GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב גיל:
 זה הפרק שלהם, זה בשלב שהם בקושטא מתווכחים איך העסק הזה יראה ומנסחים, הפעם בצרפתית כי את זה הם יראו אחר כך לברון בביקור שלו
יעקב גיל:
 אני רק פותח להראות לכם, אנחנו הרבה פעמים מגוונים את מה שאנחנו מראים, למשל המפות של חברי המשלחת לאוגנדה השתמשו בהם כדי לתעד את מה שהם ראו באוגדנה ואחר כך חזרו עם דו"ח מאוד מפורט
יעקב גיל:
 הם בעצם הגישו 3 דו"חות כל אחד בנפרד והדו"ח הזה הוגש לקונגרס
קריאה:
אולי ניתנה ראש ונשובה אוגנדה
קריאה:
	בזכות זה אנחנו פה
קריאה:
 כל מה שאני מראה לך זה מקור בלבד
קריאה:
 לא אוכל להראות לכם הרבה, אני אראה לכם דברים כמובן מאוד מעניינים
קריאה:
 יש לנו כאן מ-1919 מגילה עודד תקרא
עודד פורר:
"לדוד ליום שובו מגלותו ציונה, בשעה קשה לעמנו ולארצנו מעירך נטרדת
עודד פורר:
 ישיש יקר וטהר רוח, ותרחק נדוד בנכר בודד ומעונה לדאבון לב אלפי תלמידיך וחבריך, הלכו לאורך בלב חרד אתך נשאנו קשי גורלך
עודד פורר:
 ונקו תמיד לשוב לראותך בתוכנו מפיץ אורה ומגדיל עלילה
עודד פורר:
 ובהבקע שחר גאולתנו כלי גולה השלכת ואלינו שבת
עודד פורר:
 ברוך אתה בבואך וברוך הרגע אלינו בשובך
עודד פורר:
 ואל יברך פעלתך להרוות צמאים ולהשיב רוחי נכאים ומצאת ימים רבים ישע ונחמה חלף הסבל והתלאות אותך בולה מצאו
עודד פורר:
 חבריך תלמידך ומוקיריך"
יעקב גיל:
דוד ילין היה דמות כמובן שקשורה בחינוך והתפתחות החינוך העברי בארץ ישראל, מהמורים הראשונים שייסדו את תורת הלימוד בארץ, כל החברים שלו פה חתמו
יעקב גיל:
 הוא יצא לגלות, במלחמת העולם הראשונה יצא לגלות בדמשק, ב-1919 הוא חוזר והחברים שלו מגישים לו, התכשיטנים התימנים של בצלאל עשו את זה
יעקב גיל:
 אחד הדברים הכי יפים שיש פה
יעקב גיל:
 פה כתוב למטה "שנה ב' לגאולה 1919"
יעקב גיל:
 הצהרת בלפור הייתה מבחינה היישוב העברי בארץ ישראל ימן לגאולה כמו שקרה בדורותינו הרבה עם השנים קודם לכן
יעקב גיל:
     אני פשוט מדלג משום שאני רוצה שהשותפים, העובדים האחרים שלנו יציגו חומרים נוספים ונספיק להגיע לכל מקום ומקום, אני לא יכולתי להתאפק לא לפתוח ולהראות לכם את המחברת שהחזיק ביד טרומפלדור כשקיבל את הפיקוד על גדוד נהגי הפרדות, פה כתוב
יעקב גיל:
 זו המחברת שהוא קיבל לידיו כשהוא קיבל בחצי השנה האחרונה את הפיקוד ויש פה הרבה הערות אישיות שהוא כתב ברוסית לגבי אירועים שונים שהתרחשו
יעקב גיל:
     פה אנחנו מחזיקים באחת התעודות המרתקות בתולדות העם היהודי בשואה, זה כרטסת ילדי טהרן
יעקב גיל:
 הכרטסת ששימשה את עליית הנוער כשילדי טהרן הגיעו ארצה, אז קלטו אותם וכל נער יתום שהגיע ארצה קיבל כרטיס, ואנחנו כאן לפעמים מוצאים שמות של אנשים או מבקרים אחדים מבקשים מחברים שלהם מילדי טהרן, 853 ילדי טהרן כאן מופיעים
יעקב גיל:
 זו הכרטסת הראשונה שהחבר'ה האלה נקלטו
יעקב גיל:
 אחר כך, חיים ארז ועוד רבים אחרים
יעקב גיל:
 נחפש אותו בשם הקודם שלו, נמצא אותו בתוך הכרטסת הזאת
יעקב גיל:
 אחר כך הן נקלטו ועברו כפי שכולם יודעים למוסדות עליית הנוער ועם החלוקה המפורסמת הזאת
יעקב גיל:
      הנרייטה סאלד החומרים שלה פה, הנה היומן האישי שלה, ראיינה אותם אחד אחד כדי להחליט מי הולך לכפרי הנוער הדתיים ומי לחילוניים והיא פיתחה טכניקה מאוד מיוחדת לזהות בצורה נכונה את ה - - -     עכשיו אני עובר לאחד הפרויקטים הגדולים שהתחלנו בזמן האחרון, זה תיעוד העלייה האחרונה של שארית הפליטה בתימן
יעקב גיל:
 וכפי שאתם יודעים יבניאלי היה מראשוני היישוב העברי שטיפל בעלייה של יהודי תימן
יעקב גיל:
 הוא ב-1911 הגיע לתימן
יעקב גיל:
 אני מוצא לכם דברים שאני בזמן האחרון התחלתי להתעסק עם  זה ולכן הם לפחות אצלי נחשפו לראשונה
יעקב גיל:
 כשיבניאלי מתחפש ליהודי דתי ולמסתובב שם הוא לוקח איתו שאלון שנתן לו ביד הרב קוק, לשאול מה יהדותם של התימנים
יעקב גיל:
 אז השאלון פה, ולא פחות חשוב זה התשובות של יהודי עדן, הנה השאלות
יעקב גיל:
 הוא בעיקר מתעניין בעניינים אישיים, בא' הוא שואל אותם, "האם זה נכון שאתם לא נוהגים כלל איסור לשאת יותר מאישה אחת" חמש קהילות בתימן ענו לו
יעקב גיל:
 אז קהילת עדן עונה לו, זו שאלה ארוכה 6-7 שורות, השאלה ארוכה  הם עונים לו בקצרה
יעקב גיל:
 זה כתב ידו של יבניאלי
יעקב גיל:
 אלה השאלות, והתשובות במקום
יעקב גיל:
 התשובה לא, יושבי עדן אומרים לו "אנחנו לא, אלא אם כן מדובר בייבום או על תקנה אחרת"
קריאה:
  ב-1911 כבר היו פה, כבר הייתה עלייה תימנית עוד לפני כן
קריאה:
 זה לא ש - - -
יעקב גיל:
	נכון, נכון, הם כבר היו פה קודם, אבל מזהים שהם יכולים להיות לא נעים לומר, תחליף לעובדים הערבים
יעקב גיל:
 ולכן יש מאמץ של יבניאלי לצאת לשם, לבדוק באמת מה יהדותם, לזרז את עלייתם כי בני העלייה השנייה רוצים להחליף כמובן את העבודה הערבית כאן וחשבו שהתימנים יהיו יעילים וכך הלאה
יעקב גיל:
      אז אם הזכרנו את זה אז לכאורה אנחנו חושבים שההתאגדויות הסוציאליסטיות של קבוצות של פועלים ושכירים היו רק אנשי העלייה השנייה, תראו מה שמצאנו אצלנו
יעקב גיל:
 "אגודת פעולת השכיר", 1903 ראשוני התימנים שמגיעים לאזור יפו, מתגוררים שם
יעקב גיל:
 ירושלים, סילוואן, כפר השילוח וכך הלאה
יעקב גיל:
 הנה, מה השוהים כותבים פה מכתב פנטסטי "ברגשי כבוד הננו לבשרו כי כולנו אנחנו עדת יהודי תימן השוכנים פה יפו עי הקודש, הסתדרנו יחד לחברה תחת השם פעולת שכיר
יעקב גיל:
 מטרת חברתנו היא לצאת לישע אדמתנו הקדושה גם במחרשתנו, מעדרנו, אנחנו מה שדתותינו לעבדה ולעדרה בזעת אפנו ובנשמת רוחנו ובעמל ידינו ולרווחה, ועוד, ועוד, ועוד
יעקב גיל:
 בשפה נהדרת הם בעצם ב-1903 אומרים "אנחנו רוצים לעבוד את עבודת האדמה הקדושה הזאת"
יעקב גיל:
 בסוף יש כמה שורות שהם אומרים במילים פשוטות "תעשה טובה, תקבלו את הבקשה שלנו ותחליפו את עבודת המוסלמים בעבודתנו" זה 1903
קריאה:
	למי הם שולחים את זה?
יעקב גיל:
	הם שולחים את זה לקולוניות העבריות בארץ ישראל
יעקב גיל:
 לאנשי רחובות, למושבות, הם שולחים למושבות ואומרים "חבר'ה תעשו את העבודה הזו" וכבר היה להם מליץ יושר שניסה לעזור להם
יעקב גיל:
 אני בזה עוצר את העניין הזה, ואני מבקש מסימון
יעקב גיל:
 סימון היא מוותיקות עובדות הארכיון הציוני, היא הממונה על הצד המקצועי בארכיון והיא תראה לנו חומרים בזיקה לעלייה וחומרים אישיים משלה
סימון שליאכטר:
	מאוד מאתגר לתמצת את הארכיון הציוני בארבע דקות
סימון שליאכטר:
 הארכיון הציוני הוא ארכיון המדינה שלפני קום המדינה
סימון שליאכטר:
 אנחנו פה שומרים את כל החומרים שאפשרו מתישהו לבנות את התשתית כי הרי ב-15 במאי לא קרה נס והדברים היו מושתתים כבר על עשייה ועבודה בכל תחומי החיים ולכן הגיוון פה נוגע לכל תחומי ההתעסקות
סימון שליאכטר:
 פה אנחנו הוצאנו ממש קצה, קצהו של הקרחון
סימון שליאכטר:
 כמה חומרים שנוגעים לעלייה
סימון שליאכטר:
      המוסדות הלאומיים, קודם כל ההנהלה הציונית ואחר כך הסוכנות עסקו כל הזמן בענייני עלייה
סימון שליאכטר:
 גם בענייני חיפוש קרובים
סימון שליאכטר:
 אני אראה לכם לדוגמה תיק של משרד הארצישראלי ביפו שנוסד ב-1908 ועמד בראשו ארתור רופין
סימון שליאכטר:
 עסקו פה בתקופה ההיא בלחפש אנשים, בתום מלחמת העולם הראשונה זה 1917 למשל הייתה אפילו מסורת שאנשים פנו להנהלה הציונית כי הבן החלוץ שלהם עזב לפני חודשים והם לא שמעו ממנו
סימון שליאכטר:
 בתקופת מלחמת העולם הראשונה בכלל לא היו קשרי דואר בין הארצות אז הייתה דאגה גדולה
סימון שליאכטר:
 ויש פה אוצר בלום של מידע על המשפחות ועל האנשים כי הרי בסופו של דבר כל העניין הזה זה סיפור של אנשים, זה בני אדם ומשפחות
סימון שליאכטר:
 ויש פה תיעוד שקיים פה ונמצא ושעוד זקוק להקלדות ופיתוח וסריקות וכולי
קריאה:
	באיזו שפה היו נוהגים להתכתב? כי אני רואה שזה לא עברית?
סימון שליאכטר:
	לא, זה לא עברית, זו גרמנית
סימון שליאכטר:
 תלוי בתקופות, התקופה המאוד מוקדמת הצרפתית היא שלטת, אחרי זה עוברים, הגרמנית כמובן בתחילת התנועה הציונית כמובן עם הרצל וכולי
סימון שליאכטר:
 גרמנית, הייתה התקופה הצרפתית בסוף המאה ה-19, גם הייתה פה השפעה משמעותית, תכף תראו
סימון שליאכטר:
 ואחרי זה עוברים לאנגלית
סימון שליאכטר:
 ככל שהבריטים יותר נוכחים
סימון שליאכטר:
 ועברית כמובן כל הזמן, עברית ויידיש ופולנית וכל השפות
סימון שליאכטר:
 פה באמת יש איזשהו אתגר מבחינת השפות שהחומרים הם בכל השפות, אם מישהו שואל "יש לכם חומר באנגלית?" זה לא טוב, אז המחקר שלו יהיה מאוד, מאוד מצומצם
סימון שליאכטר:
  	 	דוגמאות של חומרים של - - - שאלתם ממתי זה
סימון שליאכטר:
 החומר המסודר מתחיל באמת מתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20
סימון שליאכטר:
 כשהבריטים נכנסים זה גורם לעבודה יותר מסודרת, והסוכנות נוסדה רק ב-1929 אבל עוד פעם, תיקי התכתבות של המחלקה לעלייה של הסוכנות, עשרות אלפי תיקים שעוסקים בפעילות של המחלקה, איך עושים, מה עושים, החוקים, האנשים, המקרים הפרטיים שלהם, בנוסף לזה יש סדרות ענקיות של תיקים אישיים, זה תיק סטנדרטי לחלוטין של בקשות עלייה ממצרים
סימון שליאכטר:
 לפעמים עם איזו תמונת דרכון
סימון שליאכטר:
 זאת אומרת חומרים שנוצרו כדי לאפשר את הפעילות של המחלקה לעלייה למשל ושל הקליטה
סימון שליאכטר:
 היום יש להם ערך גנאלוגי משני הייתי אומרת שהוא מאוד, מאוד חשוב ומאוד, מאוד מבוקש על ידי הציבור
סימון שליאכטר:
      	אני יכולה להעיד שאנחנו ב-25 שנה האחרונים נגיד ככה הפכנו את היוצרות
סימון שליאכטר:
 חומרים אישיים היו בתחילת הדרך צנעת הפרט, לא נוגעים, לא מספרים, לא מגלים
סימון שליאכטר:
 ומי שעבד לפני הרבה מאוד שנים ידע לספר לנו, המנהל הקודם של הארכיון שאמרו לו, "גנאלוגיים לא נכנסים פה"
סימון שליאכטר:
 היום אנחנו בקצה ההפוך של המשוואה ואנחנו עובדים הרבה מאוד ומנגישים את החומרים האלה כי יש דרישה מאוד גדולה
סימון שליאכטר:
 והארכיון הוא לא המקום הייעודי רק להיסטוריונים ומומחים אבל פתוח לציבור הרחב
קריאה:
	איך אתם מוצאים? אמרתם שבן אדם מוצא תיק עלייה, איך את יודעת לקטלג את זה של להגיע ל-
סימון שליאכטר:
	יש תיאוריה ארכיונית, ויש מקצוע שנקרא ארכיונאות ורישום חומר ארכיוני, כן
סימון שליאכטר:
 רישום חומר ארכיון זו חשיבה שהיא שונה לגמרי, אפילו מנוגדת מההרגלים שלנו היום לשבת מול גוגל ולחפש
סימון שליאכטר:
 פה צריך להכיר קצת היסטוריה, את המבנה של המוסדות, את ההיסטוריה המוסדית שלא כל כך מלמדים באוניברסיטה לנציג משרד החינוך
סימון שליאכטר:
 זה ידע שלא יודעים, אבל אם אנחנו יודעים ומבינים אותו אז זה פותח לנו באמת צוהר
סימון שליאכטר:
 אנחנו יודעים למצוא את עצמנו במקום הנכון
דובר:
	אתה צודק, החומר לא מסודר, בחלקו לא מקוטלג, אלא צריך לעבור דבר, דבר ולפעמים המדור לחקר המשפחה אצלנו נותן תשובה אחרי חודשיים
דובר:
 תחקירנים צריכים לעבור על התיקים האלה ולחפש דבר, דבר
סימון שליאכטר:
	אפרופו דרכונים
סימון שליאכטר:
 יעקב הזכיר את העניין של הדרכונים בעיקר ממרוקו, אבל יש בתיקים האלה של המחלקה לעלייה תראו, אני חושבת שזו תמונה אנושית מאוד, מאוד
סימון שליאכטר:
 דרכון קבוצתי של יהודים מרומניה שביקשו לעלות לארץ
סימון שליאכטר:
 אנחנו לא יודעים אם כולם עלו, לא עלו
סימון שליאכטר:
 כאלה וכאלה
קריאה:
	איזו שנה זה?
סימון שליאכטר:
	זה 1947 אני חושבת
סימון שליאכטר:
 אחרי המלחמה, אבל החומרים האלה הם באמת מסוף המאה ה-19 הייתי אומרת, אולי פחות מסודר אמרתי, אבל עד עצם היום הזה
סימון שליאכטר:
 ורשימות שמיות אין סופיות של אנשים שביקשו
סימון שליאכטר:
 הנה חומר של המשרד הארץ-ישראלי בפראג, או הנציגות של המחלקה לעלייה בחוץ לארץ
סימון שליאכטר:
 התכתבות עם רשימות, עם שמות של אנשים, עם כתובות של אנשים בחו"ל
סימון שליאכטר:
 חלקם הגיעו לארץ, חלקם לא הגיעו לארץ
סימון שליאכטר:
 אבל יש פה מבחינה גולמית המון, המון מידע
סימון שליאכטר:
      	אני קופצת למשהו אחר
סימון שליאכטר:
 תצלומים, גם תצלומים בענייני עלייה, הוכן בתחילת שנות ה-60 אלבום מאוד גדול שנקרא אלבום העולים על ידי מחלקת ההסברה של הסוכנות
סימון שליאכטר:
 והם פשוט אספו מתוך אוספי הארכיון הציוני תמונות, תצלומים, מסמכים, קטעי עיתונים
סימון שליאכטר:
 והתמונות כמובן אני לא יודעת איך, תמונות של עולי תימן
סימון שליאכטר:
 היה איזשהו נוהג שנתנו מתנה לאנשים שהגיעו לידיד כזה או אחר, כמובן לחברי הנהלת הסוכנות או ראשי מחלקות, והכינו להם אלבומים עם תמונות, וזה תיעוד מדהים, לא תמיד אנחנו יודעים את השנה המדויקת, ושם הצלם אפילו לא  תמיד ברור, אבל יש פה תמונות מדהימות
סימון שליאכטר:
      	אני רוצה להראות לך תיק, זה דווקא שייך לארכיון פיק"א, ארכיון פיק"א הוא בעצם הגלגול האחרון של מושבות הברון רוטשילד בארץ
סימון שליאכטר:
 חברת פיק"א עסקה הרבה בהתיישבות כן? כמובן, ובעזרה למתיישבים ונתנו להם הלוואות, זה הרבה כסף
סימון שליאכטר:
      ג'ייקוב פורר מתיישב ברחובות, הוא מצהיר שחייב לפיק"א סכום של 44 לירות מצריות והוא חתום פה ואומר אני מתייחס שעד תאריך זה וזה,     	אני מרשה לי ל להגיד שכל אחד יכול איכשהו למצוא פה משהו שנוגע לעצמו, מי שעלה לארץ, מי שהתיישב פה לפני הרבה מאוד שנים
סימון שליאכטר:
 מי שלמד פה, יש לנו פה חומרים של הגימנסיה הרצליה ושל מקווה ישראל ויש פה המון מידע
סימון שליאכטר:
 יש פה כמה קושנים בטורקית
סימון שליאכטר:
  אנחנו חושבים שמדובר פה סוג של רישום על ייעוד הקרקעות, אני לא יודעת להגיד לך בדיוק כי גם אנחנו לא יודעים את זה
סימון שליאכטר:
 אבל כדי שתוכל להראות את זה למי שמתעניין, זה מזכרת מאתנו
סימון שליאכטר:
 הכול סרוק, ואפשר למצוא מישהו מומחה שיכול לתרגם את המסמכים בערבית
עודד פורר:
האבא שלו, האבא של יעקב פורר, יהושוע פורר שעל שמו נקרא אבא שלי קבור בהר הזיתים
עודד פורר:
 הוא נפטר ב-1921, יעקב הוא בעצם, הם עלו לפה ב-1890
עודד פורר:
 יש לי במשרד תמונה שלו, יכול להיות שהיא גם כן מהארכיון הציוני
עודד פורר:
 תמונה שעומדים חקלאים ברחובות מ-1897
עודד פורר:
 גם הוא וגם עזרא, ראיתי עזרא, זה אחיו
סימון שליאכטר:
	כן, זה אחיו
סימון שליאכטר:
 הוא גם מופיע שם
יגאל סתרי:
	אנחנו רוצים להציג לכם עכשיו אולי את הפרויקט הכי אינטנסיבי שאנחנו פועלים בו כרגע בארכיון
סימון שליאכטר:
	יגאל, אני רק אסיים שאנחנו לא נגענו בכלל בענייני קרקעות ובענייני הסטטוס קוו
סימון שליאכטר:
 יש לנו פה,
יגאל סתרי:
	התשובה היא כן
יגאל סתרי:
 שני דברים אני רוצה לומר
יגאל סתרי:
 אחד, אנחנו מנהלים עכשיו פרויקט כבר אני חושב יותר משנה וחצי של טיפול בחומרי עלייה מאתיופיה, פרויקט מאוד, מאוד מורכב
יגאל סתרי:
 כי החומרים פזורים בכל חלקי תבל
יגאל סתרי:
 שני פרויקטים אנחנו עושים
יגאל סתרי:
 אחד, אספנו את כל חומרי הסוכנות היהודית אלינו, עשינו פעולה ענקית בצריפין כדי שחומר יגיע לכאן
יגאל סתרי:
 שניים, התחלנו לאסוף חומרים אישיים, החומרים נמצאים גם אצל אנשים בבית
יגאל סתרי:
 למשל הארכיון של יונה בוגלה הגיע אלינו, אנחנו מטפלים בו כדי שהחומר יהיה, גם החומר שנמצא אצל אנשים באופן פרטי יגיע לארכיונים ציבוריים, במקרה זה לארכיון שלנו
יגאל סתרי:
      ודבר שלישי אנחנו משתדלים כרגע לייצר קטלוג עולמי שבו נוכל לסמן לכל מי שמתעניין איזה חומר נמצא באיזה מקום בעולם
יגאל סתרי:
 אם זה חומר לא מסודר אנחנו מביאים אותו אלינו, אם זה חומר שנמצא במוסדות כמו כי"ח או כמו אורט העולמי אז אנחנו פשוט בטבלה הזאת, בקטלוג העולמי הזה רושמים היכן זה נמצא, מי איש הקשר, סרוק, לא סרוק
יגאל סתרי:
 כדי שהציבור הרחב שמתעניין בזה ורוצה לחקור את הנושא הזה יוכל להגיע לחומרים, ויש בעיה חמורה להגיע לחומרים הללו
יגאל סתרי:
      הרב ולדמן, עשינו פרויקט גדול מאוד להביא את כל החומרים של הרב ולדמן, מדובר ביותר מ-30,000 תצלומים
יגאל סתרי:
 קיבלנו את החומר תחת התחייבות של המחלקה שדאגה לממן לסרוק את כל החומר הזה כי הוא רצה עותק אחד אצלו, ואת כל החומר, תכף גיורא יראה לכם
יגאל סתרי:
 הדבר הנוסף שאני רוצה לומר לכם, שאנחנו בשינוי דרמטי של אוכלוסיית העובדים בארכיון הציוני, גיורא הוא העתודה הנבחרת שלנו, נכנס לפני חודשים ספורים בתפקיד ראש מדור, ואחראי כל הפרויקט הזה של העלייה מאתיופיה
יגאל סתרי:
 גיורא, בבקשה
ישראל כץ:
	תודה רבה יגאל
ישראל כץ:
 כמו שיגאל הציג אני אחראי על הארכיונים האישיים ומרכז את הפרויקט של העלייה מאתיופיה
ישראל כץ:
 חילקנו בשיתוף מרכז שז"ר שני ארכיונים שעובדים על זה
ישראל כץ:
 אבל אם יגאל התחיל מולדמן ודרור הזכיר את ולדמן בואו נתחיל מהסוף דווקא
ישראל כץ:
 אז אחד הפרויקטים זה באמת לקלוט את האלבומים של הרב ולדמן
ישראל כץ:
 עם המפקד של שארית יהודי אתיופיה, קודם הפלשמורה
יגאל סתרי:
	זה המפקד שהוא עשה אחרי העלייה הגדולה
יגאל סתרי:
 אחרי עליית שלמה, שהוא התחיל לעשות מפקד של הממתינים בעצם
ישראל כץ:
	ויחד עם התצלומים יש לי שאלונים המקוריים שהם נמצאים בנפרד
ישראל כץ:
 אבל הפרויקט הראשוני זה קודם כל לסרוק את התצלומים, להעביר אותם מהאלבומים הישנים שהם מתפרקים והם מצהיבים לאחסון כזה, דיגיטציה ואחסון מחודש בצורה הזאת שככה התצלומים האלו לא נפגעים ונשמרים לדורות
ישראל כץ:
 אז זו דוגמה אחת, זה מהסוף
ישראל כץ:
 זה גם מה שאנחנו עושים בזמן האחרון וגם מהשנים האחרונות של העלייה מאתיופיה
ישראל כץ:
      	אבל אם אנחנו חוזרים לשנים הראשונות שעסקו בעולי אתיופיה יש לנו חומרים מוקדמים מאוד כבר בעצם מהביקורים של יעקב פייטלוביץ' באתיופיה והמפגש שלו עם תאמרת עמנואל, ופה יש מכתב שהוא גם פייטלוביץ' וגם תאמרת עמנואל כותבים לרב, זה מהארכיון האישי של הרב צבי פרץ חיות, והם כותבים לצבי פרץ חיות ומבקשים ממנו לקבל את תאמרת עמנואל כסטודנט בווינה
ישראל כץ:
 אז בעמוד הראשון כמו שאפשר לראות יש פה את החתימה של פייטלוביץ' ואם נפתח את זה אז יש את המכתב של תאמרת עמנואל שהוא כותב בתוך המכתב של - - -
יגאל סתרי:
	תאמרת עמנואל היה אחד התלמידים שלו, מבחירי יהדות אתיופיה ומובילי הדרך של הציונות באתיופיה
ישראל כץ:
	חלק מהפרויקט המטרה הייתה דבר ראשון להבין מי היה שם בארכיון ולמצוא תעודות בולטות כמו התעודה הזאת שהוא כותב פה שהוא מרגיש בארצו, שהוא מרגיש לפעמים את הגלות בה הוא נמצא יותר מאשר באירופה כי קשה לו למצוא כאן אנשים שמבינים אותו ואת עבודתו כי הוא כבר בתקופה הזאת הכיר את הציונות, תאמרת עמנואל פעל למצוא את הקשרים הראשונים בין התנועה הציונית ליהדות אתיופיה
צגה מלקו:
	מה שרציתי לספר האחיין של פייטלוביץ' הגיע למעמד של שר, הוא היה גם מתלמדיו של יעקב פייטלוביץ'
צגה מלקו:
 הבן שלו פגשתי אותו לפני שבוע במקרה, אימא שלו דודה של אבא שלי, יש להם מלא חומר
צגה מלקו:
 הבן של תדסה יעקב
צגה מלקו:
 אז דיברתם איתו נכון? יפה, הבן שלו סיפר לי, הייתי באשדוד
צגה מלקו:
 אשתו של תדסה
יגאל סתרי:
	דוקטור יונה, אני בקשר איתו
יגאל סתרי:
 הייתי צריך להיות בוושינגטון לפגוש אותו שם, מסיבות אישיות לא יכולתי לנסוע, עכשיו הוא פה? נכון, הוא היה פקיד בכיר אצל היילה סלאסי
צגה מלקו:
	אבל הוא רוצה לתת, הוא אמר לי לפני שבוע, הוא רוצה לתת לארכיון הציוני
יגאל סתרי:
	אנחנו בקשר איתו, אני אסע אליו בנובמבר אני מקווה ואביא את כל הארכיון שלו כי זה אחד הארכיונים החשובים, הוא היה שר בכיר, שר החקלאות, שר אוצר, יועץ אישי להיילה סלאסי ויש לנו הרבה אזכורים שלו בארכיון כבר עכשיו
צגה מלקו:
	 	יש לי הרבה תמונות איתו בתור ילדה
יגאל סתרי:
	אני לא אוותר לו עכשיו, את משאירה לי את הפרטים שלך כדי שנסגור את זה
ישראל כץ:
	 	עכשיו אנחנו ממהרים, יש לנו גם חומר אחרי הכיבוש של אתיופיה על ידי איטליה הפאשיסטית
ישראל כץ:
 הקהילה היהודית באיטליה שלחה את קרלו אלברטו ויטרבו שהיה ציוני והוא תיעד ביומן ובאוסף תצלומים מאוד גדול את יהודי אתיופיה בשנות ה-30
ישראל כץ:
 אז יש לו אוסף תצלומים ענק
ישראל כץ:
 זה מבית ספר ומבית קברות יהודי
צגה מלקו:
	זה תאמרת עמנואל
יגאל סתרי:
	נכון, הוא תמיד גבוה בצילומים
יגאל סתרי:
 זה בסיור שהוא עשה עם פייטלוביץ' כשויטרבו עשה את הסיור הוא לקח איתו לאותה שנה את תאמרת
יגאל סתרי:
 תאמרת וויטרבו הסתובבו שנה שלמה ביחד באתיופיה
קריאה:
 	 	איזה בית עלמין זה?
ישראל כץ:
	זה באדיס
צגה מלקו:
	עד היום הם שומרים את זה
יגאל סתרי:
	יש לנו 4,000 צילומים של ויטרבו, אנחנו מתכוונים לעשות אוסף תצלומים, כזה שכפול של חלק
יגאל סתרי:
 כי באתיופיה אין תיעוד טוב למה שקרה בתקופה שהאיטלקים כבשו את אתיופיה
יגאל סתרי:
 זו תהיה לנו הזדמנות למסור את זה לנל"א זה נקרא הארכיון הלאומי באתיופיה
יגאל סתרי:
 ולקבל מהם בתמורה צילומים של החומרים של הציונות בארכיון של היילה סלאסי, אני ראיתי את הארכיון, ביקרתי ואיתרתי שם מסמכים שיהודי אתיופיה כותבים להיילה סלאסי
יגאל סתרי:
 הם יהיו מוכנים לעשות מגדלור כלפי החומרים
קריאה:
	אני מציע בואו נלך לארכיון הרצל כי אנחנו בבעיה של זמן
יעקב גיל:
	בדיוק דקה אחת אנחנו צריכים כדי לסיים פה
ישראל כץ:
	דוגמה אחרונה למשהו שהתקבל ממש בזמן האחרון, זה חומר שקיבלנו מהבן של יונה בוגלה, מזכריה יונה
ישראל כץ:
 קיבלנו את הארכיון של יונה בוגלה ממש לפני כמה חודשים
ישראל כץ:
 ולמה זה בקופסה הזאת? כי כל חומר שמגיע לארכיון עובר חיטוי, זאת אומרת עובר בתוך בועה ככה שהחומרים, מבטיח שלא יהיה - - -
צגה מלקו:
	הנה אחד הכפרים שההורים שלי נולדו
צגה מלקו:
 ווזבה
צגה מלקו:
 זה ווזבה, ההורים שלי נולדו, גרו,
יגאל סתרי:
	בקיצור כל הארכיון של יונה בוגלה זה פה, למי שלא מכיר או לא שמע את השם של זה, יונה בוגלה הוא בכיר הפעילים הציוניים האתיופיים באתיופיה ובארץ אחר כך
קריאה:
	החומרים הם נסרקים והם זמינים אונליין או שיש כוונה כזאת?
יגאל סתרי:
	עוד לא, יש כוונה
יגאל סתרי:
 אנחנו מדברים על פרויקט של בין 50 ל-100 מיליון שקל
יגאל סתרי:
 אנחנו עכשיו לא בשלב הזה
סוזן ברנס:
	לצערי אין לנו הרבה זמן
סוזן ברנס:
 שלום לכולם, זה ארכיון הרצל שהרצל עצמו התחיל והיה לו כבר ידע שיום אחד זה יהיה מאוד חשוב
סוזן ברנס:
 העבודה של הרצל, פשוט הוא כתב דברים בפתקים והוא שמט את הכול
סוזן ברנס:
 מה שיש לנו פה, רק טיפונת
סוזן ברנס:
 אין לנו זמן להיכנס להכול אבל יש לנו פה תעודת לידה, שהם יצאו אחרי המוות, אבל יש לנו בוודאי את השמות
סוזן ברנס:
 אבל יש לנו גם את השם של המיילדת, יש לנו את התאריך של ברית המילה
סוזן ברנס:
 יש לנו את השם של המוהל וגם שאבא שלו היה הסנדק עצמו
סוזן ברנס:
 אז אנחנו מקבלים הרבה יותר אינפורמציה מפה, רק מהמסמך הזה
סוזן ברנס:
 יש לנו פה תעודת נישואים, פה מכתב שהרצל מצייר את הדגל איך שהוא חשב
סוזן ברנס:
 דגל לבן עם 7 כוכבים
קריאה:
שבעת הכוכבים זה הדגל שהרצל דיבר עליו, על 7 שעות עבודה ביום
סוזן ברנס:
	יש לנו פה, יש לנו שני דרכונים שלו
סוזן ברנס:
 פה יש לנו מכתב שהוא כותב
סוזן ברנס:
 אחד זה בעדיין בהונגרית השני זה בצרפתית
סוזן ברנס:
 שניהם מפרנץ יוזף
סוזן ברנס:
 הוא לקח את זה לפני שהוא נסע לרוסיה
סוזן ברנס:
 אז יש גם ויזה בתוך
קריאה:
	וזה הונגרית נכון תעודת הלידה שלו?
סוזן ברנס:
	חלק הונגרית חלק גרמנית
סוזן ברנס:
 החלק הפורמלי זה בהונגרית כל היתר בגרמנית
סוזן ברנס:
 היומנים, כן
סוזן ברנס:
 הרצל כתב שמונה יומנים, זה היומן החמישי ופה ב-3
סוזן ברנס:
9
סוזן ברנס:
1897 הוא כתב את הציטוט שאנחנו כולם מכירים, "בבאזל ייסדתי את המדינה היהודית"
קריאה:
	היומן שהוא מתאר את המסע לארץ ישראל ב-1898 זה זה?
סוזן ברנס:
	לא, זה לא זה
סוזן ברנס:
 זה הבא
סוזן ברנס:
 גדלתי עם כל כך הרבה שפות
סוזן ברנס:
 והוא ממשיך, והוא אומר, "אם הייתי אור את זה בקול רם כולם צחקו עליי, אולי בעוד 5 שנה ובוודאות עוד 50 כולם יודעים את זה"
קריאה:
	זה שווה צילום
קריאה:
 אי אפשר לא לצלם את הפסקה הזאת
סוזן ברנס:
	פה יש לנו את הנאום שהרצל כתב למשפחת רוטשילד
סוזן ברנס:
 יש לנו פה את החלק של פרויקט אוגנדה, יש לנו את תוכנית העבודה פה בכתב יד של הרצל, ואחר כך זה בדיוק אותו הדבר
קריאה:
	תוכנית הקונגרס הראשון
סוזן ברנס:
	גם מאוד מעניין איך הרצל עבד, את השיטה של העבודה של הרצל הייתה לקפל כל דף לחצי
קריאה:
	כדי שהשוליים יהיו מאוד רחבים שהוא יוכל להעיר בהם נכון?
סוזן ברנס:
	לא, הוא כתב רק בצד שמאל
קריאה:
	לא, אבל את ההערות
סוזן ברנס:
	כן, רואים את זה גם פה באלטנוילנד
סוזן ברנס:
 אז אני חייבת להגיד, שזה הדף הראשון, זה פקסימיליה כי כרגע זה במעבדת שימור
סוזן ברנס:
 אבל פשוט רציתי שתראו, כי פה זה בעצם אלטנוילנד ופה "אם תרצו אין זו אגדה" זה המקור, מפה זה יבוא
סוזן ברנס:
 יש לנו את הנאום שהרצל נתן לפני קייזר וילם השני
סוזן ברנס:
     	פה יש לנו מכתב מזיגמונד פרויד אל הרצל, יש לנו פתקים של יומן של טרודה הרצל, הבת הצעירה שהיא כתבה בתוך ובדרך לטרייזנשטאט
סוזן ברנס:
 יש לנו פה גלויה שהרצל שלח להורים גם מהארץ שהוא עם התמונה של קייזר וילם
סוזן ברנס:
 יש לנו את ההזמנה מהאפיפיור פיוס ה-10
סוזן ברנס:
 ויש לנו פה מפה שמקס אברהם - - - עשה
עודד פורר:
כשהוא ביקר בארץ ב-1898 הוא הגיע לרחובות אז הוא מתאר את הפנטזיה שבאו, יצאו שיירת רוכבים, יעקב פורר היה אחד הרוכבים
עודד פורר:
 בעובדה שהיא הביא את המסמך הזה לכאן זה לתאר לכולנו שהוא היה אדם מעשי והוא שלח כאן משלחות מקצועיות מעשיות, הוא ברר את האנשים, מהנדסים בעיקר כדי שחוות הדעת שלהם יהיו אמיתיות שאפשר לסמוך עליהן
עודד פורר:
 מצד אחד יש לנו תוכנית עסקית איך מקימים מושבה באמת כפי שהוא צפה, כמה דונם צריכה משפחה, כמה כסף יהיה לבנות בית וכך הלאה
עודד פורר:
 ופה הבעיה העיקרית כפי שאתם יודעים בארץ הייתה תמיד בעיית המים והוא ידע את זה, אז הוא שלח את אברהם - - - כשלימים התגייר לחקור את הארץ ברמת המים בעיקר, והוא צייר, זה לא בפעם הראשונה אבל הוא צייר באמת תוכנית תעלת הימים המפורסמת שאחר כך עוד ועוד ניסו ללכת בעקבותיו
קריאה:
	עוד חודש בדיוק 126 שנה, זו התכנייה של הקונגרס ממש
סוזן ברנס:
	גם נחמד לדעת שאברהם - - - מי שקרא אלטנוילנד הרצל כתב עליו באלטנוילנד
סוזן ברנס:
 מזכיר אותו
סוזן ברנס:
 אם אנחנו נחליט לעשות סיבוב
קריאה:
	נסיים בספר ארגנטינה ונעלה נראה
סוזן ברנס:
	פה יש לנו שתי דוגמאות של ברכות שהרצל קיבל
סוזן ברנס:
 זה מהיהודים מווילנה וזה גם מעניין פה שהם קראו לו מתתיהו בן יעקב
קריאה:
	למה מתתיהו? הרי תיאודור, זה מתת אל
סוזן ברנס:
	בוודאי הכול עובדת יד ורואים את הכבוד בשביל הרצל
סוזן ברנס:
 ופה יש לנו ספר ברכות מקהילה ציונית מבואנוס איירס, שהם גם מאוד מעניין איך הם ראו
סוזן ברנס:
 משה רבינו בהר סיני עם עם ישראל שמעביר את המקל להרצל ולקונגרס
סוזן ברנס:
 וגם הכול עבודת יד
סוזן ברנס:
 זה עדיין לא עבר לשימור, זה יבוא עכשיו
סוזן ברנס:
 בתוך יש תמונות
גיא ג'מו:
	ברוכים הבאים, צהריים טובים
גיא ג'מו:
 כמו שיגאל אמר, זה אחד משני מחסנים
גיא ג'מו:
 אוספי המפות שלנו, אם נשתמש באוספים, כוללים בערך כרבע מיליון מפות ותוכניות שנמצאות במחסנים
גיא ג'מו:
 יש לנו עוד עשרות אלפים שמסתובבים בתוך התיק שאליהם נגיע במהלך השנים
גיא ג'מו:
 אבל למעשה זה כולל, זה הארכיון הגדול ביותר, בארץ ומן הסתם בעולם, שכולל את כל העשייה של התנועה הציונית, של היישוב היהודי, מסוף המאה ה-19 עד ימינו
גיא ג'מו:
 יש עדיין מחלקות שהן פעילות, יש כאלה שהן כבר לא פעילות, אבל יש פעילות כמו הקרן הקיימת
גיא ג'מו:
     	בסופו של דבר חטיבת ההתיישבות יעבירו את החומר שלהם לכאן לארכיון
גיא ג'מו:
 יש פה עוד גופים שכבר לא קיימים אבל ההשפעה שלהם על העיצוב של המרחב הזה של ארץ ישראל הוא ענק, כמו המחלקה להתכתבות של הסוכנות היהודית שנסגרה בשנות ה-90
גיא ג'מו:
 ש-60,000-70,000 מפות זה רק משם
גיא ג'מו:
 אוספים של מוסדות אחרים כמו האוסף של הקרן הקיימת לישראל, יש פה כמה וכמה אוספים נפרדים
גיא ג'מו:
 אז לשאלתך איך זה מקוטלג, זה מקוטלג לפי מקור המוצא
גיא ג'מו:
 אם קיבלנו את החומר מהכשרת היישוב, אז אנחנו נקטלג את זה תחת הכשרת היישוב
קריאה:
אם אני אחפש מפות על רחובות אז יכול להיות שיש לך מהחטיבה להתיישבות, יכול להיות שיש לך מקק"ל
גיא ג'מו:
	וזה פלאי הטכנולוגיה
גיא ג'מו:
 היום אתה מחפש על מערכת ממוחשבת מעל 80% ממה שקיים במחסן רשום, מקוטלג
גיא ג'מו:
 ואני אגיד מתוך ה-80% הזה 70%-80% גם סרוק
גיא ג'מו:
 זאת אומרת גם נגיש לך לעיון
גיא ג'מו:
 ככה אנחנו חוסכים את העניין של להוציא את המפה הזאת החוצה, כי לפעמים זו מפה יחידנית, אין יותר מפות כאלה
גיא ג'מו:
 עותק אחד שנמצא כאן זה מה שיש
קריאה:
	כמה דוגמאות ותפתח כמה מגירות שיתרשמו
גיא ג'מו:
	כמה דוגמאות
גיא ג'מו:
 אז כמו שאמרתי, יש פה אוספים של גופים ומוסדות שונים
גיא ג'מו:
 כמו המחלקה להתיישבות, החטיבה להתיישבות, הכשרת היישוב, הקרן הקיימת לישראל, פיק"א, מפעל הברון רוטשילד, מהברון עצמו דרך חברת יק"א וחברת פיק"א, ויש לנו גם אוספים של אדריכלים
גיא ג'מו:
 האוסף המפורסם ביותר, הגדול ביותר שקיים בארכיון, ואולי החשוב ביותר בארץ זה האוסף של האדריכל ריכרד קאופמן שתכנן מעל 140 נקודות יישוב כפריות, שכונות, בתים