GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב אלקין:
כי זה תופעה שגיליתי להפתעתי ואז הבנתי שזה הגיוני, שאנשים שלא הספיקו להיכנס לתור של משרד הקליטה כקשישים, אלא הם התקששו כבר במהלך החיים שלהם בארץ, אבל בהנחה שהם בהשלמת הכנסה ואין להם דירה בבעלותם, אז הם זכאים ואז הם נכנסו כשיכון, למרות שהם עולים וותיקים יותר
יבגני סובה:
כמה זה עשר שנים, לפני שהם עוברים לגיל הפרישה, 15, כלומר, אם בנאדם מגיע 15 שנה, לפני שהוא הגיע לגיל הפרישה, עדיין הוא יהיה זכאי אחרי הפרישה להיכנס לתור של הקליטה
זאב אלקין:
עד 15 שנה
יבגני סובה:
עד 15 שנה
מריה שוורץ:
נכון להיום זה בכלל, כל מי שעלה מספטמבר 89 ומקבל השלמת הכנסה לקצבת הזקנה
יבגני סובה:
עדיין מכניסים אותו לתור של העלייה, גם אם עברו 15 שנה מאז העלייה? מה זה נוהל לא כתוב כזה, או שפשוט אתם מכניסים אנשים?
מריה שוורץ:
לא, לא, זה על פי הנוהל, זה על פי הנוהל של משרד הקליטה, שבאמת רוב העולים
יבגני סובה:
אוקי, כלומר הקריטריון זה השלמת הכנסה
יבגני סובה:
אוקי, בסדר
לאוניד סמוליאר:
יש כמה קריטריונים, קודם כל זה הגיל - - -
יבגני סובה:
לא, דיברתי אחרי 15 שנה של עלייה, כאילו זה הכוונה
לאוניד סמוליאר:
לא, אני אומר לגבי הזכאים להיכנס לבית דיור גיל זהב, קודם כל זה גילאים 67 ו-62, יש רשימה מסוימת איפה שזה גמיש לגילאים, זאת אומרת יש רשימה של גיל 60 ו-55
זאב אלקין:
דיברנו על זה כאן בדיון הקודם
יבגני סובה:
רק שנייה, אפשר שאלה קטנה? סיימת? כי קטעתי אותך
לאוניד סמוליאר:
גם את השלב השני זה הקבלת הקצבת זקנה בתוספת של השלמת הכנסה
יבגני סובה:
אוקי, אז אני נותן דוגמא, היה לי מקרה לפני שנה בערך, פנה אליי מישהו שאמנם הוא לא מקבל השלמת הכנסה, אבל ההכנסה שלו לא גבוהה, בנאדם גם חלה בסרטן וגם עבד הרבה שנים והוא הגיע לגיל זקנה והוא אומר, ההכנסה שלי עולה אולי ב-500-600 שקל, מעל אלה שמקבלים השלמת הכנסה, כלומר הוא לא זכאי לקבל השלמת הכנסה, אבל עדיין ההכנסה שלו לא גבוהה ודרך אגב, וועדת חריגים דחתה את הבקשה שלו
יבגני סובה:
 השאלה אם אולי אנחנו נרחיב את הגבולות האלה של הקריטריונים האלה, כך לאפשר לבנאדם שאין לו דירה משלו, נכון, הוא עבד 20 שנה, 30 שנה, כמה שלא היה, אבל הוא לא במצב שיכול עכשיו לשכור דירה בשוק החופשי, אז מה עושים במקרה כזה?
מריה שוורץ:
במשרד הקליטה להגיש בוועדת חריגים
זאב אלקין:
הוא הגיש וועדת חריגים
יבגני סובה:
דחו לו את זה בגלל העניין הזה של אלף שקל
רות מנע:
אפשר לעשות החרגה באותם מקומות שאנחנו מגמישים גם גילאים של 50 פלוס, כי יש דירות פנויות ואין מספיק מועמדים, אבל ביישובים שבהם יש מספיק מועמדים שהם בעצמם אנשים נתמכים, זה תמיד יבוא על חשבון הקשישים והנתמכים, אבל באותה, אם יש אפשרות להתפרס ליישובים מרוחקים יותר אז אין בעיה מבחינת ההגמשה
יבגני סובה:
כלומר הוא יכול להגיש בקשה נוספת ולציין שאם הוא מעדיף לשנות את האזור הגאוגרפי שלו אז יש לו סיכוי שוועדה כן תקבל את האישור
רות מנע:
הוועדה תיקח את זה בחשבון, היא תשקול את זה
יבגני סובה:
טוב, כמה יש לכם אחוזים, כמה דחיתם בקשות כאלה? במספרים משהו שאנחנו נקבל את התמונה
יבגני סובה:
 מה באחוזים? כמה פניות כאלה היו?
מריה שוורץ:
אין הרבה פניות
יבגני סובה:
לחריגים, אני מדבר על וועדת חריגים
רות מנע:
בשיכון זה לא מוצר כל כך מבוקש בקרב הוותיקים, אולי בקליטה יותר
יבגני סובה:
לא, אז זה בקליטה, זה שאלה לקליטה
מריה שוורץ:
אצלנו אנחנו מעבירים אותם וועדת חריגים ובודקים את כל המצב של המשפחה, מיקום מבחינה סוציאלית
יבגני סובה:
אבל אין לך מספרים? אתם מתכנסים פעם בכמה? פעם בחודש? פעם בחודשיים? פעם בשלושה חודשים?
מריה שוורץ:
לא, וועדת חריגים מתכנסת פעם בשלושה חודשים
יבגני סובה:
פעם בשלושה חודשים ואין לך מספרים להגיד לנו, זה עשרות זה מאות, כמה?
מריה שוורץ:
זה עשרות
יבגני סובה:
זה עשרות כל שלושה חודשים?
מריה שוורץ:
לא בכל וועדה אפילו
יבגני סובה:
אוקי
מריה שוורץ:
זה לא מספרים גדולים
זאב אלקין:
אוקי, טוב, עכשיו לגבי צורת הניהול והשירותים
רות מנע:
הניהול של התור, אני רק אגיד מילה, הניהול של התור הוא מתבצע לפי וותק ההמתנה, נכנסת בתאריך מסוים, אחריך בתור הוא זה שאושר אחר כך - - -
זאב אלקין:
עוד פעם, בנפרד בשני המשרדים כן?
רות מנע:
אז זה התור של משרד השיכון
זאב אלקין:
זה התור של שיכון
רות מנע:
שיכון מתנהל לפי וותק המתנה
זאב אלקין:
מתפנה דירה, מתוך שלוש דירות שמתפנות, שתיים הולכות לקליטה, אחת לשיכון
רות מנע:
הראשון שממתין בתור מבחינת וותק ההמתנה שלו, יקבל ראשון, יש מבחינת סדרי עדיפויות לניצולי שואה עדיפות ועדיפות גם לדיירים בשיכון הציבורי שמעוניינים להחזיר את הדירה
זאב אלקין:
שמפנים דירות, ברור
רות מנע:
הם גם מקבלים מענק וגם מקבלים עדיפות בתור
רות מנע:
כל היתר זה לפי סדר רץ של וותק המתנה
לאוניד סמוליאר:
אוקי
לאוניד סמוליאר:
 טוב, אז עכשיו נחזור לשירותים, קודם כל רציתי לציין שכל הבתים שלנו הם מתאימים רק לעצמאיים, זאת אומרת שאם בנאדם זקוק לסיוע רפואי ומשהו, לא יכול להיכנס לבית דיור גיל זהב, אז הם מקבלים את התחזוקה שיטתית של הדירה, זאת אומרת, קודם כל, אם הם נכנסים לדירה אז הדירה משופצת והוא מקבל הכול - - -
יבגני סובה:
זה לפי שעות של המטפלת, כלומר מה ההגדרה של עצמאי? אם בנאדם עכשיו נכנס למגורים ויש לו עדיין 14 שעות סיעוד בשבוע, זה עדיין עצמאי נחשב
לאוניד סמוליאר:
כן, מהבוקר עד הערב, אין שום בעיה שתהיה המטפלת שעוזרת
יבגני סובה:
כלומר, רק לא 24/7
לאוניד סמוליאר:
כן, הוא לא יכול
נתנאל לפידות:
יש מבחן שנקרא ADL, זה מבחן שמצב גריאטרי, אם הוא - - -
יבגני סובה:
אבל לא אתה עושה מבחן, ביטוח לאומי עושה מבחן
נתנאל לפידות:
כן, ואם הוא עובר את הרף הזה אז הוא הופך להיות מוגדר כלא עצמאי
יבגני סובה:
זה פחות, או יותר 24/7
רות מנע:
אנחנו מחזיקים יועצים רפואיים שנותנים לנו חוות דעת, לפני קביעת הזכאות שהוא עצמאי בתפקודו
זאב אלקין:
כן, בבקשה
לאוניד סמוליאר:
כן, אז תחזוקה שיטתית של הדירה, כמו שאמרתי, שירותים החברתיים, זאת אומרת, חוגים, מועדון, שיעורים, ברוב המקומות זה שיעורים בשפה העברית וכל מיני דברים נוספים, גם פעם, לפחות פעם בשנה עובדת סוציאלית צריכה לדבר עם הבנאדם, להבין מה הצרכים שלו וגם צוות מסוים שהוא חייב להיות בכל בתי גיל הזהב, זאת אומרת, אם בית, כוננים, איש תחזוקה שהוא צריך לעשות את השיפוצים במקום, וכל מיני דברים הקטנים והחברה גם אחראית על הגינון, זאת אומרת שהם מחזיקים את הגינה בצורה נורמלית
זאב אלקין:
עכשיו יש אחידות של סל השירותים בבתים השונים? מבחינת דרישות הסף?
נתנאל לפידות:
כן, מבחינת דרישות הסף בוודאי, יש שונות ברמת החוגים, כי נותנים לדיירים לבחור
זאב אלקין:
לא, זה אני מבין, לא, אני שואל על הבתים בצורות ניהול שונות, יש את ה-61 של המכרז שאני מניח ששם מכרז קובע את הסף המינימלי, יכול להיות שיש מקומות שנותנים מעבר לסף, כמו שכבר למדתי בזמנו שביקרתי, יש מקומות שנותנים יותר, כדי להטיב עם הדיירים, אבל הסף נקבע במכרז, יש הסכם עם עמידר שהוא אחר, יש הסכם עם עמיגור שהוא אחר, אז לכן אני שואל, אני שם בצד את החריגים, כן, את החמישה של חלמיש, אבל כשאני מסתכל על שלושת הבלוקים הגדולים, של 61, פלוס עמיגור, פלוס ההסכם הישן עם עמידר, האם יש אחידות של הסף?
נתנאל לפידות:
יש אחידות של הסף, למעט ב-2650, ככה, בעצם, המנגנון הוא שמה שהיה במכרז הוא זה שבעצם, משליך על כולם, הכול אותו דבר, גם בהסכם 3000, זה אותו הסכם ניהול בסוף, יש תיקונים ועדכונים, גם לגבי שכר הדירה, לאוניד יסביר את זה עוד מעט, הפער המרכזי כיום הוא בעצם ב-2650 ששמה בתוך ההסכם אין שירותים חברתיים, זה כאילו המצב ושם יש לנו פער מרכזי, ביתר המודלים - - -
זאב אלקין:
בבתים החדשים של עמיגור מההסכם הראשון
נתנאל לפידות:
כן, מעבר לזה, בכל הבתים יש את אותו
זאב אלקין:
אגב, בהסכם החדש, מה קורה עם השירותים?
נתנאל לפידות:
כמו במכרז, אותו דבר
זאב אלקין:
כמו במכרז, זאת אומרת שבהסכם החדש כבר לא תהיה הבעיה הזאת
נתנאל לפידות:
נכון, תיקנו את זה
זאב אלקין:
זאת אומרת שיש פה רק את הפער של ההסכם הראשון שהוא לא מחייב בשירותים חברתיים
נתנאל לפידות:
הוא לא כולל את הרכיב הזה
זאב אלקין:
אוקי, ואז מה עושים?
נתנאל לפידות:
אנחנו בדין ודברים כרגע, איך להכניס את זה בצורה כזו, או אחרת, כרגע עוד אין פתרון לזה, גם עמיגור מוצאת כל מיני פתרונות, איך כן לגשר על הפער, אנחנו עובדים על זה
יבגני סובה:
תן לנו דוגמא למשל של השירותים ש-
זאב אלקין:
הכול, הנה, מה שהוזכר פה, חוגים, חוץ מתחזוקה, אני מניח
נתנאל לפידות:
תחזוקה זה לא שירותים חברתיים
זאב אלקין:
כן, תחזוקה קיימת מן הסתם, תחזוקה, כולל תחזוקת גינה וכו', אבל למשל חוגים, למשל עובדת סוציאלית
יבגני סובה:
למשל איזה חוגים?
לאוניד סמוליאר:
חוגים זה ממש פשוט, זה לפי הרצון של הדיירים, בכל מקום זה משהו שונה, אבל בדרך כלל זה שיעורים של עברית לדוגמא, משחק ביליארד, משחק פינג פונג
יבגני סובה:
זה יש בחדשים כבר
זאב אלקין:
לא, זה קיים בכולם, חוץ מהחדשים
ארז שני:
אצלנו יש למעלה מ-64 חוגים, כרגע פעילים בבתים, זה באמת תלוי הרבה, גם בדיירים, גם באימהות הבית, עובדות סוציאליות, אבל זה לא רק החוגים האלה הפשוטים, יש אצלנו יוגה ודרמה ולפלקנדי, יש חוגים שעולים הרבה
יבגני סובה:
פלקנרייז
ארז שני:
חוגים שעולים הרבה כסף, שני טיולים בשנה, למעשה, משרד השיכון פה שיפר את השירות לדייר, גם במכרז, בעצם המכרז אני לא זוכר, אבל לפחות מול עמיגור בהסכם, הוא שיפר את השירות לדיירים, יש חגים, יש פסח וכל החגים וה-9 במאי והעובדת הסוציאלית שזה דבר - - -
יבגני סובה:
שאתה אומר חגים, הכוונה היא שאתה קובע בעצם לדיירים, מהו התקציב, או שדייר למשל, בא, סתם אני נותן לך דוגמא, לצורך העניין, יש להם גם, אתה יודע, אנחנו מכירים את המקומות האלה, זה כמו וועדים קטנים כאלה, כמו ראש הוועד, כמו מי שאחראי, אז הוא נניח בא, לצורך העניין, הוא אומר, אני צריך עכשיו 2,000 שקל בשביל לעשות, לא יודע, שמונה במרץ, לצורך העניין, קצת לקנות פה בורקסים, קצת זה, עכשיו הוא אומר, אני לא מקבל את זה, אני צריך לאסוף מהדיירים ולא כל דייר רוצה לשים עוד עשרים שקל
ארז שני:
לא, אנחנו לא מתעסקים בכלל בכספי דיירים, אנחנו אוסרים על כך, אין שום
יבגני סובה:
אז איך אתה נותן להם מענה?
ארז שני:
יש לנו תקציב, יש לנו תקציב
יבגני סובה:
דרך מי אתה נותן לו את התקציב הזה?
ארז שני:
אני לא נותן לו, אם הבית מארגנת את הפעילות, אם הדיירים, למשל, סתם אני אומר, יש כמו שאתה אומר, איזשהו חג, אנחנו תקצבנו את החג הזה ב-4000 שקלים, הדיירים - - -
יבגני סובה:
כלומר אם בית של המקום הזה, היא זאת ש-
ארז שני:
כן, עכשיו הדייר רוצה, וועד הבית רוצה שגם יהיה, חוץ גפילטע פיש, עוף - - -
יבגני סובה:
ואתה עונה לו לבקשה הזאת?
ארז שני:
אז הוא מביא, אנחנו לא, אנחנו יכולים להוסיף, אנחנו מחויבים לבצע את כל האירועים האלה
ארז שני:
 עכשיו יש דברים שהם אקסטרות, אנחנו עכשיו מחלקים לפסח, תרומת הסוכנות היהודית שמגייסת לכך כסף, אנחנו מחלקים עכשיו 3,000 סלי מזון, אבל זה תרומת הסוכנות היהודית שתורמת לעניין
ארז שני:
 אנחנו לפני כל חג פסח, או ראש השנה מחלקים
ארז שני:
 זה אקסטרה, אבל מעבר לזה, יש פעילות שוטפת קבועה, אנחנו עובדים יפה מאוד עם לאוניד בעניין הזה, מפקחים, באים, רואים, אתם כולכם מוזמנים, דרך אגב
זאב אלקין:
אנחנו גם נשתמש בהזמנה הזאת
יבגני סובה:
אני חייב להגיד, כשהיית שר השיכון בממשלה הקודמת, אני אישית הגשתי הצעת חוק שלצערי לא התקדמה, אמרתי שבקורונה זה הנושא הזה מאוד היה בולט, שהרבה אנשים שהם גרים במקבצים כאלה, הם לא נהנים מאותה פעילות של משרד לשוויון חברתי עושה את זה, למשל שלישי בשלייקס, לצורך העניין, רוב הגמלאים, שחלקם לא דוברים את השפה, הם לא משתשים בהנחה ללכת ביום שלישי לקולנוע בעשרה שקלים אז הם היו תקועים בקורונה, היה נתק מוחלט מהעולם וכו' ואז אמרתי, בוא נעשה סל תרבות לאותם אנשים, אפשר לצאת מהנחה של מאה שקל לדייר בשנה
יבגני סובה:
 עכשיו אם אני לוקח מקבץ שבו יש 200 אנשים אז אני אומר שהמקבץ הזה יקבל תקציב, לצורך העניין, עד 20 אלף שקל, שהם לא צריכים להתעסק עם הכסף, הם יכולים לעשות את זה דרך העירייה, דרך מחלקת קליטה, דרך משרד השיכון ואז אותו בנאדם, כמו שאמרתי, קראתי לו ראש הוועד, הוא ידע שיש לו תקציב לקיים אירוע
זאב אלקין:
יש יותר לדעתי
יבגני סובה:
לא, אני יודע, יש מקומות שאין את זה, כי הוא רוצה להחליט את מי הוא רוצה
זאב אלקין:
יש הבדל בין בתי גיל הזהב, לבין מקבצי דיור של משרד הקליטה, מגיע להם כנראה - - -
יבגני סובה:
לא, לא, אני מדבר על מקבץ של שיכון, של משרד השיכון, לא של הקליטה
זאב אלקין:
בשיכון יש לך יותר מ-20 אלף
נתנאל לפידות:
אנחנו נמענו מלהשתמש בכסף מכיוון שהרוב זה במכרזים ובהסכמים, אנחנו קובעים כמשרד את הדרישות של השירותים שאנחנו דורשים ואנחנו דורשים ארבעה חוגים והדיירים בוחרים את החוג, אבל יש ארבעה חוגים, יש את בית, יש עזרה סוציאלית, יש שני טיולים בשנה, יש את ההרמות כוסית וליל הסדר, ראש השנה, לארגן את זה וזה חובה, זה לא כאילו לבחירת החברה, אם לתת את זה, או לא
נתנאל לפידות:
 עכשיו באים הדיירים, כמו שאמרת יושב ראש הוועד, אני רוצה יותר בורקסים פה, רוצה משהו אחר, אז זה דין ודברים בין החברה המפעילה לדיירים, מה הם רוצים באירוע הספציפי
יבגני סובה:
ואז החברה עונה לו, מה אתה רוצה, אתה רוצה, לך תבקש שיתנו לי כסף, כי אני חברה מפעילה, אני בעצם צריכה להרוויח על זה
זאב אלקין:
לא, אבל שוב, יש סל מסוים של שירותים שהוא מופיע בתנאי מכרז
נתנאל לפידות:
מופיע בתנאי מכרז הם מחויבים לו, זה הרבה יותר ממאה שקל
זאב אלקין:
ואגב, ממה שאני למדתי, החברות שזכו במכרז בדרך כלל נותנות אפילו יותר מהסל המינימום
מיטל בן עדי:
נכון, זה בדיוק מה שבאתי לומר, אנחנו כן נותנים גם מעבר למה שהמכרז מחייב אותנו, גם אם זה בעצם - - -
זאב אלקין:
רק תציגי את עצמך לפרוטוקול
מיטל בן עדי:
אני מיטל, אני מנהלת הפרויקט, מטעם חברת שחק
יבגני סובה:
מה זה שירות חברתי קהילתי?
זאב אלקין:
לא, זה שם חברה
יבגני סובה:
מה זה שחק ראשי תיבות?
זאב אלקין:
לפני שנכנסת, משרד השיכון הציג שהחברות שהן במכרז זה החצי מבתי גיל זהב, 61 בתי גיל זהב הם מחולקים גאוגרפית בין שלוש חברות שזכו במכרז, חברת סתיו ובניו בצפון, עמידר במרכז ושחק בדרום וירושלים
מיטל בן עדי:
אז אנחנו נותנים, גם אם זה נוגס לנו ברווח, אין לנו ספק, כי אנחנו באים למקום הזה, נכון, ממקום של להרוויח, כי אנחנו חברה, בכל אופן, אבל יש לנו גם עניין, נקרא לזה, קצת אידיאולוגיה, אנחנו מסתכלים על האנשים האלה וכן יש לנו רצון לתת להם, מעבר למה שהמדינה מבקשת מאיתנו לתת
מיטל בן עדי:
 אנחנו רואים את האנשים מאחורי המקבצים והמספרים וכמה דירות, אנחנו רואים אנשים, אנחנו רואים יותר מ-1,600 אנשים ומבחינתנו זה העיקר, גם אם אנחנו נרוויח קצת פחות, אנחנו את שלנו עשינו
זאב אלקין:
אגב, אם כבר הגענו לזה, למרות שעוד לא סיימנו את הסקירה של לאוניד, אני אשמח לשמוע מנציגי החברות, איך עבר תהליך העברת המקל? הרי היה פה תהליך לא פשוט של החברות זכו במכרז, שחברות מסוימות היו צריכות להזדכות על הבית, חברה אחרת הייתה צריכה לקחת אחריות על הבית, זה תמיד אירוע מורכב, אז מעניין אותי לשמוע את החברות, לפחות רואות את זה ואחר כך, איך המשרד רואה את זה, כי זה הסתיים? נכון? העברת המקל הסתיימה בכל הבתים
משה שחל:
אני רוצה להוסיף לגבי הדיון הקודם, כמובן חברת סלו הגיע מתחום של שיקום אנשים, אז אנחנו בוודאי שקודם כל אנשים אצלנו במרכז ולא חוסכים בשום דבר
משה שחל:
 אנחנו מחזירים, לדוגמא, יש ציוד, אני אתן לכם דוגמא, אחד מהבעיות שכרגע, אם יש להם להקות ומקהלות כל מיני שהציוד לפני 20 שנה כבר נשחק ולא נמצא וזה לא מתוקצב בשום מקום ואנחנו כן קונים לכולם, כל מי שצריך ואנחנו כן קונים את הציוד הזה כדי באמת להחזיר, קודם כל את השימחה ואת האושר, כי זה כבר קיבלנו תמונות וכבר רכשנו, עשינו את זה ואני חושב שזה באמת, התקציב החדש, כמובן, מה שאמר נתנאל, נותן את הפתרון לעשות את הסטנדרטים יותר גבוהים כמובן ומה שחסר, מה שאני רוצה להגיד, אין תקציב לדוגמא להביא אומנים, כי לא כולם מסוגלים לנסוע לאולמי תרבות ולהשתתף בקונצרטים וכו' ומגיעים לפה הרבה אנשים מחו"ל, מרוסיה במיוחד, אפילו מאוקרינה ולא מסוגלים לצאת ולנסוע לשמה והתקציב הזה, להעביר כמה בתים ביחד ולארגן להם את האירועים האלה, לזה את תקציב ואני חושב שזה מאוד מאוד חשוב, להכניס אותם, חלק לתרבות וחלק מהדברים שהם יכולים באמת להשתתף בדברים האלה וצריך לחשוב איך עושים את זה באמת, בצורה חכמה ונכונה
משה שחל:
 לגבי מה שאתה אמרת - - -
זאב אלקין:
לא יותר קל לתקצב אוטובוס לאנשים שירכשו מכספם? אתה לא תביא זמר שבא מחו"ל - - -
משה שחל:
תתפלא לשמוע שבאים, באים
משה שחל:
 עכשיו השיתוף פעולה עם העיריות לדוגמא, רוב העיריות, אני נפגש עם כל ראשי הערים בזמן האחרון, פגישה אחרי פגישה, באזורים שאני עובד ויש להם תקציבים, גם במחלקת עלייה ויש להם תקציבים והם עוזרים ונכונים ואפשר להשתמש בתקציבים האלה, זה לא רע, זה באמת יש להם שיתוף פעולה
רן מלמד:
אדוני, אבל פה צריך לדעתי לעגן, יחד עם המשרד לאזרחים, לשוויון חברתי, במשרד ראש הממשלה, שעוסק בניצולי שואה ויש הרבה מאוד ניצולי שואה - - -
זאב אלקין:
הם כבר לא
רן מלמד:
הם עדיין, משרד ראש הממשלה, היום הרשות יושבת אצלו
זאב אלקין:
במשרד ראש הממשלה, לא במשרד לאזרחים
רן מלמד:
נכון, זה עבר למשרד ראש הממשלה
זאב אלקין:
משוויון חברתי זה עבר למשרד ראש הממשלה, תחת השר מקלב, נדמה לי
רן מלמד:
ובדיון לפני שלושה שבועות, בוועדה אצל מירב כהן, אמרו ראשי הרשות, שהם בהחלט, יחד עם הקרן לרווחת ניצולי השואה, כן מפעילים פרויקטים של תרבות, אני העליתי את הנושא הזה, מפעילים פרויקטים של תרבות, צריך לבדוק, אם הם לא מגיעים לבתי הדיור המוגן, אצל חברות, צריך אולי פשוט לחבר אותם כדי שהם יגיעו, כי יש להם כסף והרבה כדי לעשות את זה
זאב אלקין:
אוקי, תודה
זאב אלקין:
 אז אני חוזר לשאלה של העברת המקל
משה שחל:
זה לא פשוט, זה היה תהליך, אנחנו, בוא נגיד, סיימנו את התהליך, זה לא פשוט
זאב אלקין:
נניח, אתם לקחתם עכשיו אחריות על כמה בתים בצפון?
משה שחל:
אנחנו 24
זאב אלקין:
כמה מתוכם היה שלכם לפני?
משה שחל:
לא היה, אנחנו היינו במרכז
זאב אלקין:
זאת אומרת שכולם חדשים לכם
משה שחל:
כן, הכול חדש, קיבלנו ירושה לא פשוטה, בגלל כל מיני סידורים משפטיים וכו', כנראה במהלך שמונה חודשים האחרונים, לא בוצעו הרבה דברים, עובדה, אני אומר שיש אנשים שמחכים וחיכו שישה חודשים ושלושה חודשים, להיכנס לדירות, כי דירות לא היו משופצות וזה גרם, כמובן, גם כל הזמן ללחצים ואני מקווה מאוד שאנחנו כבר עד פסח, כבר רוב הדירות יהיו כבר משופצות, זאת אומרת, אנחנו קיבלנו ירושה בערך 117 דירות שהן לא משופצות שזה לא מעט ואנחנו עובדים מסביב לשעון
זאב אלקין:
לא מאוכלסות?
משה שחל:
לא מאוכלסות ולא משופצות, הכול ביחד
זאב אלקין:
הבנתי, צריך לשפץ בשביל לאכלס
משה שחל:
אלה שיש מעומדים לפחות, כמעט כולם בעבודה עכשיו ואנחנו עובדים ככה מסביב לשעון, בנושא הזה, כדי באמת, עושים הרבה דברים מעניינים ועובדים, יש בתים מאוד קשים, זאת אומרת, אני יכול לציין דוגמא, בית בעפולה שזה בית, אני חייב לציין שאנחנו הגשנו כבר סקר על הבית הזה, רק הבית הזה כדי להביא אותו חזרה לתקינות, צריך בערך עשרה מיליון שקל, עדיף כבר לבנות חדש, אין יום שמה שאין שם בעיות, יש בתים יותר טובים, יש פחות טובים, אבל תקציב כדי להחזיר מצב לתקינות בכל הבתים, אנחנו כבר יודעים פחות או יותר תמונה, מגיע ל-35 מיליון שקל עבור 35 בתים, רק שחשוב לציין את זה
מיטל בן עדי:
גם אצלנו זה, לא אותו סיפור כמו אצל - - -
משה שחל:
מאיפה ייקחו את הכסף אני לא יודע, שלושה מיליון שקל, בטח נגמור את זה בקרוב, מה שאנחנו היינו מתחייבים
ניר ברקת:
רמי ברקת, גם אצלנו העברה מבחינה טכנית, עברה בצורה מושלמת, זאת אומרת - --
זאב אלקין:
אתם קיבלתם כמה בדרום וירושלים?
ניר ברקת:
אנחנו טיפלנו בשישה והיום אנחנו מטפלים ב-15, במכרז החדש
זאב אלקין:
שכל השישה בתוך ה-15?
ניר ברקת:
לא, רק שניים
זאב אלקין:
זאת אומרת 13 חדשים
ניר ברקת:
13 חדשים, מבחינה טכנית, קליטת עובדים - - -
זאב אלקין:
אגב, 15 זה שליש בירושלים, נכון?
מיטל בן עדי:
נכון
ניר ברקת:
כן
זאב אלקין:
אז איפה מתחיל הדרום?
ניר ברקת:
באילת
זאב אלקין:
לא, הפוך
ניר ברקת:
בקריית גת
זאב אלקין:
קריית גת
זאב אלקין:
 אשקלון זה מרכז, או דרום?
ניר ברקת:
אשקלון שלנו
זאב אלקין:
ואשדוד?
ניר ברקת:
לא
זאב אלקין:
לא, הבנתי, אז הבנתי למה
ניר ברקת:
קריית גת, אשדוד, אשקלון, עובר הקו
קריאה:
בתקופה המנדטורית, קריית גת בירת הנגב
ניר ברקת:
אז כל הקליטה, כמו שאמרתי, מבחינה טכנית עברה בצורה טובה
זאב אלקין:
מספרים הגדולים זה באר שבע, בטח, מבחינתכם, באר שבע, אשקלון וירושלים
מיטל בן עדי:
המספרים דווקא מגיעים, סליחה רמי, מהדיורים שהם צמודי קרקע, יש לנו צמודי קרקע באופקים, בנתיבות ובערד
זאב אלקין:
ערד זה בכלל צרה צרורה, תנחומי מה שנקרא
מיטל בן עדי:
לא, האמת שאין שמה, בנתיבות אין המון דירות לשפץ, אבל באופקים יש המון דירות לשפץ וכל שיפוץ של דירה זה מהיסוד ומהיסוד התקצוב שבעצם, הכנסנו לתוך המכרז הוא יסתיים לנו בשיפוץ של דירה אחרת, אנחנו מסיימים את כל התקציב, אז זה משהו שצריך למצוא איזושהי נוסחה, כי השיפוץ שמה הוא מאוד מאד מאוד כבד
ניר ברקת:
כן, יש דירות שממש לא ראויות
זאב אלקין:
גם ערד לדעתי מצב כזה
מיטל בן עדי:
עכשיו, בערד זה סיפור אחר, בערד יש שמה בתים, גם שאנשים גרים שם, בלי קשר לאם הם דירות ריקות, או לא, ששם, אנחנו יש לנו מהנדסים וסוקרים בכל הבניינים, אנחנו עוד לא קיבלנו מפרט סופי, אבל בערד יש שמה קרוב לעשרה מיליון שקל שיפוץ, שצריך לעשות לבתים שדיירים גרים שם ואין מערכות של קריאות מצוקה, יש דברים שזה קצת חורה לנו שקיבלנו ככה את הדיורים שלא טיפלו בדברים הבסיסיים שצריכים לתת לקשישים
מיטל בן עדי:
 הם בעצם היו צריכים לגשת ליד שרה כדי לרכוש את הצמיד מצוקה וכל מיני דברים כאלה שאני יודעת בבתים שלנו, כשאנחנו ניהלנו, אנחנו אלה שטיפלנו בדברים האלה ואנחנו אלה שמימנו את הדברים האלה, גם אם הם לא היו בתוך המכרז
מיטל בן עדי:
 אז, כן, יש הרבה דברים שאנחנו קצת יותר - - -
זאב אלקין:
אולי זאת הסיבה שבגללה זכיתם במכרז
מיטל בן עדי:
יכול להיות, אנחנו מסתכלים על זה כשליחות, אבל לא לנצל את זה
קריאה:
כמו שמה שהבטחתי לך, שולחן סנוקר, כבר בטיפול
זאב אלקין:
טוב, אגב, משרד אתם רוצים להגיב על זה? גם על מה שנאמר פה וגם על איך אתם רואים את תהליך העברת המקל?
נתנאל לפידות:
תהליך העברת המקל היה סך הכול בסדר, יש כל מיני ספיחים שאנחנו מטפלים בהם, אני מכיר את זה דווקא מעולם של עמידר, עניינים של ערבויות וחתימות חוזים שיש קצת בעיות עם הדיירים שמסרבים לחתום, אנחנו מטפלים בזה ולגבי התקצוב של הבתים - - -
זאב אלקין:
אגב, למה זה צריך להיות בעיה, מן הסתם זה דיירים קיימים
נתנאל לפידות:
כן, אבל שהדייר מסרב לחתום על החוזה מול החברה החדשה, אנחנו צריכים לשכנע אותו לחתום
זאב אלקין:
אוקי, בהנחה שאין שינוי, למה הם מסרבים?
נתנאל לפידות:
הם מסרבים, יש שם חששות, יש קצת קושי בהיבט הזה
זאב אלקין:
אגב, יש היום כבר תרגומים של החוזים?
זאב אלקין:
של החוזים?
נתנאל לפידות:
ברוסית כבר מוכן?
משה שחל:
תרגום מלא
זאב אלקין:
לרוסית יש תרגום מלא, שהופץ בכל הבתים וכל דייר?
משה שחל:
כן, לפני שהוא חותם, אנחנו נותנים לו יום-יומיים שהוא מסתכל על זה ורק אחרי זה
זאב אלקין:
זה שינוי, לא היה
משה שחל:
כן, זה מאוד חשוב
יבגני סובה:
המילה ספקנות היא לא מילה גסה לדיירים, אנחנו מכירים את זה היטב
משה שחל:
בפגישות שקיימתי, שהסברתי להם שיש בשפה, הם עשו כפיים, עד כדי כך
יבגני סובה:
בקטע הזה מאוד קשה, גם בממשלה הקודמת, קודמת, שהייתה את התוכנית של חלוקת כרטיסי מזון של השר הקודם דרעי, אז אנחנו חברי כנסת שמבינים רוסית, נאלצנו פה להיות כלי עזר לשתי עמותות אשל וגם עמותת פתחון לב שאנשים פשוט פחדו בתקופת הקורונה, לתת צילום של תעודת זהות בשביל לקבל כרטיס, הם שמעו מישהו מוכר ואז הם סמכו ואנחנו היינו נאלצים להעביר את הפרטים, היועצים שלנו, העוזרים של כמה חכים שהם דוברי השפה, מגיע בנאדם זר, אומר תן לי צילום תעודת זהות שלך בשביל שאני אתן לך כרטיס ב-500 שקל ממשרד הפנים, או מעמותה כזו, או אחרת, הם מבוגרים, אנשים לא סומכים, אנשים מפחדים, בצדק לגמרי, בצדק, לאור המקרים שאנשים גונבים כסף ומהכרטיס אשראי ומתקשרים ומציגים את עצמם כעובדי הבנק ואנשים, אז לכן אני אמרתי, המילה ספקנות היא פה לא מילה גסה, אנשים כבר למדו על בשרם, לא להסתמך יותר מידי
משה שחל:
ליצור את האמון, גם אצלנו, לחתום, מה שנתנאל אומר, זה בדיוק אותו דבר, זאת אומרת אנחנו צריכים לרכוש את האמון, קודם כל והאמון שאתה נותן זה בשפה שלהם שהם מבינים, אתה לא לוחץ אותם באותה שנייה לחתום, אתה נותן להם זמן, יום-יומיים, תקראו את זה
משה שחל:
היום הכול במחשב, אתם רוצים, לא צריך עכשיו לשמור את זה, בלחיצת כפתור אתה מקבל את החוזה, מתי שאתה רוצה ואיך שאתה רוצה וגם את החומר עליו, יש לזה השפעה
יבגני סובה:
אז לך זה מתורגם לרוסית?
יבגני סובה:
ואיפה לא מתורגם?
משה שחל:
לא, כולם מתורגם, זה משרד השיכון לקח לעצמו
נתנאל לפידות:
החוזה הוא חוזה סטנדרטי שאנחנו החתמנו אותו במסגרת המכרז, זה לא שהחברות יכולות לשנות אותו ולכן גם התרגום הועבר על ידינו, זה תרגום שאושר על ידינו
קריאה:
ממתי זה?
נתנאל לפידות:
המכרז? עכשיו, המכרז הסתיים עכשיו, כן
קריאה:
בתוך כמה זמן צריכים לחתום על החוזה? מלחיצים אותם?
נתנאל לפידות:
כמה ימים, בסוף הם גרים, זה תהליך
משה שחל:
זה תהליך
קריאה:
בן משפחה צריך להגיע והם צריכים להתייעץ, יש פה עניין
נתנאל לפידות:
לא, לא עומדים איתם
משה שחל:
לא, זה תהליך, זה נכון, זה תהליך חיובי
יבגני סובה:
העדכון של התשלום הוא מתי, פעם בשנה? שנתיים?
נתנאל לפידות:
זהו, אז - - -
משה שחל:
זה בעצם, גם מהות החששות של הדיירים
נתנאל לפידות:
אז נעדכן גם את היושב ראש
זאב אלקין:
כן, שאלנו גם על זה, כן, כן
נתנאל לפידות:
עד עכשיו היה מנגנון של קביעת שכר הדירה שהייתה שמונה, או תשעה אחוזים מההכנסה של כל הקצבאות ויש רשימה של קצבאות שנכללות וכאלה שלא נכללות בנושא
זאב אלקין:
דיירים וותיקים שילמו שמונה אחוז, החדשים יותר תשעה אחוז
יבגני סובה:
שמונה אחוז מכלל ההכנסות של הדייר?
נתנאל לפידות:
וההכנסות גם, יש שמה איזה קריטריונים - - -
זאב אלקין:
יש דברים שמוחרגים
נתנאל לפידות:
מוחרגים ואיזה לא
נתנאל לפידות:
 עכשיו בהסכם 2650 ובהסכם 3000 שזה בעצם הזרם החדש של הבתים, נקבע סכום אחר, נקבע 330 שקלים לאדם וזהו, זאת אומרת אם זה יחיד 330, אם זה זוג 660, סכום פיקס
נתנאל לפידות:
 במסגרת המכרז, התיקונים האחרונים שעשינו לפני ההפעלה, שינינו את הנושא של שכר הדירה, ככה שזה יהיה שמונה, או תשעה אחוזים, כמו המודל הקודם, או 330, הנמוך מבניהם
יבגני סובה:
במשרד הקליטה זה הרבה יותר, נכון? יש כאלה שמשלמים עד 1,100 שקל?
זאב אלקין:
לכן בפועל הם משלמים פחות דווקא, בפועל במשרד הקליטה הם משלמים פחות, החיסרון של מודל משרד הקליטה שזה מקבץ דיור, אם מחר קורה אירוע, כמו דיפלומט, שאומרים להם, צאו, כי בעל המקבץ מצא ייעוד אחר לאירוע הזה אז הם יוצאים
רן מלמד:
אבל במקצבי דיור, אתה משלם גם 7,000 ו-8,000 שקל לבעל הנכס, ליחידת דיור
זאב אלקין:
מי? המדינה
רן מלמד:
המדינה
זאב אלקין:
לא, אני מדבר כרגע מבחינת הזווית של הלקוח
רן מלמד:
אני יודע
זאב אלקין:
 בזווית של הלקוח, בדרך כלל, במקבץ דיור של משרד הקליטה, הוא משלם פחות, משמעותית אפילו, אבל אין לו וודאות, הוא תיאורטית, יכול לקרות מצב שבגלל שמקבץ לא שייך למדינה, אומרים לו, צא והוא יוצא ואו שמצאו לו חליפי, או שלא מצאו לו חליפי, הוא יכול למצוא את עצמו חזרה בשוק הפרטי
יבגני סובה:
אבל זה לא קרה עד עכשיו, פחות או יותר, גם דיפלומט פתרו את העניין
זאב אלקין:
מה זה פתרו? מצאו פתרונות שלא כל הדיירים אהבו את הפתרונות, אבל זה מה שהיה
יבגני סובה:
כן, אוקי
נתנאל לפידות:
אמרתי, כאילו זה המודל החדש, בעצם זה 330, או השמונה, תשעה אחוזים, הנמוך מבניהם
זאב אלקין:
מה קורה בנושא הכי אהוב עליי, זה קביעה של דמי שכירות?
יבגני סובה:
מה עם הזה מרוסיה?
זאב אלקין:
לא, זוג, מול בודד, העובדה שמהבודדים גובים, מה המצב עכשיו? אני אסביר מה הסוגייה, בהרבה מאוד בתים יש כאלה שמרגע האכלוס אפילו, היו כאלה שגיליתי ובחלקם, תוך כדי, אנשים שהיו בודדים, אבל קיבלו דירה מכל מיני סיבות שהיא מתאימה לזוג, כן, יותר גדולה של חדר וחצי בדרך כלל, במקום חדר, גבו מהם כפול, כאילו הם זוג, מבחינת שכר הדירה
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
הם הסכימו? זה בהסכמתם?
נתנאל לפידות:
לא, זו התוצאה של בן זוג שנפטר, בדרך כלל
זאב אלקין:
בדרך כלל, לא, אבל היה בית אחד בבאר שבע, שגילינו שזה היה מלכתחילה באכלוס
נתנאל לפידות:
לא, זה היה חריג
יבגני סובה:
הם העדיפו להמשיך לגור באותה דירה ולשלם יותר בגלל שזה התנאים