GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מענדל חיטריק:
      כמו שהזכיר מר דארוף וכמו שהזכירו קודם תופעות אנטישמיות נמצאות כל הזמן, חלק מהתפקיד שלנו בתור הרבנים והתפקיד של כל יהודי, וכל יהודי היום הוא בעצם ניצול שואה, זה להזכיר לאיפה יכולות להביא התוצאות של אירועים כאלה ולכן חשוב שכולנו נדבר על הנושא הזה, נפנים את הנושא גם בתוכנו וגם נלמד להוציא את הנושא לרשות הרבים, לדבר על כך בכל מקום, גם בעולם החופשי, גם בעולם המוסלמי וגם בכל מקום שאנחנו בו נמצאים, לדבר על השואה, להזכיר את השואה
מענדל חיטריק:
      יש ביום שישי כאן אירוע באוניברסיטת איסטנבול, אירוע של יום השואה הבינלאומי, יש גם באזרבייג'ן אירוע בהשתתפות אנשי ממשל והסגל הדיפלומטי בקהילה היהודית ויש עוד אירועים במדינות עולם, כמו יום הזיכרון שיהיה בדובאי ובאבו דאבי ובעוד מקומות, אבל אנחנו צריכים לעבוד על כך שזה לא יהיה רק בתוככי הקהילה היהודית אלא לעשות את האירועים האלה במקומות פומביים, במקומות רבים, כדי שזיכרון השואה ולקחי השואה יחלחלו גם כן לציבור הרחב
מענדל חיטריק:
      אני מודה מאוד ליושב ראש הוועדה ולשאר המשתתפים שהזמנתם אותי לדבר בפניכם ואני מקווה לשמוע את המשך הדיון
מענדל חיטריק:
 תודה
עודד פורר:
 אני אתן למנכ"ל יד ושם, המארח שלנו, לפתוח את הדיון והדיון יהיה כך שאני אתן לחבר כנסת ולאחד המשתתפים הנוספים, גם חברי הכנסת צריכים לצאת לוועדות נוספות ולכן זה יהיה סדר הדברים
עודד פורר:
 בבקשה, מר פייראיזן
צביקה פייראיזן:
אני ביקשתי לסקור בפניכם היום את הפעילות שיד ושם עושה במהלך שנת העבודה, בעיקר בתחום הלימוד
צביקה פייראיזן:
 אני אגע גם בדברים אחרים, אבל בעיקר אני רוצה לפתוח קודם כל במי מגיע לפה ליד ושם במהלך השנה
צביקה פייראיזן:
 יש לפניכם את הנתונים, בישראל הגיעו למעלה מ-93,000 תלמידים לפקוד את יד ושם במהלך השנה, כל קבוצה כזאת שמגיעה המינימום האולימפי שלה זה סיור של כמה שעות במוזיאון, מעבר לזה זה יכול להיות אפילו יום שלם של עד שש שעות
צביקה פייראיזן:
      אנחנו עוסקים גם במנהיגות צעירה ובסטודנטים, המספרים לפניכם
צביקה פייראיזן:
 כוחות הביטחון זה לא רק צה"ל, כוחות הביטחון זה כל כוחות הביטחון שמגיעים לפה
צביקה פייראיזן:
 לכל אחת מהקבוצות האלה יש גם פעילות בתוך יד ושם וגם פעילות מחוץ ליד ושם
צביקה פייראיזן:
 יש בסיסים שמזמינים אותנו לשלוח מדריכים אליהם כי הם לא יכולים להגיע לפה, יש קבוצות סטודנטים שאנחנו עובדים איתם במרכזים שלהם ויש קבוצות של מורים שאנחנו מגיעים גם אליהם
צביקה פייראיזן:
 אפשר יהיה לראות את הנתונים מיד בהמשך
צביקה פייראיזן:
     בתוך בתי הספר יש פעילות, כמו שאמרתי קודם, לתלמידים, אבל יש פעילות ייחודית שאנחנו נותנים למורים, שוב, גם ביד ושם וגם מחוץ ליד ושם
צביקה פייראיזן:
 השתלמויות למורים מישראל ברחבי הארץ
צביקה פייראיזן:
 אפשר לראות את המספרים כאן
צביקה פייראיזן:
      חוץ מכל אלה מגיעים ליד ושם, והשנה הזאת צריך לזכור שהחודשיים הראשונים, הרבעון הראשון עוד היה רבעון של קורונה, כלומר הנתונים האלה בדרך כלל הם עוד יותר גבוהים מהמספרים שמופיעים כאן
צביקה פייראיזן:
 ביקרו למעלה מ-250,000 תיירים ועוד מבקרים ישראלים
צביקה פייראיזן:
 צריך לזכור שתלמיד ישראלי שמתחנך בחינוך הממלכתי או הממלכתי דתי מגיע לפחות פעם אחת בתקופת הלימודים שלו
צביקה פייראיזן:
 כשהוא משרת בצה"ל זה יהיה עוד פעם בתקופת השירות שלו, אם הוא יהיה מפקד בצה"ל אז הוא יגיע עוד הפעם בתור קצין
צביקה פייראיזן:
 האזרחים הישראלים יחוו את זה פעם אחת בתור תלמידים, אם הם היו בחינוך הממלכתי או הממלכתי דתי
צביקה פייראיזן:
      אחד מהאתגרים שלנו, זה שאנחנו עכשיו עובדים בצורה משמעותית גם להוביל את החינוך העצמאי לפה וגם את ערביי ישראל לבקר פה יותר
צביקה פייראיזן:
 אפשר לראות פה את החינוך הבינלאומי, אנחנו עושים הרבה מאוד פעילות בקהל הבינלאומי הרחב, אנחנו מחלקים אותו בין חינוך יהודי לחינוך לא יהודי, ההשקעה היותר גדולה היא בחינוך הלא יהודי, בקרב מורים, כי כל מורה שמגיע לפה לסמינר, צריך לזכור שהוא חוזר לארץ המוצא שלו והוא יודע להפיץ עכשיו את מה שהוא למד פה
צביקה פייראיזן:
 סמינרים יכולים להיות שבוע פה ושבוע בחוץ לארץ, הם יכולים להיות בארץ המוצא
עודד פורר:
מי מממן את הסמינרים?
צביקה פייראיזן:
זה מאוד משתנה בהתאם לסוג המדינה
עודד פורר:
יש מדינות שהן מממנות?
צביקה פייראיזן:
כן
צביקה פייראיזן:
 לדוגמה גרמניה מממנת באופן מלא מקצה לקצה כמעט לגמרי את כל הסמינר, זה כולל גם את הטיסות, גם את האירוח פה
צביקה פייראיזן:
 יש מדינות שמממנות רק את הטיסות, יש מדינות מעטות שלא מממנות ואנחנו מממנים את הסמינרים שלהם, זה מתחלק תקציבית לפי ההסכם שהגענו עם אותן מדינות
צביקה פייראיזן:
 השנה אנחנו חתמנו על הסכם גם עם הממשל האוסטרי כדי שהאוסטרים יגיעו לפה גם לסמינרים, לא רק למורים, גם לאנשי תקשורת שם, כדי שאפשר יהיה להאיץ עוד יותר את השיח בעניין הזה שם
צביקה פייראיזן:
     אז יש פה גם את החלוקה הזו
צביקה פייראיזן:
 אם אתם רוצים לראות את מרחב המדינות שאנחנו עובדים בהן, אז היו 53 סמינרים מכל המדינות שרשומות כאן, צרפת, בריטניה, שבדיה וכו', כולן רשומות כאן
עודד פורר:
יש לי בקשה אליכם, לשלוח לוועדה בנייר אחד, כל מדינה באיזה היקף היא משתתפת בפעילות
צביקה פייראיזן:
אין בעיה
צביקה פייראיזן:
 מנהל בית הספר יושב פה, ד"ר גלעד אולשטיין, אנחנו נעביר לכם את כל הנתונים בהתאם לחלוקה שלהם
צביקה פייראיזן:
     זה בעיקר צוותי הוראה, אנחנו לא מביאים לפה כמעט תלמידים מחו"ל, אנחנו מביאים צוותי הוראה כמשפיעים שיעברו לארצות המוצא שלהם
קריאה:
ויש איזה מנגנון שבודק שזה מחלחל לתוך ה- - -
צביקה פייראיזן:
כן, אז יש תכניות שזה ממש עם תכנית
צביקה פייראיזן:
 לדוגמה באוסטרליה, יש לנו פרויקט גנדל באוסטרליה, זה נקרא גנדל על שם מי שמממן אותו, ושם אנחנו ממש עושים follow up במהלך השנה לראות שהמורים באמת מעבירים את החומר
צביקה פייראיזן:
 אנחנו מתקשרים איתם גם מהארץ בזום וגם פעמיים בשנה נוסעים לשם כדי לוודא שהדברים האלה קורים
צביקה פייראיזן:
      יש פה לדוגמה לאתר שלם, אני לא אכנס לקישורים שלו, אבל זה אתר שלם של חלק מקמפוס IL של קורס אנטישמיות שעולה במספר שפות, גם בעברית וגם בספרדית, נרשמו אליו מיליון וחצי צפיות
צביקה פייראיזן:
 לא כולם עשו את כל הקורס, אנחנו גם יודעים ללמוד על מה זה זמן כניסה וזמן נטישה ומה זה באמת מורה שעושה את כל הקורס, אבל יש כאלה שנרשמו ואפילו זוכים לתעודה על סיום הקורס
צביקה פייראיזן:
      כאן יש ריכוז של כל הפעילויות שיד ושם עושה השנה, עכשיו, בחודש הזה, סביב יום השואה הבינלאומי
צביקה פייראיזן:
 אני רוצה לגעת בשתי פעילויות קצת יותר באופן משמעותי
צביקה פייראיזן:
 מה שאתם רואים, המיצג מימין, מוצב כבר ממתין לחנוכה שלו כבר באו"ם ב-26 בינואר, עצרת האומות המאוחדות, עומד ספר השמות הגדול
צביקה פייראיזן:
 בספר הזה מונצחים שמם של 4
צביקה פייראיזן:
8 מיליון נרצחים בשואה מתוך השישה מיליון
צביקה פייראיזן:
 אלה שזכו להיכנס לכאן זה אומר שיש לנו ודאות מוחלטת ביחס לשמם, זה אומר שיש לפחות שני מקורות בלתי תלויים שמצביעים על השם שלהם ואז השם שלהם חקוק בתוך הספר
צביקה פייראיזן:
      הספר הזה, כשהוא ייחנך יוצב באו"ם למשך שלושה שבועות
צביקה פייראיזן:
 אחרי שהוא יסיים את החלק שלו באו"ם, הוא בהיכל הכניסה, מי שמזהה את הכניסה לאו"ם, כדי שכל מי שהוא מכחיש שואה או מתלבט ביחס למהותה של השואה ויבקר באו"ם באותו זמן יוכל לדפדף ולקרוא בין השמות של הנספים
צביקה פייראיזן:
 אחרי שהספר יסיים את תפקידו שם הוא יוטס חזרה לארץ ויוצב ביד ושם באופן קבוע החל מה-28 במרץ ואז כל משפחה בישראל ומהעולם שבן משפחתה נרצח תוכל להגיע לפה וממש לגעת בשם בני משפחתם
צביקה פייראיזן:
 אני יכול לומר לכם שלי יש פה לפחות 36 שמות חקוקים בתוך הספר הזה
צביקה פייראיזן:
      אנחנו בדרך לסיים את המחקר על 5
צביקה פייראיזן:
1 מיליון שמות, מכאן זה כבר הופך להיות הרבה יותר מורכב, כי הגרמנים הנאצים, למרות שכולם הידרו אותם בזה שהם מנהלים רישומים מסודרים אז בחלקים ניכרים הם לא ניהלו שום רישום מסודר, הם פשוט היו עסוקים בלרצוח
עודד פורר:
חלק גם היו עסוקים בהשמדת ראיות, כמו בטרבלינקה
צביקה פייראיזן:
גם
צביקה פייראיזן:
 החלק השני שקורה הערב, הערב בבונדסטאג בגרמניה תיחנך התערוכה הזו
צביקה פייראיזן:
 התערוכה הזו מורכבת מ-16 פריטים, 16 חפצים שמייצגים את 16 המדינות שמורכבות מגרמניה
צביקה פייראיזן:
 כל החפצים האלה הם של שורדי שואה ששרדו את השואה, הגיעו איתם בסופו של דבר לישראל והפקידו אותם למשמרת עולם במשכן האוספים שלנו כאן
צביקה פייראיזן:
 מאחורי כל אחד מהם סיפור מרתק, מייצג את אותה מדינה בגרמניה, את אותו מחוז בגרמניה שממנו נרצחו היהודים, מוצב שם למשך שלושה חודשים
צביקה פייראיזן:
 לאחר מכן הוא נוסע לעיר אסן בגרמניה ויהיה שם עוד פרק זמן
צביקה פייראיזן:
 זו תערוכה מאוד ייחודית, מאחורי כל חפץ פה סיפור בפני עצמו
צביקה פייראיזן:
     התערוכות האלה, המטרה שלהן, מעבר להנצחה עצמה, היא לגעת בסופו של דבר כפה לאותם נספי שואה, כי אנחנו יודעים היום לדבר עדיין, לשמחתי, עם שורדי השואה, אבל אלה שלא שרדו את השואה קשה מאוד לשוחח איתם, קשה לדבר איתם, וזה חלק מההנצחה שאנחנו עוסקים בה
צביקה פייראיזן:
      אני רוצה לדבר על עוד משהו אחד שפחות מכירים אותו ביד ושם
צביקה פייראיזן:
 הארכיון של יד ושם מסייע רבות למינהל האוכלוסין ולכל מי שפונה אלינו
צביקה פייראיזן:
 אנחנו רואים פה את העלייה בכמות הפניות לארכיון כדי לייצר איזה שהם מסמכים שייצרו זיקה ליהדות לאותו עולה
צביקה פייראיזן:
 אנחנו רואים עלייה מאוד גבוהה בפניות מרוסיה בעקבות המלחמה באוקראינה
צביקה פייראיזן:
      ועוד ניואנס קטן שיד ושם לא מפרסמת אותו ברבים, אבל אנחנו עוסקים בו, מיד עם פרוץ המלחמה באוקראינה אנחנו קראנו למשפחות של חסידי אומות עולם, צאצאי חסידי אומות עולם, למי שרוצה להגיע, ועובדי יד ושם בהתנדבות מאמצים אותם אצלם בבתיהם כפליטים שלעם היהודי יש מחויבות עוד יותר גבוהה בעקבות הצלת החיים של משפחותיהם, כי הם היו חסידי אומות עולם, ואנחנו מארחים אותם פה
צביקה פייראיזן:
 יש 12 כאלה שמתארחים בארץ אצל עובדי יד ושם בבתיהם, עדיין יש חמישה ממש בבתים שלהם והשאר, מצאנו להם מסגרות אימוץ בישראל
קריאה:
יש להם סטטוס של אזרחים, א-5? איזה סטטוס יש לחסידי אומות העולם בארץ? לפי החוק מותר להם לקבל אזרחות ישראל, עד כמה שאני זוכר
עודד פורר:
לא, זו משפחה של חסידי אומות עולם
צביקה פייראיזן:
זה לא הם עצמם
צביקה פייראיזן:
 זה בדרך כלל נינים
קריאה:
והמשפחה, איזה סטטוס יש להם?
צביקה פייראיזן:
אני לא מכיר משהו אחר חוץ מפליטים שנמצאים פה, אבל אנחנו מארחים אותם ואנחנו גם מסייעים למשפחות שמארחות אותם כדי שיוכלו לארח אותם בלי להגיע להוצאות חריגות בעניין הזה
עודד פורר:
 חברת הכנסת שרון ניר, ואחריה אני אבקש מרחלי ברץ מההסתדרות הציונית העולמית להגיד כמה מילים על דוח האנטישמיות שלהם שהם מפרסמים היום כאן לראשונה
שרון ניר:
קודם כל תודה רבה לך, אדוני היושב ראש, על זה שהבאת את כולנו לכאן ביום החשוב הזה
שרון ניר:
 באופן אישי כל פעם שאני מגיעה לכאן אני מרגישה תחושת קדושה, בעיניי זה המקום הכי משמעותי שמייצג את האתגר הכי גדול שיש לנו
שרון ניר:
 האתגר הכי גדול שיש לנו, כפי שציינת, זה באמת הנחלת הזיכרון בהינתן שהאתגר הזה הולך ונהיה יותר מסובך כי כמות שורדי השואה הולכת ובאמת מתמעטת
שרון ניר:
 לכן כשאנחנו מבינים שהאתגר הזה הוא אתגר סופר מורכב, אגב לא רק במדינת ישראל ובקרב הנוער הישראלי, בקרב יהדות העולם, בקרב נוער לא יהודי, ועל זה שמחתי לראות פה את ההצגה של מנכ"ל יד ושם, כי אני חושבת שגם המקום הזה עובר איזה סוג של התפתחות ומכוון לקהלים נוספים שזה מאוד חשוב מבחינתנו כדי לייצר את הפוזיציה הזו של 'לא עוד'
שרון ניר:
      אני רוצה לתת אולי את הטיפ הקטן שלי בהקשר של פרקטיקות ואני בטוחה שחשבתם על זה, כי יש פה באמת את סגל ההוראה הכי משובח שבעולם, מי שמגיע לפה
שרון ניר:
 אני באופן אישי יצא לי להכיר, כי הייתי גם מפקדת צוות במשלחת 'עדים במדים' וגם מפקדת משלחת ואת כל הוראת השואה במסגרת צה"ל עברתי על פי ההיררכיה הנדרשת, אז אני רוצה לומר שאפשר אולי לעשות סוג של ריצ'אאוט, לחשוב על סוגי למידה כמו קורסרה, קורסים למרחוק, כדי לתפוס כמה שיותר קהלים שהם לא יהודים בקרב בני נוער וזה מתכתב בטח עם מה שחברתי רחלי ברץ תיכף תגיד בהקשר של תופעת האנטישמיות ואני באמת חושבת שהסיפור של הריצ'אאוט הוא מאוד חשוב
שרון ניר:
      אני יכולה להגיד דבר אחד בחוויה של מי שעובר כאן
שרון ניר:
 מי שעובר כאן בסוף, באיזה שהיא דרך, באיזה שהוא קורס, זה מעצב אצלו גם את סולם הערכים וגם את תפיסות העולם
שרון ניר:
 אני זוכרת שתמיד כשרצינו להחתים קצינים זוטרים לקבע, היינו מכניסים אותם למשלחת 'עדים במדים' וברגע שהיינו יורדים מהמטוס בשדה התעופה היינו מביאים להם את טופסי הארכת שירות ובזה הנושא היה מסתכם
שרון ניר:
 זה גם חיבור מאוד חזק לישראליות, לעם היהודי, ובטח זה מעצב את הבסיס הערכי שלנו ואת תפיסות העולם שהן אנטי ציוניות ואנטישמיות
שרון ניר:
 אז תודה רבה
עודד פורר:
תודה רבה, חברת הכנסת ניר
עודד פורר:
 רחלי ברץ
רחלי ברץ ריקס:
 תודה רבה לוועדה
רחלי ברץ ריקס:
 היום לכבוד הוועדה הוצאנו את דוח מצב האנטישמיות, סקירה כללית ותמונת מצב של שנת 2022 כדי שנראה מה עברנו בשנה החולפת
רחלי ברץ ריקס:
 המשפט הטוב שאני יכולה להגיד, שהייתה אנטישמיות בעשור האחרון שעלתה משנה לשנה והשנה הגענו לשנת בלימה
רחלי ברץ ריקס:
 כשאני אומרת שנת בלימה זה לא אומר שהמצב טוב, זה אומר שהצלחנו להגיע לעצירה אחרי שנה כל כך קשה שהייתה, השנה הקודמת, שנת 2021 הייתה שנה שהיה בה גם את מבצע 'שומר החומות' וגם את הקורונה ולכן היא הייתה שנה נוראית
רחלי ברץ ריקס:
 לכן כשאני אומרת בלימה זה אומר שעדיין יש הרבה מאוד אירועים אנטישמיים בשנה החולפת, לא הגענו למנוחה ולנחלה
רחלי ברץ ריקס:
      השנה ראינו כמה דברים חדשים ומעניינים
רחלי ברץ ריקס:
 מלחמת רוסיה ואוקראינה הציתה מחדש את כל הנושא של גל האנטישמיות
רחלי ברץ ריקס:
 משני צדי הגבולות, הן הרוסי והן האוקראיני, נשמעו ההאשמות כנגד היהודים
רחלי ברץ ריקס:
 מצד אחד טענו שהיהודים הם השולטים בעולם והם בעלי הממון ומהצד השני היו אמירות קשות על מוצאו של נשיא אוקראינה ומעורבותה של מדינת ישראל במלחמה
רחלי ברץ ריקס:
 מלחמה, מגפה, מצב כלכלי הם רק חלק מהדברים שמהווים כר פורה לעלייתה של אנטישמיות בכל העולם
רחלי ברץ ריקס:
      שנת 2022 אכן הייתה שנת בלימה, אבל הכמות עדיין מאוד מאוד גבוהה
רחלי ברץ ריקס:
 בשבוע שעבר סקרו גופי התקשורת השונים וה-ADL הוציא את הדוח שלו על העלייה המדאיגה באנטישמיות בארה"ב ואכן העלייה הזו גדולה מאוד ביחס לשנים שעברו
רחלי ברץ ריקס:
 השנה בערך סדר גודל של 40% מהאירועים היו בארה"ב, אבל עדיין 46% היו באירופה
רחלי ברץ ריקס:
 ואם אני מסתכלת על אירופה ההסתברות היא שבערך אחד מכל 400 יהודים שחי ביבשת הזאת יחווה או ייתקל באירוע אנטישמי
רחלי ברץ ריקס:
 היחס בין כמות אירועי האנטישמיות שיש באירופה לבין כמות האוכלוסייה היהודית שחיה באירופה, כשאתה עושה את היחס הזה אתה מגיע בערך למדד כמעט פי חמישה יותר ביחס ליבשת צפון אמריקה
רחלי ברץ ריקס:
      השנה הכנו מפה, בדומה למפת הקורונה, כשניסינו להבין איזה מדינות יותר ידידותיות, פחות ידידותיות
רחלי ברץ ריקס:
 דנמרק היא באמת מדינה ירוקה ובלגיה ופולין איפה שהוא בכתום, כתום כהה
רחלי ברץ ריקס:
 הדוח מבוסס על שלושה פרמטרים, מדרג את איכות החיים על פי מדד ה-EJC, הארגונים היהודים באירופה, על ידי כמות אירועי האנטישמיות שהיו וחקיקה למען או נגד מדינת ישראל והיהודים
רחלי ברץ ריקס:
 לראשונה ראינו יותר אירועי אנטישמיות בשבדיה, בפולין, בהונגריה
רחלי ברץ ריקס:
      שבדיה תמיד נראית לנו כזאת מדינה פסטורלית ויפה, אבל בנר ראשון של חנוכה ניסו לשרוף בית כנסת דרום מזרחית לשטוקהולם, בגלל מזג האוויר והשלג הם לא הצליחו לשרוף את בית הכנסת
רחלי ברץ ריקס:
 אירוע שני, רק שתבינו על מה אנחנו מדברים כשמדברים על אנטישמיות, קבוצת ילדים בבית ספר יסודי יוצאת לטיול והם בונים ארמונות בחול, קבוצת ילדים בוחרת לבנות מחנה ריכוז ואומרת לתלמיד יהודי: אנחנו נשרוף אותך בגזים
רחלי ברץ ריקס:
 ככה נראית אנטישמיות מודרנית היום בשנת 2022
רחלי ברץ ריקס:
      גם באמריקה הלטינית אנחנו רואים איזה שהם שינויים
רחלי ברץ ריקס:
 בפולין היו הרבה מאוד אירועים אנטישמיים בעקבות הנושא של המלחמה בין רוסיה ואוקראינה, הזליגה לכיוון פולין העלתה שם הרבה מאוד קונספירציה כנגד היהודים
רחלי ברץ ריקס:
 עלתה לכותרות הקונספירציה שנקראת 'ירושלים השמימית', שישראל רוצה ליישב יהודים בתוך גבולות אוקראינה
רחלי ברץ ריקס:
 זה רץ חזק ברשתות החברתיות במזרח אירופה
רחלי ברץ ריקס:
      הבשורות היותר טובות, יש ירידה בכמות האירועים האנטישמיים, מה שלא ראינו בעשור האחרון, בבריטניה
רחלי ברץ ריקס:
 ראש ממשלת בריטניה אמר שהוא יבוא לתמוך ויגיע לישראל לציון 75 שנים להקמתה של מדינת ישראל
רחלי ברץ ריקס:
 חייבים להגיד שבצרפת נרצחו השנה שני יהודים
רחלי ברץ ריקס:
 זה שינוי מגמה שלא ראינו קודם
רחלי ברץ ריקס:
 בשנת 2021 לא נרצח אף אחד על היותו יהודי, השנה נרצחו שני יהודים על רקע היותם יהודים
רחלי ברץ ריקס:
 על ארה"ב אני לא ארחיב, ראינו את האנטישמיות בקהלים נוספים שהם לא היו שם קודם, מקומות שקודם היו אוכלוסיות שהיו במגמה שהיו בעד הקהילה היהודית והשנה זה השנה
רחלי ברץ ריקס:
      אמריקה הלטינית, אנחנו רואים גם שינוי קצת במגמות
רחלי ברץ ריקס:
 נקודה חשובה על אמריקה הלטינית, צריכים לזכור שהיעדר הגבולות המסודרים שם והמשטרים שקיימים שם נותנים כר מאוד פורה לארגונים כמו אירן וחיזבאללה להתבסס שם
רחלי ברץ ריקס:
 הפחד של הקהילות היהודיות הוא בעיקר מאירועי טרור מכווני קהילה ואסור לנו להקל בזה ראש
רחלי ברץ ריקס:
 אלה דברים שאנחנו כמדינת ישראל צריכים להסתכל עליהם
רחלי ברץ ריקס:
      יש גם נתונים מעודדים, יש גם את הסרט שנקרא 'חצי הכוס המלאה', על כל הנושא של אמנת IHRA ואימוץ של ארגונים נוספים של אמנת IHRA, אבל אני אעמוד בזמנים שהוקצבו לי
עודד פורר:
תודה רבה, גב' ברץ
עודד פורר:
 כשאני שומע את דוח האנטישמיות אז הציטוט שאני תמיד מביא, גם בוועדה כבר הבאתי אותו, מספר ישעיהו בהקשר של עלייה וקליטה והמנועים שמובילים לעלייה, אז באחת מנבואות הנחמה, מִי אֵלֶּה כָּעָב תְּעוּפֶינָה וְכַיּוֹנִים אֶל אֲרֻבֹּתֵיהֶם
עודד פורר:
 הכוונה תהיה חזרה לשיבת ציון, היא תבוא כיונים לארובותיהן, כשהן מגיעות הן לא צריכות הכוונה, הן יודעות לשוב לארץ ישראל, ויש כעב תעופינה, כמו העננים שצריכים את הרוח שתדחוף אותם
עודד פורר:
 לעתים לצערי האירועים האלה הם גם אירועים שהם גם דוחפי עלייה לישראל
עודד פורר:
 אני רק אומר את זה כדי שנזכור תמיד מה התפקיד שלנו כאן בהיבט של ביתו של העם היהודי
עודד פורר:
      חברת הכנסת מזרסקי
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
תודה רבה, אדוני היושב ראש
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
 שלום לכולם
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
 לדבר עכשיו אחרי ששמענו את דוח מצב האנטישמיות ולשמוע עובדות קשות, אני נולדתי במדינה אנטישמית ובעצם העובדה שהגעתי ארצה ורציתי לעלות ארצה זה בגלל התחושה שהרגשתי זרה במדינה שנולדתי בה
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
 נולדתי בברית המועצות וידעתי שאני יהודייה, נולדתי במשפחה של יהודים ולא ידעתי מה זה יהדות, בשבילי היהדות הייתה לסבול מאנטישמיות
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
 זאת הייתה היהדות שלי
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
 המצב לא משתנה, היהודים לא יכולים לסמוך על הסביבה, על השפיות, על ההשכלה של העמים שסובבים אותנו בגלות ועובדה, מה שעברנו לפני 80 שנים, שואה, ואין כמעט אף משפחה יהודית שלא עברה והשואה לא נגעה בה
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
      הישיבה שלנו, שמתרחשת היום ומתקיימת כאן באתר יד ושם, זה לא מוזיאון, זה לא סתם אתר היסטורי, זה לא מקום של איסוף תעודות וראיות ותמונות וחפצים, זאת ספינה שמובילה את הנרטיב של העם היהודי וכל יהודי שנולד בישראל או נולד בגלות חייב במהלך חייו להגיע לפחות פעם אחת ולבקר כאן כי זה משנה את תפיסת העולם, זה משנה יחס לשורשים ומשפיע על ההזדהות עם העם היהודי, על הזהות היהודית שלנו שלכל אחד היא ברמה שונה, אבל אנחנו בכל זאת מרגישים השתייכות ושייכות לעם היהודי
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
 זה מה שמאחד אותנו, גם מסורת וגם הדפים ההיסטוריים שעברנו ביחד
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
      לפני עשר שנים אני סיימתי תרגום ספר, ספר שנקרא 'לשרוד ולזכור'
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
 זה אוסף של 105 סיפורי זיכרונות של ניצולי שואה שעברו שואה ושרדו אחרי המחנות והגטאות באירופה, בעיקר במזרח אירופה, תושבי כרמיאל, ששרדו שם והגיעו לכרמיאל
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
 בשבוע הבא אני אגיע אליכם ואני אביא במתנה את הספר ליו"ר יד ושם
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
 פנו אליי מעיריית כרמיאל לפני 11 שנה וביקשו שאני אעזור להם לתרגם את הזיכרונות מרוסית לעברית, אמרתי: מה, אין מספיק מורים או אנשים שיודעים עברית? ונאמר לי שאף אחד לא מסכים לעסוק בזה
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
 החומר מאוד קשה, סיפורים מאוד קשים, ובאמת לקח לי חצי שנה לתרגם 106 סיפורים מפני שכל סיפור נגע והפך את הנשמה לי
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
 אני בכיתי ועברתי עם כל אחד את הדרך הכי קשה ובאמת זה השפיע עליי מאוד
טטיאנה (טניה) מזרסקי:
      עכשיו, אחרי עשר שנים, כבר יותר מחצי מהאנשים שתרגמתי את הסיפורים שלהם לא נשארו בחיים ועלינו לשמור ולהעביר את הזיכרון לדורות הבאים ולהנגיש לדורות הבאים את מה שעברנו כדי שלא עוד, לא עוד
עודד פורר:
 חברת הכנסת מיכל קוטלר וונש שגם מאוד מאוד פעילה בנושא של אימוץ ודחיפה של מדינות נוספות וארגונים נוספים להגדרת האנטישמיות של IHRA
עודד פורר:
 אם תוכלי לומר כמה מילים באנגלית לטובת האורח שלנו, ככה לתמצת לו את מה שהיה כאן
מיכל וונש:
תודה רבה
מיכל וונש:
 קודם כל תודה רבה, אדוני היושב ראש
מיכל וונש:
      (מדברת בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): אני אומר כמה מילים באנגלית רק כדי לוודא שאתה איתנו ומאזינים, אני יודעת שזה מאוד מאוחר אז תודה שאתם איתנו שוב, חמי הציג את הדוח עם סטטיסטיקה שתהיה פתוחה להצגה, יש שם סטטיקה חשובה, שום דבר שאתה לא מכיר על אירועים אנטישמיים, בארצות הברית או ברחבי העולם, וכמובן שיד ושם דיווחה על דברים שהגיעו לכאן ומספרים שחושפים את ההשכלת השואה, וברשותכם אני אמשיך בעברית
מיכל וונש:
     תודה רבה, אדוני היושב ראש, על דיון מאוד מאוד חשוב של ועדת העלייה והקליטה והתפוצות והלוואי שהיא הייתה נתפסת כוועדה של חוץ וביטחון של מדינת ישראל, ועל זה אולי אני רוצה לשים את הדגש שלנו, בגיל 75 של מדינת לאום של עם ילידי ששב למולדת היסטורית אחרי אלפי שנות גירוש ורדיפה שמחויבת לשוויון
מיכל וונש:
 כל זה ממגילת העצמאות, זה לא אני
מיכל וונש:
      ומתוך המקום הזה של מה זה אומר להיות המדינה הזאת, בגילה, 75, אני אומרת באנגלית 75 years, young ועדיין מתבגרת, מהו תפקידה של מדינת ישראל? ובאמת אכן, כפי שפתחת, אני חושבת שחלק מהדברים הכי חשובים שצריך לומר גם בשולחן הזה ובטח ובטח במוסד החשוב הזה, יד ושם, זה שהשינוי התודעתי והתפיסתי של מדינת ישראל, שמדינת ישראל איננה קיימת כיוון שהתחוללה השואה אלא שהשואה לא הייתה יכולה להתחולל לו הייתה קיימת מדינת ישראל, יש לזה הרבה מאוד השלכות, לשינוי התפיסתי הזה, כיוון שאני חושבת שגם אצלנו שמענו קצת עדויות למה שלפעמים זה מוביל בחוסר ההבנה שלנו עד כמה הצורה שאנחנו תופסים את השואה בתוך ההיסטוריה הקצרה של 75 שנה לעומת אלפי השנים של אנטישמיות וכמובן של קיומה של מדינת ישראל כמדינת לאום של עם ילידי
מיכל וונש:
      דיברת על IHRA, אני רוצה להתייחס, למה שקרה בכנסת ה-23 מתוך ועדת העלייה והקליטה והתפוצות של הכנסת, כמובן שאז זה היה בכסות הפנדמיה העולמית
מיכל וונש:
 בכסות הפנדמיה העולמית הייתה עלייה מאוד משמעותית באנטישמיות וזה עוד היה לפני 'שומר החומות' שהייתה עוד עלייה מאוד משמעותית
מיכל וונש:
 שם התחילה התנהלות מאוד משמעותית אל מול הפלטפורמות, הרשתות החברתיות, כיוון שהרשתות החברתיות מהוות כר פורה להפצת האנטישמיות, כמו לכל מיני תיאוריות קונספירציה, אבל היה כבר מי שקרא לאנטישמיות האמא של תיאוריות הקונספירציה
מיכל וונש:
 ואכן הגדרת ה-IHRA לאנטישמיות היא לא רק חיונית, אלא גם העובדה שאנחנו רואים עלייה באנטישמיות בכל פעם שיש איזה שהוא אירוע עולמי, והירידה שאנחנו רואים זה כי עוד לא היה האירוע העולמי הרלוונטי עכשיו, אז העלייה שראינו, הספייט היה סביב קורונה ואז היה ספייט נוסף סביב 'שומר חומות', והמעין בלימה, אני לא בטוחה שאנחנו יכולים לשייך לפעילות של עצמנו, אלא לגורמים האקסטרה או החיצוניים שגורמים לעליות הללו
מיכל וונש:
      החשיבות של IHRA והדיוק שלה מודגשת בדיוק שם
מיכל וונש:
 למי שלא יודע, הגדרת IHRA לאנטישמיות היא תוצאה של הליך דמוקרטי מאוד ארוך שאומץ, כבר נאמר פה, על ידי יותר מ-1,000 גופים, כולל יותר מ-35 מדינות וערים ואיגודי ספורט, אבל החשיבות של ההגדרה הזאת - - -
עודד פורר:
בארה"ב זה ברמת המדינות, נכון?
מיכל וונש:
נכון, גם פדרלית וגם מדינתית
מיכל וונש:
 וגם האו"ם, או לפחות חלקים מסוימים של האו"ם, קיבלו על עצמם ויש כמובן שגרירים לנושאי המאבק באנטישמיות והדה לגיטימציה כחלק מהאנטישמיות שיש להם מעמד מיוחד, בקנדה, בארה"ב, באיחוד האירופי, באנגליה, שמחויבים לשימוש וקידום ויישום IHRA
מיכל וונש:
 כיוון שהיא הגדרה היא לא מחייבת מבחינה משפטית, אבל היא משאב אדיר, כי כדי לזהות ולהיאבק באנטישמיות צריך קודם כל להגדיר אותה, כמו כל דבר אחר
מיכל וונש:
      ויש איזה שהוא אתגר מאוד גדול, כשאמרת בצדק שהמשמעות של 'לעולם לא עוד' איננה רק זיכרון העבר, הרי זיכרון העבר נועד כדי שנדע לזהות את אתגרי ההווה, כדי למנוע הישנות, זו בעצם אמירה פרוספקטיבית, היא צופה פני עתיד ולא עבר, 'לעולם לא עוד'
מיכל וונש:
 ושוב אני חוזרת לתפקידה של מדינת ישראל גם בקידום ויישום IHRA ותפקידה החשוב, לא רק כלפי חוץ, אלא גם כלפי פנים, לנהל את הדיון הזה
מיכל וונש:
      ובסוף אני כן רוצה להתייחס למוטציית האנטישמיות
מיכל וונש:
 כשאני מדברת על זה, אני בטוחה שקרול נוריאל תוכל להוסיף לנו גם מהסטטיסטיקות של ADL ושל ארגונים בקנדה, של CIJA ושל ארגונים באירופה, לראות את מוטציית האנטישמיות כמשהו שלאורך השנים, אלפי שנות קיומה של השנאה העתיקה הזאת, היא תמיד ידעה לעבור את המוטציות הללו ובעצם לייצר זנים חדשים
מיכל וונש:
 האתגר שלנו הוא לזהות את הזן הנוכחי
מיכל וונש:
 מוטציית האנטישמיות היום הרבה מאוד פעמים מלמדת את השואה ועוסקת בדמוניזציה, דה לגיטימציה וסטנדרט כפול כלפי מדינת ישראל בו בעת
מיכל וונש:
 זה, שוב, החשיבות של הפיכת הגדרת IHRA למשאב עם כל העוצמה שיש לו, שמיושם גם ולא רק מאומץ
מיכל וונש:
      ואני אגיד דבר נוסף
מיכל וונש:
 יש כוח משימה שהקמנו, כוח משימה בינלאומי, עם חברי פרלמנט מקנדה ואנגליה וארה"ב ומדינות נוספות שהצטרפו אליהם ונפגשנו גם בספטמבר האחרון, זאת אומרת כוח המשימה ממשיך בעבודה שלו אל מול הרשתות החברתיות מתוך הבנה שמה שקורה ברשתות החברתיות הרי לא נשאר ברשתות החברתיות, אלא הפוך, ניתן לעקוב אחרי מה שקורה ברשתות החברתיות ולדעת ולנבא היכן תהיה התפרצות ברחובות שגורמת להתפרצות אנטישמית עם נזק, בקמפוסים, ברחובות אירופה, ארה"ב וכו'
מיכל וונש:
      הדבר שחשוב מאוד להבין זה שחלק מהמנגנון והכלי שיש לנו זה הציונות עצמה, הזהות הציונית
מיכל וונש:
 כיוון שהיום הרשתות החברתיות יודעות להגן, מה שנקרא protected characteristics, וחלק מהדיון שלנו אל מול הרשתות החברתיות זה להוסיף את הציונות כ-protected characteristic
מיכל וונש:
 רק כדי לסבר את האוזן, היום להיות סטודנט בקמפוס בצפון אמריקה, אני מניחה שגם באירופה, יכול מאוד להיות שאם אתה מזדהה או מזוהה כציוני זה פשוט מחליף את 'יהודי'
מיכל וונש:
 זה אומר שאם אתה מוגדר או מגדיר את עצמך כציוני אז אולי לא יאפשרו לך להצטרף למשל ל- book clubבקמפוס שבו אתה לומד, ויש לזה הרבה מאוד השלכות
עודד פורר:
זאת אומרת להגדיר את הציונות כ-?
מיכל וונש:
כ-protected characteristic
עודד פורר:
כערך מוגן?
מיכל וונש:
לא כערך מוגן, כזהות מוגנת, כיוון שזהויות מוגנות יש רבות ויש רשימות ארוכות של זהויות מוגנות, הרבה פעמים הן עוסקות גם בדת, אבל גם בזהות תרבותית ולכן מאוד מאוד חשוב, אדוני היושב ראש, שהוועדה הזאת תמשיך גם לעקוב אל מול, כפי שאמרתי, השיח שקורה ברשתות החברתיות
עודד פורר:
 חבר הכנסת אוהד טל ואחריו מנכ"לית הליגה נגד השמצה
דוד טל:
תודה רבה, אדוני היושב ראש, גם על זה שהתעקשת להביא אותנו לכאן למרות הלילה הלבן שהיינו בו, בהחלט דבר חשוב מאוד, וגם לך, המנכ"ל צביקה, תודה רבה על הצגת הדברים, באמת עשיית קודש לכל אורך השנה, באמת מרשים מאוד