GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונן פלוט: יש בעיה שלא כל האנשים רצו לחתום שהם עוברים למשרד הקליטה, וביקשתי מהיועצים המשפטיים שלנו, למרות שאנשים לא חותמים, וזה לא בסדר, וזה לא על-פי החוק – שוב, אני ממונה על החוק – למרות זאת, ביקשתי לתת לכולם סל קליטה, למרות שזה לא מינהל תקין, כי מינהל תקין אומר שקודם כול כולם חותמים, ואחרי זה אנחנו משלמים לכולם.
רונן פלוט: שמחתי מאוד שמתוך 100%, 80% חתמו לנו, ורק 20% לא חתמו.
רונן פלוט: עם זאת, אני לא חושב שיש לי כאן ויכוח עם מישהו, שיכול לבוא בטענות למשרד הקליטה.
רונן פלוט: אני מכיר את הוויכוח והבעיה למה חולקו אנשים, אני מכיר את הוויכוח בשאלה למה הם שם ואלה פה.
רונן פלוט: אבל אני לא חושב, ופה הייתי רוצה לשמוע, כמנכ"ל משרד הקליטה, שלמישהו יש איזה טענות כלפינו, לעבודה שלנו, אולי אנחנו לא עושים את העבודה טוב.
רונן פלוט: כאן יושב יושר-ראש ועדת העלייה והקליטה, וזה תפקידו, בשביל זה הוא גם הזמין אתכם, על מנת להתריע בפנינו, אולי אנחנו, בעבודה שלנו, לא עושים טוב.
רונן פלוט: זה השולחן והמקום להגיד: חברים, פה אתם עושים טוב, פה אתם לא עושים טוב.
רונן פלוט: אני פונה לחברי הכנסת ולוועדה: לנו הובטח תקציב רווחה.
רונן פלוט: אבל בפנייה שלנו לאוצר, קיבלנו תשובה שלילית.
רונן פלוט: האוצר כותב לנו שאין תקציב לרווחה.
רונן פלוט: דבר שני, יש לנו בעיה קשה מאוד.
רונן פלוט: בחודש יולי אנחנו מסיימים את ההתקשרות בעניין דיור, ופה נצטרך לעשות מאמץ גדול מאוד, ואני בעד להמשיך לפחות עוד שנה אחת.
רונן פלוט: את המלחמות הגדולות אתם עושים, אנחנו עושים את המלחמות הקטנות.
רונן פלוט: צריך להמשיך לפחות עוד שנה, כי המצב עדיין לא בשל לומר לאנשים האלה: אתם כמו עולים חדשים, להם יש חצי שנה, ולכם יש חצי שנה.
רונן פלוט: להם יש מצב אחר, לכם יש מצב אחר.
רונן פלוט: אני בעד להמשיך לפחות עוד שנה, ועל כך אנחנו פותחים עכשיו דיונים עם הממשלה, בעזרת החברים שיושבים כאן ליד השולחן.
רונן פלוט: סך הכול, החברים שיושבים כאן הם חברים שלכם, הם הלובי שיכול לעזור לנו להמשיך עוד שנה אחת לפחות לשלם לכם מה שמגיע לכם, אם זה בדיור, אם זה בתעסוקה ואם זה בחינוך.
רונן פלוט: אם יוחלט, בסופו של דבר, לאחד את כולם, ולהעביר אותם למשרד הקליטה, אנחנו מוכנים לקלוט את כולם, גם את הקצינים הכי גבוהים.
רונן פלוט: אני חושב שאתם תוכלו לספר להם שלא כל כך רע במשרד הקליטה, רק כדי שתהיו יחד.
האשם יוסף נג'ם: לא אמרנו רע.
האשם יוסף נג'ם: התנגדנו להחלטה של החלוקה.
חיים פוזנר: אנשי צד"ל שפגשנו, הם לא במעמד של עולים, מבחינת השירותים היום הם מקבלים פחות מעולים.
יורי שטרן: למה זה כך?
חיים פוזנר: איך אנחנו עובדים עם עולים?
חיים פוזנר: משרד הקליטה הוא הגורם המוביל, תקציבי רווחה יש לנו במשרד יותר מ-100,000 מיליוני שקלים, כ-120 מיליוני שקלים תקציבי רווחה עבור העולים, 10 שנים אחרי שהם באו ארצה, כולל לקבוצות מיוחדות כמו אתיופים, קווקזים וכן הלאה.
חיים פוזנר: לגבי צד"ל היה סיכום, שתהיה אותה מתכונת כמו לגבי עולים, ואין לנו כלום.
חיים פוזנר: היה סיכום שבו דובר על 2.5 מיליוני שקלים, בשנה הזאת 4 מיליוני שקלים, ויש לנו אפס.
חיים פוזנר: אנחנו מפטרים עכשיו אנשים, כולל אנשים מצד"ל.
חיים פוזנר: ב-30 במאי השנה הזאת הוצאנו הודעות פיטורים, כי אין תקציב.
צבי הנדל: למה אין לכם תקציב?
חיים פוזנר: כי משרד האוצר החליט שאין.
צבי הנדל: אתם בחרתם שהסעיף הזה יהיה בעדיפות ראשונה, והאוצר הכתיב שלא?
חיים פוזנר: ראשית, כן.
חיים פוזנר: שנית, לא.
חיים פוזנר: נכנסנו לפעילות הזאת בשנה שעברה, גייסנו אנשים שלנו, גייסנו אנשים שלהם, והתחלנו פעילות מתוך הבנה שעובדים במתכונת של קליטת עלייה.
חיים פוזנר: יש לנו מפתח.
חיים פוזנר: כשבאים עולים הם מקבלים תקציב משלים למה שמקבל משרד הקליטה בתחום הרווחה, כמו שחינוך מקבל בתחום החינוך וכן הלאה.
חיים פוזנר: אמרו לנו: לגביהם לא צריך, תספגו.
חיים פוזנר: בתוך כל הקיצוצים – תספגו.
חיים פוזנר: למה?
חיים פוזנר: למה לגבי עולים כן מקבלים ולגבי אנשי צד"ל לא מקבלים?
חיים פוזנר: ולמה לגבי קבוצות מיוחדות מהעולים אנחנו מקבלים 10 שנים?
חיים פוזנר: כי יודעים שזה מצב מיוחד.
חיים פוזנר: ולגביהם, שזה מצב מיוחד, אנחנו לא מקבלים.
דליה לב-שדה: אנחנו מטפלים בהם גם ברמה הפרטנית, עם משפחות, ילדים במעונות יום, אנחנו פותחים קורסים של הכשרה לנשים כדי להיות מטפלות במעונות יום, ואנחנו גם שומרים על הרמה הקהילתית, על הזהות, על הפעילויות שלהם ברמה הקהילתית, על ארגון קהילתי, על הכשרה שלהם לתרבות הישראלית.
דליה לב-שדה: לכל הפעילויות האלה, כשהם היו במשרד הביטחון, התקציב הועבר.
דליה לב-שדה: השנה לא קיבלנו אגורה, הכול נספג.
צבי הנדל: את מלמדת אותם איך לוחצים על הממשלה.
דליה לב-שדה: קודם כול, הם יודעים יפה בעצמם, אבל אנחנו גם מסייעים להם להכיר את המערכת, גם המערכת הפוליטית וגם המערכת המקצועית.
צבי הנדל: נציג האוצר.
ים שלם: חבל לי שלא נמצאים פה אנשי צה"ל ואנשי משרד הביטחון שטיפלו, כי הם עשו עבודה מסורה.
ים שלם: גם הם חושבים שהם עשו עבודה מסורה.
ים שלם: צר לי שהם לא נמצאים פה כדי שהם יבהירו מה שהם עשו.
ים שלם: גם אנשי יק"ל.
צבי הנדל: מקובל שעקרת בית שאצלה הבית מסודר ונקי, אתה נכנס לבית, אתה לא מעיר, אבל כשאתה נכנס לבית, ואתה רואה קצת פירורים על השולחן, אתה אומר: איזו מין עקרת בית, לא יודעת לנקות את הבית; בדרך כלל, כשמגיעים לכנסת, כל החלקים של הבית שהם נקיים, לא מדברים עליהם, כי זה נורמלי וטבעי במדינה מתוקנת.
צבי הנדל: כאן מדברים תמיד על הפירורים על השולחן המלוכלך.
צבי הנדל: אל תיקח ללב.
צבי הנדל: גם הם יודעים שיש חצי כוס מלאה.
צבי הנדל: פה אנחנו מדברים על חצי הכוס הריקה.
ים שלם: צר לי שהם לא פה, כדי שיסבירו איך הם קלטו.
ים שלם: בכל זאת, זה לא היה פשוט, זה לא היה מבצע פשוט.
ים שלם: הגיעו בלילה אחד כל כך הרבה אנשים, אף אחד לא ציפה שיגיעו כל כך הרבה אנשים, ולפחות, ממה שאני יודע, עשו עבודה יפה.
צבי הנדל: אני מציע לדלג על זה.
צבי הנדל: הסתובבתי בלילות ליד הכנרת, ותאמין לי, יש לנו במה להתבייש, למרות שהמכונה היתה משומנת, אבל ברמה הערכית יש לנו הרבה במה להתבייש.
ים שלם: אני לא נכנס לרמה הפוליטית, אני נכנס לרמה המקצועית.
ים שלם: עבדנו הרבה יחד עם סגן השר, חבר הכנסת יורי שטרן, על החלטת הממשלה.
ים שלם: עבדנו יחד עם משרד הקליטה, שבנה תוכנית מקצועית, ואנחנו גיבינו אותה תקציבית.
ים שלם: היו הרבה דיונים, בסוף נפלה החלטת ממשלה שלדעתי היא החלטה טובה.
ים שלם: ויצאנו לדרך.
ים שלם: חבר הכנסת שטרן אמר כל הזמן: בואו נייצב את המערכת, והיה ייצוב של המערכת.
ים שלם: קבענו מה המעמד שלהם, הם קיבלו מעמד של עולים חדשים.
ים שלם: דרך אגב, גם האנשים שנמצאים במשרד הביטחון יש להם מעמד של עולים חדשים.
ים שלם: הם כולם עולים חדשים.
ים שלם: זה שבמשרד הביטחון יש טיפול קצת שונה, זה משהו אחר, אבל הם כולם עולים חדשים.
איוב קרא: איזה היגיון לתת להם מעמד של עולים חדשים?
צבי הנדל: לא הוא אחראי על זה.
ים שלם: יצאנו לדרך, ומשרד הקליטה התחיל לטפל באנשים.
ים שלם: היו קצת חבלי לידה, אבל חבלי לידה יחסית קצרים.
ים שלם: ומשרד הקליטה התחיל לטפל.
ים שלם: צריך להזכיר שהם קיבלו תנאים יותר טובים מאשר מקבלים עולים חדשים בתקופה הזאת, בגלל סיבות כאלה ואחרות.
איוב קרא: אחרי 25 שנות מלחמה הם נקלטים כעולים חדשים.
ים שלם: היו חוזים חתומים עם שכר דירה.
צבי הנדל: חבר'ה, יש שתי רמות של התייחסות, וגם אתם חייבים להבין שיש דברים אמוציונליים ודברים שהם בין חברים, שעליהם נציג צד"ל עמד ברוב דבריו, שלא כך מתייחסים בין חברים, ויש עניין של כבוד מינימלי לאדם, שהוא וחבריו מסרו את נפשם, ויש סמנטיקה, שאני לא עולה חדש, הייתי אתך יחד במלחמה 25 שנים או 100 שנים.
צבי הנדל: אחר כך יש פרקטיקה, עם מה שהולכים למכולת בסוף.
צבי הנדל: אני אסדר לך כבוד מכאן ועד לבנון, הרבה כבוד, עם זה אי-אפשר ללכת בסוף למכולת.
צבי הנדל: אז אל תפריעו לנו לטפל גם בצד של המכולת.
צבי הנדל: אומרים אצלנו שיש הרבה מזון לאדם: מזון רוחני, מזון של כבוד, אבל אוכל זה המזון העיקרי של האדם.
האשם יוסף נג'ם: לפעמים, לא כל הזמן.
ים שלם: לגבי מה שהוכרע במשרד הקליטה ולגבי הדרישה של שנה נוספת.
ים שלם: נתנו תקציבים למשרד הקליטה, שפר אדם הם עדיפים על מה שעולים חדשים מקבלים.
צבי הנדל: לזמן מוגבל.
ים שלם: לשנה הקרובה.
ים שלם: עדיין לא דיברנו על 2003.
ים שלם: נתנו תקציבים ייעודיים להסבות מקצוע, לחינוך, לאולפנים, הרבה יותר מאשר לעולים חדשים.
ים שלם: תסתכל בתקציב ותראה כמה מקבל משרד הקליטה לעולים חדשים וכמה הם מקבלים לטיפול באנשי צד"ל.
ים שלם: נתנו תקציב מתוך ראייה, אנחנו לא אוהבים סתם לבזבז את הכסף, אבל לא ראינו בזה בזבוז, ראינו בזה משהו מאוד חשוב, שקודם כול ייכנסו לתוך החברה ויתחילו לעבוד.
ים שלם: זה היה הדבר הכי חשוב, ואת זה העלה כל הזמן משרד הקליטה.
ים שלם: חבל שלא נמצא פה מי שעמד מולנו ממשרד הקליטה.
ים שלם: זה מה שמשרד הקליטה דרש כל הזמן, ונענינו לדרישה הזאת, נתנו תקציבים מאוד גדולים, שלהבדיל מסל הקליטה שמסתיים באוגוסט, הם ממשיכים, ויש להם את כל השנה.
רונן פלוט: מדובר בסל קליטה לעוד שנה.
ים שלם: אני חושב שזו טעות לטפל בנושא הזה דרך החור הקטן, וצריך ללכת לטיפול הגדול.
ים שלם: הטיפול הגדול הוא בתעסוקה, הטיפול הגדול זה אולפנים, וזה קיים, יש תקציבים, ויכול להיות שיהיו גם תקציבים ב-2003.
ים שלם: אם נראה שהעבודה לא הסתיימה ב-2002, סביר להניח שיתקצבו את זה ב-2003, כמו שעולה חדש ממשיך להיות עולה חדש אחר כך, הוא לא מסיים ברגע שהוא סיים את סל הקליטה.
ים שלם: זו תהיה טעות לעשות זאת.
ים שלם: יצאנו לאיזו דרך, חייבים להמשיך בה, אחרת, לעולם לא תהיה קליטה.
ים שלם: אני רוצה לענות לגבי הטענה של משרד העבודה והרווחה.
צבי הנדל: אני מציע שנעשה אתנחתא עם האוצר.
צבי הנדל: נשמע את מר חסון.
צבי הנדל: ונשמע את תשובתך בסוף.
חיים פוזנר: שיגיד גם למה לא מקיימים סיכום כתוב.
שלמה חסון: משרד הביטחון, לא רק המיוחסים, כל 210 ראשי בתי האב, כולם, גם אחרי יולי, ממשיכים לקבל שכר דירה, ובשלב זה בלי הגבלה.
שלמה חסון: לעומת זאת, לכל 550 המשפחות, נכון לתוכנית שים שלם משבח, בסוף יולי, לא יהיה שכר דירה.
שלמה חסון: מתוכנן להם קיום על-ידי אבטחת הכנסה, לפי התוכנית שהוא משבח.
שלמה חסון: בפועל, אבטחת הכנסה, רובם לא יקבלו, כי הרכוש היחיד שיש להם בעולם אלה הרכבים שהם הביאו אתם.
שלמה חסון: ומי שיש לו רכב, לפי חוק אבטחת הכנסה, לא מקבל אבטחת הכנסה.
שלמה חסון: שאחר כך הוא יסביר ל-550 המשפחות האלה.
שלמה חסון: היום, 20% שלא חתמו, הם ברחוב, כולם יהיו ברחוב.
שלמה חסון: זה בסופו של דבר התגמול של מדינת ישראל.
שלמה חסון: בסוף יולי זה יהיה מצבם.
שלמה חסון: היום הם שקטים, ובעוד חודשיים וחצי, אם לא נתריע כאן בוועדה, ולא נתריע בממשלה - לדעתי יש כמה אנשים שבלעו תרדמון - נמצא את עצמנו כולנו במבוכה בלתי רגילה, כאשר 550 משפחות, ימצאו את עצמן ברחוב.
שלמה חסון: יש מתוכם 75 נכים, 30 ראשי בתי אב שהגיעו לפנסיה.
שלמה חסון: קחו אוכלוסייה של 550 משפחות, מתוכם 75 נכים, איך הם יכולים להשתלב בעבודה?
שלמה חסון: הם נמצאים עדיין במצב טראומטי.
שלמה חסון: אני מחזק את דברי המנכ"ל: אל תסתכלו רק דרך החור של הגרוש, אלא תתנו עוד שנה דיור.
שלמה חסון: התפתחויות פוליטיות יכולות להשתנות.
שלמה חסון: יכול להיות שיש איזה שינוי, וחלקם ירצו ללכת ללבנון, אבל הם יעשו זאת רק אם הם ירצו, ולא שתהיה להם תחושה שדוחפים אותם ללבנון, לכלא.
שלמה חסון: אנחנו צריכים למצוא פתרון, להתריע בזמן.
שלמה חסון: הם מבקשים מאוד בעדינות, אבל המצב הרבה יותר קריטי.
דבורה בדר: אני לא באה לחלוק ולהביע דעה איפה צריך להיות מה, אלא להציג את העובדות כהוויתן, גם בשאלה איך הביטוח הלאומי מתברג בכל המערכת הזאת.
דבורה בדר: לגבי הנכים מתוך ה-550 משפחות, יש כבר הסכם של הביטוח הלאומי עם האוצר, וכבר מתקבלות תביעות מהנכים אנשי צד"ל.
צבי הנדל: מר חסון, אתה מודע למה שהיא אומרת.
צבי הנדל: בעיני, כל מי שיושב פה, כולם חשובים, אבל נכון לרגע זה אתה הכי חשוב, ואתה צריך לדעת גם דברים שלא בתחום המשרד שלך.
צבי הנדל: אם אתה לא תראה את הכול, תהיה בעיה.
שלמה חסון: אני רואה את התמונה הכוללת.
שלמה חסון: בפועל, אף אחד, לא ממשרד הביטחון ולא מהביטוח הלאומי, לא הסדיר את הדברים.
שלמה חסון: אני יודע מה זה תהליך.
שלמה חסון: בשב"כ נפצעתי באוזן לפני שנה וחצי, ואני עדיין בתהליך, וגם ה-75 חבר'ה עדיין בתהליך, גם בביטוח הלאומי.
שלמה חסון: אני מודע לזה שזה לוקח זמן.
יורי שטרן: הביטוח הלאומי הבטיח בנובמבר את כל הפרטים של השתלבות נכי צד"ל, לא כתוצאה ממבצעים, במערכת הביטוח הלאומי.
יורי שטרן: הובטח שיהיה תהליך מזורז כדי להעביר אותם את כל ועדות הבדיקה ולקבוע את מידת הנכות, ולהתחיל לשלם.
דבורה בדר: זה כבר התחיל להתבצע.
דבורה בדר: לגבי השאר, זה באמת נכון, הזכאות שלהם נבחנת כמו כל אזרח אחר, על-פי הכללים שקבועים בחוק, ואני מקבלת את מה שהוא אומר, שאולי לאחוז ניכר מאותה אוכלוסייה יש רכב, שעל-פי חוק זה שולל זכאות לגמלה.
דבורה בדר: אגב, גם לכשנגיע לאוקטובר 2004, כי דחו את הנושא של מימוש התיקון לנושא של רכב, עדיין זה לא ייתן את המענה לצרכים האלה.
דבורה בדר: אני מאחלת לאנשים האלה שייקלטו בעבודה, ושלא ייזדקקו.
יורי שטרן: את מדברת על אבטחת הכנסה או על נכות?
דבורה בדר: אני לא מדברת על נכות, חילקתי את זה לשני נושאים.
דבורה בדר: לגבי הנכים, התביעות כבר מתקבלות בסניפים.
דבורה בדר: יש לזה תהליך מובנה.
דבורה בדר: לגבי אבטחת הכנסה, נכון, בתום 12 החודשים, לפי מה שנקבע כאן, ביולי, בגדול, האנשים שיזדקקו לגמלת קיום, מקומם יהיה באבטחת הכנסה, והוא צודק בטענה שיש הסעיף של מגבלת הרכב.
דבורה בדר: יש פה פלונטר.
דבורה בדר: אם לאחוז ניכר יש רכבים, עם כל הרצון הטוב, נגיד להם שיש כללים כאלה וכללים אחרים, והרכב עלול לשלול מהם זכאות לאבטחת הכנסה.
צבי הנדל: אפשר גם לקבל החלטה שבקבוצת אוכלוסייה מסוימת אנחנו קובעים כללים אחרים.
דבורה בדר: זה לא עניין של קבלת החלטה, צריך לעשות תיקון בחוק.
צבי הנדל: אם הביטוח הלאומי מעונין בתיקון חוק כזה, זה לוקח שבועיים; ואם הוא לא מעוניין, גם שנתיים לא יעזרו.
צבי הנדל: השאלה, אם יש לכם רגישות מספקת לעניין הזה, על מנת שנגיע לפתרון אמיתי, ולא להסביר למה לא.
דבורה בדר: מבחינה מהותית לא נכון לעשות כך.
צבי הנדל: יש לנו חילוקי דעות על כך.
צבי הנדל: בכלל אני חושב שעניין הרכב צריך להתבטל.
דבורה בדר: זה בנפרד, ולכן גם התייחסתי הלאה.
צבי הנדל: כמו שיש החלטות במפעלים גדולים שרק מנכ"לים מקבלים פלאפון.
צבי הנדל: לא פתחו את העיתון כדי לראות שהיום לכל ילד יש פלאפון.
צבי הנדל: זה, פחות או יותר, אותו דבר כמו עם הרכב.
צבי הנדל: נציג משרד השיכון.
ישראל שוורץ: בוועדה, יחד עם חבר כנסת, סגן השר יורי שטרן, ישבנו בנושא הדיור.
ישראל שוורץ: בנושא הדיור הגענו לרמות סיוע שהן יותר גבוהות מאשר לעולים חדשים.
ישראל שוורץ: אפשר תמיד לומר שזה לא מספיק, ואף פעם זה לא מספיק, אבל בעיקרון הגענו לרמות סיוע יותר גבוהות, וגם בתוך הסיוע בדיור, אנחנו נותנים תוספות של 1% לכל חודש שירות, ולאנשי צד"ל נתנו תוספת המקבילה לתוספת של חיילים בשירות סדיר מלא.
יורי שטרן: זה במשכנתאות, לא בשכר דירה.
יעקב זמרת: עלתה פה מספר פעמים בדיון החלוקה בין משרד הקליטה לבין משרד הביטחון, וציין חבר הכנסת שטרן שהחלוקה היא בין משרד הקליטה לבין מערכת הביטחון.
יעקב זמרת: במשרד הביטחון, פר אקלסנס, מטופלים רק נכים הקשים יותר שמטופלים באגף השיכון, והשאר זה במינהלת.
ישראל שרון: אני משתייך לעקרת הבית הנקייה, כנראה.
ישראל שרון: אנחנו, בימים אלה, מקימים אנדרטה לחיילי צד"ל.
ישראל שרון: מעבר לכל הסיכומים שהיו עם יורי שטרן ובהחלטת הממשלה, תוקם אנדרטה לחללי צד"ל כמו לחללי צה"ל.
ישראל שרון: אני יכול גם לספר שנכי צד"ל, אלה שמטופלים באגף השיקום, ייכללו כחברים בבתי-הלוחם, לפי החלטה של יושב-ראש ארגון נכי צה"ל.
ישראל שרון: אין משהו יותר מזה, אני חושב.
ישראל שרון: נכי צד"ל שנפגעו בפעילות מבצעית, מקבלים בדומה, ואפילו יותר מנכי צה"ל.
ישראל שרון: התגברנו על חוקים שהגבילו אותנו מבחינה חוקית, משום שנכי צד"ל הם לא בדיוק חיילי צה"ל.
ישראל שרון: באמצעות החלטת ממשלה הצלחנו להעניק להם מה שרצינו להעניק להם.
ישראל שרון: רצינו להשוות אותם לנכי צה"ל, ועשינו זאת.
ישראל שרון: אני מציע שמשרדים אחרים ילמדו מאתנו.
ישראל שרון: לא חיכינו לתוספת תקציב של האוצר.
ישראל שרון: לפי החלטה של שר הביטחון, עם לחצים אדירים של יורי שטרן, התחלנו לטפל בהם, לא באמצעות ניירות, לטפל, גם רפואית וגם שיקומית.
האשם יוסף נג'ם: מספר נכי צד"ל הוא יותר מ-75, הוא 2,200.
שלמה חסון: הוא צודק, ויש גם 600 חללים, לא הזכרנו את כל המעטפת.
צבי הנדל: רבותי, אני חייב להקדים ולומר, במילות הסיכום שלי, שהסוגיה היא סוגיה כואבת, ויש פה הרבה דברים שלא ניתנים לפתרון טכני.
צבי הנדל: לא לכל דבר יש פתרון טכני.
צבי הנדל: יש דברים שמי שלא חונך עד עכשיו, בעם ישראל, לא נצליח לחנך אותו, גם לא אחרי הישיבה הזאת.
צבי הנדל: יש מי שלא בתום לב, אומר לאנשים האלה: מקומכם לא אתנו, תחזרו לדרום לבנון.
צבי הנדל: מי שאומר את זה בתום לב, כי הוא אוהב אותם, ורוצה שהם יחזרו לארצם, אני עוד יכול להבין, אם כי זה מתפרש לא טוב.
צבי הנדל: אני אומר לכם, בשם הכנסת ובשם רוב גדול של העם בישראל: אתם אחים שלנו, אתם יכולים להישאר אתנו לעולם ועד, אתם ומשפחותיכם וילדיכם.
האשם יוסף נג'ם: כל הכבוד לעם ישראל, מכל הלב.
צבי הנדל: כאשר שמעתי שמתנכלים לסטודנטים בחיפה, שהם בוגרי צד"ל, זימנתי לפה את הנהלת האוניברסיטה, ואני מקווה שפתרנו את הבעיות.
צבי הנדל: יש הבדלים במנטליות, ואני מבקש מהאחים שלי מצד"ל להבין שאצלנו, גם מי שלא אשכנזי, התקלקל כבר, אנחנו פחות מכניסי אורחים מכם, אנחנו פחות חמים מכם.
צבי הנדל: אני אומר את זה בכאב, אבל אתם חייבים לדעת שסגנון הדיבור שלנו הוא הרבה יותר ציני, הרבה יותר אירופי.
צבי הנדל: גם מי שלא אירופי התקלקל בעניין הזה.
צבי הנדל: לכן, לא תמיד אנחנו יודעים לבטא בחום את מה שרובנו חושבים באמת, ולכן לפעמים מצטייר כאילו אנחנו לא רוצים אתכם או מזלזלים בכם.
צבי הנדל: אם יש כאלה אצלנו, ויש גם כאלה שלא רוצים אתכם, הם קומץ שולי, קיצוני, שרובם, או חלקם הגדול, אלה ערבים, ששונאים אותנו, אז הם שונאים גם אתכם, ועוד כמה מהחברים שלהם, שהם יהודים.
צבי הנדל: תדעו שזה לא הרוב השולט.
צבי הנדל: זה לגבי אווירה, מייד נדבר על התכל'ס.
צבי הנדל: בדמוקרטיה יש יתרונות ויש חסרונות.
צבי הנדל: מכל סוגי המשטר מצאנו שהדמוקרטיה זה הדבר הכי פחות גרוע, אבל הוא לא מושלם.
צבי הנדל: בין השאר, יש כללים בדמוקרטיה, מה מותר, מה אסור, איך עובדים וכן הלאה.
צבי הנדל: אמר ידידי, חבר הכנסת יורי שטרן, שמינהל תקין, בסגנון של טיפול כזה, עובר דרך משרד הקליטה.
צבי הנדל: במדינה לא דמוקרטית ולא כל כך פתוחה להערות, יכול הגנרל או בעל הבית להחליט: לא מעניין אותי שום דבר, אני עושה כך.
צבי הנדל: זו אחת המגרעות של הדמוקרטיה.
צבי הנדל: לכן, יכול להיות שחלק מההחלטות צורמות לכם, הן לא אידיאליות.
צבי הנדל: אבל הן לא באות משום שרוצים להעמיד אתכם באור לא נכון, לא ביטחוני.
צבי הנדל: יכול להיות שזו היתה טעות גדולה, ומייד נראה מה אפשר לעשות עם זה, אבל זה לא משום שאנחנו רוצים להכניס אתכם לקטגוריה אחרת ממה שאתם חושבים שנכון, אלא משום שבסדרי הדמוקרטיה נכנסים אנשים לטבלאות, ואתם צריכים להיכנס לטבלה מסוימת.
האשם יוסף נג'ם: צודק, אבל אמרת שיש טעות, נתקן אותה.
צבי הנדל: האחרון שדיבר מביניכם אמר בציניות, ובצדק: די שמענו, כולם אוהבים אותנו, חאלס.
צבי הנדל: קודם כול, אני רוצה שתדעו שזה אמיתי.
צבי הנדל: אחרי שאמרנו את זה, צריך להוכיח את זה.
צבי הנדל: ההוכחה היא בדברים המעשיים.
צבי הנדל: התרגום של האהבה – זה לא שאני אתן לך נשיקה.
צבי הנדל: בזה לא פותרים בעיה, פותרים בעיה, כשאתה יודע שאתה מסודר בתחומי החיים.
צבי הנדל: אני רוצה לעבור לעניין הכספי, ואני רוצה לחזור לנציג האוצר.
צבי הנדל: יש פה כמה סוגיות.
צבי הנדל: סוגיה של השקט הנפשי, מעבר לשנה שדיבר עליה מר חסון, סוגיית חוסר התקצוב כמו שמתקצבים עלייה במשרד העבודה כדבר רוטיני, והשאלה, למה צד"ל לא בתוך זה.
יורי שטרן: זה נוגד את החלטת הממשלה, כי לפי החלטת הממשלה התקצוב היה אמור להיות בדיוק כמו סעיפי העלייה בכל משרד ומשרד.
ים שלם: הם נכנסים למסגרת של העולים החדשים במשרד העבודה והרווחה.
ים שלם: למרות שאני לא מתעסק בזה, אני מכיר את הנושא, כי דיברתי עם האחראי לקראת הישיבה, ונתנו בשנת 2001, כשעשינו את הסיכום.
ים שלם: האנשים האלה טופלו גם במשרד הביטחון, ואז, כאשר הבנו שלזה אין כסף במשרד העבודה והרווחה, נתקצב את זה ישירות מתקציב משרד הביטחון.
ים שלם: העברנו כסף למשרד הביטחון כדי שיטפלו בנושאים האלה.
ים שלם: ברגע שהאנשים הועברו למשרד הקליטה, הם הוגדרו כאוכלוסייה מסוימת במשרד העבודה והרווחה, כעולים חדשים.
ים שלם: יש תקציב - אני לא מכיר את גודל התקציב, אני לא יודע מה עושים אתו - שמיועד לפעולות רווחה בקרב העולים החדשים, וזה גם התקציב שמיועד לאנשי צד"ל.
ים שלם: יש בצד"ל 550 משפחות, ובשנה מגיעים 30,000 עולים – יש שנים שמגיעים פחות, יש שנים שמגיעים יותר – ויש תקציב.
ים שלם: לפחות, לדעת האוצר, זו טעות לעשות משהו אחר.
ים שלם: כבר קיבלנו החלטה וכבר יצאנו לדרך הזיגזגים של ההחלטות, וזה לא טוב, לא לנו, וגם לא לאנשים עצמם, שלא יודעים מה קורה אתם.
ים שלם: זו גם היתה הדעה המקצועית של משרד הקליטה, ואני לא מבין איך היא השתנתה.
ים שלם: הדעה היתה להשקיע בדברים החשובים באמת לקליטה שלהם, שזה התאמה בעבודה, שזה אולפנים, כל הדברים שיעזרו להם להשתלב.
ים שלם: עוד שנה, פחות שנה, אני לא מזלזל בשקל אחד, אבל זה לא הדבר האמיתי.
ים שלם: חשבנו לקלוט אותם כמו שקולטים עולים חדשים, ויש גם דברים נוספים: יש הקשר של צה"ל, שממשיך לקיים את הקשר, ויש עמותות שמטפלות בהם.
ים שלם: כאשר יש שליחות וולונטרית, לפעמים זה יותר טוב מאשר הממשלה מסוגלת לעשות.
ים שלם: לגבי אבטחת הכנסה.
ים שלם: אין לי תשובה מה עושים לגבי זה שיש להם רכבים והם לא יכולים לקבל אבטחת הכנסה.
ים שלם: אני מבין שזו בעיה, לא רק שלהם.
ים שלם: אני גם לא יודע לכמה מתוך ה-550 יש רכבים.
שלמה חסון: הרוב.
ים שלם: אני לא מכיר את המספרים המדויקים.
ים שלם: יש דרכים לפתור את הבעיה.
ים שלם: זו פעם ראשונה ששמענו על הבעיה, וצריך לחשוב איך פותרים את זה.
ים שלם: לעשות פתרון שונה, זה מאוד בעייתי, ויכולות להיות לכך גם השפעות במשרד הקליטה, כי היום זה אנשי צד"ל, ומחר זה עולים ממקומות אחרים שחושבים שמגיע להם יותר, כי הם במצב יותר קשה.
ים שלם: לגבי הדיור.
ים שלם: כמו שלכל משפחה יש סיוע בדיור של משרד השיכון, יש עד 1,200 שקלים לחודש, זה הסיוע המקסימלי שאפשר לתת.
ים שלם: רובם, בסך הכול, גרים באזורים שבהם שכר הדירה הוא מהיותר נמוכים, באופן טבעי שם הם נקלטו.
ים שלם: הבעיה הזאת צריכה להיפתר כמו שהיא נפתרת לכלל אזרחי מדינת ישראל.
צבי הנדל: חשוב שתדעו שאצלנו עולים חדשים זה נכס יקר מאוד, ומעמד מאוד אהוב.
צבי הנדל: כשאנחנו אומרים שאתם כמו עולים חדשים, בפסיכולוגיה שלנו, זה חיבוק, זו לא דחייה.
צבי הנדל: אני רוצה להגיע לסיכום, אם חברי, חברי הכנסת, יסכימו אתי.
צבי הנדל: דבר ראשון, בסיסי, ולטעמי מוחלט, בין אם תהיה חלוקה בטיפול באנשים ובין אם לא תהיה חלוקה, כולם צריכים לקבל את התנאים של משרד הביטחון, איש איש לפי דרגתו ולפי הוותק שלו.
צבי הנדל: זאת אומרת, שגנרל יקבל יותר וטוראי יקבל פחות, זה ברור.
צבי הנדל: למי שזה לא ברור, יש לי בעיה אתו.
צבי הנדל: אבל הכללים של משרד הביטחון, חייבים לחול על כולם.
צבי הנדל: אם אפשר היה, לא בדקתי לעומק, ואני לא רוצה לגרום יותר נזק מאשר תועלת, גם מבחינת הפעילות.
צבי הנדל: בעניין הבא אני מדבר אחרי בדיקה, אני מדבר אחרי ששוחחתי עם הרבה גופים שעוסקים בזה, ואנחנו בכנסת ניאבק על זה עד חורמה, אני מדבר על ההשוואה של הנושא הכספי, ושתהיה השוואה לא כלפי מטה, שלא יבוא "גאון" ויגיד: מי שבמשרד הביטחון, נוריד לו, והוא יקבל כמו במשרד הקליטה.
צבי הנדל: התנאים של כולם יושוו לתנאים שמקבלים היום אנשי צד"ל במשרד הביטחון.
צבי הנדל: אם אפשר שהטיפול יהיה משותף, תחת קורת גג אחת, ואני, למרות דעתם, לא מתנגד לכך שזה יהיה תחת יחידה מיוחדת, כפי שזה היום, ואני חושב שזה נעשה בצורה מקצועית, במשרד הקליטה, שיהיה במשרד הקליטה.
צבי הנדל: אם זה יהיה תחת יחידה מיוחדת במשרד הביטחון, שיהיה במשרד הביטחון.
צבי הנדל: זו המלצה שצריכה להיבדק יותר לעומק, איזה השלכות יש לזה.
צבי הנדל: אני לא רוצה להעמיק את הנושא הזה בדיון הנוכחי.
צבי הנדל: לגבי השוואת תנאים כלכליים, לכל הרוחב, תהיה לכולם.
צבי הנדל: אני יודע שיש ציניקנים שאומרים שזה היה לתועלתם ולא לתועלת שלי, אבל הם היו מוכנים לשפוך דם בשבילי.
צבי הנדל: יותר לא מעניין אותי.
צבי הנדל: אנחנו נשווה את התנאים.
צבי הנדל: לעניין הזה אני אשיג רוב מכל סיעות הבית.
צבי הנדל: אני מבקש מהממשלה לקבל הכרעה.
צבי הנדל: אנחנו נוציא, כמובן, מכתבים לכל הגופים הרלוונטיים.
צבי הנדל: היה וזה לא יסתדר בטווח זמן סביר, חודשיים-שלושה, נעשה חקיקה, ואין לי ספק שנעביר בהחלטה בכנסת, למרות דעתה של הממשלה.
צבי הנדל: לכבודה של מדינת ישראל שהנציגים הרשמיים שלה, האמיתיים, שזאת הממשלה ולא הכנסת, שתקבל את ההחלטה הזאת בעניין הכלכלי, ותבחן בצורה אוהדת כיצד אפשר לחבר את הטיפול בכל המשפחות תחת קורת גג אחת.
צבי הנדל: אני פותח את הישיבה ומודה לכבוד השר שהגיע.
צבי הנדל: קיבלנו בהבנה את הביטול לפני שבוע או שבועיים בגלל ישיבת הממשלה הלילית.
צבי הנדל: נתבקשתי על-ידי חברי הכנסת שטרן ונודלמן להעלות בוועדה את נושא מעמדם של הורים שילדיהם משרתים בצבא והם עצמם אינם זכאי חוק השבות.
צבי הנדל: שמעתי אחר-כך שהיתה גם בקשה בעל-פה של חברת-הכנסת מרינה סולודקין להעלות לדיון את הנושא, שלטעמי הוא בלתי-נסבל, של חייל שמשרת בצבא והוא זכאי חוק השבות – יש כל מיני אפשרויות ואני מניח שהשר או אנשי משרדו יציגו את האפשרויות איך מגיעים לידי כך – ובכל מקרה ההורים אינם זכאי חוק השבות.
צבי הנדל: אחד ההורים או שניהם נמצאים בארץ, החייל משרת בצבא, וההורה בסופו של דבר נמצא במצב שהוא צריך להיות מגורש מהארץ.
צבי הנדל: המצב שניתן לגרש מהארץ הורה שבנו מסכן את חייו הוא מצב קשה בחברה הישראלית.
צבי הנדל: המצב מובן, הוא בעייתי, אבל חייב להיות פתור.
צבי הנדל: לטעמי צריכים להתקיים אחת מהשתיים: או שלא מגייסים חייל כזה, או שאם מגייסים אותו, צריך למצוא פתרון להורים או להורה בצורת אזרחות, או בצורה אחרת, אבל שמסדירה באופן קבוע את מעמדו ושהוא לא יהיה נתון ללחצים.
צבי הנדל: אני אבקש מחבר-הכנסת ד"ר יורי שטרן להציג את הנושא בקיצור נמרץ ואחר-כך השר יציג את עמדתו לפני פתיחת הדיון.
יורי שטרן: אני חושב שהגדרת היטב את הנושא, ורק אחזור על כמה הנחות יסוד של כולנו.
יורי שטרן: מדינת ישראל נאלצת להגן על עצמה לעתים די קרובות, ונושא הצבא וההגנה הוא אחד הנושאים שבקונסנסוס והוא בהחלט בעדיפות לאומית.
יורי שטרן: לא יכול להיות מצב שבו חייל שנמצא בשירות פעיל, לפעמים בשדה הקרב – ואנחנו נמצאים עכשיו במלחמת טרור שנכפתה עלינו – שחייל נושא בכל הנטל של השירות הצבאי, ובו-זמנית הוא צריך לדאוג ואפילו להשתגע מכך ששלטונות המדינה מגרשים את אמו או את אביו ויש כל מיני תהליכים נגד בני משפחתו.
יורי שטרן: אני חושב שזה פוגע בחוסן הביטחוני של מדינת ישראל, וגם פוגע ביסודות הערכים שלנו כמדינה וכחברה.
יורי שטרן: אני לא חושב שיש לנו פתרון לא לגייס אנשים שנמצאים בארץ בזכות.
יורי שטרן: אני חושב שזו גם חובה וגם זכות לשרת בצה"ל, ואיפה שצריכה להיות גמישות ואיפה שצריכים להיות פתרונות חדשים, זה דווקא בכל מה שנוגע למעמד האזרחי של ההורים של אותו חייל.
יורי שטרן: חד-משמעית לתקופת השירות של החייל או החיילת, הוריו צריכים לשהות בארץ באופן חוקי, צריכה להיות להם תושבות לאותה תקופה, רשיון עבודה וכו', ורק לאחר מכן אולי יכול להיות דיון על גורלם בעתיד.
יורי שטרן: אני בעד מתן אזרחות, אבל כפתרון מיידי אני מציע לתת לפחות תושבות לתקופת השירות, פלוס כמה חודשים לאחר מכן, כי גם זו תקופה שהחייל המשוחרר צריך להסתגל לחיים חדשים.
יורי שטרן: למשל, אם אדם נקרא למילואים, כל התהליכים נגד בני משפחתו, אם יש כאלה במשרד הפנים, חייבים להיפסק.
יורי שטרן: אני גם חושב שמי ששירת בצה"ל, בתום תקופת השירות שלו מגיע לו שהוריו יקבלו לפחות תושבות קבע במדינת ישראל, אם הם אינם זכאים לפי חוק השבות לאזרחות ישראלית.
יורי שטרן: אני מבדיל פה בין הפתרון המיידי לבין הפתרון שנראה לי פתרון יותר נכון לטווח ארוך, אבל באופן מיידי אני מבקש שמשרד הפנים ייתן הוראה ברוח הדברים שציינתי.