GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יורי שטרן: זה גם חלק מתוכנית על שצריכה להתבצע ואני חושב שאולי הוועדה יכולה ליזום את המפגש הזה בשיתוף כמה גורמים מרכזיים שיחד עם ההתאחדות יקבעו תוכנית כזאת ואז לעשות את זה.
אריה קלמנוביץ: אני מרחובות, ואני מבקש דבר אחד, אנשים בעירנו מבקשים להקים לנו אנדרטה של סטרומה ואפקורה.
אריה קלמנוביץ: זכור לי שבאשדוד אדם אחד נלחם על כך והקים את זה.
אריה קלמנוביץ: ברחובות אין מקום מסודר לאנדרטה, אנו רוצים מקום ששם נוכל לעמוד דום ולזכור את שמות הילדים, האמהות והזקנים.
אריה קלמנוביץ: אני פונים לסוכנות שתיתן לנו עזרה כספית.
צבי הנדל: על אותו נושא מקימים כמה אנדרטאות?
אריה קלמנוביץ: לא, יש בחולון, יש בכמה מקומות,
צבי הנדל: לדעתי זה גרוע , היה צריך לעשות אנדרטה אחת רצינית מכובדת,
אריה קלמנוביץ: בינתיים לא עשו, עשו בכמה מקומות וברחובות אנשים פונים אלי ומבקשים ממני להקים את זה.
צבי הנדל: תודה, הרב הלפרט,
שמואל הלפרט: אני רוצה לנצל את הזכות דווקא בתור יוצא רומניה לומר כמה מלים.
שמואל הלפרט: ראשית אני רוצה לומר שיהדות רומניה תרמה תרומה גדולה מאוד להתפתחותה של מדינת ישראל.
שמואל הלפרט: במסגרת העלייה מרומניה הגיעו לכאן
שמואל הלפרט: בשנות החמישים אנשי מדע ואנשי רפואה שתרמו תרומה חשובה מאוד למדינת ישראל בתחילת דרכה.
שמואל הלפרט: זאת היתה עלייה ברוכה מאוד שהגיעה לכאן ולא עשתה שום רעש, לא עזבה את הארץ גם בתקופה הקשה ביותר, ב’49- וב’50-, כשגרו בצריפים בפחונים וכו'.
שמואל הלפרט: לצערנו הרב עלייה זו לא קיבלה את ההתייחסות הראוייה שהיתה צריכה לקבל, אולי בגלל שלא עשו רעש.
שמואל הלפרט: כאן ידוע שמי שלא עושה רעש, מי שלא הופך שולחנות לא יכול להשיג הרבה.
שמואל הלפרט: חשוב מאוד לאפשר להתאחדות עולי רומניה שיוכלו למלא את תפקידם מה גם שמדובר בסכומים קטנים.
שמואל הלפרט: אנשי הסוכנות, לא מדובר כאן בכספים גדולים, לא מדובר כאן על אנשים שרוצים להתעשר על חשבון התאחדות עולי רומניה, מדובר בסכומים מינימליים שיאפשרו לשמור על הקשר עם יוצאי רומניה ועל היחודיות של עולי רומניה.
שמואל הלפרט: בנושא של החזרת הרכוש היהודי, אני הייתי לפני מספר חודשים ברומניה וביקרתי במשרדים שמטפלים בנושא זה.
שמואל הלפרט: אני חייב לציין שהמשרד מאורגן בצורה יוצאת מן הכלל.
שמואל הלפרט: מאות תיקים על כל ישוב.
צבי הנדל: איפה ראית את זה?
שמואל הלפרט: בבוקרשט, משרד מסודר ומאורגן בצורה יוצאת מן הכלל.
שמואל הלפרט: אני מסלוי, עיירה ממולדביה, שמונים קילומטר מיאס.
שמואל הלפרט: עניין אותי לבדוק מה נעשה שם, ביקשתי את התיק מסלוי, תוך דקה קיבלתי את התיק וראיתי בדיוק את בית הספר שבו שאני למדתי, את הרכוש של הקהילה והבניין של הקהילה, הכל היה מתוייק בצורה יוצאת מן הכלל.
שמואל הלפרט: חשוב מאוד לסייע לקהילה.
שמואל הלפרט: אומרים שיש 10,000 איש.
יורי שטרן: שתים עשרה, ב- 30 שנות עלייה ירדו חלק.
שמואל הלפרט: המציאות היא שכיום יש רישומים על 10,000.
שמואל הלפרט: זה מה שאני רוצה לומר, ישנם כאלה שאומרים שבגלל השלטון הקומוניסטי שהיה במשך חמישים שישים שנה, הרבה מאוד יהודים הסתירו את יהדותם.
שמואל הלפרט: כיוון שפחדו להרשם כיהודים.
שמואל הלפרט: יש האומרים שיש אפילו יותר מעשרים וחמש אלף יהודים ברומניה, כיום.
שמואל הלפרט: לדעתי זה המצב גם בחבר העמים, שיש הרבה יותר יהודים ממה שרשומים באופן רשמי.
שמואל הלפרט: יהודים אלה נמצאים במצב קשה מאוד, חשוב מאוד לעזור להם בכל מיני דרכים.
שמואל הלפרט: יש אמצעים לעזור להם, הסוכנות חייבת לעזור לקהילה הזאת.
מר נתן כהן: אני סגן יושב ראש התאחדות עולי רומניה בארץ ויושב ראש התאחדות עולי רומניה בבאר שבע ובנגב.
מר נתן כהן: לדעתי לא יכולים להתערב בעניינים הפנימיים של הקהילה היהודית שם ברומניה, אנחנו צריכים להתרכז בבעיות שלנו, הבעיות שלנו זה כמו שאמרת, הרכוש היהודי, קליטת עלייה, פרוייקטים לקליטת עלייה.
מר נתן כהן: מה שכן מפריע לי שאנחנו לא מקבלים את האינפורמציה מרומניה על ידי השליחה מרומניה.
מר נתן כהן: כמה עולים מגיעים?
מר נתן כהן: מתי הם מגיעים ולאן הם מופנים?
מר נתן כהן: אנחנו צריכים לאתר אותם בעצמנו וזה מאוד קשה.
מר נתן כהן: הבעיה היא פה שאנחנו לא מקבלים אינפורמציה ישירות מרומניה אלינו, לאיזה סניפים מגיעים, אני צריך לחפש אותם בבאר שבע, בירוחם, בדימונה, אני לא יודע איפה הם.
צבי הנדל: מר אזולאי, מילות סיכום.
אריה אזולאי: אנחנו בסוכנות מוגבלים ומשתדלים לדבוק בעידוד העלייה.
אריה אזולאי: בעיית ארגון הקהילה, גם הג'וינט פועל שם, כל הבעיות הסוציאליות העזרה ההדדית וכו', זה מוסדות אחרים.
אריה אזולאי: אי אפשר לשים את כולם במערכת אחת.
אריה אזולאי: אני מציע לעבור מהשלב שכולם אשמים לשלב של מה אנחנו עושים.
אריה אזולאי: בשלב של מה אנחנו עושים תמצאו שותפים, בשלב שכולם אשמים, אז הם ימשיכו לעשות עבודה קדושה, באשמה.
אריה אזולאי: זה הכל.
צבי הנדל: מר שוורץ, מילות סיכום.
מר זאב שוורץ: קודם כל אני מברך על עצם הדיון, ומבקש להודות לנציג משרד הקליטה, לד"ר דב בן יוסף, על שיתוף הפעולה.
מר זאב שוורץ: לגבי הסוכנות, יש לנו כוונות טובות, אני מבקש לקבל סיוע מכם כפי שהבטחתם לפני שבוע, כשישבנו.
מר זאב שוורץ: אני מזכיר לכם את ה- 30% מלפני שנה, שאין שום הצדקה שתקפיאו את זה, כי אם אנחנו לא נקבל את זה, אני מודיע פה, פה מחר אני סוגר את הדלת, ממילא ישיבות הנהלה עושים בכל מיני מקומות, בלי דלק אי אפשר לעשות שום דבר.
מר זאב שוורץ: אני לא יכול להרשות לעצמי שעתונים יכתבו שהוחזר צ'ק של שלוש מאות שקל, אני מקווה לדרך חדשה לטובה.
צבי הנדל: חברי הנכבדים, א', תודה לכל מי שהגיע לפה, ב', הגשתם את מה שאמרתי למי שלא היה מודע לזה בתחילת הדברים, יש פה הרבה אמוציות.
צבי הנדל: בדרך כלל, כמו בכל דבר, האמת היא באיזה שהוא מקום באמצע.
צבי הנדל: אם יש קטעים של חוסר הידברות, זה הנזק הכי גדול והקטילזטור הכי גדול לכעסים ולחוסר הבנה.
צבי הנדל: אני מבקש מכולם, ומאחר ואתה בכיר מהסוכנות, שיושב איתנו כאן, לקבל על עצמכם לעשות את הדיונים, להגיע להסכמות, לקבוע את כללי העבודה וכו'.
צבי הנדל: אני מאוד מבקש ממך שבעוד חודש חודשיים תשלח לי או למר אזולאי מכתב, על כך שאתה מודה לו שנפתרו הבעיות וכו', והעתק אלי.
צבי הנדל: אם אתה לא מודה לו, אז גם כן תכתוב.
צבי הנדל: הדבר הנוסף שאני מבקש מגבירתי הנכבדה מהקונגרס היהודי העולמי, על איל"ר, תשלחי לי, א', חומר רקע שמסביר ממה זה מורכב וספציפית על רומניה ומי אנשי הצוות.
סימונה קדמי: בשמחה רבה.
צבי הנדל: אני מאוד מודה לכולכם, כל טוב, הישיבה נעולה.
חברי הוועדה: מיכאל נודלמן מוזמנים: מיכאלה גרזון - סגנית מנהל אגף אכלוס, משרד הבינוי והשיכון פיני מור - עוזר מנכ"ל קליטה, המשרד לקליטת העלייה רותם פלג - רפרנט שיכון, משרד האוצר נילי גילמן - מועצת ארגוני עולים מיכאל גינקר
מנהלת הוועדה: עדכון הסיוע בשכר דירה לעולים חדשים בעקבות עליית הדולר
צבי הנדל: על סדר היום – עדכון הסיוע בשכר דירה לעולים חדשים בעקבות עליית הדולר, הצעה שהעלו חברי הכנסת יורי שטרן ומיכאל נודלמן.
מיכאל נודלמן: בתקופה האחרונה הדולר עלה ב-25%, ורוב האנשים משלמים את שכר הדירה בשקלים צמוד לדולר.
מיכאל נודלמן: הממשלה נותנת את הסיוע לשכר דירה בשקלים וגם הקצבאות מהביטוח הלאומי והשלמת הכנסה הן בשקלים.
מיכאל נודלמן: העולים משלמים לפחות 400 דולר שכר דירה, כאשר הם מקבלים רק 600 ₪ סיוע בשכר דירה.
מיכאל נודלמן: יוצא שגם עם השלמת ההכנסה והסיוע הממשלתי לשכר דירה, נשארים להם כ-1,800 שקל למחיה.
מיכאל נודלמן: לכן אני מבקש להפנות את תשומת לב משרד השיכון לכך שצריך לעדכן את הסיוע לשכר דירה.
מיכאלה גרסון: הקצבאות אכן נשחקו, המשמעות של הגדלת מענקי השתתפות בשכר דירה לנתמכים שאינם גרים עם בני משפחתם הוא לפחות 111 מיליון ₪.
מיכאלה גרסון: אבל זו לא הסמכות שלי, משרד האוצר הוא זה שצריך לתת את הכסף.
מיכאלה גרסון: ואכן ביקשנו מהאוצר הגדלת השתתפות בשכר דירה לנתמכים.
רותם פלג: נפח תקציב ההשתתפות בשכר דירה השנה הוא בסך הכל 1.6 מיליארד ₪, כך שהמשמעות של כל אחוז הגדלה הוא 16 מיליון ₪.
רותם פלג: הגדלת התקציב בהשתתפות בשכר דירה לכל הנתמכים משמעותו 160 מיליון ₪, וזה בלתי אפשרי בגלל מצוקה תקציבית.
צבי הנדל: אני מבקש להפנות את תשומת ליבה של הממשלה ולנצל את הפגרה כדי לבחון שנית את הסוגייה, בגלל שמדובר באוכלוסייה נזקקת שפגעו בה בשל אי עדכון הקצבאות של הביטוח הלאומי.
צבי הנדל: אני מעריך שהצעת חוק בנושא זה תעבור בכנסת ללא הסתייגויות ברוב קולות ובתהליך מהיר.
מיכאלה גרזון: גם משרד השיכון פנה בהצעה לממשלה לקבוע בצו הפיקוח על המחירים תקרה לשער הדולר בחוזי שכירות למגורים.
מיכאלה גרזון: הצעה זו לא מקובלת על שראש הממשלה ושר האוצר.
מיכאלה גרזון: נעשתה פנייה לאוצר לעדכן את מענקי ההשתתפות בשכר דירה ב-10%, כשיעור עליית הדולר, לנתמכים הגרים בגפם.
מיכאלה גרזון: ההצעה נדחתה.
צבי הנדל: מדובר בבעיה שמקשה מאוד על העולים ששוכרים דירות.
צבי הנדל: אני מציע לאוצר לחשוב פעמיים ולתת מענה לנושא, לפני שהוא יעלה בכנסת בצורת הצעת חוק.
צבי הנדל: אני מבקש לקבל דיווח בנושא בשבוע הראשון שלאחר הפגרה.
אבשלום וילן: בוקר טוב לכולם.
אבשלום וילן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת.
אבשלום וילן: יושב-ראש הוועדה חבר-הכנסת צבי הנדל נקרא לראש הממשלה והוא ביקש ממני להחליפו.
אבשלום וילן: על סדר-היום שני נושאים: הוראת העברית ושיעורי עזר לתלמידים עולים בבתי-הספר, ואולפנים ללימוד השפה העברית.
אבשלום וילן: על שולחנכם הונח חומר רקע שהוכן על-ידי מרכז מחקר ומידע של הכנסת, על אולפנים להנחלת הלשון העברית ותלמידים-עולים במערכת החינוך, ומדיניות לשונית – היחס לשפת המוצא של העולים.
אבשלום וילן: על-פי החומר שקראתי, כבוד המנכ"לים, הבנתי שהנושא לא פשוט.
אבשלום וילן: יש פה נתונים, שאני מניח שהם מצויים גם בידכם, שמספר התלמידים-עולים הלומדים באולפניות בשנת 2000 היה 48% מהעולים.
אבשלום וילן: בחטיבת הביניים למדו במסגרות אולפניות ובחטיבות העליונות 7%.
אבשלום וילן: יש בעיה לגבי שיעורי עזר בכתות שבהן פחות מ-13 תלמידים בכתה.
אבשלום וילן: הבנתי שיש גם בעיות לגבי רמת המורים שלא הוכשרו לתת שעורים בעברית כשפה שנייה.
אבשלום וילן: אני מכיר, מניסיוני, את השיטה האמריקאית של אנגלית כשפה שנייה, ואני מוכרח להודות שיש הרבה דברים שאין ללמוד מהאמריקאים, אבל הדבר שהיה שם בהחלט מאד מרשים הוא מערכת האינטגרציה של ילדים מכל העולם, איך הם משתלטים על השפה, איך כל המערכת של אנגלית כשפה שנייה היא BUILT IN בתוך בתי הספר מגן המעבר ועד לאחר מכן.
4400: כשפה ראשונה.
אבשלום וילן: לא, אבל הם נותנים את העזרה.
אבשלום וילן: יש שם כתה שבעצם רצה לאורך כל היום והם מביאים את התלמידים לאותה רמה תוך כמה חודשים, כאשר הם עושים הכל בתוך המסגרות הקיימות.
אבשלום וילן: הם גם דואגים שהתלמידים לא יפסידו חומר ועוזרים להם להשלים את החומר במשך היום.
אבשלום וילן: בדפים שלפנינו ראיתי שחלק מהבעיה היא כתוצאה מכך שהתלמידים יוצאים לשיעורי עברית, מפסידים את החומר שנלמד בכתה, והם צריכים לקבל השלמה.
אבשלום וילן: מאחר שארצות-הברית היא מדינת הגירה יש בה מערכת מאד משוכללת, והניסיון האמריקאי הוא בהחלט מעניין בתחום זה.
אבשלום וילן: זה הנושא ואני מציע שמנכ"לית משרד החינוך רונית תירוש תציג את הנושא ואחר-כך נתייחס אליו.
אבשלום וילן: בבקשה.
4400: למעשה יש שתי בעיות שנתבקשנו להשיב עליהן כאן היום.
4400: 1.
4400: השפה העברית בקרב העולים, הן התלמידים והן המבוגרים.
4400: 2.
4400: אולפנים בקיבוצים, שאחר-כך נתייחס אליה, אם תרצה.
4400: אתחיל בנושא של תלמידים.
4400: המצב היום הוא כזה שבקרב עולים יש הבחנה בין עולים יוצאי חבר העמים לבין עולים יוצאי אתיופיה.
4400: ההבחנה נעשית לגבי המשאבים שהם מקבלים ואורך הזמן שניתן להם.
4400: לעולים מחבר העמים זה נע סביב שלוש שנים ולעולים יוצאי אתיופיה זה נע סביב עשר שנים.
4400: האולפנים שמקבלים התלמידים הללו נמצאים בבתי-ספר, ויש מספר וריאציות, כאשר זה נע מכתה שהיא כל-כולה לנושא השפה ואחר-כך שילוב הדרגתי, כל ילד על-פי היכולת שלו, על-פי קצב ההתקדמות שלו, ויש מקומות שהשילוב נעשה מייד בכתה עצמה.
4400: זאת אומרת, הילד לא יושב בנפרד אלא הוא בתוך הכתה והוא מקבל את העזרה תוך כדי הלימוד בכתה.
4400: דרך אגב, ממחקרים שאני התוודעתי אליהם נאמר שילדים בגילאים הצעירים יותר ראוי ורצוי לשלב אותם מייד בכתה ותוך כדי הם ילמדו את השפה.
4400: ככל שהם מתבגרים דרושים ההפרדה והלימוד בצורה פרונטלית כלימוד של שפה, ואחר-כך שילוב בכתה.
4400: הצטערתי לקרוא מספר מחקרים שנעשו לאחרונה, גם כן על-ידי פרופ' אילנה שוהמי מאוניברסיטת תל-אביב, וגם מחקרים שאנחנו הזמנו, לפיהם הרמה של התלמידים אחרי שהם לכאורה קיבלו את העזרה בעברית, היא לא הרמה הנדרשת להם לתפקוד תקין.
4400: וגם אם אני מסתכלת על סוף הדרך, כשהם נבחנים בבחינות בגרות, המצב הוא לא כזה כמו שציינת בארצות-הברית, ובוודאי יש לנו ממה ללמוד.
4400: בעקבות הנתונים הלא קלים הללו – כי המשאבים ניתנים, אבל הם כנראה ניתנים בצורה לא יעילה – אנחנו מגבשים לאחרונה תוכנית, יחד עם פרופ' הילית אולשטיין.
4400: אנחנו מתכוונים, יחד עם האקדמיה ועם אנשים מהשדה ומהמשרד כמובן, להציע תוכנית חלופית איך להשתמש באותם משאבים על-מנת לקבל תפוקות טובות יותר.
4400: אני חייבת לציין בענין הזה שאין באופק בשורה שלי שאנחנו נגביר ונגדיל את המשאבים.
4400: לעומת זאת, בעקבות הקיצוץ האחרון שהושת על משרד החינוך, שנע סביב חצי מיליארד שקלים, וזה קיצוץ קשה ועמוק, הסעיף היחיד שלא נגעתי בו וביקשתי לא לקצץ בו אפילו אגורה הוא סעיף העולים.
4400: כלומר, אמרתי שאם אין לי תוספות, לפחות לא ניגע בסעיף הזה.
4400: מתוך אלף סעיפים תקציביים שיש למשרד, בששה מהם לא נגעתי, וביניהם הנושא של קליטת עלייה.
4400: לגבי התוכנית, נמצא אתנו עודי בהט, אחראי על נושא הקליטה במשרד החינוך.
4400: אני מציעה שהוא ירחיב מה בדיוק אנחנו רוצים לעשות על-מנת לייעל את השימוש במשאבים שנמצאים כרגע בידינו.
4400: לגבי קליטת מבוגרים, נמצא אתנו ד"ר פרץ.
4400: העולים המבוגרים מקבלים עוד פחות מהתלמידים.
4400: הם מקבלים 500 שעות, שמתפרסות על כחמישה חודשים, חמישה ימים בשבוע.
4400: בעבר, כשגם היה כסף וגם היתה עלייה גדולה יותר, היה אולפן ב' לעולים.
4400: כרגע אין לנו אולפן ב', רק אולפן א', ואין ספק שזה לא מספיק.
4400: מתוך האולפנים למבוגרים אני חייבת לציין את האולפנים המקצועיים לרופאים ולאנשי מקצוע אחרים, שבהם מקבלים קצת יותר שעות משום ששם אנחנו חוברים למשרד הקליטה ונותנים גם תוספת של שעות בעברית מקצועית למקצוע עצמו, ולכן מצבם קצת יותר טוב.
4400: אבל ככלל, המבוגרים מקבלים 500 שעות באולפן א'.
4400: זה לא מספיק, אבל זה מה שיש.
אבשלום וילן: הבנתי גם שבזמנו עזרתם לתלמידי תיכון בתרגום חומרים.
אבשלום וילן: גם זה הופסק?
אבשלום וילן: אין יותר תרגום חומרים לרוסית, אמהרית וספרדית?
4400: יש פחות תרגום חומרים לרוסית ולאמהרית.
4400: על ספרדית לא ידוע לי.
ויקטור בריילובסקי: על-פי מה שאני יודע אני יכול לעשות השוואה בין מה שהיה לפני 15 שנה ומה קורה עכשיו.
ויקטור בריילובסקי: אני זוכר שלפני כ-15 שנה התלמיד היה מקבל כמה חודשים רק ללימוד עברית, וכשהוא כבר הגיע לאיזו שהיא רמה, הוא התחיל ללמוד בכיתה רגילה, ובמקביל המשיך ללמוד עברית.
ויקטור בריילובסקי: היום התלמיד מתחיל ללמוד בכיתה מהשבוע הראשון והוא לא מבין דבר.
ויקטור בריילובסקי: במקביל הוא לומד עברית פעם או פעמיים בשבוע, אבל אלה לא לימודים עם מורה מקצועי אלא לימודים עם מורה-חיילת או עם בת שירות לאומי.
ויקטור בריילובסקי: זאת אומרת, אלה לא לימודים מקצועיים וגם התוצאה היא כזאת.
ויקטור בריילובסקי: זאת אומרת, לא רק שהם לא קולטים את השפה, הם יורדים מבית-הספר והולכים לרחוב, ואנחנו יודעים מה קורה אתם אחר-כך.
ויקטור בריילובסקי: התלמידים מאבדים את האינטרס בלימודים מפני שהם לא יודעים מה קורה בסביבה.
ויקטור בריילובסקי: זה דבר גרוע מאד.
אבשלום וילן: חבר-הכנסת בריילובסקי, ברשותך, אנחנו נמצאים כעת בשלב הצגת הנושא.
אבשלום וילן: עכשיו תהיה התייחסות.
אבשלום וילן: אבל לפני שאנחנו עוברים למר בהט, מנכ"ל משרד הקליטה ביקש להתייחס לנושא.
רונן פלוט: לפני שבוע ישבנו עם אנשי משטרה, ולצערי הרב, מנתונים שקיבלנו מהמשרד לביטחון פנים מתברר שאחוז מאד גבוה דווקא של בני נוער עולים חדשים ביישובים שקלטו הכי הרבה עולים חדשים כאילו קיבלו עונש ובהם אחוז הפשיעה, אחוז המשתמשים בסמים ובאלכוהול הוא גדול.
רונן פלוט: באותה שיחה התברר לנו שצריך לעשות ניתוח ולראות ממה זה נובע.
רונן פלוט: אנחנו עוד פעם חוזרים לנושא של תלמיד נכנס לכיתה ואחרי שנת הלימודים באולפן, כשהוא צריך להמשיך ללמוד ללא שום עזרה בעברית הוא לא מבין את החומר, וזה לא מעניין אותו להיות בכיתה, אך ורק מפני שהוא לא מבין את החומר ומפני שקשה לו בשפה עברית, הוא מתחיל להעדר מהכיתה ולהסתובב במקומות אחרים והתמונה היא מאד-מאד קשה.
רונן פלוט: אני מדבר על שימוש באלכוהול, סמים, ועל מספר תיקים שנפתחו בשנת 2001.
רונן פלוט: אני ישבתי עם מנכ"לית משרד החינוך ושנינו יחד חושבים שצריך לעשות מאמץ עילאי ולשנות את המצב בנושא הזה.
רונן פלוט: ברור לכולם שלו היו לנו תקציבים אחרים ודאי שהיינו עושים את העבודה בצורה הטובה ביותר.
רונן פלוט: עם זאת, גם מנכ"לית משרד החינוך וגם אני מבינים שצריך לעשות מאמץ בכיוון הזה, ויש להניח שתוך שבוע-שבועיים אנחנו גם נסכם דברים בנושא הזה.
רונן פלוט: אני רוצה לומר עוד דבר.
רונן פלוט: אין כמעט יום אחד שאני לא מקבל טלפונים מראשי רשויות מקומיות, שמתלוננים איך יכול להיות עולה חדש שעלה מאתיופיה לפני 15 שנה, שהוא מוכר כעולה חדש.
רונן פלוט: או עולה חדש שעלה מרוסיה לפני עשר שנים, בתחומים מסוימים הוא מוכר כעולה חדש.
רונן פלוט: איפה הפלא?
רונן פלוט: בחינוך, עולה חדש מוכר שנה אחת.
רונן פלוט: למה דווקא במערכת החינוך הוא מוכר רק שנה אחת?
רונן פלוט: אני פונה אל ועדת העלייה והקליטה של הכנסת, אם אפשר לתגבר את משרד החינוך בתקציבים ולשנות את ההגדרה הזאת משנה לפחות לשלוש שנים - - -
עודי בהט: בכיתת אולפן הוא לומד חמישה חודשים.
רונן פלוט: ובזה הוא סיים.
עודי בהט: עולה חדש מרוסיה מקבל אולפן בין שלושה לחמישה חודשים, עם ניידות של השתלבות בכיתה כדי שהוא לא יפסיד חומר.
עודי בהט: הוא ממשיך להיות נתמך בשיעורי עזר להוראת העברית עד שנתיים בבית-ספר יסודי ובחטיבת ביניים, ובחטיבה העל-יסודית – שלוש שנים.
רונן פלוט: לי יש נתון אחר.
עודי בהט: נכון מה שנאמר פה, שהנתונים של המשטרה על מידת העבריינות בקרב נוער עולה הם באמת יותר גדולים מאשר אצל נוער יליד הארץ.
עודי בהט: זה גם נכון שחלק מאד גדול של נוער עולה נמצא ביישובים שמצבם הסוציו-אקונומי מאד נמוך וההתחברות לאותם מקומות לא מותירה לו הרבה אפשרויות, והמדיניות הזאת של שיבוץ מרכזי קליטה ושל אכלוס העולים לא נתון בידי משרד החינוך, ובכל מקרה זאת בעיה.
עודי בהט: זה גם נכון שהבסיס לכל הענין וגם להרגשת הניתוק של הילדים הם בהחלט בנושא של הוראת העברית, וגם בהקשר של ההשתלבות התרבותית-חברתית.
עודי בהט: אלה שני אלמנטים שבהחלט מחברים את הילד לכיתה ובסופו של דבר עשויים לעזור במניעת הנשירה ובמניעת תופעות שמר פלוט ציין בצדק בדבריו.
עודי בהט: אנחנו עוסקים כרגע בגיבוש תוכנית, בין השאר על רקע הפגישה שהיתה למנכ"לים בנושא הזה, כאשר אנחנו נעזרים בפרופ' אולשטיין שמרכזת צוות היגוי מאד גדול בנושא של הוראת השפה בשלושה מעגלים.
עודי בהט: המעגל האחד הוא הוראה אולפנית של עולים שבאו זה עתה ועדיין באים מדי שבוע מארגנטינה ומאתיופיה, שצריכים את המסגרת האולפנית, כיתות קלט כאלה ואחרות.
עודי בהט: זה גם נכון כפי שהמנכ"לית ציינה קודם, שבחינוך היסודי לא מומלץ להוציא את הילד ממסגרת אולפנית נפרדת אלא לשלב אותו תוך כדי, וזאת בין היתר בגלל החסך היחסית נמוך שיש לו ובגלל הטווח הקצר שיש לו להשלמת הפערים, ולכן אנחנו ממליצים בקטע הזה דווקא על הוראה בתוך הכיתה.
עודי בהט: המעגל השני הוא גיבוש אסטרטגיות הוראה למורים בכל המערכת, שמלמדים את הכיתות שבהן שולבו תלמידים-עולים, מתוך הצורך להתייחס לתלמידים אלה באופן מיוחד גם בתוך הכיתה המשלבת.
עודי בהט: המעגל השלישי, שהוא יותר מערכתי, יותר קשה, הוא הענין של ההתייחסות למורה לעולים כאל פרופסיה על כל המשתמע מכך, כולל הכשרתו, השתלבותו, ליוויו והדרכתו.
עודי בהט: אנחנו תומכים מאד בהקמת אולפנים מרכזיים, גם מרכזיים לערים במידה שאין ברירה, מכיוון שמספר העולים ירד, כפי שנאמר כאן, וגם באולפנים בית-ספריים.
עודי בהט: אנחנו עושים את זה על-ידי גיבוש תוכנית לאולפנים, מתכוונים להפיק חומרי למידה אחידים, עם מבחני משוב ומבחני הישגים אחידים בכל האולפנים על-מנת שאפשר יהיה לעקוב אחרי הדברים מול הממוצע הארצי ולאו-דווקא מול הממוצע של אותו ישוב שיכול להיות יחסית נמוך לממוצע הארצי, וביצירת מערכת השתלבות מאד גדולה לכל המורים המלמדים תלמידים-עולים, וזה נעשה בכל המערכת.
עודי בהט: עם זאת יש צורך מאד גדול בהפקת חומרי למידה שיאפשרו להתקדם בתחום הזה.
עודי בהט: שמעתי את הדברים שנאמרו לגבי מורות-חיילות ובנות השירות הלאומי.
עודי בהט: גם בקטע הזה אנחנו מתכננים יותר התמקצעות, ומדובר פה על כ-500 בנות שעושות עבודה מאד-מאד חשובה במערכת.
עודי בהט: יש להן אפילו יתרונות גדולים יחסית כעוסקות ראשן ורובן בנושא הזה, עם הכשרה, לא מספיקה אולי, ואנחנו מתכוונים גם בקטע הזה להוביל אותן לאורך הדרך עם הרבה מאד עזרה.
עודי בהט: בתקופה הקרובה מאד נקיים, בנוסף לאולפנים שיזכו גם לתוספת של שעות על-מנת לקיים מערכת לימודים סבירה בהיקף גדול באולפן עצמו, גם השתלמויות למדריכים שילוו את המערכת במכללות להכשרת עובדי הוראה.
עודי בהט: בכל אחד ממחוזות המשרד יתקיים כבר בשנה זו ובשנה הבאה מאמץ בכיוון הזה.
עודי בהט: אני מקווה שכל התהליך הזה יביא בכל מקרה לשינוי משמעותי.
אבשלום וילן: מר בהט, הנייר שהונח לפנינו על-ידי מרכז מחקר ומידע של הכנסת אומר כך: נערך משוב ארצי ב-1996, שהוא מאד בעייתי מבחינת התוצאות.
אבשלום וילן: בכיתות ד' ממוצע ההישגים של תלמידים-עולים נמוך ב-18.2% מממוצע ההישגים של תלמידים ותיקים.
אבשלום וילן: בכיתות ח' – נמוך ב-33.7% מהתלמידים הוותיקים.
אבשלום וילן: כלומר, יש פה פער שאני לא בטוח אם בחמש השנים שעברו הוא נסגר, והוא כנראה BUILT IN כשאתה נכנס.
אבשלום וילן: אמרו פה ארבע נקודות עיקריות, ולא שמעתי, פרט לעובדה ש"אנחנו מתאמצים", "נראה", "יהיה בסדר" וכו', מה אתם עושים.
אבשלום וילן: כתוב פה במפורש, גם לפי הנתונים של גב' רחלה שיפר ואחרים שהציגו פה בישיבות – 1.
אבשלום וילן: בשיעורי העזר מצויים הפסד לימודים בהפרדה מכיתת האם.
אבשלום וילן: מה אתם עושים עם זה?
אבשלום וילן: 2.
אבשלום וילן: הלימוד המשותף בשיעורי עזר של תלמידים, שזמן עלייתם שונה, מעכב קידומם של כלל התלמידים העולים הלומדים באותה קבוצה.
אבשלום וילן: 3.
אבשלום וילן: דיברת עליו חלקית – חוסר מקצועיות המורים בהנחלת שפה שנייה, או השלמת משרה, או מורות-חיילות וכו', אין מקצועיות מספקת.
אבשלום וילן: 4.
אבשלום וילן: למורים אין נגישות לכלי עבודה ללימוד שפה, מעבדות לשוניות, סרטי וידאו, קלטות וכו'.
אבשלום וילן: יש פה ארבעה פרמטרים.
אבשלום וילן: אנא התייחסותם, לא בכללי – תשמע, יהיה בסדר, סמוך, בבוקר נקום, ואני מוסיף: שיר חדש בלב – מאה אחוז.
אבשלום וילן: תכל'ס, האם אתה יכול לתת לנו נתונים מה אנחנו עושים בשביל מדינה?
עודי בהט: שיעורי העזר ניתנים לתלמידים עם נקודות מוצא שונות.
עודי בהט: אנחנו מציעים מודלים לעבודה בכיתות, לאו-דווקא להוצאת הילד החוצה.
עודי בהט: בשניים מתוך שלושה המודלים, שנעשו, אגב, ברוב בתי הספר, המורים נמצאים בתוך הכיתות, ואם כבר מוציאים ילדים, זה נעשה תוך תיאום מלא עם המורה בכיתה, על-מנת שהחומר יהיה בדיוק מתאים.
עודי בהט: להיפך, בחלק גדול מהמקרים זאת אפילו הוראה מתרימה ולא הוראה שבאה להשלים פער.
עודי בהט: זה בקטע של שיעורי עזר.
עודי בהט: הממוצע של הפערים באחוזים הוא בהחלט קשה.
עודי בהט: עם זאת צריך לקחת בחשבון שהממוצע הזה עוסק בכל התלמידים-עולים, וביניהם תלמידים לא מעטים שבאים מחברה לא אוריינית, שנקודות ההתחלה שלהם הן כל-כך קשות, וגם אם נגיע להישגים מאד גבוהים, עדיין הפערים האלה לא יכולים להימחק במשך זמן כל-כך קצר.
4400: אני רוצה לומר משהו אמיתי לגמרי.
4400: יש משאבים.
4400: אני לא יודעת אם מספיק, אבל יש, והם לא ניתנים בצורה יעילה.
4400: מאד לא נוח לי להגיד "נעשה, ויהיה".
4400: אבל בעובדה, מה שאנחנו עושים כרגע הוא לא מספיק.
4400: מה שהילדים מקבלים הם לא מקבלים טוב.
4400: הכי טוב היה אם הייתי יכולה להצמיד מורה לכל תלמיד, ואז כל אחד ברמה שלו מתקדם גם בקצב שלו.
4400: מאחר שאין סיכוי שזה יהיה, מנסים בווריאציות שונות לקחת קבוצות, כל ילד מביא אתו את ה"ואוצ'ר" שלו, לקחת שלושה ילדים אז ה"ואוצ'ר" גדל לסך הילדים, וכך גם עם חמישה ילדים.
4400: אבל ככל שמספר הילדים בקבוצה גדל, האפקטיביות פר-ילד יורדת.
4400: זו הסיבה שנעצרנו וכרגע יושבים עם פרופ' אולשטיין, שהיא מומחית בהוראת העברית, ועם אנשים נוספים מהאקדמיה, והכוונה היא לא למשוך את זה לטווח ארוך יותר, אלא לשבת ולקבל מודלים ופורמטים נכונים יותר איך לעבוד עם הילדים, ואת זה נוציא כהנחיה לבתי הספר.
אבשלום וילן: מתי להערכתכם תהיה תוכנית עבודה בעקבות הדיונים האלה?
עודי בהט: בין חודשיים לשלושה חודשים.
אבשלום וילן: זאת אומרת, לקראת שנת הלימודים הבאה תעמדו עם תוכנית כלל ארצית איך מתמודדים עם לימודי השפה כמשנה?
עודי בהט: כן, בדיוק.
אבשלום וילן: אני מניח שאתם יודעים את זה לא פחות טוב ממני, אבל אני מציע לכם לבדוק את המודל של ה-ESL האמריקאי שפועל כבר שנים והוא רץ עם תוצאות, ותבדקו מה ניתן לעשות.
4400: פרופ' אולשטיין מכירה את זה והיא בוודאי תביא את זה לוועדה.
אבשלום וילן: אני מבין שאתם לא מערערים על הנתונים שהציג פה מנכ"ל משרד הקליטה.
אבשלום וילן: שמענו זאת גם בדיונים קודמים, וגם חבר-הכנסת בריילובסקי דיבר על זה – שהילדים לא מצליחים להתמודד עם השפה, שהם לא מצליחים להיקלט במסגרת בתי הספר ויש לזה מחיר חברתי מאד כבד בהמשך.
אבשלום וילן: אני לא מדבר רק על עקומת פשיעה, אני מדבר בכלל על כל ההשתלבות אחר-כך בחברה, בשירות הצבאי, בהרגשה הכללית במשפחות.
אבשלום וילן: בעצם נוצר פה מעגל קסמים של תסכול מתמשך.
אבשלום וילן: השאלה אם יש פה גורמים נוספים.
ד"ר מלה תבורי: לצד המאמצים שנעשים בארץ חשוב לציין בדיון הזה שילד עולה שמגיע וכבר שולט בשפה העברית מצבו טוב לאין ערוך ממצבו של ילד שצריך ללמוד את השפה.
ד"ר מלה תבורי: זה הכלי החשוב ביותר ולכן צריך לציין פה את מערכת בתי הספר של משרד החינוך בחבר המדינות, בתי-ספר יום א' ובתי-ספר מלאים שמקנים את הידע בשפה העברית כהכנה לעלייה.
ד"ר מלה תבורי: צריך לציין גם את האולפנים, שגם הם כלי חשוב, במקום שהאולפן מתאפשר.
ד"ר מלה תבורי: הערה שנייה.
ד"ר מלה תבורי: במיוחד בוועדה זו הוזכרה החשיבות של השפה העברית ככלי תרבותי, והבעיה של העדר השפה העברית בחיי היום-יום ובתרבות של העלייה הנוכחית, ולכן חשוב להדגיש את חשיבות הנושא.
רונית רדא: אני לא יודעת אם אני מתחברת לדברים שמנכל"ית משרד החינוך אמרה כרגע, שזה לא ענין של חוסר משאבים.
רונית רדא: אני רוצה לציין כעולה חדשה שנקלטה, שבמקום לימודים הוציאו אותנו משיעור מסוים – נניח אנגלית במקרה שלי – ונתנו תגבור אחר בעברית.
רונית רדא: אני שמחה שאמרתם שאולי צריך לבדוק עוד פעם את הדרך שבה ניתנים שיעורי עזר או שעות עולים.
רונית רדא: כי יכול להיות שמתגברים את העולה החדש בעברית, אבל זה יוצר חסכים באנגלית, ועד היום יש לדבר הזה השפעה מאד קשה.
רונית רדא: מר בהט עד לכך שאנחנו מפעילים לימודיה בשעות אחר-הצהרים עם הישגים מרשימים.
רונית רדא: אולי באמת צריך לחזק את הארגונים האלה שעושים מאמץ כדי לקדם את יוצאי אתיופיה שמנסים להגיע להישגים טובים בלימודיות ובשיעורי עזר.
מילנה אבז: אני רוצה להתייחס לשיעורי עזר, שזו שאלה שנוגעת יותר למשרד החינוך.
מילנה אבז: כל בית-ספר מקבל משאבים כדי לתת לתלמידים שיעורי עזר.
מילנה אבז: השאלה היא אם יש איזו שהיא מסגרת שמחייבת אותם לתת את זה, ואם הכסף הזה באמת הולך לשיעורי עזר, והאם יש איזו שהיא אפשרות לפקח שכל תלמיד מקבל את השעות שלו.
מילנה אבז: ואם הוא נפלט, אם אפשר להעביר את המשאבים שמופנים לשעות העזר למסגרות שמטפלות באותו תלמיד.
מילנה אבז: זאת אומרת, אם יש אפשרות לתת לכל תלמיד את מה שמגיע לו ושלא תהיה ניידות יתר עם הכסף שמגיע לכל תלמיד ותלמיד.
עודי בהט: כל תלמיד מקבל את השעות שהוא צריך לקבל.
עודי בהט: המחנכים מפקחים על כך והמנהלים צריכים לתת דין-וחשבון על מערכת שעות של כל תלמיד ושל כל מורה.
4400: לא, היא שואלת אם ילד שנפלט מהמערכת לוקח את ה"ואוצ'ר" שלו, או שהוא כבר עובר לטיפול אחר.
עודי בהט: אם הוא עובר למוסד אחר, אין על זה פיקוח.