יודעת מתי אני אפנה אותם
גילה פינקלשטיין:
 אז אנחנו עושים את זה כמעט על בסיס יומי, לבדוק איפה יש, ובמקרה הצורך אנחנו נפנה
גילה פינקלשטיין:
 אנחנו גם לוקחים בחשבון, אנחנו יודעים את זה לצערי, שלא כולם רוצים להתפנות
זאב אלקין:
זה תלוי מה עוצמת ה –
גילה פינקלשטיין:
גם אופקים, שהיה קשה, בסוף שם - - -
זאב אלקין:
בסדר, אבל זה היה קשה יום אחד ואחר כך דווקא יחסית רגוע
זאב אלקין:
 יש היום הרבה יותר ירי על אשקלון מאשר על נתיבות ואופקים
זאב אלקין:
 זה שדווקא באשקלון אף אחד לא רוצה להתפנות זה מפתיע, אבל צפון זה סיפור אחר
זאב אלקין:
נתנאל, אנחנו מצפים מכם לתכנית מסודרת שכוללת יעדי פינוי
זאב אלקין:
 אני כבר אומר לך, התשובה כשיגיע הרגע נראה ממה שיש ונבחר היא לא תשובה כי אני יודע מה יהיה, יהיו בתי ספר, ובתים כאלה אי אפשר לפנות לבתי ספר
זאב אלקין:
 משפחות אפשר, אבל בתים כאלה זה בלתי אפשרי ולכן חייב להיות פק"ל מיוחד לפינוי של הבתים האלה, אין מה לעשות
זאב אלקין:
 גם אם המשמעות היא אולי להחזיק איזה שהיא תקופה בתי מלון בהולד או להתחיל לפנות לפני, כמו שעשיתם בנתיבות ואופקים, יכול להיות שמעלות ונהריה, כל מה שבקו עד 10-7 קילומטר, יכול להיות שנכון לפנות כבר עכשיו, או לפחות להתחיל את התהליך הזה ולשריין מקומות כי אחרת אנחנו נהיה פה בדרמה
נתנאל לפידות:
אני אשב עם המנכ"ל ונעדכן
גילה פינקלשטיין:
עשינו מיפוי של הדיירים שרוצים להתפנות
גילה פינקלשטיין:
 סתם לצורך העניין דווקא בבית שהכי בעייתי אצלנו, במעלות הרצל, רוצים להתפנות רק שניים
זאב אלקין:
עוד פעם, זה ממש לא אומר כלום ביחס למה שעלול לקרות במציאות של מערכה בצפון בעוצמות שהיא יכולה להיות
זאב אלקין:
 אגב, זה לא דומה למה שיש היום בדרום, צריך להבין, אנשים לא מבינים את זה
זאב אלקין:
 העורף הישראלי לא מבין מה המשמעות של לבנון השלישית במידה שחס וחלילה תיפתח, אבל ברגע שאנשים יפנימו את זה בעוצמת האש שתהיה אז התגובה של אנשים תהיה אחרת לגמרי
זאב אלקין:
 כמו שהשתנתה במהלך לבנון השנייה, בהתחלה אף אחד לא רצה להתפנות ואחר כך כולם רצו להתפנות והמדינה לא הייתה ערוכה
זאב אלקין:
      רק לסיים עם משרד השיכון לגבי הבתים שלו, למעשה מה שאת אומרת שגם לאשקלון אין לך כרגע פתרון, אם אנשים ירצו
גילה פינקלשטיין:
 אשקלון, מה שקורה זה, אנחנו עושים מיפוי של הדיירים שרוצים להתפנות ואז במקביל מתחילים בחיפוש בתי מלון עם כל הרשתות
זאב אלקין:
אבל לא יהיו בתי מלון
גילה פינקלשטיין:
אני מסכימה איתך שכל המדינה באותו מצב
גילה פינקלשטיין:
 אלה הכלים כרגע שעומדים לרשותנו
זאב אלקין:
לא, יש פתרון
זאב אלקין:
 לנסות, כמו שאמרתי, לשריין כמות מסוימת של פסיליטיז
זאב אלקין:
 עוד פעם, אני מציע לכם לשקול כן לשריין כמות מסוימת של מקומות כבר עכשיו כי לא יהיה אחר כך
זאב אלקין:
 פשוט לא יהיה
זאב אלקין:
 עדיף לשלם על ריק שבוע-שבועיים ולא למצוא את עצמנו במצב שאנחנו מפנים אנשים לבתי ספר
זאב אלקין:
 בית כזה לא יכול לתפקד בבית ספר
גילה פינקלשטיין:
הם לא יתפנו לבית ספר, נקודה, זה לא פתרון
זאב אלקין:
 אגב, אתם מדברים עם מערכות מקבילות עם משרד הקליטה מבחינת זיהוי של כל המקומות הפנויים באזורים שנחשבים בטוחים יותר במרכז הארץ כדי לדעת מה המשאבים הפנימיים של פינוי, אמנם לא כקהילה, אלא פשוט ציפוף בבתים קיימים?
קריאה:
כן, יש מאמץ משותף של המשרדים
גילה פינקלשטיין:
כן, שיתוף פעולה מלא
גילה פינקלשטיין:
 באשקלון ביחד עבדנו
זאב אלקין:
אוקיי, כי יש פוטנציאל, אני יודע שתמיד יש מקומות פנויים, זה לא אלפי מקומות, אבל – אגב, משרד השיכון, מבחינת כמות האנשים, אם אני חותך את זה בקווים, באשקלון כמה יש לכם?
גילה פינקלשטיין:
יש 900 דיירים, אבל כ-420, כמו שנתנאל אמר, משהו כזה, שהם לפינוי
זאב אלקין:
אוקיי, אז יש לכם כ-400 שזה דורש פינוי
זאב אלקין:
 בקו עד 10 קילומטר בצפון כמה יש לכם?
גילה פינקלשטיין:
אני לא זוכרת מספרים
גילה פינקלשטיין:
כ-1,000
זאב אלקין:
ואם אני מרחיב את הקו לחיפה, קריות, עד לקו הזה?
גילה פינקלשטיין:
זה כמויות, כן
זאב אלקין:
כמה? סדרי גודל
גילה פינקלשטיין:
זה 14,000 בכל המדינה
זאב אלקין:
אני יודע, לכן אני שואל, אבל זה לא לינארי בכל המדינה
זאב אלקין:
 למשל חיפה וקריות זה ריכוז ענק, אני יודע למה אני שואל על זה
גילה פינקלשטיין:
יש לדעתי איזה 4,000, פלוס מינוס
זאב אלקין:
צריך להבין מה סדרי הגודל
זאב אלקין:
 איך יכולה להיות לכם תכנית פינוי אם אתם לא יודעים להעריך כמותית על מה מדובר?
גילה פינקלשטיין:
עוד פעם, אנחנו עבדנו על מעלות ונהריה, זה מה שהתבקשנו
זאב אלקין:
כרגע זה נכון, מעלות ונהריה יכול בצ'יק להיכנס, ואם זה חיפה וקריות בעוד יומיים? אתם צריכים תכנית מסודרת לזה, אי אפשר להתחיל לעבוד על זה כשזה יתחיל
זאב אלקין:
 אפשר לקבל החלטה שאנחנו משאירים חיפה וקריות ויהי מה, אבל זו החלטה, אז תהיו אמיצים לבוא לפה ולהגיד: זה מה שאנחנו החלטנו, לאור הנסיבות, לא רואים פתרונות, זה מה שהולך לקרות
רעות פוגל:
אני רעות, מנהלת תחום החירום של משרד העלייה והקליטה
רעות פוגל:
 אני אתייחס לנקודות שהעלית, אני מקווה לפי הסדר שציינת
רעות פוגל:
 התחלת בנושא איזה פינויים עשינו
זאב אלקין:
מה פונה, כי אתם פיניתם את שדרות
רעות פוגל:
נתחיל מהפינוי
רעות פוגל:
 היה ממש פינוי הרואי תחת אש של מקבץ בשדרות של כ-55 דיירים
רעות פוגל:
 לא נעזרנו באף אחד, למרות שביקשנו סיוע לא התקבלה בקשת הסיוע, זה בהמשך להערה שלך של לפנות לפיקוד העורף ולרח"ל, אנחנו מבצעים תהליכים מבצעיים, תמונות מצב, הערכת מצב
רעות פוגל:
 פתחנו מרכז הפעלה במשרד, כל הזמן בשותפות עם משרד הבינוי מול פיקוד העורף, מול רח"ל, אבל לצערי יש הרבה בקשות שנענות בשלילה כוללה אבטחה, כולל נושאים אחרים
רעות פוגל:
      אני כן אגיד שפינינו את המקבץ בשדרות למלון בנתניה, כמובן שמטפלים בהם שם, יש השלמה של המעגל, מחוז המרכז שלנו, אולגה תתייחס
רעות פוגל:
 אני כן אגע בשנייה במקבצים באשקלון
זאב אלקין:
בשדרות ריק לגמרי אני מקווה
אולגה דדון:
לא, בשדרות לא ריק
רעות פוגל:
לא, נשארו שם 14 איש שמסרבים להתפנות, הם פשוט מסרבים
אולגה דדון:
אני אתייחס בכמה שלבים
אולגה דדון:
 קודם כל כבר ביום ראשון, ב-8 באוקטובר, אנחנו רצינו לפנות את שדרות, לא הצלחנו בגלל המצב שהיה ביישוב באותה תקופה, אתם יודעים
אולגה דדון:
 ניסינו עד כמעט הלילה
אולגה דדון:
 כבר למחרת בבוקר פינינו ופינינו בכמה שלבים
אולגה דדון:
 בבוקר, אחר כך בערב, אחרי כמה ימים עוד פעם, כי לא כל האנשים רצו להתפנות
אולגה דדון:
 עם כל המצב בשדרות
רעות פוגל:
הם היו בלי חשמל, בלי מים, בלי תקשורת ולא רצו
אולגה דדון:
ולא רצו להתפנות
אולגה דדון:
 נשארו כרגע 14, היו 13, אחד חזר מרצונו החופשי, אנחנו רוצים את הבית שלנו ואין מה לעשות
אולגה דדון:
 כל הזמן מנסים, אנחנו פנינו כמה פעמים מיוזמתנו, שלחנו פינויים מעצמנו אנחנו, לא רצו להתפנות
אולגה דדון:
 56 התפנו למלון בנתניה
אולגה דדון:
 חלק התפנו למשפחות באופן עצמאי, 56 נמצאים כרגע במלון בנתניה יחד עם אם בית, מקבלים טיפול בכל מה שנדרש, בשיתוף פעולה עם הרווחה המקומית, מענים בנושא בריאות, תרופות, כל מה שנדרש
אולגה דדון:
 אנחנו נמצאים שם כל הזמן, הנציגים שלנו נמצאים שם כל הזמן ואנחנו כל הזמן בקשר עם מי שנשאר בשדרות, כל הזמן מנסים לשכנע
זאב אלקין:
יש מישהו שם שנשאר?
אולגה דדון:
מהצוות? לא
רעות פוגל:
זה בעיקר מול הרשות המקומית
רעות פוגל:
 יש שם נציגה של העירייה שמגיעה לביקור יומי ואנחנו בקשר יום יומי איתה
אולגה דדון:
עם היזם
אולגה דדון:
 אנחנו בקשר עם היזם כל הזמן
זאב אלקין:
אבל גם היזם לא מחזיק שם אנשים מן הסתם
אולגה דדון:
אם הבית עברה יחד עם האנשים
זאב אלקין:
אבל חייבים לזה פתרון
זאב אלקין:
 אם נשארו 14 איש אי אפשר להשאיר אותם לבד
רעות פוגל:
אבל אנחנו לא יכולים לפנות אותם בכוח, הם לא מסכימים
זאב אלקין:
אני מבין, אז צריך שמישהו יהיה איתם בצורה - - -
רעות פוגל:
אני כן אגיד, אולי בהקשר הזה, אני מחברת את זה לנקודה של אשקלון, יש לנו שלושה מקבצים באשקלון, כולם אגב ממוגנים, אבל באחד מהם יש מיגוניות פזורות ומקלט וכמו שאמרת, לאור גילם המופלג - - -
זאב אלקין:
זה הכפר הצרפתי?
רעות פוגל:
נכון
רעות פוגל:
 לאור גילם המופלג להגיע לשם בפרק הזמן שעומד לרשותם גבולי בהחלט
רעות פוגל:
 ביקשנו מהם, אנחנו מבקשים מהם שנפנה אותם, הם אומרים: אם הצבא יגיד לנו להתפנות אנחנו נתפנה
רעות פוגל:
 אז פנינו לפיקוד העורף, ביקשנו סיוע שלהם, רק תגידו להם, הם צריכים לראות איש על מדים שבא ואומר להם: חברים, אתם צריכים להתפנות, זה לא מספיק ממוגן
רעות פוגל:
 לצערי הם אמרו שהם לא יכולים לתת הנחיה כזאת
רעות פוגל:
 אז זו אותה תשובה לגבי הדיירים בשדרות, הם רוצים שרק איש על מדים יבוא ויגיד להם שהם חייבים להתפנות מכאן
רעות פוגל:
      אנחנו מכירים את תכניות הפינוי של 'מרחק בטוח' ו'משב רוח' של הרשות המקומית
רעות פוגל:
 יש תכניות כתובות, אנחנו לא יכולים לבקש מהצבא שיבוא ויוציא הנחיה יש מאין
רעות פוגל:
 ביקשנו, אבל נענינו בשלילה
אולגה דדון:
איתרנו מקום לפינוי אשקלון יחד עם משרד השיכון, עשינו רשימות, עשינו מיפוי ואנחנו בקשר
אולגה דדון:
 אני רוצה גם להקדים ולומר שכל בוקר אנחנו עושים הערכת מצב עם כל אימהות הבית של כל המקבצים בכל הארץ, לא רק במוקדים בעייתיים
אולגה דדון:
 יש ערים מעורבות, יש פחדים, יש חששות, אנחנו רוצים להבין את התמונה הכוללת של כלל המקבצים, מאשקלון אף אחד לא היה מוכן להתפנות
אולגה דדון:
 מתוך 640 דיירים, חלקם התפנו עצמאית למשפחות, נשארו 609 נכון למיפוי האחרון, לא היו מוכנים להתפנות
זאב אלקין:
609 בכפר הצרפתי?
אולגה דדון:
לא, בכפר הצרפתי נשארו נכון להיום בין 120 ל-130
אולגה דדון:
 נכון לאתמול
זאב אלקין:
ובכל שאר הבתים שלכם באשקלון?
אולגה דדון:
ממ"קים וממ"דים
זאב אלקין:
והממ"קים נגישים?
אולגה דדון:
קומתי
רעות פוגל:
כן, הם מגיעים בפרק הזמן
רעות פוגל:
 אנחנו גם עושים ביקורות
רעות פוגל:
 כל חצי שנה מגיע קב"ט מחוזי שלנו, בודק שהכול ריק, שיכולים להגיע
אולגה דדון:
גם בשגרה, לא רק בחירום
זאב אלקין:
 אז הבעיה האקוטית במשרד הקליטה זה כרגע הכפר הצרפתי, כי מיגוניות זה לא פתרון
רעות פוגל:
והנותרים בשדרות
זאב אלקין:
והנותרים בשדרות
זאב אלקין:
 תיכף נדבר עם פיקוד העורף
אולגה דדון:
אבל אני רוצה כן להוסיף לגבי אשקלון
אולגה דדון:
 זיהינו את הבעיה עוד לפני
אולגה דדון:
 מאחר שאנחנו עושים כל הזמן הערכות מצב ידענו שאנחנו צריכים לספק בזמן, הייתה בעיה בשבוע שעבר עם האספקות, עם האפשרות לצאת החוצה
אולגה דדון:
 סיפקנו חבילות מזון, לא מנות, חבילות מזון שמספיקות לתקופה, עשינו את זה בשיתוף עם משרד השיכון, בכל הבתים שלהם ושלנו ואנחנו כל הזמן בקשר איתם, אם חסר משהו, סיפקנו מים למקלטים
זאב אלקין:
מה עם תרופות?
אולגה דדון:
ביקשנו לבדוק פערים גם בנושא הזה, לא עלו פערים כאלה
אולגה דדון:
 אנחנו יודעים שיש גם משלוחים של קופות חולים וביקשנו בכל זאת לוודא, גם בבאר שבע כשהיו יותר הפגזות, גם באשקלון, גם במקומות אחרים, לא קיבלנו תלונות
אולגה דדון:
 כל נקודה שעולה אנחנו מבררים, אנחנו לא מחכים שיבואו, כל בוקר אנחנו בודקים, אבל אם תעלה בעיה כזאת אנחנו נדע איך לפתור אותה
זאב אלקין:
צפון
רעות פוגל:
לפני הצפון אני רוצה לגעת בשגרת החיים בנושא אותם מקבצים, ערים מעורבות ואשקלון
רעות פוגל:
 אנחנו בשגרה לא מאבטחים את המקומות האלה, ככה שבמשרד, לאור פערי כוח אדם שאתם מכירים במשק של מאבטחים שגויסו לגיוס מילואים קשה לנו, אנחנו במשרד בפערים של 60%-70% של מאבטחים
רעות פוגל:
 ביקשנו סיוע כמה פעמים, למעלה משבוע, מפיקוד העורף ורח"ל בהקשר של האבטחה, שוב נענינו בשלילה, שוב כי אין להם את האנשים
רעות פוגל:
 אני רק אומרת שזה על הפרק, אנחנו מכירים, מנסים, אבל זה ללא ההצלחה
זאב אלקין:
זו בעיית תקציב או בעיית כוח אדם?
רעות פוגל:
כוח אדם, אין אנשים
רעות פוגל:
 המאבטחים של המשרד, הרבה בצו 8
זאב אלקין:
אבל יש לכם אבטחה ברגיל בסניפים, במחוזות וכו' וכו'?
רעות פוגל:
יש, אבל אני יכולה לתת דוגמה מ - - -
זאב אלקין:
אפשר לשנע אותם
זאב אלקין:
 נראה לי יותר חשוב לאבטח בית כזה מאשר סניף של משרד באותה עיר
רעות פוגל:
חשבנו בדיוק על זה, על שינוע
רעות פוגל:
 יש לנו סניף באשקלון שספג פגיעה ישירה, אז אמרנו אוקיי, לא צריך שם את המאבטחים, בוא נעשה שינוע, אבל העניין הוא שהיחס הוא מתוך משימה של שישה מאבטחים חמישה גויסו בצו מילואים, זאת אומרת יש לי אחד לאותה משימה, אפילו אין לי מי שיחליף אותו
רעות פוגל:
 אנחנו באמת במצוקת כוח אדם בנושא אבטחה ברמת הסניפים ועוד יש סניפים שעובדים מהבית ועדיין המצוקה קיימת
רעות פוגל:
 אז זה המצב
זאב אלקין:
ואתם מנסים להמשיך לחפש?
רעות פוגל:
כל הזמן, אבל בעיקר מבקשים סיוע מרח"ל, מפיקוד העורף, בהקשר הזה, אם ניתן
רעות פוגל:
 התשובה הייתה שהמתקנים האסטרטגיים קודמים לנו
רעות פוגל:
 בסדר, לא מתווכחים
זאב אלקין:
לא, דווקא אפשר להתווכח
זאב אלקין:
 צפון
אולגה דדון:
לנו בגזרה הצפונית יש את נהריה
זאב אלקין:
כמה אנשים?
אולגה דדון:
150, בית אחד, עם ממ"קים
אולגה דדון:
 ויש את קצרין, שכרגע אנחנו לא יודעים מהי, זה כיוון אחר
זאב אלקין:
שמה קורה שם? איך הוא בנוי, זה בניין אחד עם ממ"קים? מה יש שם?
אולגה דדון:
זה שני בניינים מחוברים, יש עוד שניים שהם בהסכם אחר
רעות פוגל:
יש להם מיגון ממ"קי, בכל קומה מרחב מוגן
זאב אלקין:
זה בקו שבעה או עשרה קילומטר
זאב אלקין:
ואם זה מגיע לקו מחיפה והקריות צפונה, כמה אנשים יש?
אולגה דדון:
אם אנחנו מדברים על חיפה והקריות וכל הסביבה, עכו, אנחנו נגיע לאלפים
זאב אלקין:
אני יודע, כמה?
אולגה דדון:
מנהריה עד חדרה –
זאב אלקין:
לא עד חדרה, עד חיפה
אולגה דדון:
עשינו בדיקה עד חדרה, זה בסביבות 4,000 איש
אולגה דדון:
 אם אנחנו נוריד אז 3,000, משהו כזה
אולגה דדון:
 אלפים
אולגה דדון:
 ברור שזה לא משהו שאפשר לתת לו פתרון במצב של היום וגם אנחנו לא שריינו מבעוד מועד מלון שאפשר לשמור אותו כי אנחנו לא יודעים מה קורה
אולגה דדון:
 אנחנו פועלים לפי ההנחיות של משרד הביטחון
אולגה דדון:
 יש 'מרחק בטוח', יש 'משב רוח', אנחנו כל הזמן מתעדכנים לפי המצב
רעות פוגל:
יש לנו תכנית כתובה ברמת איך מפנים, מי מפנה
זאב אלקין:
לאן מפנים
רעות פוגל:
נכון, הפער היחידי הוא לאן ואני אסביר
רעות פוגל:
 לנו, בגלל שאנחנו בסופו של יום הולכים עם משרד הביטחון לגבי התכניות שהיא ציינה, 'מרחק בטוח' ו'משב רוח', אז אנחנו גם, בדיוק כמו שאמרו החברים שלנו פה, אנחנו לא יכולים לשריין מלונות, בוודאי שלא - - -
זאב אלקין:
לא, אבל אני אגיד לכם מה אתם יכולים בצפי לסיטואציה שיש
זאב אלקין:
 כמו שמשרד השיכון פינה את נתיבות ואופקים בלי לחכות שיהיה 'משב רוח' בנתיבות ואופקים, אלא קיבל החלטה שלו ואגב עשה את זה תקציבית לא במסגרת של 'משב רוח', אותו דבר אפשר לעשות, לצורך העניין אם אנחנו מדברים על צפון, עם נהריה
זאב אלקין:
 לא יודע מה לגבי קצרין, זה באמת כרגע גבול טיפה יותר שקט, אבל בנהריה אפשר לנקוט יוזמה, ואני אומר את זה גם למשרד השיכון, ששם זה גם מעלות, זה לא רק נהריה, וגם לכם, ולנסות להתחיל את התהליך
זאב אלקין:
 יכול להיות שכרגע מעטים ממש ירצו כי הם עוד לא מרגישים את עוצמת האיום, כי הרי עד שזה לא מתחיל להתפוצץ בחצר האחורית - - -
אולגה דדון:
בדיוק הבוקר ביקשנו לעשות עוד פעם מיפוי נוסף בשביל להבין על מה אנחנו מדברים, כי אם בסוף נגיע לשני אנשים שהם כרגע - - -
זאב אלקין:
בסדר, אז קודם כל צריך לבדוק כבר עכשיו בנהריה ובמעלות, ומי שמעוניין אני כן הייתי מפנה כבר עכשיו, והייתי מייצר אם יש מסה קריטית של אנשים
אולגה דדון:
אנחנו בודקים כל הזמן
זאב אלקין:
בהנחה שעדיין אין, שוב, חייבת להיות איזה שהיא תכנית חירום מתואמת עם רח"ל ופיקוד העורף שהיא לא בתי ספר
זאב אלקין:
 זה חייב להיות
זאב אלקין:
 עוד פעם, מישהו חייב לתת לזה מענה אחרת אנחנו משאירים את האוכלוסייה הזאת בלי פתרון
זאב אלקין:
 בית ספר הוא לא פתרון לאוכלוסייה הזאת
זאב אלקין:
 הוא פתרון לא טוב למשפחה רגילה, אין מה לעשות, זה מה שיקרה פה, אבל אי אפשר בית כזה לפנות
זאב אלקין:
      אז כל כלי הוא לגיטימי בסיטואציה הזאת עד להחלטה נצורה של פינוי בתי מלון מאלה שכבר פונו לבתי מלון לבתי ספר ושחרור בתי מלון לאוכלוסיית קשישים
זאב אלקין:
 זה לא נעים, זה יהיה צעקות עד השמים, אנשים שכבר התמקמו בבתי מלון, מפונים ממקומות אחרים, אבל בסוף מדינת ישראל חייבת לנהל את זה
אולגה דדון:
לנו כרגע אין מצב לפנות את אלה שפינינו משדרות כי אנחנו לא יודעים מה קורה
זאב אלקין:
לא, אלה שפיניתם משדרות זה גם קשישים, זה לא יעזור שתפנו אותם
זאב אלקין:
 אני מדבר עכשיו בעיקר לפיקוד העורף ולרח"ל ולדרישה שלכם מהם
זאב אלקין:
 כולם צריכים לדעת שכשמגיע פינוי של בתים כאלה של קשישים הם צריכים להיות קודמים לאוכלוסייה אחרת מול בתי מלון ואם למדינת ישראל אזלו מקומות בבתי מלון או בתי הארחה או מה שזה לא יהיה אז היא צריכה לנייד אוכלוסייה שהיא פינתה
זאב אלקין:
 זה לא נעים, אבל צריכים להיות ערוכים לזה
זאב אלקין:
      בסוף יש פה אלפי אנשים שיכולים בהדרגה להיכנס למעגל של צורך בפינוי וחייב להיות לזה פתרון והפתרון צריך להיות מוכן מראש ומתואם ונצור, כך שבלחיצת כפתור מפעילים אותו
זאב אלקין:
 אין ברירה אחרת
זאב אלקין:
 בסוף יש למדינת ישראל מה שיש לה, היא צריכה לנהל את המשאב הזה לפי הצורך, עם כל אי הנעימות לקחת מישהו, לפנות אותו ואז לפנות אותו פעם שנייה למקום אחר
זאב אלקין:
 אבל אין מה לעשות
גילה פינקלשטיין:
רק ברשותך, מיכל היא אצלנו האחראית על הצפון
גילה פינקלשטיין:
 היא ביקשה להתייחס לגבי ההיערכות בצפון
זאב אלקין:
מה התפקיד שלה?
גילה פינקלשטיין:
היא הסגנית של נתנאל
שלומית אבינח:
אבל יש אנשים שרוצים לדבר ואנחנו צריכים להתקדם בדיון
זאב אלקין:
בסדר, בהמשך, אם יהיו שאלות אז ניתן
זאב אלקין:
 עוד משהו, משרד הקליטה?
רעות פוגל:
שוב, אני מתנצלת שאני חוזרת על דבריי, מבחינתנו זה באמת קריטי, אם ניתן, הנושא של איזה שהוא גוף גורם צבאי שיכול לסייע לנו בלשכנע את הדיירים כדי שנוכל להוציא אותם
זאב אלקין:
אני מבין את זה, אנחנו תיכף נדבר עם פיקוד העורף, רשמתי לעצמי
זאב אלקין:
 בשלב הזה אם רוצים לדבר נציגי החברות
זאב אלקין:
 עמיגור, ארז שני
ארז שני:
שלום לכולם
ארז שני:
 אני שומע את כולכם, כולכם חברים שלי, כל הפקידות פה חברה שלי, אבל אני שומע וטון הדיבור אפילו מעצבן אותי, הוא מעצבן אותי כי אני אומר לכם שלא נעשים מספיק דברים
ארז שני:
 להגיד לי בנושא הביטחון כי המאבטחים של משרד הקליטה או של השיכון גייסו אותם למילואים זו לא תשובה
ארז שני:
 יש אלפי קשישים, עשרות אלפי קשישים, שנמצאים עכשיו בבתי גיל הזהב ללא אבטחה
ארז שני:
 אז שמישהו יגיד לי עם יד על הלב שפנו לאלוף פיקוד העורף, שפנו לפנסיונרים של הצבא נושאים נשק, שפנו לאזרחים נושאים נשק באזורים האלה, שעשו את המקסימום כדי לוודא שיש אבטחה
ארז שני:
 ואני אומר לכם, לא עשו את זה
ארז שני:
      אני לא מאמין שעשו את זה
ארז שני:
 אם אנחנו, עמיגור הקטנה, הצלחנו לאתר עד עכשיו חמישה שומרים שיבואו לבתים באשקלון בעלות של פי שניים מהרגיל, אבל הצלחנו, אני בטוח שמשרד השיכון, משרד הקליטה ופיקוד העורף הגדולים יכלו למצוא את זה
ארז שני:
 זו לא יכולה להיות הסיטואציה, לא יכול להיות שקשישים יעמדו עם סכינים בכניסה לבתים, עם מצ'טות, כשבני מיעוטים בלוד – אומרים לי תשובה שבערים מעורבות מערבים את העירייה
ארז שני:
      חבר'ה, בואו, בואו לא רק נכניס את הידיים מתחת למים, צריך גם לסבן אותן
ארז שני:
 זה לא עובד ככה
ארז שני:
 מה זה עוזר לי שהרשות המקומית, שמחלקת הביטחון תעשה סיורים שם? אין לזה שום משמעות
ארז שני:
 בקורונה זה היה, היה אפשר לעשות את זה ככה
ארז שני:
 אני אומר לכם, לכו להביא טירונים רובאי 02 שהפסיקו פעילויות עכשיו, קורסים של הצבא שהפסיקו
ארז שני:
 אם אני רואה פה היום בנס ציונה בשבע בבוקר חיילי פיקוד העורף שמסתובבים ליד בתי הספר יכלו גם להיות עם קשישים, אנשים שאין להם עורף משפחתי, חלקם בודדים, אנשים שבאמת באמת אין מי שיגן עליהם
ארז שני:
 אני לא חושב שנעשה הכול, אני חושב שיש קצת אדישות ולא אכפת לי שייעלבו פה אנשים עכשיו
זאב אלקין:
חוץ מאבטחה, ארז, איזה עוד בעיות שאתה מזהה?
ארז שני:
אנחנו מדברים על תרופות
ארז שני:
 אני קושר את זה לתרופות
ארז שני:
 אני שומע פה תשובה שאומרים, לא עלה
ארז שני:
 אני אומר לכם שעולה
ארז שני:
 חבל שמי שאמר שזה לא עלה לא שאל אותנו קודם
ארז שני:
 אז זה עולה וזה עולה כל יום בבתים אצלנו