GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנוך צמיר: כלומר, ברגע שיש דרישה של מערכת הגיור שהילדים ילמדו אך ורק במערכת של הממלכתי-דתי, זה מיד משפיע על יכולות שלנו לתת שירותי חינוך הוגנים, נכונים, וכמה שיותר קרובים למקום המגורים.
חנוך צמיר: כי אם אתה מגיע למקום כמו טבריה ואתה צריך להסיע ילדים עד קצרין, אז אתה מבין בדיוק על מה אני מדבר.
חנוך צמיר: בענין הזה עלה רעיון, שאני חושב שהוא טוב.
חנוך צמיר: משרדנו בעדו, ואני חושב שגם משרד החינוך בעדו, רק מערכת הגיור לא אוהבת אותו ולא נותנת לנו ליישם אותו, והוא לשבץ את הילדים של המשפחות הנמצאות בתהליך גיור בממלכתי הרגיל, תוך כדי תוספות - - -
צבי הנדל: כן, אבל השאלה במשרד החינוך היתה למה אי-אפשר מראש לחשוב על זה ושאת המגורים לא יתנו בטבריה.
חנוך צמיר: אני חושב שנתתי את ההסברים ואני אחזור אליהם, אבל אני חושב לפתור את הבעיה בצורה אמיתית, אם אכן ההצעה הזאת תתקבל, ואז נוסיף ונשלים ונתגבר את היהדות בממלכתי.
חנוך צמיר: המערכת המגיירת לא אוהבת את הרעיון הזה.
חנוך צמיר: אני חושב שאברהם נגוסה יודע בדיוק על מה אני מדבר, ואם אתה תגרום למי שמקבל החלטות בנושא הזה כן לקבל את הרעיון, אז נסיע פחות ילדים מרחקים ארוכים ומיותרים.
חנוך צמיר: להערה שלך, כבוד היושב-ראש, יש כמובן מגבלה של תקציב.
צבי הנדל: יש ויכוח, לא אתה קובע בו.
צבי הנדל: אתה עכשיו מסביר לי איך אפשר לפתור את הבעיה בתנאי שהוא יעשה מה שאתה רוצה.
צבי הנדל: לא, הוא רוצה שאתה תעשה מה שהוא רוצה.
חנוך צמיר: אני חושב אבל שלגיטימי שאנחנו נגיד גם את דעתנו, ולו רק לצורך הפרוטוקול כדי שמי שיקרא פעם את הפרוטוקול יבין שזה לכאן ולכאן.
חנוך צמיר: לגבי השאלה היותר פרקטית שלך.
חנוך צמיר: ובכל זאת, כמובן שבמגבלות התקציב ובמגבלות מיקום האתרים, אנחנו לא יכולים לשכור את האופטימום.
חנוך צמיר: היינו שוכרים את האופטימום ומתקרבים כמה שיותר למערכת שיכולה לתת את שירותי החינוך – אני לא מסתיר, זה קשה, ודוגמה לכך היא רתמים עד כמה שזה לא מוצלח.
חנוך צמיר: לגבי שאלת הגיור והאם דוחקים באנשים לצאת ממרכזי הקליטה.
חנוך צמיר: מוסכם על המערכת המגיירת ועל מערכת בתי הדין הרבניים שאנשים ישהו במרכזי הקליטה 12 חודשים – מסיבות נוספות, אבל אחת הסיבות העיקריות ואחד המנחים החשובים הוא שאכן כל תהליך הגיור יסתיים ב-12 חודשים.
חנוך צמיר: לא תמיד אנחנו עומדים בהנחה הבסיסית הזאת, לצערי.
חנוך צמיר: כשאני אומר "אנחנו" אני מתכוון למערכת המגיירת.
חנוך צמיר: רק אתמול הייתי בדיון עם הרב אלי בן-דהאן, מנהל מערכת בתי הדין הרבניים, והוא הבטיח שנית לעשות כל מאמץ לסיים את תהליכי הגיור בתוך 12 חודשים, ואז ירווח גם לאנשים וגם למערכת.
חנוך צמיר: כי אני רוצה שתבינו, אנשים עוזבים ואלה מיטות חמות אחרות לקליטה החדשה של המטוסים שמגיעים.
חנוך צמיר: כך שיש אינטרסים זהים גם לאנשים עצמם, כי זה כמובן המפתח לקליטה בחברה הישראלית, וגם לנו כמערכת מאכלסת.
חנוך צמיר: היה ולא עומדים בתכנון הזה, אנחנו לא גורמים בצורה של הקשחה, כפי שרמזת כאן, לאנשים לצאת בעל-כורחם.
חנוך צמיר: להפך, למרות שאולי זה פוגע בתכנון האכלוס שלנו, אנחנו לא מגיעים לשלב הזה אלא מנסים שכל המערכת תעמוד ביעד שהוא 12 חודשים.
חנוך צמיר: לגבי תעסוקה.
חנוך צמיר: לא נסתיר, זו בעיית אמת בקרב בני העדה.
חנוך צמיר: עם זאת, אני חושב שכן התקדמנו ואנחנו כן עושים דברים שהם חדשים ומשמעותיים.
חנוך צמיר: למשל, מרכזי הצעירים לעולים החדשים שמגיעים.
חנוך צמיר: אני מניח שאנשים הקרובים לתחום יודעים שהיום יש לנו חמישה מרכזי קליטה מיוחדים לצעירים המגיעים בשנה האחרונה, שהאוריינטציה במרכזי הקליטה הללו היא בדיוק התעסוקה, ומעבר לעברית הם מקבלים השלמות באנגלית ובמחשבים, במה שאנחנו קוראים טרום-תעסוקה, כדי שבאמת יוכלו להיכנס לאחר-מכן לקורסים להכשרה מקצועית המסודרים יותר.
חנוך צמיר: אני רואה בזה הישג, אני רואה בזה פריצת-דרך.
חנוך צמיר: זה עדיין לא נותן תשובה למבוגרים יותר, זה עדיין לא נותן תשובה לאלה שכבר הרבה שנים בארץ, וגם הם נמצאים באותם אחוזי אבטלה שאנחנו מכירים.
חנוך צמיר: אני קצת חולק על אחוזי האבטלה של מרכז "אדווה" שפורסמו כאן.
חנוך צמיר: אם נעשה פילוח נכון של מה שנקרא גיל 54 ונחלק את זה לתת-קבוצות, נראה שדווקא בקבוצות הצעירות יותר יש ירידה באבטלה.
חנוך צמיר: זה לא מספק, עדיין אנחנו בסביבות 30%.
חנוך צמיר: אסור שזה יהיה, צריך להילחם באחוז הזה, אבל זה לא 48% שבהבל פה מכניסים פה את כולם לאותה קבוצה.
צבי הנדל: זו הערה חשובה.
צבי הנדל: אתה אומר, ככל שהגיל צעיר יותר, אחוזי האבטלה קטנים?
חנוך צמיר: הם עדיין גדולים בהשוואה לאחוזה האבטלה של ישראלים.
חנוך צמיר: הם קטנים בהשוואה לגילאים ובהשוואה לנתונים שפורסמו וחולקו כאן.
צבי הנדל: זאת אומרת, אם אני מנתק רק את העולים, משתפר והולך נושא הצעירים.
חנוך צמיר: הצעירים החדשים – משתפר והולך.
חנוך צמיר: נתתי את הדוגמאות של מרכזי קליטה מיוחדים לצעירים האלה עם אוריינטציה לתעסוקה.
חנוך צמיר: אבל הרי אנחנו יודעים שיש אנשים שהם כבר כמה שנים בארץ, בתוכם אחוזי האבטלה גבוהים מדי, לדעתנו.
צבי הנדל: יש עדיין עבודה יזומה כמו שהיתה פעם?
חנוך צמיר: המושג "עבודה יזומה" כמעט ולא קיים.
חנוך צמיר: אנחנו מנסים לשים, כמובן במגבלות התקציב, בטכניקה שאנחנו קוראים לה הכשרה פנים-מפעלית, אישית יותר, משולבת.
חנוך צמיר: לצערי, היא לא מקיפה אלפי אנשים.
צבי הנדל: קרן קימת נקראת פנים-מפעלית?
חנוך צמיר: קרן קימת – זה במערכת האלתורים, לא מעבר לזה.
צבי הנדל: תודה רבה לסגן השר ותודה רבה לאורחים.
צבי הנדל: בעזרת השם, שבשנה הבאה "נתקוף" אותך שאתה לא עומד בעומס של חצי מיליון עולים שיגיעו לארץ.
צבי הנדל: אני רוצה להתחיל עם אנשי צד"ל שנמצאים בארצנו, שכתבו מכתבים ומפגינים וכן הלאה.
צבי הנדל: מי מכם רוצה להציג את הבעיה?
האשם יוסף נג'ם: קודם כול, באנו לשמוע מה יש לכם חדש.
האשם יוסף נג'ם: שלחנו את הבקשות שלנו לכל השרים, לכל חברי הכנסת, לכל האחראים, ולא קיבלנו שום תשובה.
האשם יוסף נג'ם: באנו לשמוע מכם מה עשיתם בטיפול בצד"ל מלפני שנתיים עד היום, חוץ מההשפלה.
צבי הנדל: לא כולם מכירים את הבעיה.
צבי הנדל: מי מוכן להציג את הבעיה?
איוב קרא: האשם יוסף נג'ם, אני מציע שתציג את הבעיה, לא כולם מודעים לכל הבעיה, יש פה אפילו אנשים חדשים.
איוב קרא: כדאי שמישהו יציג את הנושא.
שלמה חסון: אליאס נאצר היה מג"ד באזורים הכי קשים, גם באזור ג'זין, גם באיזור עיישיאה, באחד האירועים הוא הציל מח"ט צה"ל.
שלמה חסון: המח"ט בגזרה המזרחית נפצע, והוא לקח אותו על גבו והציל אותו.
שלמה חסון: הוא אחד מבכירי הלוחמים ועזי הנפש בצד"ל.
נאצר אליאס: (תרגום מערבית) מכיוון שאתם מעוניינים לשמוע, אחרי שנתיים, מה שקורה אתנו, אני אפרט מה הזכויות שלנו ומה החובות שלנו.
נאצר אליאס: לצערנו, אחרי 24 שנות לחימה, הטרור הפך "איש הצדק", והאנשים הצודקים הפכו להיות הטרוריסטים האלימים.
נאצר אליאס: לצערנו, אנחנו משלמים את המחיר של מה שציינתי.
נאצר אליאס: לצערנו, אחרי 24 שנים, היהודים, החברים שלנו, הפכו לאויבים.
נאצר אליאס: לצערנו, אחרי 24 שנים, צד"ל הפך למשהו שולי.
נאצר אליאס: באנו היום לתאר בפניכם את המצב.
נאצר אליאס: אני מצטער שהשפה הערבית שלי לא עשירה.
נאצר אליאס: הגענו לכאן לפני שנתיים, כתוצאה מהחלטת הממשלה הקודמת, בראשות אהוד ברק ועוזריו.
נאצר אליאס: אני אגיד לכם את האמת, ורק את האמת.
נאצר אליאס: אנחנו מבקשים תשובות, ללא כחל וסרק.
נאצר אליאס: תסתכלו עלינו בעיניים, ותתנו לנו תשובות.
נאצר אליאס: אנחנו מבקשים שתתנו לנו תשובות בהתאם למצפון שלכם ולא תבגדו בנו.
נאצר אליאס: אל תתנכרו לידידים.
נאצר אליאס: אנחנו שואלים אתכם: האם הרגנו אתכם בפתח ביתכם?
נאצר אליאס: האם התאבדנו במסעדות שלכם?
נאצר אליאס: האם הרגנו אתכם במיטות?
נאצר אליאס: האם חסמנו את הדרכים והרגנו בכם?
נאצר אליאס: האם חטפנו חיילי צה"ל?
צבי הנדל: אני יודע שהוא מתרגש, אבל אני רוצה שתסביר לו, שלמה חסון, מה אנחנו עושים פה.
צבי הנדל: תסביר שבמדינת ישראל יש ממשלה, שהיא הכוח המבצע, היא המוציאה לפועל את ההחלטות, מממנת ועושה.
צבי הנדל: אנחנו נמצאים בכנסת, לכנסת יש שני תפקידים, האחד רלוונטי לנושא, ושני, שהוא לא כל כך רלוונטי.
צבי הנדל: הלא רלוונטי, שהיא מחוקקת חוקים, הרלוונטי לנושא, שהיא מבקרת את פעולות הממשלה.
צבי הנדל: מאחר ואני אוהב אהבת נפש את צד"ל, והואיל והוחלט בממשלה שעיקר הטיפול עובר למשרד לקליטת עלייה, והוועדה הזאת היא זאת שממונה על פעילות הקליטה והעלייה, ושמעתי שהם לא מרוצים מהטיפול, זימנתי אותם לכאן.
צבי הנדל: הוא לא צריך לשכנע אותי שהם אהובי, אני יודע.
צבי הנדל: אני רוצה שיסביר לי מה מציק להם, בצורה הכי יבשה, בלי רגש, מה בדיוק הבעיות, שיפרטו אותן.
נאצאר אליאס: (תרגום מערבית)
צבי הנדל: מי נמצא במשרד הביטחון?
שלמה חסון: במשרד הביטחון יש כ-30 איש מהבכירים ביותר: אשתו של רב-סרן חדד, אשתו של עקיל האשם, מג"דים, מח"טים.
צבי הנדל: מה עם השאר?
שלמה חסון: במשרד הביטחון יש סך הכול 210 איש, מתוכם כ-30 בכירים, והשאר הם כאלה שעבדו עם מנגנוני הביטחון השונים, גם קצינים בכירים ברמת מ"פ בפועל וצפונה.
צבי הנדל: תגיד לנאצאר אליאס שירגיש חופשי להגיד כל מה שעם לבו.
שלמה חסון: אלה שלא מתוך ה-30 מרגישים מקופחים על כך שלא הכניסו אותם לקבוצה של ה-30, כי לדעתם הם היו בתפקידים כאלה שהיו יכולים להיות בין ה-30.
שלמה חסון: יש כאלה שהם תחת משרד הקליטה, וחלק מההפגנות שלהם הן על כך שהם לא תחת משרד הביטחון.
סלימאן בוטרוס נחלה: אנחנו אומרים שאנחנו גוף אחד.
סלימאן בוטרוס נחלה: לכל אחד מגיע לפי הדרגה שלו, לפי הוותק שלו, אבל יש צד"ל אחד.
סלימאן בוטרוס נחלה: יש רמטכ"ל, ובאמצע יש קצינים חיילים וכן הלאה.
צבי הנדל: אתה אומר שיש היגיון שייתנו הטבות לפי הבכירות, הרמטכ"ל מקבל יותר והטוראי פחות.
האשם יוסף נג'ם: לפי התפקיד שלו, לפי הדרגה שלו.
האשם יוסף נג'ם: בואו ניכנס ללב הנושא.
האשם יוסף נג'ם: אנחנו ידידים של ישראל.
האשם יוסף נג'ם: יש לנו היסטוריה משותפת של 100 שנים, ולא רק משנת 1975, ואפשר למצוא דברים על כך במוזיאון של מטולה על ההיסטוריה של מלחמת השחרור.
האשם יוסף נג'ם: היינו מתנדבים, גם סבא ואבא שלי.
האשם יוסף נג'ם: אני חושב שכולכם מכירים את הצד"לניקים ואת הקצינים של צד"ל, לא צריך להזכיר מה שהוא עשה בשביל מדינת ישראל.
האשם יוסף נג'ם: היו לנו הרבה דברים משותפים, מטרה אחת, גורל משותף, אויב משותף, וברגע אחד החליטו מצד אחד על נסיגה.
האשם יוסף נג'ם: בלילה של הנסיגה הבטיחו ראשי מדינת ישראל לי ולאחרים, ואני לא רוצה להיכנס לשמות, ביניהם שרים ואלוף פיקוד, ואמרו: נכון, שתהיה נסיגה בעוד חודש או חודשיים, זה היה ב-22 למאי 2000, אבל צד"ל יישאר צד"ל, הקשרים יהיו כמו שהיו, מעברים פתוחים.
האשם יוסף נג'ם: זה היה ביום שני.
האשם יוסף נג'ם: ביום שלישי ברחנו מהעתיד המובטח הזה יחד עם הבורחים, עם צה"ל, לארץ.
האשם יוסף נג'ם: לא היתה נסיגה מסודרת.
האשם יוסף נג'ם: היינו שותפים כל הזמן בכל צעד, בכל פקודה, חוץ מהנסיגה.
האשם יוסף נג'ם: שכחו את צד"ל.
האשם יוסף נג'ם: מאז, וגם אתמול, כאשר כבוד ראש הממשלה יצא לארצות-הברית, לא מדברים יותר על צד"ל.
האשם יוסף נג'ם: מי זה צד"ל?
האשם יוסף נג'ם: כולם מבינים מה זה טרור.
האשם יוסף נג'ם: אנחנו נלחמנו נגד הטרור כבר משנת 1975.
האשם יוסף נג'ם: הפלסטינים רצו לעשות לנו בעיות בלבנון, הם והשיעיים, תנועת אמאל ואנשי חיזבאללה.
האשם יוסף נג'ם: 25 שנים היה גוש שנלחם נגדם.
האשם יוסף נג'ם: אני לא מתרגש מכך שמדינות ערב אומרות שצד"ל הם טרוריסטיים.
האשם יוסף נג'ם: הבעיה שלנו, ותשמעו הטיב, שאנחנו, שחיינו יחד עם מנהיגי ומפקדי מדינת ישראל, כולם באותו בית, הבעיה שלנו, שכאשר הגענו לארץ כפליטים, שכחו אותנו.
האשם יוסף נג'ם: זאת הבעיה העיקרית.
האשם יוסף נג'ם: אל תחשבו שהבעיה של צד"ל היא הכסף.
האשם יוסף נג'ם: כבודו ראש הסיוע האזרחי בנבטייה, הכרתי אותו בשנת 1982, עבדתי אתם כולם, והם מכירים את הכול, מי עבד, מי נתן למדינה.
האשם יוסף נג'ם: הגענו למדינת ישראל, וכולם שכחו אותנו, אפילו לא מדברים אתנו.
האשם יוסף נג'ם: אנחנו לא בחרנו לבוא לארץ כפליטים או כעולים חדשים, עם כל הכבוד לעולים החדשים.
האשם יוסף נג'ם: בתוך עשר שנים השארנו כל מה שבנינו לעתיד של הנכדים שלנו וברחנו לפה.
האשם יוסף נג'ם: לא החלטנו להישאר פה.
האשם יוסף נג'ם: כשעברנו את הגבול היתה לנו תקווה, ואמרתי, כמו האחרים, לילדים שלי: אל תפחדו, אנחנו במדינה שלנו.
האשם יוסף נג'ם: עברנו למתקנים.
האשם יוסף נג'ם: אבל כאשר פניתי לשאול את האחראי שאלה כלשהי, הוא לא ענה, ודיבר אלינו מגבוה.
האשם יוסף נג'ם: זאת הבעיה שלנו, חברים.
רונן פלוט: יש לך טענות גם אל משרד הקליטה?
האשם יוסף נג'ם: רוב האנשים מבינים מה שאני אומר, אבל אני מבקש מכם, אל תבקשו ממני את השמות של האחראים.
האשם יוסף נג'ם: הטעות של חלוקת צד"ל לא התחילה בארץ, היא התחילה בדרום לבנון, שישה חודשים לפני הנסיגה.
האשם יוסף נג'ם: נתנו תפקיד לאחד, שירשום מי יכול להיכנס לארץ ומי לא.
האשם יוסף נג'ם: מספר האנשים בצד"ל היה בין 3,000 ל-4,000, וכולם היו צד"ל: אנשי מנגנוני הביטחון, הלוחמים במוצב, הקצינים הזוטרים והקצינים הגבוהים – כולם היו הצבא.
האשם יוסף נג'ם: היו אנשים שפחדו שיישארו בלבנון, כשתהיה נסיגה, וכולם רצו לבוא לישראל.
האשם יוסף נג'ם: חילקו שם, והממשלה החליטה פה.
האשם יוסף נג'ם: נכון, יא שלמה?
שלמה חסון: לא הייתי בלבנון, אבל זה נכון מה שהוא אומר.
האשם יוסף נג'ם: שם התחילה הטעות, ופה ממשיכים.
האשם יוסף נג'ם: את רוב האנשים העבירו לטיפול משרד העלייה והקליטה.
האשם יוסף נג'ם: אנחנו גוף אחד, צבא, צבא דרום לבנון, עם כל הכבוד לחללים שלנו, לנכים, לחיילים, לקצינים, נתנו מהדם שלנו למדינת ישראל, ועד היום הנכדים שלנו אוהבים את ישראל.
האשם יוסף נג'ם: אנחנו גוף אחד, אבל חילקו אותנו.
האשם יוסף נג'ם: יש משפחות חללים, נכים, קצינים גבוהים כמו סולימאן, הם תחת משרד הקליטה.
האשם יוסף נג'ם: למה?
האשם יוסף נג'ם: אנחנו, בראש ובראשונה, מתנגדים להחלטה של החלוקה הזאת.
האשם יוסף נג'ם: חבר'ה, אנחנו, הצד"לניקים בארץ, לא רצינו לבוא לישיבה, אבל באנו לכבודכם, ובאנו להגיד מילה אחת: חבל לבזבז זמן.
האשם יוסף נג'ם: הבקשה שלנו היא, שוועדה ממשלתית תחליט, ובהקדם, על כל הבקשות של צד"ל; אם לא, יראו אותנו ברחובות.
האשם יוסף נג'ם: לא רוצים, לא בתים, לא חשמל, לא מים, לא מקררים, כלום.
האשם יוסף נג'ם: ברחוב תראו אותנו.
האשם יוסף נג'ם: שישה חודשים שאיוב קרא וחברים אחרים מהכנסת טיפלו בחוק לצד"ל, אבל כאשר עברו הבחירות הם הפסיקו.
האשם יוסף נג'ם: הם הגיעו למקומות שביקשו, שרצו.
האשם יוסף נג'ם: אנחנו מתביישים.
האשם יוסף נג'ם: עד היום לא יצאנו לתקשורת.
האשם יוסף נג'ם: על מי אני מדבר?
האשם יוסף נג'ם: על שאול נוריאל, על שלמה חסון, על אפרים סנה, שהוא חבר בבית, ישבנו בבית של אבא שלו שנים, ועל בנימין אליעזר.
האשם יוסף נג'ם: אני לא רוצה לדבר עליהם, אבל כולם לא מתביישים.
האשם יוסף נג'ם: צריך לדאוג לעתיד של הנכדים, צריך לדאוג לעתיד של הילדים.
האשם יוסף נג'ם: למה לא מכירים את הנושא של צד"ל?
האשם יוסף נג'ם: למה כל שבוע נשלח מכתב לשרים ולחברי הכנסת והם אפילו לא שומעים?
האשם יוסף נג'ם: הטעות של צד"ל היתה שהוא האמין שמדינת ישראל היא הידידה הכי טובה שלו, השכנה הכי טובה שלו?
האשם יוסף נג'ם: חבר'ה, אם יבוא ילד שלכם וישאל אתכם "נכון שאתם פגעתם בצד"ל?
האשם יוסף נג'ם: " מה תהיה התשובה שלכם?
האשם יוסף נג'ם: אתם לא מתביישים מההיסטוריה?
האשם יוסף נג'ם: תענו לי רק על זה.
האשם יוסף נג'ם: רק תגידו לי מה הטעות שהיתה לצד"ל?
האשם יוסף נג'ם: מה זה משרד הקליטה?
האשם יוסף נג'ם: מה זה משרד השיכון?
האשם יוסף נג'ם: מה זה משרד ביטחון?
האשם יוסף נג'ם: אנחנו צד"ל, ואנחנו עם צה"ל.
האשם יוסף נג'ם: תקבעו ועדה, ועדה שתלך לפי חוק, לפי הסדר.
האשם יוסף נג'ם: לפעמים אני קורא ורואה בטלוויזיה שמדינת ישראל קיצצה מהתקציב 100 מיליוני שקלים לטובת צד"ל.
האשם יוסף נג'ם: חבל על הכסף הזה.
האשם יוסף נג'ם: תחזרו למשפחות, לא תשמעו מה שאני או הוא או אחרים אומרים.
האשם יוסף נג'ם: תחזרו למשפחות, תבדקו, תבררו, ותחזרו שוב.
צבי הנדל: איפה אתה גר עכשיו?
האשם יוסף נג'ם: אני גר בקריית-שמונה.
האשם יוסף נג'ם: כולכם אומרים: אנחנו אוהבים את צד"ל.
האשם יוסף נג'ם: כל הכבוד לכם.
האשם יוסף נג'ם: אבל אם אתם רוצים לעזור לצד"ל, החלש, תלחצו על הממשלה, שתקים ועדה ממשלתית שתחליט בהקדם, אחרת, נגיע למצב לא טוב.
איוב קרא: אדוני היושב-ראש, מנכ"ל משרד הקליטה, נציגי הממשלה, אנשי צד"ל יקרים, יורי שטרן, שעד היום טיפל במסגרת משרד ראש הממשלה בסוגיה הזאת, בעבר כשהייתי קצין בלבנון, וגם בזמן הנסיגה ועוד לפני הנסיגה, כשצפיתי את הנסיגה, ליוויתי את כל הסוגיה הזאת, ואת הסיטואציה שאנחנו עלולים להיקלע אליה.
איוב קרא: קשה היה לי לשמוע מה שהאשם יוסף נג'ם סיפר, כי כל מילה שלו בסלע.
איוב קרא: אני מסכים עם כל מילה שנאמרה פה.
איוב קרא: הטיפול בצד"ל היה קלוקל.
איוב קרא: לדעתי, לא נעשה דבר כדי למסד את העניין הזה, שהוא בנפשנו.
איוב קרא: מתחילת הדרך היתה חאפריות בטיפול.
איוב קרא: אני לא נכנס עכשיו להיסטוריה, כולנו מכירים את ההיסטוריה, כולנו יודעים איזה טעות היתה בקריסת צד"ל, ועוד נכה על חטא בעניין הזה, עוד חודש, עוד שנה, עוד שנתיים.
צבי הנדל: כמו הטעות של הבריחה מלבנון.
איוב קרא: אנחנו נמצאים בג'ונגל, ואנחנו אף פעם לא יודעים מהיכן המפלצת תצא.
איוב קרא: אנחנו צריכים אנשים כאלה, הם גילו נאמנות במשך שנים, חבל שהגענו למצב שהם לא יוכלו לפעול שם.
איוב קרא: לעצם העניין.
איוב קרא: ההחלטה לפצל את אנשי צד"ל, זה מקור הרע.
איוב קרא: פיצול אנשי צד"ל לקבוצות היה טעות מיסודו.
איוב קרא: ניסינו לקדם חוק שהיה יכול לתת תשובה ומענה לכל הדרישות, וגם היינו יוצאים בהרגשה טובה, ניסינו, יחד עם יורי שטרן וחברים נוספים, לפני המהפך, וחשבנו שאחרי המהפך ייעשה הדבר ללא חוק.
איוב קרא: אני יודע שיש כוונה לטפל בדבר.
איוב קרא: דיברתי עם שלמה חסון, שלדעתי עושה עבודה טובה מאוד בצפון.
איוב קרא: עירבתי את ראש הממשלה בסוגיה הזאת, כשביקרתי במעלות לא מזמן.
איוב קרא: צריך להחליט קודם כול לגבי הדרישות של צד"ל מבחינת משרד הקליטה.
איוב קרא: צריך לקבל את דרישתם.
איוב קרא: גם אני, בשבוע שעבר, דרשתי את זה מראש הממשלה, והופיעה ידיעה על כך בעיתונות, צריך ללכת לקראתם בעניין הזה.
איוב קרא: צריך להחליט שכל אנשי צד"ל יישארו ביחד.
איוב קרא: אסור שיהיו קבוצות שונות.
איוב קרא: זאת טעות לעשות פריבילגיות לאנשים מסוימים.
איוב קרא: כולם היו חיילים, וזה לא משנה אם זה קצין בכיר או חייל זוטר, אם הוא ישב במוצב או היה מפקד חטיבה.
איוב קרא: אסור ליצור קבוצות עם עדיפות, או אליטה, ואנשים שאין להם עדיפות.
איוב קרא: לישראל זה לא מתאים.
איוב קרא: זו היתה טעות פטלית מההתחלה.
איוב קרא: דבר שני שהיה צריך לחשוב עליו זה, להשאיר אותם בטיפול מינהלת אחת, של כולם, שתטפל בכולם, שכולם יהיו שייכים אליה.
איוב קרא: צריך להקים ועדה, שתחליט אם כולם עוברים למשרד הקליטה או כולם נשארים במשרד הביטחון.
איוב קרא: אסור בשום פנים ואופן לפצל.
איוב קרא: צריך לקרוא לממשלה, מיידית, להקים ועדה שתישא ותיתן עם נציגי צד"ל, כדי לשמוע אותם, כדי להביא להחלטה שטובה להם.
איוב קרא: אם אני, כיושב-ראש הוועדה לעובדים זרים, היום, נותן לסיני שנפגע פה ונמצא היום בסין, על-פי חוק נפגעי פעולות איבה, קצבת נכות של 30 דולר, ואני נותן לו 2,000 דולר, זה אבסורד שאנשים שנלחמו לצד ישראל לא יקבלו את המינימום שאפשר, כדי שיישארו פה וירגישו טוב בתוכנו.
איוב קרא: לא מספיק שהם מעונים, ונראים רע מאוד, גם את הדברים האלמנטריים לא ניתן להם?
איוב קרא: אני מציע שהוועדה תקרא לממשלה מיידית להיכנס למשא-ומתן עם נציגי אנשי צד"ל, קודם כול, כדי להפסיק את הפיצול.
האשם יוסף נג'ם: עם הנציגים האמיתיים של צד"ל.
איוב קרא: אתם תקבעו מי הנציגים.
איוב קרא: אני לא יודע מי הנציגים כרגע.
איוב קרא: אני עובד על נושא אחר, ויורי שטרן לקח על עצמו את הנושא הזה.
צבי הנדל: יורי שטרן כבר לא מטפל בזה.
צבי הנדל: מה זה הנציגים האמיתיים?
צבי הנדל: אני שומע שיש פוליטיקה אצלכם.
האשם יוסף נג'ם: לא אמרתי את זה.
האשם יוסף נג'ם: דיברתי על ועדות שהיו, על מנגנון שרצה שיחזרו חזרה לדרום לבנון, בהשתתפות לבנונים.
האשם יוסף נג'ם: חבר'ה, הסיפור יותר מדי ארוך.
איוב קרא: הוועדה צריכה לקרוא לממשלה להפסיק את הפיצול הזה בין אנשי צד"ל.
איוב קרא: זו נקודה אחת שמוסכמת, וחורה לאנשי צד"ל.
איוב קרא: הנקודה השנייה.
איוב קרא: נציגות מטעם הממשלה צריכה לשבת עם אנשי צד"ל, יחד עם המינהלת, להביא, בסופו של דבר, סיכום, ואם צריך להעביר את הסיכום בחקיקה, נעביר אותו בחקיקה, כדי שאחת ולתמיד כולם ירגישו פה טוב, ולהתקדם כדי להפסיק את מחול השדים סביבם.
איוב קרא: הנושא הפלסטיני חשוב, הנושא של לבנון פחות חשוב כרגע, והנושא של צד"ל נופל בין הכסאות, אבל זה בנפשנו.
איוב קרא: האנשים האלה לא יכולים להישאר זרוקים בשטח, זה אבסורד, מכוער ונבזה.
צבי הנדל: כל מה שקורה לנו היום עם הפלסטינים זה בגלל מה שעשינו בדרום לבנון.
האשם יוסף נג'ם: תודה רבה לך.
יורי שטרן: עד ה-1 בינואר הייתי אחראי על הנושא.
יורי שטרן: התנדבתי לטפל בו בגלל הכאב והבושה שהרגשתי מאז הבריחה מלבנון.
יורי שטרן: כל יום רק מוכיח כמה פגענו בעצמנו בהחלטה הפזיזה הזאת.
יורי שטרן: היום, את זה אנחנו לא יכולים לתקן, למרות שבראייה מסוימת, אולי כדאי היה להקים פה גדוד לשחרור דרום לבנון, ואז זה היה אולי הפתרון הכי טוב, אבל לזה אין נכונות בממשלה, ולכן היינו צריכים, וצריכים גם היום, לעבור לרמה אחרת, לרמה של סיוע לאנשים להיקלט ולהשתלב בחיים.
יורי שטרן: אמרתי את מה שאני אומר לא פעם כשטיפלתי בכם ונפגשתי אתכם: למדינת ישראל אין זרוע ארגונית אחרת מאשר משרד הקליטה, שיכולה לסייע לאנשים להשתלב בחיים.
יורי שטרן: אין משרד אחר שיכול לטפל בו זמנית בבעיות החברתיות, בבעיות החינוך, בבעיות השיכון, במצב המשפחתי וכן הלאה.
יורי שטרן: לכן, גם לפני, ועדה בראשותו של האלוף ורדי, שבדקה את הנושא, המליצה בזמנו להעביר את אנשי צד"ל לטיפול משרד הקליטה.
יורי שטרן: מערכת הביטחון עמדה על כך שחלק מהאנשים יישארו אצלה משיקולים משלה, שאני לא יכול פה להיכנס אליהם.
יורי שטרן: דרשתי שלאנשים האלה יתווספו קצינים בכירים, כי חשבתי שאם כבר תהיה חלוקה, שהחלוקה הזאת תתבסס על הדרגה הצבאית, על המאמץ של האנשים, שזה קשור גם לוותק, אנשים בגיל יותר מבוגר.
יורי שטרן: אם מערכת הביטחון תסכים שכולם יהיו במשרד הקליטה, והיא תטפל בעניינים שלה דרך משרד הקליטה, באותם הצינורות או בערוצים משלה, אולי זה הפתרון הטוב ביותר.
יורי שטרן: להחזיר את כולם למערכת הביטחון, לפי מה שבדקתי, גם בלתי אפשרי וגם לא יעשה לכם טוב, כי זו מערכת סגורה, מטבע הדברים, וכל תלונה וכל דבר שצריך לדון בו, למשל, פה, בוועדת העלייה והקליטה של הכנסת, אי-אפשר יהיה לדון.
יורי שטרן: כשאנשים נכנסים לחיים אזרחים, עדיפה מערכת אזרחית.
יורי שטרן: אני יודע שאנשי צד"ל קיבלו את צירופם למשרד הקליטה כמין עלבון.
יורי שטרן: אני לא יודע איך לגשר בין הפערים, כי אצלנו זה נחשב מעמד מועדף.
יורי שטרן: יש במשרד הקליטה העדפות שאין לאזרח ישראלי.
יורי שטרן: אין לילד של כל אחד מאתנו ההטבות שיש לילד עולה, אין סיוע כמו הסיוע לעולים, ולכן זה המכשיר.
יורי שטרן: ואין בזה שום אמירה כאילו מוחקים את העבר הצבאי, שלא רואים את ההבדל בין העולה, שמדינת ישראל לא חייבת לו כלום – את זה אני אומר בזכות היותי עולה בזמנו, מדינת ישראל לא חייבת כלום לעולים חדשים - לבין אנשי צד"ל.
יורי שטרן: מה שהיא נותנת היא נותנת מתוך איזו ראייה שלאנשי צד"ל היא כן חייבת.
יורי שטרן: אנחנו לא מטשטשים את ההבדל הזה בכך שאנחנו מצרפים את אנשי צד"ל לטיפול משרד הקליטה.
האשם יוסף נג'ם: אנחנו צבא, גוף אחד, ותמיד הצבא מטופל על-ידי משרד הביטחון.
האשם יוסף נג'ם: לא חשוב לנו בית קטן או גדול, משכורת קטנה או גדולה, אוטו גדול או קטן, אנחנו גוף אחד.
האשם יוסף נג'ם: זאת הבקשה שלנו.
האשם יוסף נג'ם: הבקשה הראשונה היא לבטל את ההחלטה שהיתה, שנהיה גוף אחד שמטופל על-ידי משרד הביטחון.
האשם יוסף נג'ם: הבקשות שלנו קטנות, פשוטות, אנחנו רוצים לחזור חזרה לדרום לבנון, אחרי ששמענו מאנשי הממשלה שאמרו שהכי טוב למדינה שתחזרו חזרה לדרום לבנון.
האשם יוסף נג'ם: תודה.
האשם יוסף נג'ם: תודה רבה.
האשם יוסף נג'ם: אנחנו רוצים לחזור חזרה לדרום לבנון, אבל בזמן המתאים, כי אנחנו לא רוצים שהגברים יישבו בבית הכלא הרבה שנים, והמשפחות ילכו לרעב.
האשם יוסף נג'ם: חבר'ה, אלה הבקשות שלנו.
האשם יוסף נג'ם: כשיגיע הזמן המתאים, נחזור לדרום לבנון.
יורי שטרן: כאשר הייתי אחראי על העניין הפעלתי מקסימום לחצים שיכולתי, כדי להפסיק כל פעולה שמשמעותה עידוד חזרה ללבנון.
יורי שטרן: המסר של המערכת צריך להיות שאנחנו רוצים אתכם פה, מי שמחליט בעצמו שהוא יכול לחזור ללבנון, הוא מקבל סיוע.
האשם יוסף נג'ם: אמרתי לכבודו בפעם האחרונה מי הצוות שלוחץ לחזור חזרה לדרום לבנון, ונתתי לכבודך שמות.
יורי שטרן: אני שוב אומר, אני לא יכול לשנות את האנשים במערכת, אני יכול רק להעביר מידע לראשי המערכת ולהגיד את דעתי, ולדרוש שינויים.
יורי שטרן: לפחות ריסנתי את המגמות האלה, אולי לא עד הסוף.
יורי שטרן: היום, אני לא יודע אם יש טעם להקים שוב ועדה ממשלתית.
יורי שטרן: היתה החלטת ממשלה, שקדמו לה הרבה מאוד דיונים.
יורי שטרן: השריד האחרון של החלטת הממשלה, שעוד לא בוצע, יתבצע ביום ראשון.
טליה אברבוך: לא ביום ראשון, אבל תוך שבועיים.
יורי שטרן: יהיה סיכום סופי לגבי נכי צד"ל.
יורי שטרן: בפועל הם כבר מצורפים למערכת השיקום של משרד הביטחון.
יורי שטרן: נשאר להעביר את זה כהחלטת ממשלה, שמחייבת את משרד הביטחון ומשרד האוצר גם יחד.
יורי שטרן: היום זה על בסיס של החלטה חד צדדית של משרד הביטחון.
יורי שטרן: העניין של המעמד והעניין של הכבוד, פה היתה פגיעה מאוד קשה.
יורי שטרן: המערכת הפוליטית שלנו, גם הכנסת וגם הממשלה, חייבים למצוא דרך לתת לאנשים היקרים האלה הרגשה שהם לא נשכחו.
האשם יוסף נג'ם: קודם כול, לבטל את ההחלטה.
האשם יוסף נג'ם: זה התנאי הראשון.
יורי שטרן: לבטל את ההחלטה הזאת אפשר רק לכיוון אחד, לצרף את כולם למשרד הקליטה.
יורי שטרן: אם אתם מסכימים, אפשר לנסות ולטפל בזה.
יורי שטרן: אין דרך אחרת, כך נראה לי.
איוב קרא: יכולה להישאר המינהלת, אבל המינהלת תעבור לשליטת משרד הביטחון ולא למשרד הקליטה, למשך שנה, ובתום שנה יחליטו אם הם ממשיכים להיות בישראל, ואז תעבור למשרד הקליטה.
האשם יוסף נג'ם: לא חשוב לנו משרד הקליטה או משהו אחר, אנחנו צריכים להיות כגוף אחד.
יורי שטרן: הנושא האקוטי הוא מה קורה עם הסיוע אחרי אוגוסט השנה.
יורי שטרן: לפי הנהלים של משרד הקליטה הרבה מאוד דברים מצטמצמים.
יורי שטרן: אני יודע ששר הקליטה עושה מאמצים בכיוון הזה, ואני תקווה שתהיה החלטה להמשיך ולשמור על גובה הסיוע, יחד עם מאמץ למצוא לכמה שיותר אנשים מקומות עבודה מתאימים, למי שיכול לשנות את התפקיד שלו.
צבי הנדל: אדוני מנכ"ל המשרד.
רונן פלוט: אני רוצה להסביר את העמדה שלי.
רונן פלוט: החברים שדיברו קודם הם פוליטיקאים, חברי כנסת, והם קובעים גם מדיניות והחלטות, אני מבצע.
רונן פלוט: אני עובד מדינה, ומה שהמדינה מחליטה, אני צריך לבצע.
רונן פלוט: אני לא בונה ועדות, לא ועדה זו ולא ועדה אחרת, זה לא התפקיד שלי.
רונן פלוט: חברים, לקראת חודש ינואר ישבתי עם חבר הכנסת שטרן, שהוא היה אחראי על הטיפול בצד"ל, ואז, על-פי החלטת הממשלה, סוכם, שהטיפול עובר למשרד הקליטה.
רונן פלוט: אני רוצה להגיד לכם אמת, ורק אמת, גם סגן השר, מר יולי אדלשטיין, וגם אני, התנגדנו בתוקף לקבל על עצמנו את הטיפול, מכיוון שאנחנו לא מכירים את הטיפול הזה.
רונן פלוט: אין לנו, חס וחלילה, משהו נגד אף אחד מהאנשים, רק שאנחנו יודעים איך לטפל בעולים שבאים לשדה התעופה, ולא יודעים איך לטפל באנשים שנמצאים בארץ.
רונן פלוט: עם זאת, הבטחנו ואמרנו, שברגע שתיפול ההחלטה הזאת, אנחנו נעשה הכול, על מנת שמבחינתנו, משרד הקליטה, האנשים האלה ירגישו טוב.
רונן פלוט: דבר ראשון שנעשה, מונה על-ידינו שלמה חסון, ואין ויכוח בינינו כאן שזה אדם יקר, אדם שמבין עבודה ומתמצא טוב בתחום של צד"ל.
רונן פלוט: דבר שני, ישבנו, ימים כלילות, יחד עם שלמה חסון, ובחרנו עובד עובד, מי יעבוד במינהלת, לצורך דבר אחד, על מנת שהדבר הזה יעבוד טוב.
רונן פלוט: גם את זה עשינו.
רונן פלוט: אנחנו מתמקדים עכשיו בטיפול בחינוך, בדיור, בתעסוקה.
רונן פלוט: אנחנו מדברים על עניין עבודה פרופר, ובזה אנחנו מתמקדים בכל מקום ומקום.