GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל הבסי-אהרוני:
יעל הבסי-אהרוני, מהקליניקה לזכויות ניצולי שואה וזקנים, באוניברסיטת תל אביב, אז קודם כל, באמת, כל הסיפור של הפיצול בין המשרדים הוא מלכתחילה, גם מבקר המדינה התייחס לזה, לא פעם, לשאלה הזאת, בכלל, האם זה משרת אותנו, מבחינת הפער בין השירותים, ברור שיש פה חיסרון משמעותי, בקבצי הדיור שאין בעצם, הפעלה של תוכניות חברתיות ואיזושהי מעטפת רווחה וחברה שאגב, מנקודת מבט רווחתית, יש פה הזדמנות ענקית, יש פה הרבה אנשים מבוגרים שגרים באותו המקום ואפשר להפעיל שם שירותי רווחה, זה בהחלט משהו שאני חושבת שכממשלה, בטח בימים שאנחנו מדברים על המחיר הכבד של בדידות וזקנה, יש פה הזדמנות מאוד מאוד גדולה, להפעיל שירותים שהם חיצוניים, המפעילים לא יפעילו אותם, אלא להפעיל תוכניות שהן ממומנות על ידי כמה משרדים, לתת שירותי רווחה במקום
יעל הבסי-אהרוני:
 באמת, יש מקומות שבהם זה צמח מהשטח, או זה קורה ואני חושבת שהרווח לדיירים הוא עצום
זאב אלקין:
אבל למה את חושבת שמשרדי ממשלה יממנו את זה?
יעל הבסי-אהרוני:
כמו שמממנים מרכזי יום, כמו שמממנים אגב, במשרד השיכון, כמו שאמרת אדוני, אותו אדם יכול להגיע למקום שיש בו מעטפת שירותים ויכול להגיע למקום שאין בו מעטפת שירותים
זאב אלקין:
הם שם בהסכם עם המפעילים
אולגה דדון:
יעל, אבל דיירי מקבצים יכולים להשתמש כמו כל אחד בקהילה
יעל הבסי-אהרוני:
זה נכון, אבל בסוף כשמדובר באותה אוכלוסייה, אין הגיון אמיתי לזה שחלק מקבלים שירותים מסוימים - - -
זאב אלקין:
לא, יש פה שתי סוגיות, יעל
יעל הבסי-אהרוני:
יש הגיון מהצד של המודל הפעלה, אבל מהצד של האדם, הוא בסוף מגיע, אמרו לו זה הדירה שהתפנתה, עכשיו, או שתיקח את זה, או שתדחה את זה - - -
זאב אלקין:
לא, אבל תשווי את זה לדירה של דיור ציבורי, אם אני לקחתי דירה של דיור ציבורי, אין לי שם פעילות חברתית
יעל הבסי-אהרוני:
נכון, אבל יש לך אפשרות הורשה, יש לך חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי שאין פה, זה מנגנון אחר
זאב אלקין:
מנגנון אחר, אפשרות הורשה גם כבר אין, כי החוק בוטל, אבל בסדר, בשעה טובה ומוצלחת
יעל הבסי-אהרוני:
אבל זה לא באמת, זה לא באמת כמו הדיור הציבורי, עובדה שחוק זכויות הדייר בדיור הציבורי, לפי שיטת משרדי הממשלה, לא חלה על הבתים האלה, לא המפרט, לא הזכויות, לא הגדרות הזמנים, לא שום דבר
יעל הבסי-אהרוני:
 אז יש פה משהו וגם לא חוק הפיקוח על המעונות וגם לא חוק הדיור המוגן, אז בעצם, אף חוק לא חל וזה אולי הנושא השני שרציתי להתייחס אליו וזה העובדה שאין בעצם, שום נוהל, אין ברמה המשפטית-מנהלית, אין שום נוהל שמסדיר את הפעילות, אגב, גם של בתי גיל זהב, של מקבצי הדיור ולכן, כל החובות והזכויות, לא מופיעים בשום מקום ואין לאדם דרך לדעת, מה הזכויות שלו ומה המקבץ מחויב לספק לו - - -
אולגה דדון:
קודם כל הוא רק חותם על חוזה
יעל הבסי-אהרוני:
אז ברשותך, אני אשלים, כי החוזה, קודם כל, אם משרד השיכון כבר הודיע שהוא תרגם, או יתרגם את החוזים - - -
זאב אלקין:
תרגם, כן
יעל הבסי-אהרוני:
לרוסית, אז במשרד הקליטה, אני קיבלתי עכשיו חוזה של דייר שחתם לפני חודשיים בעברית לגמרי, זה דבר ראשון
אולגה דדון:
תעבירי לי באיזה מקבץ, כי זה לא תקין, אמור להיות חוזה מתורגם
יעל הבסי:
מעולה
יעל הבסי:
 גם החוזה הזה, קודם כל, החוזים שבין המדינה, לבין המפעילים, לא מפורסמים בשום מקום והחוזה שבין הדייר, לבין המקבץ, לא בהכרח כולל את כל החובות המקוריות, אני השבוע העברתי פנייה בנושא תריסים, הבנאדם בחורף שם מזרון שהוא מצא ברחוב, כי הוא ידע שבחוזה המקורי, יש התחייבות שיהיו תריסים בכל דירה
יעל הבסי:
 עכשיו הסיבה שלי יש בכלל את החוזה, זה בגלל שבמסגרת עתירת חופש מידע, קיבלתי אותו, אבל זה לא מידע שהוא נגיש ולכן העובדה שאין שום הסדרה של מה אדם זכאי לקבל כשהוא נכנס למקבץ דיור ומה חייבים לספק לו, אין שום הגדרות של תוך כמה זמן ומה היקף השירותים, הדבר הזה הוא ברמה המשפטית-מנהלית הוא פגום, אבל גם במציאות זה מאוד בעייתי
זאב אלקין:
ולגבי דייר דיור ציבורי בגיל יש את זה?
יעל הבסי-אהרוני:
יש חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי
רן מלמד:
יש שצריך לעדכן אותו גם
זאב אלקין:
שהוא קובע לוחות זמנים לתיקונים?
יעל הבסי-אהרוני:
קובע תוך שישים יום תיקון בליקויים, הוא קובע כל חצי שנה דוחות, יש שם הגדרה מאוד מאוד מפורטת
רן מלמד:
הוא יורד לפירוט די טוב
יעל הבסי-אהרוני:
ויש גם מפרט של התיקונים של המה צריך להחזיק בדירה, גם לפני אכלוס חוזר וגם בתחזוקה שוטפת
יעל הבסי-אהרוני:
 כל זה, לא קיים וזה משהו שהוא - - -
זאב אלקין:
אגב, למה לא ליזום הרחבה של חוק דייר דיור ציבורי, לסוג כזה של דיור, בהתאמות, כמובן
רן מלמד:
צריך בכלל לעדכן אדוני
יעל הבסי-אהרוני:
זה בהחלט, כל התחום הזה הוא בעצם לא מוסדר בשום מקום, זאת אומרת, זה מודלים שבאמת, נוצרו, כי היה צורך מאוד מאוד מהיר, אבל הדבר הזה, לא עבר בעצם בשום שלב הסדרה וחקיקה
רן מלמד:
אדוני, יש לי הצעה מוכנה, כתובה, אם אתה תרצה לקבל אותה, כולל עם התאמות ראשונות, לפחות, כטיוטה, לנושא של מקבצי הדיור וכדומה, אני אשמח לתת לך
זאב אלקין:
אני אשמח
רן מלמד:
אני רושם ואני אעביר לך
קריאה:
עוד פעם, אין פה הבדל בין מקבצי הדיור לבתי גיל הזהב –
זאב אלקין:
כן, כן, ברור
רן מלמד:
הם שניהם באותו מצב
זאב אלקין:
לגמרי
זאב אלקין:
זה פתרון דיור ציבורי לקשישים שהם לא נכנסים היום לחוק הדייר הציבורי הרגיל
יעל הבסי-אהרוני:
וגם נוהל הדיור בעצם, יש בו נושאים שלא מופיעים בו, כמו הנושא של הפיקוח, כמו הנושא של החלפת דירות, הנוהל הזה הוא גם ישן, אני שמעתי אותך אומרת שמעדכנים אותו אז אנחנו ממתינים בקוצר רוח
יעל הבסי-אהרוני:
 כל הנושא של הפיקוח הוא מאוד מאוד חשוב, אנחנו שוב, בדקנו דוחות ביקורת הנדסית, הביקורת הזאת מתקיימת פעם בשנה, השאלה מה קורה אחרי שהדוח הזה מתקיים, מסקירה של דוחות של שנת 2020, ב-63 אחוז מהדוחות, היה ליקוי שהופיע בשנה שלפני, ב-43 אחוז מהדוחות, היה ליקוי שהופיע לפחות שלוש שנים לפני
יעל הבסי-אהרוני:
 זאת אומרת, שהשאלה מה קורה אחרי הפיקוח ולמה בעצם, אין יכולת אפקטיבית להביא לתיקון של הליקויים האלה, אנחנו מבקשים מפעם לפעם את הדוחות האלה כדי להסתכל עליהם, אגב, זה גידול, ביחס ל-2018, זה גידול של פי שתיים ופי שלוש בדוחות, שבהם יש ליקויים חוזרים, אבל ליקוי חוזר זה ליקוי שלא תוקן, זה לא בגלל שהבניין ישן זה בגלל שהליקוי לא תוקן
זאב אלקין:
לא, בבתי גיל הזהב, אני יכול להגיד לך מראש, שחלק גדול מאוד מהליקויים, לפי תפיסת המדינה, היא לא מסתירה את זה, התיקון שלהם ייקח שנים, מבחינת סדרי עדיפויות של התקציבים, התקציבים, אין תקציבים לטיפול במלא הליקויים הקיימים
יעל הבסי-אהרוני:
אבל במודל פה, התיקון המדינה לא צריכה לאשר תקציב, היזם אמור לתקן את זה
זאב אלקין:
אם ההסכם איתו, כולל טיפול בסוג כזה של ליקויים
יעל הבסי-אהרוני:
בוודאי, אני מדברת על רטיבות, אגב, על סכנות בטיחותיות שמופיעה שנה אחר שנה
אולגה דדון:
אני לא חושבת שיש סכנות בטיחותיות שלא מטופלות ממש
יעל הבסי-אהרוני:
אפשר להסתכל על הדוח של 'הנסיכה', ממש עכשיו מ-2021, לב אשדוד, לדעתי, קיבלנו ב-2021, קיבלנו רק רבע בערך מהדוחות, אז אני לא מכירה את כולם
אולגה דדון:
ב-20 לא היו דוחות בגלל הקורונה
יעל הבסי-אהרוני:
דוחות ביקורת הנדסית היו ב-2020, יש לי אותם
יעל הבסי-אהרוני:
 והדבר האחרון זה באמת, רשימות ההמתנה, שככה לא התכוונתי להתייחס, אבל זה עלה פה וכמו שאמרה הנציגה של עמיגור, יש פה איזשהו פער, בין זה שאנחנו מאד שמחים שאנשים מקבלים סיוע בשכר דירה ריאלי, אבל אז השאלה, אם רשימת ההמתנה, משקפת את הצורך וכשנרצה לפתח מענים, זה בעצם אומר, יחידת דיור ריקה, זה אומר שאנחנו גם משלמים עליה, כי היא עומדת ריקה ואנחנו משלמים, לדעתי, 75 אחוז מהשכירות עליה וגם משלמים סיוע בשכר דירה ולכן, ביכולת לתכנן הלאה, יש לנו איזשהו קושי פה, כשרשימת ההמתנה, לא משקפת באמת, את מי שרוצה ומחכה ליחידה
יעל הבסי-אהרוני:
 זהו, תודה רבה
זאב אלקין:
למרות שאני חייב להגיד שכמות הדירות הפנויות במקבצי דיור, למשל, אין לי כרגע מולי סטטיסטיקה של בתי גיל הזהב, אבל במקבצי דיור, אנחנו כרגע, כן , בנקודת החתך שהביאו לנו, מדובר פה על פחות משני אחוז, מכלל הדירות, כאשר חלקן מן הסתם, נמצאים בתהליך של אכלוס, כאילו דירה פנויה - - -
יעל הבסי-אהרוני:
לא, עיקר היחידות הפנויות, נכון, זה בבתי גיל הזהב, אבל זה מה שדיברנו קודם, זאת אומרת, מה קורה כשמשרד השיכון, לא מצליח לאכלס ואם הכול עובר, או שאנחנו מכניסים - - -
זאב אלקין:
שם יש פינה שצריך להכניס, כי סך הכול, אני חושב שזה אחוז סביר מאוד, כי כל יחידת דיור שמתפנה, תהליך אכלוס לוקח כמה חודשים, כי גם משפצים אותה, גם עד שמוצאים בתור את מי שייכנס, כאילו זה תהליך, באופן טבעי ולכן, תמיד יהיו בכל מלאי, כמות מסוימת, זה גם תחלופה, יחסית בתדירות פה, בגלל הגיל של האנשים, אז תמיד תהיה כמות מסוימת של דירות פנויות בגלל שהם בתהליך אכלוס ולכן אחוזים כאלה, פחות משני אחוז, זה בהחלט סביר, אין פה כמעט דירות ריקות ממש
יעל הבסי-אהרוני:
לא, בקבצי דיור, נכון, העיקר זה בבתי גיל זהב
זאב אלקין:
אוקי, שם זה דעתי, זה בגלל הממשק בין שני התורים, שם עיקר הבעיה
יעל הבסי-אהרוני:
שזה חוזר להתחלה של הפיצול
זאב אלקין:
שמשרד השיכון, לא רוצה להזדכות על מה שהוא קיבל ומעדיף להגמיש ולחפש בנרות מועמדים שהוא לא מוצא, מאשר להעביר למשרד הקליטה את התורים, אבל בסדר, אבל זה צריך לראות פה
זאב אלקין:
 עמיגור אומרים שהחוויה שלהם היא שונה
כרמית סביון:
ואני גם חייבת להגיד גם לגבי משרד הקליטה, אם אנחנו באמת רואים שיש מועמדים של משרד הקליטה ואין מועמדים של משרד השיכון, אנחנו כן עושים, מתקשרים למשרד השיכון, מנסים להעביר את זה וזה עובר די חלק, שיתוף פעולה מלא, זה לא מה שיוצר דירות ריקות, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם אולגה, המון דירות של משרד הקליטה יש לנו בצפון, בדרום זה מובן, הבנו למה, אבל בצפון –
זאב אלקין:
צריך להבין, זה באמת מוזר, כי אני לא מאמין שבתור, גם אם הסיוע המוגדל, בתורים של אלפי משפחות וזה התורים באזור של חיפה והקריות, לא מאמין שלא נמצאו כמה עשרות שרוצות כבר להיכנס ולקבל וודאות ולא לעבור בשכירות, אם כל הסיפור של הגדלת הסיוע, משהו פה מתפקשש בין הלקוח, לבין המדינה
יעל הבסי-אהרוני:
יש דברים שמוסדרים במשרד השיכון ולא מוסדרים בנוהל של משרד הקליטה, נראה איך זה יופיע בנוהל החדש, אבל במשרד השיכון, גם יש הגבלה באמת, של סירובים, זה היה ארבע, זה הופחת לשניים, לצערנו, אבל גם הנושא של החלפת דירה הוא מוסדר במשרד השיכון ולא מוסדר במשרד הקליטה, אבל גם שם, לא מוסדר למשל, הנושא של תחזוקה, אמבטיות, מול מקלחונים שזה משהו שאנחנו נתקלנו בו במקבץ דיור
זאב אלקין:
היו שם בעיות הרבה יותר גדולות, אבל אני מקווה שחלקן מטופלות, כי אני מצאתי מקרים של גביית כסף מהדיירים, על ידי אנשי תחזוקה של הבתים
יעל הבסי-אהרוני:
אנחנו בהחלט נתקלים, אגב - -
זאב אלקין:
אני חושב שזה אירוע לא תקין
יעל הבסי-אהרוני:
הנושא של מערכות יחסים עם מנהלי הבתים, זה באמת, הרבה אנשים חיים באיזו תחושה שעוד רגע יזרקו אותם ושהם לא יתלוננו יותר מידי ושרק יגידו תודה, אני חושבת שהנושא של סקירה אנונימית היא כן משמעותית, מההתרשמות שלי ואני בשנים האחרונות הסתובבתי בהרבה מקבצים ובתי גיל, בהקשר הזה
יבגני סובה:
פעם היו שולחים פקסים ולא היו נותנים לבנאדם לשלוח פקס
יבגני סובה:
 לפני עשר שנים, אני זוכר תלונות שעוד לפני שהגעתי לכנסת, היו באים אומרים, אני רוצה לשלוח פקס עם תלונה ואותו בנאדם שיושב שם, אומר לו, לא, אין פקס, אתה רוצה לך לדואר, עכשיו הוא הולך לדואר, זה חמישה שקלים עולה לשלוח פקס אז הוא לא רוצה, אז היו מגיעים למצב שאנשים רצו לקנות מדפסת עם פקס בתוך הבית, זה הזוי, זה נראה כאילו האינטראקציה בין אותו בנאדם שאחראי על כל הבניין, אמרתי זה הרבה פעמים, אני מבין שיש הרבה אנשים שבאים בתלונות ובטענות והוא נמצא שם, בניגוד אלינו, כן, הוא נמצא שם 24 שעות ולפעמים הוא אומר, אה זה סתם בא אליי ואני מכיר אותו ואל תקשיבו לו ובאותו סקר אנונימי, אותו בנאדם יכתוב דברים ואז הוא יגיד אני מכיר, אבל מצד שני גם, הוא צריך להיות יותר רגיש מכם, מהדרג המקצועי, כי הוא עובד איתם, אז הרבה פעמים, כאילו, אוקי, אתה יודע, בסדר, ספוג את זה, כאילו בוא תהיה הספוג הזה שאתה לפעמים, חשוב גם לדבר, האנשים האלה, בטח אחרי הקורונה, רוצים רק לדבר, רוצים רק לפרוס את הדברים שלהם, אז זה יתוקן, זה עוד שבוע זה יתוקן, אז יבואו ויתקנו לו את זה, כלומר, לפעמים ההקשבה הזאת, שווה יותר מאשר שאתה תשלח עכשיו שיפוצניק שיעשה לך שם משהו למעלה בזה, זה חשוב להעביר את זה לאותם אנשים, מי קובע? משרד הקליטה קובע מי האנשים שיהיו באותם מקומות, מי קובע? מינויים של מי זה?
אולגה דדון:
של איש אחזקה ואימהות בית?
יבגני סובה:
בדרך כלל זה אם בית, או אב בית
זאב אלקין:
מי שקובע זה היזם, הוא מעסיק שלו וגם בבתי גיל הזהב זה החברה המפעילה
יבגני סובה:
אם הוא מקבל תלונות על בנאדם והוא רוצה להחליף, אני מניח שכדאי גם ליזם להיות שקט, שיהיה לו ראש שקט שבנאדם שהוא הביא זה לא אחד שהיה צריך להכניס לו משרה, אלא מישהו שבאמת יתחשב ומישהו שבאמת יבין את האנשים האלה
אולגה דדון:
אחרי שראינו כמה ימי הולדת הם חוגגים לאותם קשישים וכל מה שקרה בקורונה ועכשיו בתקופת המלחמה, אני מקווה שזה נגמר, הם באמת לוקחים את זה בצורה שהרבה מעבר
יבגני סובה:
כן, אתם מזהים מגמת שיפור?
אולגה דדון:
אנחנו מזהים מגמת אכפתיות מאוד מאוד גבוהה
יחיא כמאל:
ברגע שיש תלונות על אב בית, או אם בית שמתייחסים לא קשורה עם הקשישים, הקשישים יודעים להגיע אליהם, קרה מקרה בנהריה, פיטרנו אם בית שלא התייחסה יפה לקשישים, במקרה זה אין הנחות לאף אחד, עניין יחס
יבגני סובה:
טוב, אני מקווה
יחיא כמאל:
אבל איפה שיש תלונות, אנחנו נכנסים לזה
זאב אלקין:
אוקי, טוב, בסדר גמור, עוד מישהו רוצה להעיר משהו?
יבגני סובה:
אני קיבלתי פנייה של אנשים שמבקשים לקבל נוסח החוק, שעל בסיס החוק הזה, בכלל יש הסכם לגבי דיור סוציאלי, שתבינו לאיזה רמה של פניות אני מקבל, שאני צריך עכשיו להקשיב לבנאדם, על בסיס איזה חוק, בכלל אנשים האלה חיים בתוך המקבץ הזה, מקבלים את מה שמקבלים וכאילו, אני מפנה אותו לאתר כל זכות, אבל שם זה לא מתורגם לרוסית, אז כאילו - - -
יעל הבסי-אהרוני:
כי אין שום נוהל, אדוני, אין נוהל
יבגני סובה:
יש החלטות, מה זאת אומרת?
יעל הבסי-אהרוני:
נכון, אבל אם היה נוהל - - -
יבגני סובה:
יש ממשלה
זאב אלקין:
לא, אין
יעל הבסי-אהרוני:
אין חוק, אין נוהל
זאב אלקין:
יש הסכמים, יש הסכמים עם חברות
יעל הבסי-אהרוני:
אבל אי אפשר להפנות אדם פרטי, לחפש בחוזים שלא מפורסמים ובמכרזים שלא מפורסמים, אבל נניח, גם אם הם היו מפורסמים, זה פתרון לא סביר, אגב, זו טענתי גם בעניין משרד השיכון, המכרז - - -
יבגני סובה:
לא, המדינה שהיא קובעת, על סמך מה?
זאב אלקין:
יש מכרז וכתוצאה מזה יש הסכם וזה מה שמחייב את החברות מול המדינה
זאב אלקין:
 עכשיו הנקודה היא שעל חלקים מההסכמים האלה, יש בכלל הם חסויים בגלל שיש שם סכומים, דווקא ההסכמים של משרד השיכון, פחות רלוונטי, כי שם זה נוסחאות אחידות, פה בגלל שזה הסכם נפרד עם כל יזם, אז זה בכלל חלק חסוי, כמה מדינה משלמת לכל יזם
יבגני סובה:
כן, אבל אתה כשר, שר השיכון, או שר הקליטה, אתה פועל על סמך תקנות שהם בעצם מאפשרות לך –
יבגני סובה:
אלא מה?
זאב אלקין:
על סמך מכרז, הסכם
יבגני סובה:
אתה כשר, יכול ליזום, למשל, משא ומתן עם יזם, היזם בא בונה לך ואתה מסדר לאנשים, אלא מה?
זאב אלקין:
אם אני כשר יזום משא ומתן עם יזם מסוים, אז אני ייפגש עם גופים רלוונטיים במקום אחר, אבל אני מוצא - -
יבגני סובה:
לא אתה, המשרד
זאב אלקין:
המשרד מוציא מכרז, במסגרת התקצוב שיש לו, יש תנאיי מכרז, יש זוכים למכרז הזה, אחרי שיש זוכים למכרז, המשרד חותם איתם הסכם, שכמובן, קיבל אישור של חשב המשרד, היועץ המשפטי של המשרד וכולם
יבגני סובה:
וזה לא מעוגן בשום חקיקה?
יעל הבסי-אהרוני:
וזה במקרה של בתים לקשישים, לא מוגן בשום-
זאב אלקין:
אני אמרתי שאנחנו כוועדת משנה נגיש - - -
יבגני סובה:
לא, רגע שנייה, סיוע בשכר דירה, מה זאת אומרת? זה מעוגן לפחות בחוק התקציב
רן מלמד:
לא, לא, לא, לא
זאב אלקין:
לא, לא, גם לא, גם לא
רן מלמד:
גם בנוהל של משרד השיכון
רן מלמד:
     נוהל פנימי של משרד השיכון
יעל הבסי-אהרוני:
אבל יש נוהל
יבגני סובה:
לפחות יש נוהל
זאב אלקין:
אותו דבר, מה זה מכרז, זה נוהל
יעל הבסי-אהרוני:
לא, א', רמת הנגישות של זה היא אחרת, כמשפטנית יש לזה חוזה ומכרז, יש להם משמעות משפטית שונה לגמרי, אם מישהו לא עומד בהוראות נוהל ואני אמורה להיות הנהנית ממנו, יש לי עילת תביעה, כלפי המדינה, אם מישהו לא עומד בהוראות חוזה שנחתם, בין המדינה לבין צד שלישי, אני צריכה להוכיח שזה חוזה לטובת צד ג' ואז לתקוף, בעולם המשפט הפרטי שהוא לא מיועד לאזן את היחסי הכוח, זאת סיטואציה שעבור דיירים, משפטית ואני מייצגת דיירים, לא פעם, יעידו פה חברותיי שפוגשות אותי לפעמים, זאת סיטואציה שמשפטית היא סיטואציה שגויה מהיסוד, זאת אומרת, חייב להיות נוהל
יבגני סובה:
התחלת להגיד, שבמסגרת הוועדה
זאב אלקין:
אני אמרתי שאנחנו דיברנו, רן הציע את עזרתו שאנחנו אולי נוביל פה, כחברי וועדת משנה, ביחד, אני אשמח אם תצטרף, תיקון לחוק זכויות הדייר הציבורי כדי להכניס פנימה דיירים בבתים מהסוג הזה, גם של משרד השיכון וגם של משרד הקליטה - - -
רן מלמד:
החוק רשום במקור על תמר גוז'נסקי
זאב אלקין:
 עכשיו ההתאמות, כי בחוק זכויות הדייר הציבורי הם לא קיימים
יבגני סובה:
כמו המפלגה הקומוניסטית
זאב אלקין:
לפני כמה שנים טיפלו בזה
רן מלמד:
ב-98 העבירה אותו
יבגני סובה:
אז גם יאשימו אותנו שאנחנו קומוניסטים, אלקין וסובה
זאב אלקין:
כל עוד שמדובר על דיור ציבורי זה בסדר
יבגני סובה:
אני אשמח, אם זה במסגרת הוועדה, אני אשמח, אין שום בעיה
זאב אלקין:
בסדר גמור, אני אציע לך להצטרף, אנחנו נדבר, נחשוב על תהליך כזה
זאב אלקין:
 בלי שום קשר ופה אני רוצה לסכם כדי שבאמת יהיו לנו כלים להמשיך לעבוד, הדברים שביקשנו מכם מבחינת המידע, אחד, זה הסכם מסטר עם היזמים כדי להבין, מה הזכויות שמגונות שם, שנית, זה התוספת עכשיו, הבנתי שיש דבר כזה, זה הסכם טיפוסי עם הדייר, אני מניח שזה גם מסטר קבוע, מן הסתם ואתם אומרים שיש גם עותק מתורגם אז בכלל, כאילו, זה טוב
זאב אלקין:
 זה הדבר השני, לראות עד כמה הזכויות שמופיעות בהסכם, מול היזם, מופיעות אחר כך בהסכם עם הדייר, בשביל שהדייר יידע מה חייבים לספק לו, כי כאן בדיוק הפער הזה שדיברת עליו
זאב אלקין:
 הדבר השלישי שבקשנו מבחינת המידע זה מידע יותר מפורט, על הפרויקט של קרקע חומה, כאילו את כל ההתגלגלות שם, מה תוקצב, כמה נגשו וזכו במכרז, רשמתי ירידה מול מה שתוקצב וכמה מאלה שזכו במכרז, בסופו של דבר, הגיעו לגמר וגם איזשהם תובנות, אם אתם רוצים לכתוב למה - - -
רן מלמד:
אדוני, אולי שווה לנסות עוד משהו אחד שהוא אולי ברמת חקיקה, יכול להיות שלא וזה בגלל הנושא של הצד השלישי שהועלה פה ובצדק, אולי אפשר להגיע למצב שבו הדיירים, אם הם נאלצים לתבוע את היזם, יוכלו לקבל סיוע משפטי חינם על זה, מהאגף לסיוע משפטי במשרד המשפטים
יעל הבסי-אהרוני:
לדעתי הם זכאים, אבל - -
רן מלמד:
אני לא בטוח שהם זכאים על זה
זאב אלקין:
שווה לבדוק את זה
רן מלמד:
אני חושב שאולי זה שווה לבדוק
זאב אלקין:
שווה לבדוק, כן
זאב אלקין:
 אבל אני לא בטוח שצריך בשביל זה תיקון
רן מלמד:
כן, אני גם לא בטוח, אני אנסה לעשות בדיקה על זה
זאב אלקין:
אוקי, אז זה המידע הזה, עוד מידע שביקשנו זה סך העלות של התשלומים ליזמים של מקבצי דיור שמשרד הקליטה משלם בשנה, אם יש פערים משנה לשנה, אז תנו כמה שנים אחורה, אבל אני מניח שהם לא דרמטיים הפערים האלה, עד כאן זה בקשות מידע נוסף אלינו
זאב אלקין:
 הצענו לכם לעשות סקרי שביעות רצון שנתיים, בקרב הדיירים, אנונימי, בשפתם, אני חושב שבכל זאת יהיה למשרד ולעמידר כלי כמותי של בקרת איכות, בנושאים הבסיסיים של תפקוד של כל דבר כזה, כולל שביעות רצון מאם-אב בית, שביעות רצון מאיש תחזוקה, שביעות רצון מקצב טיפול הליקויים וכן הלאה, הדברים הבסיסיים שיש
זאב אלקין:
 אני חושב שזהו, זה הדברים המרכזיים, אני כבר מראש אגיד ואומר ואמרתם פה בצדק שהרבה נושאים, דווקא במקומות כאלה, עולים מתוך מגע בשטח, אתה יכול אפילו לא לתאר לעצמך, מה סוגי הבעיות שעולות ולכן, אנחנו גם כוועדת משנה, כשנסיים עם נושאי רוחב, נצא לכמה סיורי שטח, דווקא עם הדגש, על המקומות האלה, כן, בתי גיל זהב ומקבצי דיור, דווקא נוח, כי באותה עיר, יש גם כאלה, גם כאלה, בדרך כלל, ברוב הערים אז אפשר לכסות את המודלים השונים, בסיור אחד ואנחנו נתארגן, בהמשך הכנס הזה, דיברתי על זה גם שהייתה ישיבה של וועדה גדולה, שנתנו את התוכניות שלנו קדימה, שאנחנו נשלב גם ביקורי שטח מהסוג הזה
עודד פורר:
בוקר טוב לכולם, אני שמח ומתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות
עודד פורר:
 היום 15 במאי 2023, כ"ד אייר התשפ"ג
עודד פורר:
 דיווח שר התפוצות עמיחי שיקלי, על פעילות משרדו ותקציבו - עפ"י סעיף 123 ז (1) לתקנון הכנסת
עודד פורר:
 ראשית, אני מקדם בברכה את השר ואת המנכ"ל
עודד פורר:
 מטבע הדברים, הוועדה הזאת עוסקת בהרבה מאוד עניינים של עלייה וקליטה, אך גם אנו עוסקים בנושא התפוצות ובנושאים שקשורים במלחמה באנטישמיות, נושאים שהם בליבת העשייה של משרד התפוצות
עודד פורר:
 גם ודווקא בימים האלה למשרד הזה ולפעילות הזו יש חשיבות הרבה יותר משמעותית
עודד פורר:
 אני שמח לראות גם את הנוכחות בדיון
עודד פורר:
 מכאן ואילך, הבמה היא שלך, אדוני השר והמנכ"ל
עודד פורר:
 אחר כך נפתח את זה לדיון
עמיחי שיקלי:
תודה רבה על ההזמנה
עמיחי שיקלי:
 חשוב מאוד, בכלל מעמד הכנסת לי הוא מאד חשוב והתייחסנו לזה בהתאם
עמיחי שיקלי:
 נתחיל בשקף הראשון
עמיחי שיקלי:
 המשרד הגם שהתקיים קודם לכן, פועל בעיקר מכוח חוק הלאום, סעיף 6, שמפרט את יעדי המדינה בקשר ליחסיה עם העם היהודי – המדינה תשקוד על הבטחת שלומם של בני העם היהודי
עמיחי שיקלי:
 אמנם אנו בסעיף הראשון שחקן משנה – יש משרדים אחרים שמופקדים על זה
עמיחי שיקלי:
 אבל יש לנו מעורבות ושיתוף פעולה איתם
עמיחי שיקלי:
 ב
עמיחי שיקלי:
 המדינה תפעל בתפוצות בשימור הזיקה בין המדינה ובין בני העם היהודי – זה הרבה יותר בליבת העשייה, והמדינה תפעל לשימור המורשת התרבותית, ההיסטורית והדתית של העם היהודי בקרב יהדות התפוצות – זה גם סעיף שמתקיימת בו פעילות ויש עוד הרבה מאוד מה לעשות בנושא הזה
עמיחי שיקלי:
     זה הרגע לרענן מכוח מה אנו פה, מכוח איזה חוק
עמיחי שיקלי:
 המבנה הנוכחי של המשרד שונה מכפי שהיה בעבר ומורכב משתי אונות
עמיחי שיקלי:
 אחת עוסקת במערכה באנטישמיות ובדה לגיטימציה
עמיחי שיקלי:
 לפנים במשרד התפוצות היה אגף למאבק באנטישמיות אבל המאבק בדה לגיטימציה היה במשרד למודיעין אסטרטגיים ואחר כך חנה במשרד החוץ
עמיחי שיקלי:
 זה ישות שנעה במרחב כאיזשהו אטום
עמיחי שיקלי:
 אני מקווה שמצא את משכנו יחד עם המאבק באנטישמיות
עמיחי שיקלי:
 אני חושב החיבור הוא חיבור טבעי ונכון, ועדיין, יש הבחנה בין מי שעוסק במאבק באנטישמיות ב-BDS שעובדים יחד והנושא של הפרויקטים שקשורים ביהדות התפוצות
עמיחי שיקלי:
 בתמצית אומר איך זה  ראה
עמיחי שיקלי:
 המערכה באנטישמיות ובדה לגיטימציה, דה לגיטימציה מבחינה רטורית והמשגה, אנו מדברים הרבה היום על אנטישמיות חדשה
עמיחי שיקלי:
 האנטישמיות החדשה שווה הדה לגיטימציה
עמיחי שיקלי:
 תכף נרחיב בכך
עמיחי שיקלי:
 מה שקורה במאבק באנטישמיות בתמצית, זה הרבה עניין של איצוץ הגדרות IHRA, כמה שיותר רחב
עמיחי שיקלי:
 אנחנו אגב לא לבד במאמץ הזה – עושה את זה גם משרד החוץ
עמיחי שיקלי:
 יש להבין שמולנו יש מערכת נגד, של אנשים יפסיקו להכיר בנושא הזה של IHRA
עמיחי שיקלי:
 זה הארגון לזיכרון השואה, שכולל בתוכו גם את האנטישמיות החדשה, וזה אחד הכלים הכי אפקטיביים שיש למדינת ישראל במאבק באנטישמיות
עמיחי שיקלי:
 אתן דוגמה אחת, שתבינו מה קורה בעולם
עמיחי שיקלי:
 הצליחו להביא את ארגון עורכי הדין בארצות הברית שאימץ את הגדרת IHRA לסגת מאימוץ ההגדרה
עמיחי שיקלי:
 כלומר זה מאבק שהצד השני מנסה לדחוף כמה שיותר ארגונים לא להיות בתוך הדבר הזה ולאמץ הגדרות אחרות כמו אמנת ירושלים ודברים אחרים ולעומתנו שדוחפים את זה כל הזמן קדימה
עמיחי שיקלי:
 הסיפור של IHRA - חוסן קהילתי זה הממשק שיש לנו בהקשר של ביטחון הקהילות
עמיחי שיקלי:
 על כל הדברים האלה תכף נרחיב
עמיחי שיקלי:
 דה לגיטימציה – תכף נרחיב אבל בגדול יש עיסוק במחקר ויש קמפיינים שנעשים עם המחקר הזה
עמיחי שיקלי:
 תכף ניתן דוגמאות
עמיחי שיקלי:
 יש עבודה שנקראת רשת כחולה – כל אותם הארגונים והיחידים שפועלים במרחבי הרשת ומשפיעים על דעת הקהל, יש הנישה הכלכלית כומ בן אנד ג'ריס ודברים מסוג זה, ויש הנישה המשפטית
עמיחי שיקלי:
 זה בתחום המערכה באנטישמיות ודה לגיטימציה במבט על
עמיחי שיקלי:
     בנושא תפוצות, יש כמה פלטפורמות וכמה פרויקטים קיימים ויש משהו חדש
עמיחי שיקלי:
 מה שיש כבר קיים זה שלוש פלטפורמות גדולות
עמיחי שיקלי:
 אחד זה יונייטד שעוסק בחינוך פורמלי מעבר לים, בארצות אמריקה הלטינית, בצרפת ובכל רחבי העולם
עמיחי שיקלי:
 יש מוזאיק
עמיחי שיקלי:
 זו פלטפורמה שנועדה לתת את הרצף הלא פורמלי, מתוכניות כמו רוט 1 שזה משלחות קדם תגלית לפעילות עם סטודנטים, אם זה דרך עולמי, דרך חב"ד או דרך הלל, והפלטפורמה הנוספת נקראת עמי, שעוסקת יותר בחיבור של ישראלים לתפוצות, אם זה במשלחות של גשר, אם זה במסגרת שבוע תפוצות ומיזמים אחרים
עמיחי שיקלי:
 אלה הדברים המרכזיים
עמיחי שיקלי:
 הפרויקט החדש שאנו נכנסים אליו הוא פרויקט א' ב' שממוקד לצפון אמריקה
עמיחי שיקלי:
 בה יש לנו משבר עמוק בחינוך היהודי
עמיחי שיקלי:
 למעשה מחוץ לזרמים האורתודוקסים והאולטרה אורתודוקסים
עמיחי שיקלי:
 אחוזים בודדים הולכים לחינוך יהודי וזה גוזר מצב של לאבד חלקים מאוד גדולים של העם היהודי
עמיחי שיקלי:
 תכף ניכנס לנתונים
עמיחי שיקלי:
 זה ככה בקליפת אגוז
עמיחי שיקלי:
     מגמות עולמיות בהקשר של דמוגרפיה יהודית
עמיחי שיקלי:
 אנחנו יכולים לראות את המספרים, גרוסו מודו
עמיחי שיקלי:
 ישראל, המגמה היא שישראל הופכת למרכז העם היהודי, הקהילה הגדולה ביותר
עמיחי שיקלי:
 בצפון אמריקה יש שיטות ספירה מאוד מעניינות ויש כל מיני ויכוחים איך סופרים את זה
עמיחי שיקלי:
 אנחנו מדברים על כ-6 מיליון באירופה
עמיחי שיקלי:
 הקהילות הולכות וקטנות
עמיחי שיקלי:
 הייתי כן שם נתון אחד שנחשפתי אליו שהיה מאוד מעניין ולראות את הקשר בין אנטישמיות להצטמצמות ודעיכה של קהילות
עמיחי שיקלי:
 מה שקרה בשבדיה, הייתה יהודית קטנה, הותקפה, היו הרבה התנכלויות, וכתוצאה מההתנכלויות היהודים הפסיקו ללכת למוסדות
עמיחי שיקלי:
 כך הקהילה הלכה וגוועה
עמיחי שיקלי:
 זה דבר שיש להכיר אותו
עמיחי שיקלי:
     עם הכניסה לתפקיד יצא דוח האנטישמיות שיוצא מדי שנה
עמיחי שיקלי:
 עשינו מתודולוגיה מעט שונה השונה כאשר הבחנו בין העולם הערבי לבין הרשות הפלסטינית ולראשונה הכנסנו את מה שקורה גם בקרב האיחוד האירופאי במימון של ארגונים שמקדמים אנטישמיות חדשה, דבר שלא היה בעבר
עמיחי שיקלי:
 מבחינת הנתונים, שמנו פה ממש את הדברים הכי מרכזיים
עמיחי שיקלי:
 אחד, יש ככלל, עלייה באירועים אנטישמיים ברחבי העולם
עמיחי שיקלי:
 מה שמעניין לראות, זה שעיקר האנטישמיות שפוגשים, היא מהסוג של אנטישמיות חדשה
עמיחי שיקלי:
 כלומר האנטישמיות היום פחות סביב עניינים דתיים או עניינים שהם סביב גזע או דברים מהסגנון הזה, והרבה יותר סביב ישראל
עמיחי שיקלי:
 זה לא אומר שאין יותר התקריות האלה
עמיחי שיקלי:
 למשל בפולין שתולים לך בובה עם כיתוב יודהס ושורפים את זה
עמיחי שיקלי:
 זה עדיין קיים האנטישמיות הישנה אבל רוב השיח הוא של אנטישמיות חדשה
עמיחי שיקלי:
 עוד דבר מעניין – עיקר האנטישמיות החדשה שאנחנו רואים היא דווקא בארצות הברית היום, מקום שבעבר היה הרבה פחות בולט מבחינת תקריות אנטישמיות והיום להיות סטודנט יהודי בקמפוס בארצות הברית זו חוויה לא פשוטה
עמיחי שיקלי:
 לפעמים זה גם מגיע להיבטים פיזיים כמו צלבי קרס שראינו לפני יומיים שלושה בתאי שירותים, תהלוכות אינתיפאדה, התנכלויות וגם קושי להביא עצמך לידי ביטוי, להזדהות כיהודי וכציוני
עמיחי שיקלי:
 לא פשוט כולל הדרת אנשי סגל מתוך המרחב האקדמי
עמיחי שיקלי:
     חוסן קהילתי
עמיחי שיקלי:
 מה שהוא מעניין, כמה דברים
עמיחי שיקלי:
 אחד יש הפרויקט של מיגון מוסדות ציבור שזה נעשה בשת"פ ובהכוונה עם משרד רה"מ
עמיחי שיקלי:
 יש פה סרטון ששווה להבין כמה לפעמים דברים פשוטים משנים את תמונת המציאות בצורה דרמטית
עמיחי שיקלי:
 יש פה התיעוד של ניסיון פיגוע בגרמניה, שאדם מנסה לפרוץ עם שוט גאן לבית הכנסת ביום כיפור
עמיחי שיקלי:
 בפנים יש עשרות מתפללים
עמיחי שיקלי:
 הוא מחופש לשוטר - זה מחבל