GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ד"ר רינה שימונוב:
 כאחות היא יכולה לעבוד, היא משתכרת כאחות רגילה מן המניין, אחות מוסכמת
ד"ר רינה שימונוב:
 בשלב הבא, כל מי שרוצה להתקדם, וזה חל על כולן, כלה גם על רופאים שרוצים ללמוד להתמחות מסוימת, אתה חייב להיות אקדמאי
ד"ר רינה שימונוב:
 כל בוגרת הארץ, או בוגרת חו"ל שרוצה להתקדם וללמוד
עודד פורר:
זאת אומרת, אני כדי להתקדם ברופאה, אם אני אקדמאי במוזיקה זה טוב
ד"ר רינה שימונוב:
אני לא יודעת לדבר על רופאים
עודד פורר:
זה צועק לשמיים
עודד פורר:
 אני לא סתם שואל, אני שואל באמת
עודד פורר:
 אקדמאי נקודה?
שושנה גולדברג:
אחד התארים, צריך להיות תואר בסיעוד
שושנה גולדברג:
 התואר השני של אותו אדם יכול להיות בכל תחום שהוא בוחר ללמוד כהעשרה ותואר אחר
עודד פורר:
זה באמת חשוב לכם שהאחיות במדינת ישראל, המומחיות, יהיו עם תואר שני - - -
שושנה גולדברג:
לא תואר שני
עודד פורר:
כדי שהן יוכלו להתקדם
עודד פורר:
 למה היא לומדת מוזיקה? מישהו יכול להסביר לי?
שושנה גולדברג:
לא, זו היא יכולה להסביר למה היא בחרה ללמוד מוזיקה
עודד פורר:
לא, אני שואל
עודד פורר:
 היא לומדת מוזיקה כדי להתקדם בתוך המערך שלה כאחות
עודד פורר:
 היא לא לומדת מוזיקה כדי להיות מוזיקאית
שושנה גולדברג:
אבל זאת בחירה שלה, וזאת בחירה שגויה אני מוכרחה להגיד
ד"ר רינה שימונוב:
אנחנו גם ניסינו לסדר לה ולעזור לה להתקבל למסלולים
עודד פורר:
הכללים קובעים תואר ראשון?
שושנה גולדברג:
הכללים קובעים תואר ראשון
עודד פורר:
רגע, היא כדי להתקדם במסלול שהיא רוצה להתקדם, לא משנה איזה תואר ראשון היא עושה?
שושנה גולדברג:
משנה שאחד מהתארים שלה שהיא הגיעה איתם, יהיה תיאור בסיעוד
עודד פורר:
יש לה כבר
שושנה גולדברג:
יש לה תואר בסיעוד, אבל הבעיה שהתואר שלה בצרפת, זה תארים שמדינת ישראל לא מכירה בהם
שושנה גולדברג:
 זה מקרה פרטני, זה לא מקרה כולל של אותה קבוצה
עודד פורר:
זה לא מקרה פרטני
מוטי יוגב:
כבוד היו"ר, זה זועק לי, כי לפני שבע ושמונה שנים, וטעית פה מנהלת הוועדה, עסקנו בדיפלומות של אחיות מצרפת, ואם זה נמצא באותו מקום זה בושה
מוטי יוגב:
 בושה למשרד הבריאות ובושה למי שצריך להכיר בתארים האלה
שושנה גולדברג:
למה זה בושה למשרד הבריאות? הוא לא מכיר בתארים
מוטי יוגב:
כי זה בושה, כי אנחנו עוצרים אלפי אחיות, מאות אחיות מהעולם
אריאל קלנר:
טוב, אני לא אחדש, אתם כבר מכירים אותי
אריאל קלנר:
 זה סקנדל ענק הסיפור הזה, זה כל כך עצוב, אני אגיד יותר מזה
אריאל קלנר:
 האחיות הצרפתיות לא ניגשו, כי אני אמרתי להן אישית לא לגשת
שושנה גולדברג:
חבל
אריאל קלנר:
סליחה, סליחה, אני לא קטעתי אותך, בסדר? אני עומד פה, מרים את האצבע, יש פה יו"ר, הוא נתן לי את רשות הדיבור
אריאל קלנר:
 זה פשוט סקנדל ענק
אריאל קלנר:
 אני הבאתי אפילו רשימות לכל מיני אנשים, כולל סגן שר הבריאות לשעבר שראה את זה, אני אשמח גם להראות לך את זה
אריאל קלנר:
      אני הגעתי למסקנה שאסור להביא למדינת ישראל אחיות, לפחות מצרפת
אריאל קלנר:
 אני לא יכול לקחת על עצמי את האחריות להביא אותם לפה, או שאני אומר להם תגיעו לפה, אבל תעבדו במשהו אחר
אריאל קלנר:
 בהקשר למקצועות האחרים, אז נכון, יגידו לי שזה לא אותו דבר, אבל אני עדיין לא מבין למה בחדר הסמוך לפני כמה שנים, חבר הכנסת אללוף הביא את השקילה ואת הפטור ממבחן לרופא השיניים, ואומרים לי כן, רופאי שיניים זה לא אותו דבר
אריאל קלנר:
 אז אני חושב שזה כן תקדים, ואני חושב שצריך לעשות הרבה
אריאל קלנר:
 אני לא מסכים עם ידידי רונן, שזה בסדר מה שהוא אומר, אני ממשיך לטעון שצריך פשוט לתת פטור ממבחן לאחיות האלה, ולתת להן לעלות לישראל
אריאל קלנר:
 זהו, אני עדיין לא מבין למה אחיות מתקשרות אליי, ובמקום לבוא למדינת ישראל הן בסוף מגיעות לקנדה
אריאל קלנר:
      יושב הראש עודד פורר עסק גם בדירקטיבה האירופאית לפני כמה שנים, אם אני זוכר נכון, לפני שש-שבע שנים
אריאל קלנר:
 האנשים האלה בורחים ובורחות למדינות אחרות, כי פה החליטו להגיד להם שהם לא מספיק טובים
אריאל קלנר:
 בעיניי זה סקנדל ענק הסיפור הזה, זה עצוב, ואין לי משהו אחר להגיד חוץ מזה, פשוט בא לי לבכות
עודד פורר:
 צבי חאוטה
צבי חאוטה:
תודה רבה, בוקר טוב, כבוד יושב הראש עודד פורר וחברי הכנסת
צבי חאוטה:
 אני רוצה להעלות נושא אחד
צבי חאוטה:
 היום יותר מ-18 אחיות יש להן ניסיונות, עלו מצפון מזרח הודו, חלק לפני שלוש שנים, חלק שנה, חלק עשר שנים
צבי חאוטה:
 הבעיה שאני רוצה להעלות, ההכרה זה כל כך קשה
צבי חאוטה:
 יש חוק ותקנה - - - מהיום שעוברים ארבע שנים, הם לא יכולים להגיש כאחות כבר
צבי חאוטה:
 ארבע שנים, אין לנו זכויות
צבי חאוטה:
 אחרי ארבע שנים, מה הבעיה? קודם כל צריך לעבור גיור
צבי חאוטה:
 השני, ללמוד אולפן עברית, הקליטה תוך ארבע שנים זה עובר
צבי חאוטה:
 ואחר כך להגיש בקשה
צבי חאוטה:
     לפני שבע שנים אני לקחתי בחורה אחת, עבדה בעיר הבירה דלהי יותר משבע שנים כאחות, ופה לא קיבלה כאחות
צבי חאוטה:
 זה כל כך קשה, מה נוכל לעזור להם? היום כולם מאושרים, כולם רוצים לעבוד
צבי חאוטה:
 ברוך השם, חוץ מה-18-20 אחיות שעלו מהודו
שלומית אבינח:
אתה אומר 18, איפה פער?
צבי חאוטה:
יותר מ-18
מוטי יוגב:
צבי, תביא עד שבוע הבא שמות
מוטי יוגב:
 הרי יש פה עוד ועדה, תשלח שמות ותעודת זהות
שושנה גולדברג:
אבל אולי תהיו גם בקשר איתנו, אנחנו לא מכירים אותם, אנחנו נעזור, תנו לנו את השמות שלהם
עודד פורר:
סליחה, זה לא דו שיח
עודד פורר:
 צבי אני מבקש, תעביר לנו בבקשה את רשימת השמות, נעשה על זה בדיקה
עודד פורר:
 מוטי אתה רוצה לומר משהו? ואחר כך אני רוצה אריאלה מקהלת
מוטי יוגב:
אני אומר ברצינות, שזה מחזיר אותי אחורה, ואתה צודק מאוד בגישה
מוטי יוגב:
 זו איזושהי בירוקרטיה שקשה להבין מאיפה היא נובעת של משרד הבריאות, ושל משרדי הממשלה האחרים
מוטי יוגב:
 כשזעקנו בוועדות, גם פה בוועדת העלייה והקליטה, גם ועדת עבודה ורווחה, תכירו בדיפלומות
מוטי יוגב:
 בוודאי שמקצועות נדרשים, אבל לא רק, בכדי לעודד עלייה, ולא לשלוח אחיות מצרפת לקנדה או לארה"ב כפי שאמר אריאל קנדל, ואני זוכר אותו בוועדה שישבנו פה לפני חמש, ושש ושבע שנים
עודד פורר:
תקנו אותי אם אני טועה, צרפת היא מדינת פטור בהיבט של רופאים נכון?
שושנה גולדברג:
כן
שושנה גולדברג:
 רק רופאים, לא אחיות
קלאודיה כץ:
זה יתר המדינות
עודד פורר:
יתר המדינות אם הוא עבד 14 שנה?
קלאודיה כץ:
הוא עובר הסתכלות של שישה חודשים במחלקה בה הוא עבד, בתחום התמחותו
עודד פורר:
אוקיי, ואצל אחיות?
שושנה גולדברג:
אצל אחיות לא, גם לא בין מדינות אירופה
שושנה גולדברג:
 אנחנו מרכז לשיתוף בינלאומי של אירופה, זה לא קיים
מוטי יוגב:
זה מה שרציתי גם לומר
מוטי יוגב:
 אחות היא הרי מקצוע פחות מרופא, עדיין היא מקצוע שמטפל באנשים ושל חיים ומוות, הכל נכון, שימו פה תקנה של אחות - - -
שושנה גולדברג:
היא לא פחות מאף אחד
מוטי יוגב:
לא אמרתי, הפוך
מוטי יוגב:
 יש לי הערכה גדולה, יש לי בת אחות, הכל בסדר, והייתי מעודד עוד אחת להיות אחות
מוטי יוגב:
 אני רוצה לומר, שהאפשרות הזאת, ואני ראיתי בעיניי אצל רופאת שיניים שלי באיכילוב, שהייתה אצלה רופאת שיניים, היא רופאה בכירה, אפשר להעמיד דברים כאלה, של אחרי שלוש, וארבע, וחמש שנות מקצוע
מוטי יוגב:
 יש סטאז', עם חתימה של אחות בכירה, או של אחרת, שנת סטאז' כמה שתגדירו
מוטי יוגב:
 ילדים, אונקולוגיה, או מה שתגידו
מוטי יוגב:
 אם אמרה שושי יש אבחונים ושיש התמחויות, תעשו את הסטאז' הזה ותנו לה את המבחן, את אותו מבחן מעשי ותסמיכו
עודד פורר:
 בבקשה אריאלה
אראלה גולן:
שלום, צוהריים טובים
אראלה גולן:
 אני רוצה להעיר כן לגבי התקנה ועוד אחת מהדרישות ששמענו מנפש בנפש, אנחנו מלווים את הארגונים גם בהיבטים המשפטיים ביחס לרישויי מקצועות עולים
אראלה גולן:
 תקנה 11, שהיא התקנה שמאפשרת הכרה בהכשרה בלימודים ובתעודות מחוץ לישראל, יוצר מסלול חלופי
אראלה גולן:
 תקנות 6-8, קובעות את המסלול של מי שלמד בישראל, ולכן יש הגיון בדרישה של תעודת בגרות
אראלה גולן:
 אבל תקנה 11 קובעת מסלול חלופי, ולכן הדרישה לתעודת בגרות היא לא חלק מההסדר שקבע בתקנה 11
אראלה גולן:
      תקנה 11 מאפשרת לאחות הראשית, וכן כתוב רשאית, זה בשיקול דעת
אראלה גולן:
 אבל יש התנאים של מתי היא רשאית לרשום מי שלמד בחו"ל, ומה שאפשר להקנות בנוסף, זה בחינות מיוחדות, תקופת אימון מיוחדת והכשרה מקצועית שהאחות הראשית תקבע, שזה עניין מקצועי
אראלה גולן:
 אבל זה לא תעודת בגרות
אראלה גולן:
      אז נראה שאולי כדאי שהוועדה תמשיך לבחון את זה, אולי לקבל חוות דעת של הייעוץ המשפטי של משרד הבריאות ומנהל הסיעוד בהקשר הזה ספציפי
אראלה גולן:
 כי אולי אם התקנה לא ברורה מספיק, אפשר לשנות אותה כדי שהיא תגיד את מה שרוצים שייאמר
אראלה גולן:
      דבר נוסף, אנחנו הבנו שחלק מהדרישות של ההכרה בלימודים, דורש גם מילוי טופס ידני ולא רק הגשת מסמכים רשמיים שנמסרים ממוסדות הלימוד, אלא טופס שבו יש רשימה של התוכן הלימודי, שאז העולה נדרש לבקש ממוסד הלימודים שימלא את הטופס הזה באופן ידני, של כמה שעות בכל נושא
אראלה גולן:
 שזה גם נראה כמו אולי דרישה לתעודת בגרות
שושנה גולדברג:
האוניברסיטה ממלאת את הטפסים שבהם היא שולחת
שושנה גולדברג:
 גם אני ממלאת עבור אחיות שנוסעות מפה למדינות אחרות
שושנה גולדברג:
 זה טופס פורמאלי, הוא כלל עולמי
רונן הופמן:
אבל הטופס הזה לא מותאם, אנחנו פשוט מקבלים מיילים מרשמות
רונן הופמן:
 ביקשנו כמה וכמה פעמים, אנחנו מקבלים מיילים מבתי הספר לסיעוד, הם אומרים אנחנו לא יודעים איך למלא את הטופס הזה, הוא מאוד ישראלי אוריינטד
עודד פורר:
איזה טופס?
רונן הופמן:
בנוסף על - - - והסילבוס, יש טופס שבית הספר לסיעוד צריך למלא באופן אישי, ידני, על ידי נציג רשמי אקדמי של בית הספר לסיעוד
רונן הופמן:
 מה קורה עם אחות בת 50 שבית הספר לסיעוד שלה נסגר? או שאין להם ארכיוניים?
שושנה גולדברג:
מוצאים לה פתרון פרטני
רונן הופמן:
שוב, כל הדברים האלה אני מסכים, כל הדברים האלה הם מכשולים
רונן הופמן:
 שושי אני נאלץ לשים סימן שאלה על החצי שנה
רונן הופמן:
 זה לא חצי שנה
רונן הופמן:
 זה חצי שנה למי שיש לה הכל הכל הכל מראש
שושנה גולדברג:
לגבי האחיות מצרפת, זו סוגייה שעולה פה על השולחנות של הכנסת פעמים רבות
עודד פורר:
כנראה שהיא לא נפתרה
עודד פורר:
 אם היא הייתה נפתרת, היא לא הייתה עולה
שושנה גולדברג:
אני רוצה להציע רגע משהו
שושנה גולדברג:
 חלק מהפתרונות לעניין הזה, יהיו להגיד תנו לנו את אותה רשימה של 100 השמות שמסתובבת ומתגלגלת באמירות בלתי פוסקות
שושנה גולדברג:
 זה הגיע לשולחן ראש הממשלה הנוכחי, ותנו לנו להיות בקשר איתם, תנו לנו להתקשר אליהם, תנו לנו לדבר איתם
דן אילוז:
זו לא דרך לעשות מדיניות, אני מצטער
דן אילוז:
 זו לא מדיניות
שושנה גולדברג:
הם טוענים שישנם 100 אחיות כאלה, שיש חסם להגיע אליהן
שושנה גולדברג:
 הצענו את עצמנו, אנחנו מוכנים לעשות וגם עכשיו אני מציעה
שושנה גולדברג:
 זה לא קורה, אי אפשר לקבל שום רשימה כזאת
שושנה גולדברג:
 ולבוא ולהגיד אחרי שהאדון הנכבד הזה, ישב באחת מהישיבות ודחף רגל להחלטת ממשלה - - -
אריאל קלנר:
האדון הנכבד הזה זה אני?
שושנה גולדברג:
זה אתה
עודד פורר:
שושי סליחה, אריאל תודה
שושנה גולדברג:
בהחלטת ממשלה הוא סוכם
עודד פורר:
אני לא ראיתי דבר כזה
עודד פורר:
 יש לי רשות דיבור, את נותנת לי? תודה רבה, אני מודה לך
עודד פורר:
 ההתנהלות פה לא מקובלת, פשוט לא מקובלת, וגם לא כלפי אנשים אחרים שנמצאים פה
עודד פורר:
 תתייחסו בכבוד אחד לשני בסך הכל, וזה בסדר שתגני על העמדה שלך, גם אם היא מוטעית בעיניי
שושנה גולדברג:
מה מוטעה? אני יכולה לשאול אותך באמת?
עודד פורר:
אי אפשר לקבוע מדיניות בזה שאומרים תביאו לי את השמות, ואני אתחיל לפתור את הבעיות לפי השמות
שושנה גולדברג:
לא, אבל הייתה החלטת ממשלה
עודד פורר:
לא, הסיפור הוא מאוד פשוט
עודד פורר:
 האם מי שעבדה כאחות בבית חולים בפריז במשך עשר שנים, צריכה לבוא לפה וללמוד תואר במוזיקה כדי להיות אחות?
שושנה גולדברג:
לא, אבל זאת בחירה שלה
שושנה גולדברג:
 וגם אם אחות בישראל עבדה עשר שנים, היא לא יכולה להגיע לצרפת ולעבוד באופן ישיר
שושנה גולדברג:
 היא צריכה לעבור שם שתי בחינות רישוי
שושנה גולדברג:
 בחינת ידע ובחינה סימולטיבית, ולדעת לדבר צרפתית
שושנה גולדברג:
 אז בואו, אנחנו באמת פתוחים לקבל אותם, עשינו את המהלך הזה של בחינה סימולטיבית עם משרד הקליטה כדי באמת לתת מקום לניסיון ולא לידע התיאורטי, אז לבוא ולומר, להגיד לעולים לא לעשות את זה? אני חושבת שזה חבל
עודד פורר:
חבר הכנסת אילוז, בבקשה, לפני שאני מסכם
דן אילוז:
אין לי יותר מידי מה לחדש
דן אילוז:
 אני חושב שהמצב כרגע הוא הזוי
דן אילוז:
 אני יודע שאתם מתכחשים לזה שיש ביקוש של אחיות שרוצות לבוא לארץ, מה לעשות שאני כנבחר ציבור מקבל פניות הזמן? אז לא יודע אם זה 100 או 50, או 150, או 300, אבל אני מקבל את הפניות האלה, אז אני יודע שהן קיימות
דן אילוז:
 ואין פתרון, ולהגיד שנמצא פתרון פרטני, אגב אני מתנגד לזה שתמצאו פתרון פרטני, כי אני חושב שזה הפוך מאיך שמדיניות ציבורית אמורה להתקיים, ולא רק זה, זה גם פרצה, תקדים לא טוב
דן אילוז:
 אני לא רוצה להיכנס לזה כי אנחנו בוועדת קליטה, לא בדברים אחרים, אבל פתרונות פרטניים זה מקורביזם, וזה 'בוא אנחנו נעזור למי שאנחנו רוצים לעזור, נשים ברקסים למי שאנחנו רוצים'
דן אילוז:
 אני לא אומר שזה מה שאת רוצה לעשות, אני אומר שזה פתח לדבר כזה, ולכן אני לא רוצה פתרון פרטני
דן אילוז:
      אני רוצה שיהיה פתרון אמיתי כולל, שמבטא את העובדה שאנחנו לא כמו צרפת כשאחות ישראלית רוצה להגיע לפה, אלא שאנחנו מדינת ישראל שרוצה לקלוט עולים, שרואה בזה ערך, ואנחנו רוצים להקל איפה שאפשר
דן אילוז:
 אני רוצה לראות את הדבר הזה
דן אילוז:
 אנחנו לא צרפת שרוצה לקבל פה אחות ישראלית, אנחנו מדינת ישראל שרוצה עלייה
דן אילוז:
 כרגע הדבר הזה, הבירוקרטיה, לא יודע מי עשה את התרשים הזה, אבל כל המסלול הזה כרגע זה מסורבי עלייה חדשים
דן אילוז:
      האחיות שמחכות בצרפת, או אגב במדינות אחרות זה יכול להיות גם כן, ולא יכולות לעלות, כי הן יודעות שכשהן יגיעו לארץ, לא יוכלו לעבוד כאחיות, או לא יוכלו לעבוד בכלל, בלי לעבור את ה-ויה דולורוזה הזה, כרגע זה מסורבי עלייה חדשים
דן אילוז:
 רק שבמקום שזה שלטון זר שאומר להם אסור להם להגיע לארץ, זו מדינת ישראל דרך הבירוקרטיה שלה, שאומרת להם אסור להם לעלות לארץ, ואנחנו לא יכולים להמשיך ככה
דן אילוז:
 אני מבחינתי מתכוון להציג הצעת חוק בנושא הזה, אני אשמח שנעשה את זה ביחד אם אתה רוצה, אני חושב שזה דרוש חקיקה, כי כנראה שהפקידות לא רוצה באמת לטפל בנושא הזה בצורה ראויה
עודד פורר:
 ראשית, אני מודה לכל מי שהשתתף בדיון
עודד פורר:
 יש פה כמה וכמה נקודות שבעיניי יכולים לשפר, ואפשר לשפר אותן
עודד פורר:
      הראשונה, בנושא שקילת התארים
עודד פורר:
 אני מבקש ממשרד הבריאות לייצר נוהל, אני אעביר את זה בפנייה גם ובמכתב שלי לשר הבריאות, לייצר נוהל בין מנהל הסיעוד לבין אגף לשקילת תארים במשרד החינוך, שאחת לשלושה חודשים תועבר רשימת המוסדות המוכרים למשרד הבריאות, ובהתאם לכך נפתור את הדרישה הכפולה הזאת בתחום הזה, זה אחד
עודד פורר:
      שתיים, לגבי הטופס הנוסף שנדרשים להגיש על ידי בית הספר לסיעוד באופן אישי
עודד פורר:
 אני מבקש שתייצרו משהו גנרי, ברור, שמותאם גם למוסדות האחרים
עודד פורר:
 תדווחו לוועדה בבקשה תוך 30 יום על ההתקדמות בנושא הזה
עודד פורר:
 הוועדה מבקשת גם לקבל מידע, תבדקי בבקשה עם מערכות מידע אצלכם לגבי הפורטל וכל הסיפור הזה
עודד פורר:
 לוחות זמנים
עודד פורר:
 לכל עבודה ממשלתית על מערכות מחשוב, יש לוחות זמנים
עודד פורר:
 יש לכם את זה במשרד, אמור להיות לכם בתחומים האלה
עודד פורר:
 צבי יעביר לנו רשימה של 18 אחיות ואז נוכל לעשות על זה את הבדיקה
עודד פורר:
      לגבי סעיף 11, ולגבי ההכרה בתעודות והנושא של תעודת בגרות
עודד פורר:
 הפרשנות המשפטית שאני רואה לנכון, שונה מהפרשנות המשפטית שלכם
עודד פורר:
 ואני מקבל את העמדה שאומרת שבעצם ככל שאין, הדרישה באמת בסעיפים 6-8 מתייחסת לישראל, בסעיף 11 מתייחס למה הסמכויות של האחות הראשית, ואז אפשר לייצר בחינה, אימון או הכשרה מקצועית שנקבעה
עודד פורר:
      בהיבטים האלה אני אבקש מהשר להפנות את תשומת הלב לפרשנות שלנו לעניין
עודד פורר:
 ככל שהיא לא כזאת, אני אבקש ממנו לשנות את התקנות
עודד פורר:
 התקנות האלה תוקנו על ידי יורם לס, כשהיה מנכ"ל משרד הבריאות ב-1988
עודד פורר:
 נראה לי שאפשר ב-2023 לעדכן אותן קצת, בטח בהקשר הזה
עודד פורר:
 אולי תמצאו עוד הקשרים שאפשר וכדאי לתקן אותם
עודד פורר:
 זה יופיע גם כן בפנייה שלי לשר
עודד פורר:
 ככל שזה לא יקרה, במקביל חבר הכנסת אילוז יגיש הצעת חוק, אני אצטרף אליה
עודד פורר:
 הרבה פעמים מול משרד הבריאות מצאתי את עצמי מגיש הצעות חוק, כדי שהמשרד יתקין תקנות, יכול להיות שגם נידרש לזה כאן, אנחנו נקיים ישיבת מעקב
עודד פורר:
      הדבר האחרון הוא נושא התואר
עודד פורר:
 אני יכול להבין כשאומרים תשמע, אנחנו רוצים שיהיו משכילים יותר, עם השכלה רחבה
עודד פורר:
 אם היית אומרת לי תשמע, כדי להתקדם הוא צריך ללמוד קורסים מסוימים שנוגעים למקצוע עצמו
עודד פורר:
 הדרישה לתואר נוסף שאינו ממן המקצוע, בעיניי היא בירוקרטית, דווקנית, ואינה ממן העניין
עודד פורר:
 תראי, את סותרת את עצמך, כי את אומרת הם צריכים ללמוד תואר
עודד פורר:
 אני שואל אותך איזה תואר – כל תואר
עודד פורר:
 את אומרת היא בחרה מוזיקה
עודד פורר:
 זאת אומרת שהדרישה היא לתואר, הדרישה היא לא לקורס מקצועי מסוים
עודד פורר:
 הדרישה היא לתואר
שושנה גולדברג:
לא
שושנה גולדברג:
 אני אתקן את עצמי שוב אם זאת הייתה ההבנה
שושנה גולדברג:
 מקצוע סיעוד במדינת ישראל הוא מקצוע אקדמי
עודד פורר:
לא, לא, אל תתחילי איתי את ההכשרה
עודד פורר:
 היא לומדת תואר כדי שתהיה לה את האפשרות להמשיך ולהתקדם בתוך המקצוע, נכון?
שושנה גולדברג:
זה לא יאפשר לה להתקדם בתוך המקצוע
עודד פורר:
היא תקבל את התוספת שכר?
עודד פורר:
אז למה היא לומדת?
שושנה גולדברג:
מה שהיא מעלה, זה בעצם הסוגייה של הכרה בתארים מצרפת
שושנה גולדברג:
 עד שנה מסוימת התארים, לא כמו משנה מסוימת התארים האלה הוכרו
שושנה גולדברג:
 ודרך אגב, אין לנו גם מקצוע של מומחית בהרדמה בישראל, אפרופו העניין הזה
שושנה גולדברג:
 ולחבר הכנסת, אנחנו לא עושים טיפולים פרטניים
עודד פורר:
את גולשת עכשיו לעניין אחר
עודד פורר:
 את עונה לי על שאלה אחת, וגלשת עכשיו לתשובה אחרת
שושנה גולדברג:
אתה שואל אותי כדי להתקדם במקצוע, צריך שאחד התארים יהיה בסיעוד
שושנה גולדברג:
 אם אני בוחרת לעשות אחר כך תואר במנהל מערכות בריאות, או תואר במנהל עסקים - - -
עודד פורר:
או תואר במוזיקה?
שושנה גולדברג:
או תואר במוזיקה, זאת זכותי במדינת ישראל הדמוקרטית לבחור כל תואר ללימודים נוספים
שושנה גולדברג:
 זה לא קשור למקצוע
עודד פורר:
שמה הוא נותן לי?
שושנה גולדברג:
אני לא יודעת מה הוא נותן לה
אסתר בלום:
אפשרות לגשת לקורסים על בסיסיים
עודד פורר:
כדי לגשת לקורס על בסיסי אני צריך עוד תואר?
אסתר בלום:
צריך תואר אקדמי
אסתר בלום:
 זה לפי נוהל פנימי של המשרד
שושנה גולדברג:
נכון, אבל היא צריכה שיהיה לה תואר בסיעוד
שושנה גולדברג:
 אני לא מבינה למה היא הלכה ללמוד מוזיקה
אסתר בלום:
יש לה גם תואר בסיעוד, יש לה שני תארים
אסתר בלום:
 היא למדה חמש שנים
מוטי יוגב:
כי את לא מכירה בתארים מצרפת
שושנה גולדברג:
זה לא אני מכירה בתארים האלה
דן אילוז:
את רוצה שהיא תחזור ללמוד עוד תואר בסיעוד?
שושנה גולדברג:
אני לא רוצה, אני רוצה שמשרד החינוך יכיר בתואר שלה ואז אין בעיה
שושנה גולדברג:
 בשביל להתקדם במקצוע צריך תואר בסיעוד
אסתר בלום:
זו החלטה פנימית של משרד הבריאות, שזה צריך להיות תואר ראשון
עודד פורר:
אנחנו נקיים דיון מפורט על הקורס והלימודים בצרפת
עודד פורר:
 ואני מבקש - - -
שושנה גולדברג:
יש דרך אגב - - -
עודד פורר:
את יכולה להפסיק להפריע לי כל פעם שאני מדבר?
שושנה גולדברג:
אני מציעה לך - - -
עודד פורר:
את יכולה להפסיק? לא נתקלתי בדבר כזה
שושנה גולדברג:
במה?
עודד פורר:
בזה שאני מדבר וכל הזמן נכנסים לדברים שלי
עודד פורר:
 כל הזמן, לאורך כל הדיון
עודד פורר:
      אנחנו נקבע דיון מעקב, תודה
עודד פורר:
בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ועדת עלייה הקליטה והתפוצות, היום ה-28 ביוני 2023, ט' בתמוז תשפ"ג
עודד פורר:
 נושא הדיון הוא קליטתם של בני מנשה בישראל, מדובר בדיון המשך
עודד פורר:
 הוועדה קיימה כאן דיון מהיר ביוזמתה של חברת הכנסת פנינה תמנו שטה ב-13 למרץ 2023, בהשתתפות המשפחה של יואל להנגהל זכרונו לברכה, שנרצח בקריית שמונה ב-6 באוקטובר 2022
עודד פורר:
 לצערי עד כה טרם התקבל בוועדה מענה לדיון המהיר שקיימנו
עודד פורר:
 בסיום הדיון הבטחנו לקיים דיון מיוחד שיתקיים בנושא בעיות הקליטה הייחודיות של קהילת בני המנשה בישראל
עודד פורר:
      בתוך כך, ב-17 ביוני, פורסמה באתר ה-Jerusalem Post על משבר חמור בקהילת בני המנשה, על שריפת בתי כנסת באזור מגוריהם במניפור כתוצאה מסכסוך פנימי בין שבטים באזור נגד חברי קהילת בני המנשה
עודד פורר:
 דובר שם על מקוואות ובתי כנסת שנשרפו, על כך שהקהילה נאלצה לברוח מביתה
עודד פורר:
 יש כמובן באזור קשיי קליטה ותקשורת, מה שמקשה על הבריחה
עודד פורר:
 הסוכנות היהודית סייעה לבורחים, גייסה תרומות למזון, ביגוד ותרופות
עודד פורר:
 לפי נתוני משרד הקליטה עלו כ-1,421 עולים בחמש השנים האחרונות, ובעשר השנים האחרונות 4,121 משבט בני המנשה
עודד פורר:
 באזור מניפור חיים כ-4,000 בני המנשה שממתינים לעלות למדינת ישראל, ובמיזורם כ-600 איש מהקהילה
עודד פורר:
 כמובן שהממתינים מטבע הדברים סובלים מקשיי תעסוקה ואנטישמיות בחלק מהמקרים
עודד פורר:
 כשאנחנו מדברים על אזורים אז כמובן שזה באזורי הפריפריה שם מתרכזים בני המנשה שנקלטו כאן בישראל: בתשע רשויות במחוז צפון; יש גם בקריית ארבע; אשדוד; פתח תקווה ותל אביב, עוד אזורים שבהם מוכרים טיפולים ברווחה
עודד פורר:
      מטרת הדיון היא באמת לנסות ולהבין א'- האם משרד הקליטה קידם איזושהי תכנית בנושא הזה, כי דובר על כך שאנחנו רוצים לייצר תכנית סיוע ייעודית לקהילה
עודד פורר:
 ב'- התייחסות הממשלה לגבי המצב שם, לגבי הקהילה שנמצאת בחו"ל
עודד פורר:
 ג' – להתייחס לנושא עצמו שהוא האירועים שאירעו בקריית שמונה בחג סוכות האחרון
עודד פורר:
 אנחנו נפתח את הדיון עם התייחסות של משרד החוץ, קצת על המצב שם ככל שיש לכם התייחסות
מיכל וילר טל:
אז כמו שצוין בתחילת חודש מאי 2023, פרצו בחבל מניפור שבצפון מזרח הודו מהומות על רקע מתיחות בין קבוצות אתניות שונות
מיכל וילר טל:
 באזור מתגוררים גם חברים בקהילת בני מנשה שספגו באופן אקראי ככל הידוע לנו פגיעות בנפש ופגיעות ברכוש על אף שאין קשר למתיחות ובני מנשה אינם צד במתיחות הזו
מיכל וילר טל:
 חשוב לציין שהמהומות לא כוונו נגד הקהילה היהודית, הקהילה הזו
מיכל וילר טל:
 אבל בהיותה מתגוררת שם הם ספגו גם הם פגיעות
מיכל וילר טל:
 הצבא הודי פעל והחיש כוחות צבא לאזור, הטיל עוצר במספר כפרים והצליח לעצור את האלימות
מיכל וילר טל:
 אבל למרות זאת עדיין יש שם מתיחות גבוהה מאוד
מיכל וילר טל:
 משרד החוץ עוקב אחר ההתפתחויות באזור, הן באמצעות השגרירות שלנו בניו דלהי לבין הרשויות ההודיות והן מול שגרירות הודו בישראל ואנחנו מעודכנים באופן שוטף אחר מה שנעשה שם
מיכל וילר טל:
     המתיחות במדינת מניפור היא נושא פנים הודי שמטופל על ידי ממשלת הודו העושה ככל שביכולתה ונוקטת באמצעים להחזרת השקט
מיכל וילר טל:
 נכון להיות המצב יחסית רגוע, ויש רק תקריות ספוראדיות שלא מקבלות ביטוי או הדהוד בתקשורת
מיכל וילר טל:
 תודה
עודד פורר:
מה לגבי כוונות הממשלה להעלות את הקהילה משם?
מיכל וילר טל:
אנחנו לא עוסקים בהעלאת הקהילה, אני מניחה שיש פה משרדים נוספים שיכולים לתת על זה את הדעת
מיכל וילר טל:
 אבל משרד החוץ יודע לשלב ידיים עם משרדי ממשלה אחרים ככל שנדרש כשנושא של עליית יהודים נמצא על סדר היום
עודד פורר:
בבקשה משרד הקליטה
משה סרדינס:
בוקר טוב
משה סרדינס:
 נושא בני המנשה יושב באופן מאוד חזק ומשמעותי בטיפול המשרד
משה סרדינס:
 במסגרת התפקיד שלי כמשנה למנכ"ל משרד העלייה והקליטה קיבלתי אחריות ישירה על אוכלוסיית בני המנשה
משה סרדינס:
 גם בקליטה שלהם בארץ, וגם בעזרת השם בהקשר של העלייה
משה סרדינס:
      ההקשר של העלייה הוא יותר מורכב כרגע בגלל שאנחנו מתחילים והתחלנו לייצר תוכניות יחד עם שבי ישראל וארגונים נוספים, עם הסוכנות, תכנית לעלייה לכשהיא תתאפשר
משה סרדינס:
 גם במובן הממשלתי היותר רחב, וגם במובן התקציבי שכולל החלטות ממשלה
משה סרדינס:
 כרגע אנחנו מתמקדים בעיקר בתקופה הקרובה בשיפור באופן דרמטי בשיפור בקהילות כאן שכבר נמצאות בארץ
משה סרדינס:
 כי בסוף להעלות עולים בלי לייצר תשתית ראויה וטובה ונכונה לבני המנשה ולמעשה לעזור להם להיכנס לחברה הישראלית בצורה מיטבית, ולהביא אותם רק בלי לתת מענה זה עוול
עודד פורר:
אז מה המענים?
משה סרדינס:
קודם כל צריך להבין את הנתונים, כ-70% מקהילת בני מנשה הם בלתי מקצועיים
משה סרדינס:
 גם בנושא תעסוקה, אני לא מדבר על מורכבויות אחרות של צעירים ושל נוער, ושל תחומים אחרים
משה סרדינס:
 אנחנו נדרשים פה לייצר פתרונות
משה סרדינס:
 קודם כל להעלות את אחוז האקדמאיים, את אחוז המקצועות היותר מתקדמים כדי שיוכלו להשתלב באופן נכון
משה סרדינס:
 גם מבחינה תעסוקתית, מבחינת פרנסה וחינוך ילדים
משה סרדינס:
 אז אנחנו עובדים בצורה מאוד אינטנסיבית
משה סרדינס:
      יצאנו השבוע בחלוקה לרשויות מקומיות למחשב לכל בית אב, בעדיפות לבני המנשה
משה סרדינס:
 זה עבר כבר לרשויות, זה נמצא שמה
משה סרדינס:
 בתי אב של בני המנשה שהם למעשה ללא אמצעים, יקבלו בעדיפות ראשונה מחשב
משה סרדינס:
 גם כדי לסייע לילדים במהלך הקיץ וגם לקראת שנת הלימודים הקרובה
משה סרדינס:
 מעבר לזה, אנחנו עסוקים בבניית תכנית מקיפה של בני המנשה שתעסוק במספר תחומים
משה סרדינס:
 היא נמצאת על השולחן, אנחנו כרגע מה שנקרא עושים איגומים כדי לצאת מה שנקרא לביצוע, גם מבחינה כלכלית
משה סרדינס:
 ובכותרות זה – העמקת ההיכרות וצורכי הקהילה באופן יותר אינטנסיבי
משה סרדינס:
 המשמעות הישירה היא שברשות המנכ"ל אנחנו נקיים בשלושת השבועות הקרובים ועדת היגוי יחד עם משרדי הממשלה הרלוונטיים כדי להציף את כל הצורך והאתגרים של קהילת בני המנשה
משה סרדינס:
 מתוך אותה פגישה של המנכ"לים כל משרד ימנה מטעמו נציג עד שני נציגים לוועדת היגוי שאני אעמוד בראשה יחד עם משרדי הממשלה וארגונים נוספים כמו שבי ישראל, הסוכנות היהודית וכו'
משה סרדינס:
 שם אנחנו למעשה נציף וננסה לבנות תכנית מיטבית
משה סרדינס:
 א' – לקליטה של הקהילה
משה סרדינס:
 זה חשוב לא רק לבני הקהילה, אני חושב שזה חשוב לכלל הציבור וכלל האוכלוסייה במדינת ישראל
משה סרדינס:
 אז זה קודם כל משהו שכבר מתקדם ויצא, וגם השר בירך עליו וגם המנכ"ל נמצא בפנים באופן אינטנסיבי
משה סרדינס:
 ב' – יש את הנושא של תוכניות קהילתיות, פיתוח חוסן ומתן כלים לקהילה
עודד פורר:
אין צורך שתקרא את המענים שנותנים משרד העלייה והקליטה
משה סרדינס:
לא אני מדבר על דברים חדשים
משה סרדינס:
 לא על דברים קיימים, דברים חדשים
עודד פורר:
בסוף מדובר בקהילה, אם אני לוקח את העשור האחרון, של 4,200 איש
עודד פורר:
 זה לא איזה משהו שבאמת פה לא יודעים להתמודד איתו
עודד פורר:
 יש פה שתיים-שלוש נקודת תורפה מרכזיות שבהן צריך להתמקד
עודד פורר:
 א' – בראש ובראשונה תעסוקה שאנחנו מדברים על העולים
עודד פורר:
 אני לא יודע בדיוק את החלוקה של 4,121 כמה מהם עולים כמה ילדים, אבל אני מדבר על מי שמוכר לרווחה
עודד פורר:
 לפי משרד הרווחה – 726 עולים בגירים
עודד פורר:
 אתם חייבים לייצר לעולים הבגירים, בטח לאלה שנמצאים ומוכרים ברווחה, איזשהו מסלול של הכשרה מקצועית
עודד פורר:
 לא שאנחנו נותנים לכם ואוצ'ר, אלא משהו ייעודי בשיתוף הרשויות המקומיות
עודד פורר:
 בסך הכל, יש לך גם לא הרבה רשויות מקומיות שאתה אמור לעבוד איתן
עודד פורר:
 לא כזה מורכב גם מבחינת אשכולות
עודד פורר:
 אחד זה באשכול הגליל, בעיקר נוף הגליל ומעלות תרשיחא
עודד פורר:
 ושדרות קריית ארבע, אלה ככה הגדולים
עודד פורר:
      אני מקבל את זה, בסדר, יש לכם תוך שלושה שבועות תהיה פגישה אצל המנכ"ל
עודד פורר:
 אנחנו נקבע פה איזושהי ישיבת מעקב לפני סוף המושב כדי לראות עם מה אתם יוצאים לדרך, אבל צריך לצאת עם זה לדרך
עודד פורר:
 הדבר השני שאני רוצה התייחסות, זה האם אתם מתכננים לקדם החלטת ממשלה לגבי עליית בני המנשה, אלה שנמצאים שם
עודד פורר:
 בטח נוכח האירועים שהיו שם
משה סרדינס:
ציינתי את זה בתוך דבריי, שבאופן עקרוני אנחנו כרגע עסוקים ביצירה מיטבית של קליטה
עודד פורר:
יש שם קהילה שכרגע נמצאת בסכנה, לפחות לפי הנתונים ששמענו
משה סרדינס:
זה נכון, אנחנו מכירים