GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
Mark B. Rotenberg:
 ובהתאם לזה, יש לנו מודעות על המצב של סטודנטים יהודיים במעל 800 הקמפוסים האלה ברחבי העולם, בעיקר בצפון אמריקה
Mark B. Rotenberg:
 אדוני יושב הראש, לפי האמירה המפורסמת של צ'רלס דיקנס בהקשר אחר לחלוטין – "it was the best of times and it was the worst of times"
Mark B. Rotenberg:
 בקמפוסים בארצות הברית היום זה חשוב להכיר שנוכחות דיכוטומית של הזדמנות מעולה עבור סטודנטים יהודים ושפל גדול, פחד, ובמקרים רבים איומים והוצאה מן הכלל
Mark B. Rotenberg:
 במה אני מתכוון בזה? ובכן, סטודנטים יהודיים בקמפוסים היום, בארצות הברית ובקנדה, הם באופן מוחץ משתתפים במלואם בהזדמנויות החינוך האקדמאי שארצות הברית מציעה
Mark B. Rotenberg:
 שזו האומה המובילה בעולם במונחי החינוך האקדמאי שלה, מחקר ויכולות לימוד
Mark B. Rotenberg:
     יותר מ-80% מהיהודים-האמריקאים הולכים לקמפוס, הולכים אוניברסיטה
Mark B. Rotenberg:
 זה אחוז גדול יותר מהשתתפות באותם טקסים של ימים נוראיים – צום תשעה באב, סדר פסח וכדומה
Mark B. Rotenberg:
 מחלקות לימודי יהדות משגשגות ברחבי צפון אמריקה
Mark B. Rotenberg:
 כשאני הלכתי לקולג', שזה היה כשדינוזאורים התהלכו על פני כדור הארץ, היו אולי בודדות של מחלקות מובילות ללימודי יהדות באמריקה הצפונית
Mark B. Rotenberg:
 עכשיו יש יותר משישים
Mark B. Rotenberg:
 שישים
Mark B. Rotenberg:
 יהודים מיוצגים לגמרי בהנהגה של מוסדות אקדמאיים אמריקאיים
Mark B. Rotenberg:
 הנשיאים של הרווארד, ייל, פרינסטון, נורת'ווסטרן, אוניברסיטה של קליפורניה, האוניברסיטה של טקסס, האוניברסיטה של מיאמי, אמרי, ג'ונס הופקינס וכולי-וכולי
Mark B. Rotenberg:
 הם כולם או בעבר הקרוב או עכשיו כשאנחנו יושבים כאן היום חלק מהעם היהודי
Mark B. Rotenberg:
 הנוכחות בסגל אקדמי במחלקות מובילות ברחבי ארצות הברית, הן גם מאוכלסות בכבדות באינדיבידואלים יהודיים
Mark B. Rotenberg:
      ושלא יישכח, הנשיאים של "הלל" ו"חב"ד" על מאות ומאות של קמפוסים הוא חסר תקדים בהיסטוריה של חינוך אקדמאי באמריקה
Mark B. Rotenberg:
 אז עבור הרבה סטודנטים הודיים שרוצים לנצל את ההזדמנויות של חינוך אקדמאי באמריקה, זה באמת הזמן טוב ביותר
Mark B. Rotenberg:
 זה יותר טוב ממה שהיה ב-1950, זה בהחלט יותר טוב ממה שהיה ב-1923, כש"הלל" נוסד לפני 100 שנה, השנה
Mark B. Rotenberg:
 אבל, וזה מה שמר מרקוס תיאר, מה שהסטודנטים שאחריי יתארו, מה שעליזה לוין תיכנס אליו – יש עלייה חמורה במספר התקיפות של סטודנטים יהודיים, ואנטישמיות עוברת בעקביות מלהיות מקרה נדיר ללהיות אנדמית במספר מתחמים עם יהודים בקמפוסים ברחבי אמריקה הצפונית
Mark B. Rotenberg:
 וזה גם מהשמאל וגם מהימין
Mark B. Rotenberg:
 עבור סטודנטים יהודיים, שמשתתפים המאות אלפים ברחבי העולם בחיים יהודיים, אנטישמיות מהימין היא לרוב מובנת טוב יותר
Mark B. Rotenberg:
 אתה בחור או בחורה בני 18 או 20, סטודנט לאומנויות או הנדסה, אתה יכול להעריך אנטישמיות מהימין כאיזשהו סוג של ביטוי פוליטי מוזר, משוגע או לא לגיטימי, על ידי אנשים שהולכים אחורה בזמן לתקופה של גזענות, לאומיות לבנה, פרו-נאציות ופשיזם, שהסטודנטים האלה באופן אינטואיטיבי מעריכים שהוא בלתי לגיטימי לחלוטין ואינו חלק מתרבות הקמפוס שלהם
Mark B. Rotenberg:
      מהצד השני, כשאתה מוצא אנטישמיות שלא מייצגת לאומיות לבנה או פשיזם או צלב קרס בחדר רחצה, אלא אנטישמיות שמחפשת למחוק חלק מהמודעות העצמית של סטודנטים יהודים - זה סוג האנטישמיות שמגיע יותר ויותר מהשמאל, וזה יותר ויותר בעייתי עבור הסטודנטים שלנו להבין, כן? רוב הסטודנטים שלנו מבינים שאישה שהיא לאומנית גזענית שאומרת "יהודים לא יחליפו אותנו" בצעדה בשארלוטסוויל, ווירג'יניה, היא משוגעת ולא מייצגת את מיטב אמריקה
Mark B. Rotenberg:
 אבל כשהמרצה שלה מדבר על הטיהור האתני ורצח העם של ישראל וציונים, זה מאוד מבלבל עבור אותה אישה
Mark B. Rotenberg:
 בין אם שהיא חושבת על עצמה כציונית או לא
Mark B. Rotenberg:
 וזה מה ש"הלל" מתמודדים איתו כאן
Mark B. Rotenberg:
 ומה שאנחנו צריכים במונחים של אבולוציה של האנטישמיות המוחקת הזאת, איפה שחלק של סטודנטים יהודים בעלי הבנה עצמית נמחקים בידי אנשים שטוענים שהם אוהבים את היהודים, הם שמחים שיש להם יהודים בארגונים
Mark B. Rotenberg:
 כמו שמר מרקוס אמר, אותם ארגוני סטודנטים בברקלי באוניברסיטת קליפורניה בבית הספר למשפטים בברקלי, שאומרים "אנחנו לא רוצים שיהיו ציונים בארגון שלנו שידברו, בכל נושא דרך אגב
Mark B. Rotenberg:
 זה לא שאנחנו לא רוצים שהם ידברו על ישראל, הם לא יכולים לדבר על אלימות מינית או על זכויות הצבעה", כן? אותם אנשים יגידו "אנחנו אוהבים את החברים היהודים שלנו, יש לי מלא חברים יהודים", חלקם אפילו יהודים עצמם במונחי הרקע שלהם
Mark B. Rotenberg:
 מה שהם אומרים זה "אנחנו נמחק את החלק הנכבד מתוך הזהות היהודית שקשור לציונות", כן?     וזאת הבעיה שאנחנו מתמודדים איתה בנרטיב חדש ודומיננטי, שקושר ביחד, אפילו רותך יחד כמו שתי יחידות של מתכת, את הרעיונות של צדק גזעני בארצות הברית
Mark B. Rotenberg:
 הרעיונות שאנחנו צריכים להתעלות על המורשת האמריקאית שלנו של גזענות, שיעבוד האנשים השחורים וכדומה, ולרתך את זה יחד עם טענה שציונות צריכה להילחם באותו זמן ובאותו אופן
Mark B. Rotenberg:
 רק כדי לתת לכם כמה דוגמאות, שוב, על המשפט של דיקנס – "best of the times, worst of times" – אנחנו ראינו ירידה דרמטית בקמפיינים של BDS
Mark B. Rotenberg:
 הקמפיינים שלמעשה מחרימים את ישראל, מחרימים "סברה חומוס" מהמזנונים, מוקיעים חברות טרקטור וכולי
Mark B. Rotenberg:
 משיא של 37 קמפיינים כאלה ב-2019 לרק 5 ב-2022
Mark B. Rotenberg:
 אז ראינו ירידה דרמטית, והסיבה לכך, אדוני יושב הראש, היא שהארגונים היהודים והסטודנטים היהודים והקהילה היהודית הכו את זה בחזרה בהצלחה
Mark B. Rotenberg:
 אף לא אוניברסיטה באמריקה באמת תמכה BDS כארגון
Mark B. Rotenberg:
 לא אחת
Mark B. Rotenberg:
 לא בית ספר לאומנות קטן, לא אוניברסיטה גדולה למחקר
Mark B. Rotenberg:
      מהצד השני, בזמן שזה ירד מ-37 ל-5, יש דרמטית יותר מקרי אנטישמיות ויותר מקרי אנטי-ישראל בשנה שעברה, בשנה האקדמאית שעברה, מאי פעם שהתחלנו לעקוב אחרי הדברים האלה
Mark B. Rotenberg:
 אני אציין ש"הלל" ו-ADL (Anti-Defamation League) אפילו לא רשמו כקטגוריה נפרדת אנטישמיות בקמפוסים עד 2013
Mark B. Rotenberg:
 אנחנו עכשיו רושמים מעל 240 תקריות כל שנה
Mark B. Rotenberg:
 אז אלה, כפי שציינת, התקריות האלה שמכוונות על סטודנטים ציוניים, כן? סטודנטים שמזדהים עם ציונות עכשיו נהיים התופעה האנדמית והמאוד קשה להבין בקמפוסים האמריקאיים
Mark B. Rotenberg:
 ויש הרבה יותר שקורה מאשר רק הקמפיינים האלה בקרב ארגוני סטודנטים
Mark B. Rotenberg:
 יש עיוותים אקדמאיים על ידי אנשי סגל – רק השבוע התאחדות הארגונים האנתרופולוגיים האמריקאיים הצביעו ברוב מוחץ – 70% - לסמן את הציונות ואת ישראל כאומת אפרטהייד
Mark B. Rotenberg:
 והמאמצים הארגוניים האלה על ידי אנשי סגל בארצות הברית מובילים לעיוותים בתוכנית הלימודים בקמפוס לתלמידי התואר הראשון שלנו
Mark B. Rotenberg:
      ויש לנו דוגמאות, מאוניברסיטת צפון קרוליינה, צ'אפל היל, שפרופסור שמלמד קורס על ישראל באופן פומבי השמיץ את ישראל עוד לפני שהקורס אפילו התחיל במדיה החברתית
Mark B. Rotenberg:
 וזה הוביל למחלוקת שלמה בקמפוס על חופש אקדמי והאם יש לתת לפרופסור הזה להמשיך ללמד וכדומה
Mark B. Rotenberg:
 אז מה הקהילה היהודית עושה לגבי זה? כפי שמר דארוף יודע היטב, כי הוא עבד בתחום הזה שנים רבות, הקהילה במשך הרבה זמן הייתה מאוד תגובתית, ולא מונעת
Mark B. Rotenberg:
 כן? אנחנו דרשנו הוקעה מנשיא אוניברסיטה כשמשהו רע קרה, היינו דורשים שדוברים, ח'אלד ועוד אנשים, שהם טרוריסטים מורשעים, כן? יורחקו מהקמפוס
Mark B. Rotenberg:
 ניסיתי להשתמש בלחץ של בוגרים ותורמים על האוניברסיטאות
Mark B. Rotenberg:
 כל אלה פעולות שלאחר מעשה, "אד-הוק", תגובתיות
Mark B. Rotenberg:
 מה שאנחנו מנסים לעשות עכשיו זה להיות יותר מקיפים ופרואקטיביים במה שאנחנו עושים
Mark B. Rotenberg:
 ואנחנו עושים את זה בשתי דרכים: אחת, "הלל" מעצימה סטודנטים יהודיים וסטודנטים ציוניים דרך הנהגות ישראליות, דרך "Israel Summit" (תנועה בינלאומית המוקדשת לשינוי השיח סביב ישראל בקמפוסים השונים)
Mark B. Rotenberg:
 בחוף המערבי והחוף המזרחי יש לנו מספרים שאין כמוהם ואיכות של הזדמנויות של תוכניות ישראליות, שברוב הקמפוסים, לא כולם, אבל ברובם דווקא מגמדים את כמות התוכניות האנטי-ציוניות שהאויבים שלנו מצליחים להוציא
Mark B. Rotenberg:
     וגם, הכי חשוב, יש לנו נחישות שהיא לא רק תלויה בסטודנטים לבד, בסטודנטים היהודים, הסטודנטים הציוניים, הסטודנטים הישראליים לבד, כדי להגן על עצמם ולמצוא דרך לחיות חיים יהודיים עשירים בקמפוס – ההנהלות של מוסדות להשכלה גבוהה של אמריקה חייבות להחזיק את האחריות הזאת
Mark B. Rotenberg:
 כמו שמר מרקוס אמר, הם צריכים להחזיק אותה מסיבות משפטיות, הם צריכים להחזיק אותה מסיבות תוכניתיות והם צריכים להחזיק אותה למען אותה לגיטימיות של הערכים הליברליים שלהם
Mark B. Rotenberg:
 כן? זה מה שאנחנו מנסים להשיג, ואנחנו עושים את זה דרך סט מקיף וכולל של תוכניות שכולל הערכה, חינוך, אימון והדרכה, ושכנוע נשיאי אוניברסיטאות
Mark B. Rotenberg:
 בפעם הראשונה בהיסטוריה של אמריקה "הלל" הביאה 40 נשיאי אוניברסיטאות לניו יורק באפריל 2022, זה אף פעם לא קרה פעם, ליום וחצי על מנת להתקדם בנושא אחד בלבד – אנטישמיות בקמפוס
Mark B. Rotenberg:
 ונשיא מועצת ההשכלה, ראש AGC, ו"הלל" שמו את זה על השולחן, שזה נושא שחייב לקבל התייחסות וטיפול עכשיו
Mark B. Rotenberg:
     ואיך נראים מעשים קונקרטיים נראים? הם כוללים מדיניות אוניברסיטאיות חדשות עם המרכז על שם ברנדייס, שמקדם קהילות יותר מקבלות, חגים יהודיים ושבת, משגיחי כשרות, ועוד הגנות עבור זהות האנשים היהודיים בקמפוס
Mark B. Rotenberg:
 חוקים חדשים שמווסתים את התקדמות הקמפוס, ככה שראש עיר ירושלים מגיע לקמפוס וצעקו עליו, יש חוקים שיכולים לעבוד שיגנו על זכותו לדבר באוניברסיטה בארצות הברית
Mark B. Rotenberg:
 מדיניות של התעמרות ברשת שמבינה שרוב הסטודנטים שלנו כיום קיימים במלואם במרחב הדיגיטלי, כמו גם במרחב האמיתי
Mark B. Rotenberg:
 והמרחב הדיגיטלי הזה לעיתים מזוהם מאוד מאנטישמיות
Mark B. Rotenberg:
 ואוניברסיטאות צריכות לפתח חוקים ששולטים בזה, כשאדם באוניברסיטה מעורב בדברים האלה
Mark B. Rotenberg:
     אז כל אלה כלים שאנחנו משתמשים בהם כדי באמת להתמודד עם העלייה חסרת התקדים הזאת באנטישמיות בקמפוסים ברחבי ארצות הברית
Mark B. Rotenberg:
 ואנחנו מצפים לעבודה צמודה עם חברים בממשלה הישראלית ובחברה האזרחית בהגנה על זכויות הסטודנטים היהודיים הללו
Mark B. Rotenberg:
 תודה
עודד פורר:
 יש לנו תלמידה בזום, אופק פרייס
עודד פורר:
 שלום
אופק פרייס:
שלום, חברי כנסת ואורחים נכבדים, שלום ותודה שהזמנתם אותי לדבר היום ועל ההזדמנות לספר את הסיפור שלי
אופק פרייס:
 שמי אופק פרייס, נולדתי בקיבוץ נגבה, גדלתי בקריית אונו, ובכיתה ד' עברתי לגור בארצות הברית עם משפחתי
אופק פרייס:
 סיימתי תיכון בניו יורק, וכמו כל חבריי לתיכון התרגשתי מאוד לקראת הלימודים האוניברסיטאיים
אופק פרייס:
 לא חלמתי שהחוויה האקדמית שלי תהיה מוכתמת באנטישמיות, אנטי-ציונות והטרדות חוזרות ונשנות על בסיס הזהות הישראלית שלי
אופק פרייס:
 האירועים התחילו כבר בשבוע הראשון שלי באוניברסיטה – גרתי במעונות בינלאומיים בהם קישתה האוניברסיטה את המסדרון בדגלי כל מדינות המוצא של הסטודנטים הבינלאומיים, ובין היתר דגל ישראל
אופק פרייס:
 שלושה סטודנטים ראו את דגל ישראל בחלון ופרצו לבניין מתוך שנאה לישראל וגזרו את הדגל תוך שהם צועקים "היהודים הם עם של רוצחים שחי במדינה של הורגים"
אופק פרייס:
 מנהלת המעונות הציעה לי לבחור דגל חלופי של מדינה אחרת
אופק פרייס:
 לדבריה לא היו דגלי ישראל נוספים במלאי
אופק פרייס:
 התעקשתי על דגל מדינתי, אבל עד היום שעזבתי את האוניברסיטה הזאת דגל ישראל לא הוחזר
אופק פרייס:
      בעקבות הטראומה שחוויתי בשנה הראשונה שלי בקולג' עברתי לאוניברסיטה אשר ממוקמת קרוב יותר לביתי
אופק פרייס:
 בקמפוס החדש שעברתי אליו הצטרפתי למועדון שורדי תקיפות מיניות שסטודנטית יהודייה-אמריקאית הקימה
אופק פרייס:
 הקבוצה בחרה בי לייצג אותם בכינוס הסטודנטים בנובמבר
אופק פרייס:
 מספר שבועות הכינוס, הסטודנטית היהודייה שהקימה את המועדון שיתפה בעמוד האינסטגרם הפרטי שלה "פוסט" של - - - שהסביר "יהודים הם קבוצה אתנית שבאה מישראל
אופק פרייס:
 זה מוכח על ידי עדות ארכיאולוגית, גנטית והיסטורית"
אופק פרייס:
 זמן קצר לאחר מכן היא סולקה מקבוצת התמיכה שהיא בעצמה הקימה
אופק פרייס:
 מיד כששמעתי על זה פרסמתי גם אני את אותו "פוסט" באינסטגרם הפרטי שלי
אופק פרייס:
 התגובה הייתה מיידית – הפסקתי לקבל הזמנות למפגשים וסולקתי מהמסמכים המשותפים של הקבוצה
אופק פרייס:
 פניתי אליהם והסברתי שאני לא מרגישה בטוחה בתור שורדת אחרי שסטודנטית יהודייה סולקה
אופק פרייס:
 תשובתם – "מי שלא מתנער מהמדינה היהודית לא יכול להילחם באלימות מינית היות וציונות היא כיבוש ומהווה עליונות לבנה"
אופק פרייס:
 במקום לשוחח איתי ישירות, הם הכריזו בעמוד האינסטגרם של הקבוצה שהם לא תומכים בשתי השורדות שפרסמו תמיכה בישראל
אופק פרייס:
 הכוונה היא אלינו
אופק פרייס:
     בהמשך הם העלו לרשתות החברתיות מסמכים של השמצות, לדוגמא שבגלל המנדט הבריטי ישראלים חושבים שמותר להם לעשות רצח עם לערבים, ועוד פרסומי נאצה
אופק פרייס:
 באינטרנט החלו להופיע הודעות השמצה אנונימיות נגדנו שכינו אותנו רוצחות עם ואפילו עודדו את כולם למצוא את הסטודנטית היהודייה ולירוק עליה
אופק פרייס:
 הימים ההם היו כל כך מפחידים שגרמו לי ולסטודנטית השנייה להתחבא
אופק פרייס:
 לא הלכנו ללימודים במשך כל הסמסטר
אופק פרייס:
 אני פחדתי שמישהו יזהה או יראה שאני הישראלית מהסיפור ויתקוף אותי, ולכן לא יצאתי מהחדר
אופק פרייס:
 תחושת הפחד אפילו גרמה לסטודנטית האמריקאית לעזוב את הקמפוס באמצעה הסמסטר ולחזור לבית ההורים שלה
אופק פרייס:
 ושוב, גם הנהלת האוניברסיטה הזו סירבה להעניש את האנטישמיים בקבוצת התמיכה וסירבה לחפש את מי ששלח את ההודעות האנונימיות
אופק פרייס:
 בית הספר תירץ את ההימנעות מפעולה בכך שמדובר בחופש הביטוי וזכותם של האנשים להביע את דעתם
אופק פרייס:
 חיפשנו מישהו שיעזור לנו להרגיש בטוחות בקמפוס, ודרך הארגונים שעזרו לנו, לדוגמא "Jewish On Campus", נחשפתי לכמות הסטודנטים היהודיים ברחבי ארצות הברית שעוברים תקיפה על רקע היהדות שלהם או הקשר שלהם למדינת ישראל
אופק פרייס:
     זה קורה לסטודנטים יהודיים בלי קשר למידת הדתיות, בלי חשיבות לדעות הפוליטיות
אופק פרייס:
 אפילו הסטודנטים שאין להם קשר אישי לציונות או לארץ ישראל חווים הטרדות על בסיס שנאה לישראל – מספיק שאתה יהודי
אופק פרייס:
 אף אחד לא עצר לשאול אותי מה דעותיי הפוליטיות ומה מידת הסכמתי עם המדיניות הישראלית כשקראו לי רוצחת
אופק פרייס:
 אנחנו, הסטודנטים היהודיים בארצות הברית מהווים את קבוצת ההשתייכות היחידה בקמפוסים שלא זוכה להגנה מפני ההתקפות
אופק פרייס:
 הממסד מסרב להודות בהיקף וחומרת התקיפות על רקע שנאה ליהודים בקמפוסים
אופק פרייס:
 אנחנו עוברים חוויות טראומתיות בזמן שכל מה שאנחנו מבקשים הוא ללמוד
אופק פרייס:
 וזה באמת משנה את החיים שלנו
אופק פרייס:
      בנימה מעט יותר אישית, התקרית בקולג' השני אחרי שהחלטתי לעבור לקמפוס החדש ולהתחיל חיים חדשים הכתימה את החוויה האקדמית שלי בצבעים מאוד שליליים
אופק פרייס:
 במקום ללמוד ולהנות מהכיתות שלי אני התחבאתי וסבלתי, מפחדת ומדוכאת
אופק פרייס:
 בעקבות ההתנסות השלילית הזאת איבדתי את היכולת להצטרף לקבוצת תמיכה כל שתהיה בלי פחד שמישהו בקבוצה יסמן אותי כמטרה
אופק פרייס:
     ההשלכות של האנטישמיות ושנאה רודפות אותנו מקמפוס לקמפוס
אופק פרייס:
 זה קורה בקבוצות תמיכה, זה קורה בכיתות, גם במעונות, גם בשירותים, גם על הדלתות שלנו, גם במסדרון וגם בקפיטריה
אופק פרייס:
 זה קורה בכל המקומות שאנחנו הולכים אליהם בבית הספר וזה רודף אחרינו ממקום למקום, וצריך לשים לזה סוף
אופק פרייס:
 תודה רבה שהקשבתם לסיפור שלי ויום טוב
עודד פורר:
תודה רבה אופק
עודד פורר:
 האמת שזה סיפור מדהים על חוויה של סטודנטית בארצות הברית והמשמעות של החיבור לישראל
עודד פורר:
 אמנון שפלר
אמנון שפלר:
שלום רב
אמנון שפלר:
 שמי אמנון שפלר, למדתי בשנה האחרונה בהרווארד, תואר שני במינהל ציבורי
אמנון שפלר:
 אני סגן אלוף שכעת בחופשה לקראת פרישה מצה"ל, לאחר שלאורך כל שירותי על F16 , הייתי סגן מפקד טייסת ב', שירתי גם כעוזרו של המזכיר הצבאי של ראש הממשלה, הייתי אחראי בחטיבה האסטרטגית על התחום הבינלאומי והייתי גם דובר צה"ל הבינלאומי
אמנון שפלר:
 אירוע אנטישמי, שאנחנו סבלנו ממנו בקליפת אגוז, הוא שאני ועוד שני ישראלים – מתן יפה וגלעד נוימן – הגענו להרווארד לאחר שנים רבות של שירות אזרחי ישראל, מונחים על ידי ערכינו הליברליים והדמוקרטיים במטרה ללמוד כיצד עושים את זה טוב יותר, ובפרט בימים אלה בהם קיטוב ושיסוי מפלגים את מדינתנו
אמנון שפלר:
      נרשמנו לקורס של פרופסור מרשל גנץ, שהוא אחד מהמרצים המוכרים בבית ספר קנדי בהרווארד
אמנון שפלר:
 הוא מלמד כיצד לארגן ולהניע לפעולה כשבמוקד גם הוא מלמד בניית סיפור ונרטיב משותף
אמנון שפלר:
 מרשל גנץ, כשמו כן הוא, יהודי בן של רב
אמנון שפלר:
 בקורס נדרשים להגדיר ייעוד
אמנון שפלר:
 אנחנו הגדרנו את המשימה שלנו "ארגון הרוב הישראלי"
אמנון שפלר:
 לעבוד יחד בבניית סיפור ישראלי משותף חדש במדינה יהודית ודמוקרטית אשר תהיה מגדלור תרבותי, כלכלי, בטחוני ומדיני
אמנון שפלר:
 מרשל לא אישר לנו את הייעוד הזה
אמנון שפלר:
 לתפיסתו הייעוד שהגדרנו הוא כמו לקדם עליונות לבנה או מדינה רק לנוצרים, ואיים עלינו שאם לא נשנה נישא בהשלכות
אמנון שפלר:
     שאלתי את מרשל "האם אי פעם ביקשת ממישהו לשנות את הייעוד?"
אמנון שפלר:
 הוא ענה שלא
אמנון שפלר:
 שאלתי אותו "ואתה דורש מאיתנו לשנות ספציפית בגלל שהנושא שלנו הוא בהקשר של ישראל?"
אמנון שפלר:
 הוא ענה שכן
אמנון שפלר:
 אז אמרתי לו "אז זו אנטישמיות"
אמנון שפלר:
 קיימנו עם המרצה שיחות והתכתבויות רבות בנושא
אמנון שפלר:
 מרכז ברנדייס, בהקשר הזה, היה לנו לעזר רב משמעותי גם בהבנת החוק, הזכויות, התקדימים ועוד
אמנון שפלר:
 דיברנו עם מרשל על זה שישראל הוקמה כמדינת העם יהודי, שיהדות היא גם לאום, והלגיטימיות להגדרה עצמית של כל אחד
אמנון שפלר:
 הוא ענה שעבדותנו תפגע ברגשות של אחרים ושל סטודנטים אחרים, ובכך בעצם הפלה וביטל את המקום הלגיטימי שלנו ללמוד ולהביע את עמדתנו
אמנון שפלר:
 במהלך הקורס המרצה גם הזמין שתי חונכות להדגים כיצד מניעים אנשים לפעולה
אמנון שפלר:
 הדוגמא שהם הציעו הייתה לגייס לאירוע תמיכה בפלסטינים
אמנון שפלר:
 עוד במסגרת הקורס סטודנטית העלתה את פעולת הטרור שקבוצת מתנחלים ביצעה בחווארה ואת ההתבטאויות המזוויעות התומכות של השר סמוטריץ' ושל השר בן גביר
אמנון שפלר:
 אחרי אירוע כזה קשה מאוד להגן מאנטישמיות
אמנון שפלר:
     ביקשנו ממרשל להגיב, לעמוד את זה שזה הוא פוגרום מזעזע ולנו, כמו לכל סטודנט ואדם, יש את הזכות לומר את שחושבים ולקיים דיון מכבד
אמנון שפלר:
 אך מרשל, שוב, לא אפשר לנו להשמיע את קולנו ואת עמדתנו הלגיטימית
אמנון שפלר:
 לצערי הרב, הזהות היחידה שאין לה מקום לגיטימי בקמפוס היא הישראלית
אמנון שפלר:
 ובעזרת מכון ברנדייס כתבנו מכתב תלונה לדיקן של בית ספר קנדי, שכעת מינה חוקרת חיצונית בטרם פרסם את החלטתו
אמנון שפלר:
 אבל אנחנו ומהרכז המלצנו על פעולות ועוקבים לוודא שזה אכן יביא תועלת מסוימת
אמנון שפלר:
      התובנות – ישראלים, וכך גם אני עד השנה הזו, לרוב לא מכירים ומבינים באנטישמיות של זממנו
אמנון שפלר:
 ראשית, לצערנו היא תופעה קיימת, משמעותית ומתגברת, כפי שנאמר
אמנון שפלר:
 יש לה את המרכיב של האנטישמיות הקלאסית, יש לה גם מרכיבים של אנטישמיות מודרנית שלה פנים רבות, ובין היתר היא גם שלילית הלגיטימיות של קיום מדינת ישראל, דמוניזציה וכפל סטנדרטים שמחילים עלינו
אמנון שפלר:
      נקודה שנייה, מדיניות, פעולות ודברי חברי ממשלה משפיעים באופן ישיר על השנאה כלפי ישראל ועל רדיפות אנטישמיות בקמפוסים ובכלל בארצות הברית
אמנון שפלר:
 ההתקרבות לעולם החשוך, כדוגמת החיבור לסין ורוסיה, ובפרט התנהלות הכיבוש של הפלסטינים, אלו גורמים לאובדן הנקודות שזכינו להם בעבר
אמנון שפלר:
 ישראל היפה, שוחרת השלום, יהדות פלורליסטית עמוקה ורודפת צדק – אלו מגבירים את החיבור בין האנטישמיים הקלאסיים ולאלו שמתנגדים למדיניות הישראלית
אמנון שפלר:
 חברי הקואליציה, לצערי הרב, אתם מזינים את האנטישמיות וגם מקדמים את ההתרחקות של יהדות התפוצות מישראל
אמנון שפלר:
     נלחמתי ועבדתי שנים רבות להגן על אזרחי מאיומים מבחוץ
אמנון שפלר:
 האיום היום הוא מבפנים שממשלת ישראל היום מקדמת בשיסוי, בפילוג החברה, בהקרסת הערכים הליברליים ובהרס המסגרת הדמוקרטית
אמנון שפלר:
 זה איום גדול הרבה יותר מהאנטישמיות הנוראית בקמפוסים
אמנון שפלר:
 דרככם מגבירה את האנטישמיות ואת השנאה כלפי ישראל, אך לפני כן אתם מחריבים את מדינתנו
אמנון שפלר:
 אז תעצרו
אמנון שפלר:
 אם אתם לא מסוגלים לעצור ולהקשיב, להעריך את אלה שמודאגים, אטימותכם היא שיקוף של חוסר המוסריות ושל חוסר הנאמנות שלכם לשירות טובת ישראל, וביטוי לדאגה לעצמכם, והורסת את ישראל הדמוקרטית
אמנון שפלר:
      עכשיו אני חוזר למשימה ששמנו לעצמנו בקורס
אמנון שפלר:
 לא ויתרנו עליה בפני המרצה האנטישמי, לא נוותר עליה בפני אחרים שמנסים לפגוע בנו
אמנון שפלר:
 נמשיך לפעול להבטיח את קיום מדינת ישראל, בדרך מאחדת ומכבדת כל אדם ואת המגוון, קשובה ורוצה בתיקון, כמדינה ליברלית, דמוקרטית, שוויונית, שוחרת שלום ורודפת אמת וצדק
עודד פורר:
תודה רבה, אמנון
עודד פורר:
 מתי היית העוזר של המזכיר הצבאי של מי? של, מי היה המזכיר?
אמנון שפלר:
הייתי מ-2015 עד 2019
עודד פורר:
 ואתה כבר לא בשירות? זאת אומרת, זה לא תקופה שאתה יצאת משירות ואתה אמור לחזור לשירות, אתה השתחררת?
אמנון שפלר:
מפה אני פורש
עודד פורר:
פרשת כבר או שאתה עדיין?
אמנון שפלר:
טרם, בקרוב מאוד
אמנון שפלר:
אני בחופשה
עודד פורר:
תודה על הדברים החשובים שאמרת
עודד פורר:
 עליזה, גברת עליזה לוין
Alyza D. Lewin:
(מדברת באנגלית, להלן תרגום חופשי)     תודה אדוני יושב הראש וחברי הוועדה, אורחים נכבדים
Alyza D. Lewin:
 באמת תודה שהזמנתם אותי להשתתף בדיון החשוב הזה
Alyza D. Lewin:
 אני עליזה לוין ואני עורכת דין שממוקמת בעיר הבירה וושינגטון
Alyza D. Lewin:
 הרבה מהקריירה המקצועית שלי היה מוקדש לרדיפת יוזמות משפטיות בשם העם היהודי
Alyza D. Lewin:
 אבי ושותפי העסקי, ניית'ן לוין ואני, הבאנו את התביעה הראשונה בארצות הברית בשם קורבנות יהודיים לטרור, בחיפושים אחר נזקים מקבוצות ברחבי ארצות ברית שיספקו תמיכה חומרות בחמאס
Alyza D. Lewin:
 אבי ואני גם היינו אחראים על התביעה שהגיעה לבית המשפט העליון של ארצות הברית פעמיים, וסללה את הדרך עבור אזרחי ארצות הברית שנולדו בירושלים לרשום את מקום הולדתם בדרכונם האמריקאיים כישראל
Alyza D. Lewin:
 ולאחרונה, הובלתי את הקבוצה שייצגה את אבי זינגר, היצרן והמפיץ הישראלי של גלידת "בן אנד ג'ריס", בתביעה שלו נגד חברת הגלידה, שמנעה חרם שלא כחוק של ישראל
Alyza D. Lewin:
      אני כרגע משרתת כנשיאה של המרכז לזכויות אדם תחת החוק על שם לואי ד
Alyza D. Lewin:
 ברנדייס, ובתפקיד זה אני מדברת כמעט כל יום לתלמידים שחווים אנטישמיות, כמו שני התלמידים שהרגע שמעתם מהם
Alyza D. Lewin:
 הסיפורים שהם מספרים לי חולקים כמה דברים במשותף
Alyza D. Lewin:
 דבר ראשון, מנהלים בציבור לא מבינים אנטישמיות
Alyza D. Lewin:
 הרבה, כמו שמארק רוטנברג אמר, מסוגלים לזהות שנאת יהודים כשזה בא מעליונות לבנה, כמו צלבי קרס, צביעות בספריי על קירות או הכחשה מוחלטת של השואה
Alyza D. Lewin:
 אבל לעיתים, מנהלים לא מסוגלים או לא מוכנים לזהות צורות אחרות
Alyza D. Lewin:
 הם לא מבינים שאנטישמיות מופיעה בצורה אחרת בכל דור ודור
Alyza D. Lewin:
 הדבר העקבי האחד לגבי אנטישמיות הוא שלא משנה מה המאה, היהודים תמיד השעיר לעזאזל
Alyza D. Lewin:
 אנטישמיים מאמינים שהעולם יהיה מקום טוב יותר בלי היהודים
Alyza D. Lewin:
 היום יש לנו קולקטיב יהודי – אומת העם היהודי, ישראל
Alyza D. Lewin:
 אז היום, זה לא רק יהודים אינדיבידואליים שמואשמים, זה לעיתים קרובות אומת העם היהודי, ישראל, שממותגת כרשע
Alyza D. Lewin:
      לדוגמא, יש כאלה שמאשימים את ישראל כמפרה החמורה ביותר של זכויות אדם, בזמן שהם אדישים באופן מדהים להפרות בזכויות אדם של מדינות כמו צפון קוריאה, סוריה, סין ואיראן
Alyza D. Lewin:
 אנטישמיות תמיד חיפשה את היהודים, להתייחס ליהודים כחברה בלתי מתקבלת, לשלול מיהודים את מקומם בחברה
Alyza D. Lewin:
 היום אנטישמיות מחפשת לעשות אותו דבר לקולקטיב היהודי
Alyza D. Lewin:
 היא מחפשת למנוע את ארץ היהודים היחידה, את מקומה בקרב האומות
Alyza D. Lewin:
 ישראל היא המדינה היחידה בעולם שאומרים לה שאין לה זכויות להתקיים
Alyza D. Lewin:
 זו אנטישמיות עכשווית, אבל רוב העולם לא מזהה אותה ככזו
Alyza D. Lewin:
      הדבר הנפוץ השני הוא שרוב המנהלים בציבור לא מבינים ציונות בזהות היהודית
Alyza D. Lewin:
 הם לא מעריכים שיהדות היא דת אתנית, מערכת אמונות שמחוברת עמוקות למורשת תרבותית, מסורות, היסטוריה וארץ
Alyza D. Lewin:
 הקשר בין העם היהודי לארץ ישראל מחלחל ללוח השנה היהודי, מחזור החיים היהודי והאירועים, החוק היהודי, התפילה היהודית וההיסטוריה היהודית
Alyza D. Lewin:
 זה בלתי אפשרי להפריד בין השושלת היהודית שלנו לארץ הזאת
Alyza D. Lewin:
 היהודים הם הילידים של יהודה
Alyza D. Lewin:
 היום, להיות ציוני אומר שאתה מכיר וחוגג את החיבור של העם היהודי לעצמו ואת הקשר המוטמע העמוק לארץ ישראל
Alyza D. Lewin:
 זה אומר שאתה מאמין שלעם היהודי יש זכות להגדרה עצמית בחלק מהגבולות של ארץ המולדת שלנו
Alyza D. Lewin:
 זה לא אומר שאין לך ביקורת על המדיניות הישראלית
Alyza D. Lewin:
 אתה יכול לבקר את הממשלה הישראלית ועדיין להיות ציוני
Alyza D. Lewin:
 עבור רוב היהודים, הציונות שלנו היא חלק אינטגרלי מהזהות היהודית שלנו
Alyza D. Lewin:
     היום נטפלים לסטודנטים יהודיים יותר ויותר, הם מוטרדים ומורחקים יותר ויותר
Alyza D. Lewin:
 מנהלי האוניברסיטאות נכשלים בהגנה על הסטודנטים האלה כי הם חושבים באופן מוטעה שמה שהם רואים בקמפוס זה וויכוח פוליטי
Alyza D. Lewin:
 אבל אל תטעו, נידוי, הרחקה לשוליים או החרמה של יהודיים על בסיס מרכיב הציונות בזהותם היהודי זה לא ביטוי, זו התנהגות מפלה ולא חוקית, והיא חייבת להיות מזוהה ומטופלת בהתאם
Alyza D. Lewin:
 הדבר הנפוץ השלישי הוא שאנטישמיות בקמפוסים היא לא לגבי מדיניות של ישראל, היא לגבי הזכות לקיום של ישראל
Alyza D. Lewin:
 האנטישמיות בקמפוסים שאנחנו עדים לה כיום היא תוצאה של קמפיינים מאורגנים וממומנים היטב כדי לעשות דה-לגיטימציה ולהרוס את מדינת היהודים
Alyza D. Lewin:
 זה לא לגבי שמירה על גבולות 1967, זה לא על התיישבויות או אפילו התנחלויות
Alyza D. Lewin:
 אלה שאחראים על הובלת ההטרדה הזאת, יש להם מטרה אחת, והיא לסיים את קיומה של ישראל כארץ המולדת של העם היהודי
Alyza D. Lewin:
 אם אתם לא מאמינים לי, רק תסתכלו על המפה הזאת
Alyza D. Lewin:
 המפה הזאת הופצה על ידי סטודנטים לצדק בפלסטין – SJP - כחלק מקמפיין ששמו "deadly exchange"
Alyza D. Lewin:
 הקמפיין הזה מאשים את ישראל ואת היהודים באלימות משטרתית באמריקה
Alyza D. Lewin:
 ישראל לא קיימת במפה הזאת
Alyza D. Lewin:
 כל ישראל מסומנת כ"שטח כבוש"
Alyza D. Lewin:
 כשאנשים שרים "from the river to the sea, Palestine will be free" (מהנהר לים, פלסטין תהיה חופשיה) – זה, למפה הזאת הם מתכוונים
Alyza D. Lewin:
 בקמפוסים היום, המפה הזאת נהפכה למבחן אישיות
Alyza D. Lewin:
 להיות בצד הנכון של הצדק החברתי והגזעני, מופעל על סטודנטים לחץ לקבל את המפה הזאת ולמנוע מהיהודים את הזכות להגדרה עצמית בכל גבול של ארץ מולדתם של היהודים
Alyza D. Lewin:
      אז מה אתם יכולים לעשות? קודם כל, אני מעודדת את כל חברי הוועדה הזאת ללמד את עצמכם על אנטישמיות עכשווית
Alyza D. Lewin:
 תקראו את הברית הבינלאומית לזיכרון השואה, את ההגדרה של IHRA לאנטישמיות, ובמיוחד את הדוגמאות הכלולות
Alyza D. Lewin:
 שם תלמדו איך נוצרת אנטישמיות עכשווית