GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב אלקין:
 מה הייתה משמעות של פשרה? אגב, יהדות ברית המועצות בכלל לא הייתה באופק, היהודים האמריקאים שהיו באופק, שפנו לגולדה ואמרו, היה עליה לדעת – אני תורם גדול של מדינת ישראל, והנכד שלי ברגע שהצטרך לא יוכל לעלות פה? זאת המשמעות, זה מה שאתם אומרים לי
זאב אלקין:
 ולכן, הגיעו לאותה פשרה
זאב אלקין:
 אמרו – מצד אחד, יגדירו את זה מיהו יהודי מבחינה הלכתית כדרישה של המפלגות הדתיות
זאב אלקין:
 מצד שני, כצעד השני של אותו מטבע, יתנו אפשרות לילדים ולנכדים לעלות
זאב אלקין:
 אגב, הטענות שהתכוונו מלכתחילה לכך, אדוני היושב-ראש, שרק נכד שהוא בא עם האבא הוא זה שיעלה, ומה שקורה עכשיו זה בכלל לא קשור לכוונה
זאב אלקין:
      אני מקריא קטע קטן מהדיון בוועדת חוקה ששם חוקק החוק, מפיו היועץ המשפטי דאז, מאיר שמגר
זאב אלקין:
 הוא לא בדיוק בן-אדם זר ליסודות ותפיסות לאומיות, וכך הוא אומר באופן ברור: "למי התכוונו להעניק זכויות? התכוונו להעניק זכויות לבת הזוג של יהודי ולילד של יהודי בן אם הם עולים ארצה יחד איתו, או בן אם הם באים לבדם
זאב אלקין:
 בין אם היהודי בחיים, או בין אם הוא הלך לעולמו
זאב אלקין:
 כקוריוז, רוצה אני להזכיר, שתוך כדי ניסוח חשבנו ברגע מסוים לכתוב בין אם הוא חי, או בין אם הוא נפטר
זאב אלקין:
 אז זנחנו רעיון זה לטובת קריאת העיקרון שמדובר על הקומפלקס של זכויות מועברות לסוג אחר של אנשים
זאב אלקין:
 כמו-כן, התכוונו להעניק זכויות אלה לבן של הילד, זה הנכד, הבן של הילד, במעמדו כנגד של יהודי, ולא כקטין, והוא אומנם יכול להיות בן 80"
זאב אלקין:
 נמנענו בכוונה להשתמש במילה קטין
זאב אלקין:
 זאת אומרת, בפשרה ההיסטורית הזאת, מראש ראו את הנכד כבעל זכויות עצמאיות, ולא כפי שמספרים היום – לפעמים התכוונו למשהו קטן, נכדים קטנים שיעלו, והנה צמח לזה משהו משמעותי
זאב אלקין:
 זאת נקודה אחת
זאב אלקין:
      צריך להבין, חבר הכנסת ביסמוט, חבר הכנסת אילוז, שמי שפותח את הפשרה, פותח גם את הצד השני של הפשרה בהגדרה מיהו יהודי
זאב אלקין:
 אי-אפשר לפתוח רק צד אחד, ולא לפתוח את הצד השני
זאב אלקין:
 הנקודה השנייה, צריך להבין מה הגדרה של מיהו יהודי באותם קהילות שאנחנו מדברים, אגב, זה כל הקהילות הלא אורתודוקסיות, לא רק קהילה יהודית דוברת רוסית
זאב אלקין:
 שם דווקא הרבה פעמים זה הולך לפי האבא
זאב אלקין:
 לא יודע אם בדקת פעם, אבל אחוז הגיורים בקרב הנהגה של תנועת המחתרת היהודית בברית-המועצות היה חריג ומאוד גבוה, למה? כי דווקא לפעמים ילדים לאבות יהודים היו בעלי זהות יהודית מפותחת, ונכנסו לתנועה והיו מאוד פעילים, סיכנו את עצמם, ואז פתאום גילו שהם לא יהודים לפי ההלכה ונאלצו להתגייר
זאב אלקין:
 לכן, דווקא בקהילה זה הולך בדיוק הפוך ולא לפי הגדרה הילכתית, אין מה לעשות
זאב אלקין:
      ולכן, אם אתה מתקן את סעיף הנכד, המשמעות ההיסטורית של זה, להגיד לכל הקהילות היהודיות הלא אורתודוקסיות אתן לא חלק מאיתנו
זאב אלקין:
 זה הרבה יותר רחב מעלייה
זאב אלקין:
 זה למעשה גט כריתות לקהילות יהודיות בתפוצות הלא אורתודוקסיות אסור לעשות את זה, זה יהיה אסון לדורות לתנועה הציונית ולעצם קיומה של מדינת ישראל
צבי מגן:
שלום לכולם, רק מספר הערות אישיות
צבי מגן:
 אני הייתי ראש "נתיב", הייתי גם שגריר ברוסיה ואוקראינה
צבי מגן:
 הייתי גם איש קבע בצה"ל, והיום אני חוקר באוניברסיטת תל-אביב במכון למחקר לביטחון לאומי
צבי מגן:
      בקצרה
צבי מגן:
 הנושא של חוק השבות, וסעיף נכד, ועוד בעיות בדרך, הוא עולה מהטעמים הפנימיים של מדינת ישראל
צבי מגן:
 יש כל מיני שיקולים הלכתיים, אידיאולוגיים, בעיקר דמוגרפים ועוד כהנה וכהנה, אני לא רוצה להגיד פוליטיים
צבי מגן:
 אבל הנושא של חוק השבות, לא שייך רק לאזרחי מדינת ישראל, כפי שמדינת ישראל לא שייכת רק לאזרחיה
צבי מגן:
 זו המדינה של העם היהודי, ולנו פה במדינת ישראל אחריות כלפי העם היהודי כולו גם לטוב, וגם לרע, וגם במה שנקרא להיתמך ולהיעזר בו, וגם בסופו של דבר, לתמוך ולעזור לו
צבי מגן:
 ולכן, אם אנחנו היום משנים את המדיניות, משנים את חוק השבות, אנחנו בעצם בוגדים, זו האחריות שלנו
צבי מגן:
 ולכן, אנחנו לא יכולים לנטוש את אלה ששונים בגלל מידה זו או אחרת, מכל מיני הגדרות שמקובלות אצלנו פה
צבי מגן:
 אני רק רוצה להדגיש, גם בארצות הברית שהיא קהילה הכי גדולה, וגם במדינות אחרות באירופה וגם חבר המדינות, ברית המועצות לשעבר, יש תופעה של נישואי תערובת
צבי מגן:
 יש הרבה בנים, בנות, נכדים ונכדות שבסופו של דבר בדרך זו או אחרת ייפגעו, וגם יפסיקו לראות במדינת ישראל את צור מחצבתם
צבי מגן:
 ולכן, הרעיון הציוני ככזה הוא אחריות כלפי העם היהודי באשר הוא, ולא רק לגורלנו כאן
צבי מגן:
 ואני מקווה שזה אכן לא יקרה
צבי מגן:
 תודה
עודד פורר:
 אני חייב לומר בהמשך לדברים של חבר הכנסת אלקין
עודד פורר:
 המאבק שמתנהל פה כרגע, הדיון שמתנהל פה בוועדה, הוא הדיון בין התנועה הציונית לבין היהדות האורתודוקסית
עודד פורר:
 הסמל בעיניי הכי טוב כדי להבין באיזה צד אני רוצה להיות, שניים אני חושב שיש להם דמויות חשובות בתנועת הליכוד לשעבר
עודד פורר:
 אחד, האבא של מנחם בגין
עודד פורר:
 השני, הסבא של שרון
עודד פורר:
 ב-1904, כשרצו לעשות אזכרה בבלרוס, בעיר שגם המשפחה שלי באה משם, רצו לעשות אזכרה בבית הכנסת על פטירתו של הרצל, אז הרב סלוביצ'יק סירב, ונעל את בית הכנסת, ולא איפשר לעשות את הכינוס הזה
עודד פורר:
 השניים האלה, גם האבא של שרון, שיינרמן, וגם האבא של בגין, שברו את המנעול, פרצו את הדלתות, וכינסו בבית הכנסת את הכינוס לזכרו של הרצל בניגוד לעמדת הרב סלוביצ'יק, אני חושב שבסוף אנחנו נמצאים בדיוק על אותו משקל כרגע, כי יש מי שרוצה לנעול את הדלתות
קולט אביטל:
תודה רבה
קולט אביטל:
 בהמשך לדבריך, אני רואה את עצמי כחלק מהמשפחה הציונית
קולט אביטל:
 אני רוצה לדבר לא רק על העבר, אני רוצה לדבר על העתיד
קולט אביטל:
 אנחנו השבוע ציינו את יום השואה הבינלאומי
קולט אביטל:
 אני רוצה להזכיר לכולנו מה בדיוק קרה ליהודים, ולאלה שהיו רבע יהודים או שליש יהודים
קולט אביטל:
 הם לא בדקו, הם לא שאלו
קולט אביטל:
 כל מי שהיה לו דם יהודי, היה לו אותו הגורל
קולט אביטל:
 ולכן, הצד המוסרי כאן הוא לא רק צד הלכתי, אלא אני חושבת שאסור לנו לסגור את הדלת בפני כל מי שחושב או מרגיש או שיש לו שורשים יהודים
קולט אביטל:
 הם לא עשו את ההבחנה
קולט אביטל:
 לנו, מבחינה מוסרית אסור לעשות היום את האבחנה הזאת
קולט אביטל:
      דבר נוסף
קולט אביטל:
 אנחנו רצינו להיות, שאפנו, ואנחנו עדיין מרכז העולם היהודי
קולט אביטל:
 השאלה היא מה ההשלכה של דיון בחוק השבות, מהי ההשלכה לגבי אנשים צעירים שהם היום הדור הצעיר שהוא הפוטנציאל לעלות למדינת ישראל, האם אנחנו במצב כל כך טוב, שאנחנו החלטנו שאנחנו כבר לא צריכים עלייה
קולט אביטל:
 בואו נסגור את הדלתות
קולט אביטל:
 כי מה שאנחנו עושים, אם אנחנו באמת נבטל את סעיף הנין, או סליחה, הנכד, פירושו של דבר – אנחנו סוגרים את הדלתות
קולט אביטל:
 אנחנו נמשיך לחיות בגטו שלנו עם ההגדרות שלנו
קולט אביטל:
 ואנחנו בעצם גם – וצריך לזכור את זה לא רק בפוטנציאל – היום יש כבר קרע בינינו לבין העם היהודי
קולט אביטל:
      אדוני היושב-ראש, אתה כיושב-ראש ועדה מטפל גם בנושא התפוצות
קולט אביטל:
 כדאי להבין שהנושא הזה עולה כבר לכותרות בקרב רוב קהילות העולם
קולט אביטל:
 ואם אנחנו מדברים לא רק על ברית-המועצות לשעבר, על שטחי ברית-המועצות, אנחנו מדברים על ארצות-הברית, 80% מיהודי ארצות-הברית אינם אורתודוקסים
קולט אביטל:
 הנכדים שלהם זכאים לעלות לישראל, זה המאגר היחיד
קולט אביטל:
 זו בעצם כריתות גם לקהילות היהודית שהן בעצם העורף שלנו בעולם
קולט אביטל:
 לא מספיק שאנחנו נותנים סטירות לחי לרפורמים בדרך כלל בכל מיני דרכים
קולט אביטל:
 היום אנחנו הולכים ומצמצמים את המאגר של אלה שיכולים להצטרף אלינו
קולט אביטל:
 אני מאמינה במדינה הזאת
קולט אביטל:
 מכיוון שאני ציונית, אני חושבת שאנחנו צריכים להיות דבקים בדיוק בסיבה שבגללה יש חוק שבות -בית פתוח לעם היהודי
קולט אביטל:
 תודה רבה
יבגני סובה:
תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני לא אחזור על חלק מהדברים שנאמרו
יבגני סובה:
 אני רק אגיד שעלייה זה כמו כלכלה, יש הרבה פסיכולוגיה בזה
יבגני סובה:
 אתה לא יכול לראות את ההשפעות המידיות של התהליך
יבגני סובה:
 אז הרבה פעמים שאנחנו מדברים על אפשרות של שינוי, והממשלה הנוכחית, לא בטוח שתקדם עד הסוף, כי יש גם התנגדות בתוך הליכוד, למרות שחבריי משמאל הציגו את ההתנגדות
יבגני סובה:
 אני לא בטוח שיש --- לדבר הזה
יבגני סובה:
 אבל כמו בכלכלה, יש גם השפעות פסיכולוגיות
יבגני סובה:
 עלייה, זה דבר שאתה יכול לראות גם את היתרון של הדבר הזה כעבור כמה שנים, וגם דיבורים על כך - שבוא עכשיו אנחנו נעשה שינוי, ובוא אנחנו נגיד שאלה נכנסו לפי סעיף הנכד
יבגני סובה:
 זהות המדינה, אחר-כך הם לא שייכים לעם היהודי
יבגני סובה:
 יש פה גם פסיכולוגיה, כי הרבה פעמים אנשים שהם בעצם דור שני, הם מסתכלים על זה, מה זאת אומרת? הפכתם לילדים שלא רצויים פה
יבגני סובה:
      פרופ' זאב חנין, הציג נתון בכנס חרום שלנו שאם סעיף הנכד היה מתבטל בשנות ה-90', אז 35% מכלל העולים לא היו מגיעים בכלל לארץ, זה נתון מטורף
יבגני סובה:
 אני כבר לא מדבר על ההשפעות על הכלכלה, לביטחון, לתרבות וכו'
יבגני סובה:
 חבר הכנסת פינדרוס אמר שיש לו טראומה מאותו בחור שקרא "ג'יד", קרא יהודון
יבגני סובה:
 גם לי יש טראומה כשאני ב-2008, בא להתחתן דרך הרבנות, והתחתנתי דרך הרבנות
יבגני סובה:
 באתי עם האימא שלי, בא עם סבתא שלי
יבגני סובה:
 סבתא רבא שלי דיברה עברית, ידעה עברית, ואנחנו עם כל המסמכים, עם כל התעודות, מאה אחוז מצד אימא
יבגני סובה:
 אנחנו יוצאים מהבדיקה הזאת, ואומרים לנו – אתם צריכים להגיע לבדיקה נוספת - מה זה הדבר הזה? אימא שלי בוכה במדרגות של הרבנות בפתח תקווה
יבגני סובה:
 אף אחד בכלל לא העז בכלל לפקפק ביהדות שלה
יבגני סובה:
 אז בואו נשאיר את הטראומות האישיות שלנו בצד, לכל אחד יש טראומות
יבגני סובה:
 בסופו של דבר, כמובן, אני חושב שצריך לקרב, ולא צריך להרחיק
יבגני סובה:
 הדיבורים על זה שאתם סוג א', אתם סוג ב', מה לעשות? אדוני היושב ראש, אני מכיר לא מעט משפחות שהם לא יהודים לפי ההלכה, תאמין לי, אני יותר ציוני ויותר יהודי מרוב היהודים לפי ההלכה שיש פה בארץ
יבגני סובה:
 ואני מכיר גם יהודים לפי ההלכה שעלו לפי חוק השבות, והיום הולכים לכנסייה פה בישראל, מה לעשות? קוראים לעצמם יהודים משיחיים
יבגני סובה:
 גם כאלה אני מכיר
יבגני סובה:
      אני מבקש, מסוכן להשתמש בהכללות
יבגני סובה:
 מסוכן לקחת מקרה ספציפי וטראומה ספציפית של כזה או אחר, ולהחיל את זה על אוכלוסייה שלמה
יבגני סובה:
 זה הדבר הכי מסוכן
יבגני סובה:
 לצערי, עושים את זה בשבועות האחרונים
ולדימיר בליאק:
תודה רבה, אדוני, מדינת ישראל נבנתה על האתוס של עלייה, זה הבסיס
ולדימיר בליאק:
 מי שפוגע היום באתוס הזה של מדינה שהיא קולטת עלייה – פוגע בבסיס שלנו
ולדימיר בליאק:
 אני גם רוצה להגיד, וזה מתקשר לשאלה  אם זה דחוף או לא דחוף
ולדימיר בליאק:
 זה נעשה היום בעיתוי מאוד בעייתי
ולדימיר בליאק:
 יש לנו בשנה האחרונה הזדמנות אולי בלתי חוזרת לקלוט עשרות אם לא מאות אלפי עולים מרוסיה ואוקראינה
ולדימיר בליאק:
 אנחנו מכירים את התרומה שלהם לכלכלה, לאומנות, לחברה, להייטק, לכל התחומים
ולדימיר בליאק:
 היום, להבדיל מזמנים אחרים, יש תחרות על עלייה
ולדימיר בליאק:
 לאותו עולה יש היום בחירה – להגיע לישראל ולהגיע למדינה אחרת
ולדימיר בליאק:
 המסרים שיוצאים היום מהקואליציה בהחלט מרחיקים את האנשים האלה
ולדימיר בליאק:
      עשינו כאן לפני חודש כנס מאוד גדול בכנסת בנושא של חוק השבות
ולדימיר בליאק:
 דיבר פרופ' זאב חנין שנמצא כאן
ולדימיר בליאק:
 הוא אמר בצדק, אם אנחנו מרחיקים היום את הנכדים, אם אנחנו משנים את סעיף הנכד, אז גם ההורים של אותו עולה לא יגיעו
ולדימיר בליאק:
 אנחנו בסופו של דבר,  נאבד פה מאות אלפי עולים
ולדימיר בליאק:
 אני לא יכול להתעלם מההקשר הפוליטי
ולדימיר בליאק:
 לפני כמה שנים כאשר הליכוד היה מקבל מקרב יוצאי חבר העמים, 40%, 45%, 50%, לא הייתה בעיה עם חוק השבות
ולדימיר בליאק:
 היום עומד חבר כנסת, או שר ממפלגת הליכוד, ואומר – שהעולים זה חמצן לליברמן וליש עתיד
ולדימיר בליאק:
 אז אני לא קונה את הדאגה המזויפת שלהם לצביון של העם היהודי
ולדימיר בליאק:
 המתקפה הזאת היא פוליטית
ולדימיר בליאק:
      משפט אחרון
ולדימיר בליאק:
 דיברו פה על הטראומות
ולדימיר בליאק:
 אני לא צריך ללכת רחוק
ולדימיר בליאק:
 אני עומד לפני שמונה, תשעה חודשים על דוכן הכנסת
ולדימיר בליאק:
 אני עולה שעלה בגיל 25, לפני 24 שנים
ולדימיר בליאק:
 אני עומד על דוכן הכנסת, וחבר כנסת, מפלגה חרדית, צועק לי: וודקה, וודקה
ולדימיר בליאק:
 אין מה לעשות
ולדימיר בליאק:
 אז צריך לשים את הטראומות שלנו בצד
ולדימיר בליאק:
 כי בסופו של דבר, אם אנחנו נפגע היום בסעיף הנכד, בעוד כמה שנים לא יהיה גם חוק השבות
ולאדיסלב פדונוב:
שלום לכולם, תודה על ההזדמנות להיות פה ולהשתתף בוועדה הזאת חשובה בחיי, לא רק בשבילי גם לעוד כלפי אנשים בארץ ובחו"ל
ולאדיסלב פדונוב:
 אני נכד של הסבא של שההורים שלו נרצחו במלחמת העולם השנייה
ולאדיסלב פדונוב:
 מגיל קטן שמעתי סיפורים על זה שיש לי בית פה במדינת ישראל
ולאדיסלב פדונוב:
 אני סיימתי בית ספר יהודי, כל החיים שלי חשבתי שאני יהודי
ולאדיסלב פדונוב:
 עבדתי במוסדות יהודיים כמו "חסד" "נצר", וכו'
ולאדיסלב פדונוב:
 הייתי מדריך ליהדות, בזכותי עלו לארץ עשרות אנשים כמוני ונכדים
ולאדיסלב פדונוב:
 ב-2015, קיבלתי החלטה חשובה בחיי לעלות ארצה ולתרום למדינה לתת מאה אחוז מעצמי
ולאדיסלב פדונוב:
 ב-2017, התגייסתי לצה"ל, הייתי כבאי תעופתי
ולאדיסלב פדונוב:
 ב-2018, כיביתי שרפות בעוטף עזה, זה היה כבוד בשבילי שאני יכול לעזור למדינה
ולאדיסלב פדונוב:
 ב-2019 הוענק לי אות מצטיין נשיא המדינה, ולמשפחה שלי שעדיין באוקראינה זה כבוד גדול
ולאדיסלב פדונוב:
 לא יאומן שבחור צעיר שהגיע ממדינה אחרת יכול לקבל כזה כבוד
ולאדיסלב פדונוב:
 אחרי שרות חובה, נכנסתי לקבע, מהר מאוד התקדמתי למפקד ענף הנדסה, ועשיתי פרויקטים מאוד חשובים לביטחון ארצנו
ולאדיסלב פדונוב:
 לפני חודשיים השתחררתי, ועדיין עברתי ועדות, ועכשיו, אני מהנדס רשום בארץ
ולאדיסלב פדונוב:
 עדיין אני ממשיך לבנות את המדינה שלנו
ולאדיסלב פדונוב:
 תודה רבה לכולכם שנתתם לי את ההזדמנות הזאת
עודד פורר:
      עינת ווילף
עינת וילף:
תודה רבה, ותודה רבה על הדיון הזה
עינת וילף:
 יש כאן שני היבטים, גם ההיבט הסמלי וגם ההיבט הפרקטי
עינת וילף:
 בהיבט הסמלי, אני חושבת שיש הסכמה רחבה שמה שמדינת ישראל מחליטה, יש לו השפעה אדירה על איך שיהודים שחיים מחוץ למדינת ישראל תופסים את עצמם ואת שייכותם לעם היהודי
עינת וילף:
 במובן הזה, מדינת ישראל חשובה היום יותר מכל רב
עינת וילף:
 היא צריכה להבין את האחריות שיש על כתפיה, במובן שמה שהיא משדרת ליהודים בכל העולם, ואת ההיבט הסמלי הזה, בזה אסור לפגוע
עינת וילף:
      יש את ההיבט הפרקטי שאני חושבת שבסך הכול, באמת, חוץ מאנשים עם תפיסה מאוד צרה, בהיבט הפרקטי, מוסכם שיש עניין שמי שעולים לארץ, רוצים לקשור את גורלם בישראל, בציונות, בעם היהודי, ולא באים לנצל את המקום הזה
עינת וילף:
 במובן הזה, גם מבחינה פרקטית, אני חושבת שאפשר להגיע להסכמות רחבות
עינת וילף:
 לכן אני חושבת שיש דווקא פתרון שהוא גם התייחס להיבט הסמלי
עינת וילף:
 במדינות שיש להן הגירה שאין לה יעד ספציפי כמו הנושא של היהודי, יש שיטה של נקודות – השכלה מסוימת, יכולות מסוימות, מאפשרות לאדם להגר למדינה
עינת וילף:
 אנחנו דיברנו על אנשים
עינת וילף:
 אנשים באופן כמעט לא מודע, יצרו את שיטת הנקודות הזו באופן שבה הם דיברו
עינת וילף:
 אנשים אמרו – הייתי במסע, למדתי עברית, שירתתי בצה"ל, ואני חושבת שזה הדרך לעשות את זה
עינת וילף:
 צריך להבהיר שמי שהוא נכד, יש לו זכאות בסיסית מסוימת, עצם הנכד ייתן איקס נקודות
עינת וילף:
 מכאן ואילך, כדי לממש את הזכאות, צריכים ללמוד עברית
עינת וילף:
 צריכים אם אחרי שעולים לשרת בצה"ל, אם הגיל מתאים להיות באולפן, להיות ב"מסע", להיות ב"תגלית", דברים שמראים שאדם באמת מעוניין לקשור את גורלו בזה של העם היהודי
עינת וילף:
 וכך אפשר גם להתייחס להיבט הסמלי
עינת וילף:
 אנחנו לא אומרים לאנשים שאנחנו דוחים אותם, אנחנו אומרים אנחנו רוצים בכם, אבל תראו לנו שאתם גם רוצים בנו
עינת וילף:
 מנגד, אנחנו פותחים את הבעיה הפרקטית, כי מי שיעבור את המסלול הזה, בעצם לא בא לנצל, אלא באמת בא לקשור את גורלו בגורלה של מדינת ישראל, וזה דבר מאוד ציוני לעשות
עודד פורר:
      חברת הכנסת שרון ניר
שרון ניר:
קצר
שרון ניר:
 אדוני היושב-ראש, אני אגיד קודם כל שמפעל העלייה והקליטה זו ברכה גדולה אחת מזה שבעה וחצי עשורים
שרון ניר:
 אנחנו צריכים להסתכל על זה כל אחד מאיתנו בשלב שלו, הסבא שלו, האבא שלו, בסיטואציה כזו שבאו, השתקעו כאן, ולכן הסיפור הזה רק מרוויחים, מרוויחים בלבד ברכה אחת גדולה למדינת ישראל, כך אני מסתכלת על הדבר
שרון ניר:
 כך אני רואה ככל שמדובר על משפחות, ולא משנה אם מדובר באבא, בן או נכד
שרון ניר:
 ולכן, זאת צריכה להיות נקודת ההסתכלות שלנו
שרון ניר:
 אני חייבת להביא את הפריזמה הייחודית שלי שהיא מצה"ל
שרון ניר:
 אני שירתתי הרבה שנים בצה"ל – שלושה עשורים
שרון ניר:
 כאשר שיבצנו חיילים ביחידות חוד, לא שאלנו אף אחד מה מידת היהדות שלו
שרון ניר:
 ולא שאלנו אף אחד האם הוא בן או נכד
שרון ניר:
 שיבצנו אותם ביחידות הקצה, וחלקם גם לא סיימו את השרות הצבאי והם נמצאים בבתי העלמין שלנו
שרון ניר:
 בצה"ל יש 5,500 חיילים כאלה שהם מתוקף חוק הנכד וחוק השבות
שרון ניר:
 ואני שואלת את עצמי עכשיו בסיטואציה הזו – השתגענו לגמרי? תגידו לי, השתגענו לגמרי? איפה אנחנו נמצאים, על מה אנחנו בכלל מדברים? מה בכלל מגדיר אותנו? יש פה משהו שהוא הרבה יותר משמעותי
שרון ניר:
 בסוף, אנחנו יכולים להגדיר את זה לעניין זכויות
שרון ניר:
 אנחנו רואים ישר שהיה נורא ברור לנו שהזכויות והחובות חד הם
שרון ניר:
 ככל שהבאנו לכאן נכדים, והגדרנו להם אתם אזרחים, ודרשנו מהם חובות בחוק, החובות הכי משמעותיות של שרות בצבא, וגם לפעמים למות בעד ארצנו
שרון ניר:
 אז עכשיו אנחנו מעזים לפקפק בהם כשאנחנו יודעים מי נמצא בבתי-העלמין? תגידו לי, אני זזה בחוסר נוחות עם הדיון הזה בצורה בלתי רגילה
שרון ניר:
 אני חייבת להגיד את זה
בועז ביסמוט:
שוב אני אומר, ואגיד את זה בפעם שלישית, רביעית, חבל שאין נתונים לפני זה, היה חוסך הרבה מאוד אמוציות
בועז ביסמוט:
 שמעתי את ידידי עינת, וחברת הכנסת לשעבר עינת ווילף, במסלול הזה שאת מציעה, וכל דבר אני קשוב לו, מה לעשות, תמיד היו לי ויכוחים בעניין הזה של אנחנו היהדות, האם אנחנו היהודים, האם אנחנו דת או לאום? את מכירה את הוויכוח ההיסטורי הזה, ותמיד אני אומר – אני גם לאום, אני לא רק דת
בועז ביסמוט:
 אבל אני גם דת
בועז ביסמוט:
 ולכן במסלול שלך קצת יהדות חסרה לי
בועז ביסמוט:
 ולמה אני אומר את זה? אני לוקח דווקא את לובי המיליון
בועז ביסמוט:
 אי-אפשר לבוא ולחשוד בהם, זה אנשים יקרים לובי המיליון, זו עשייה מבורכת
בועז ביסמוט:
 אתה יודע, הלובי הזה הוקם באמת כדי לסייע לעולים היקרים מברית המועצות לשעבר, והלובי שגם מתנגד לשינוי חוק השבות, ושאלו וזו שאלה אם זה לא שלי
בועז ביסמוט:
 הוא שואל את אותם שלא יהודים – האם אתם רוצים להתגייר ולעשות את המינימום? מה זה מינימום? אי עבודה בשבת ושמירת כשרות
בועז ביסמוט:
 56% אמרו לא
בועז ביסמוט:
      יש לי בעיה עם הדבר הזה, כי שמעתי פה הרבה דוברים, ואמרו לא עניין, זה טרגדיות, או כל מיני טראומות, הטראומות הפרטיות שלו
בועז ביסמוט:
 אף אחד לא ייקח את הטראומות הפרטיות שלו
בועז ביסמוט:
 אני לא לוקח טראומה פרטית, אני לוקח טראומה של עם
בועז ביסמוט:
 מה זה טראומה של עם? טראומה שלי, בגלל הטראומות של העבר, בגלל שחברת הכנסת לשעבר, ויושב-ראש ועדת העלייה, וחברת הכנסת קולט אביטל שהייתה בדיון בשבוע שעבר, וכיבדה אותנו בדיון על יום השואה הבינלאומי, יודעת את הטראומה
בועז ביסמוט:
 אז היא באמת מזכירה את הטראומה של העבר – שלא רואים אם הוא נכד, או לא נכד
בועז ביסמוט:
 ויהודי – שמספיק שסבא שלו היה
בועז ביסמוט:
      לעניין, סטפן צווייג, ה"עולם של אתמול", בין העמודים שם, הוא כותב באמת על העניין הזה על החשיבות של להיות יהודי, ולא מפשפשים בציציות, ופה אני זורם יחד איתך
בועז ביסמוט:
 ולכן, הקמנו את המדינה היהודית הזאת, וכמו שאנחנו פה מאוד קנאים לשמר את המדינה, את אופייה הדמוקרטי שלה, אני דווקא אני הליברל, אני לא חובש הכיפה
בועז ביסמוט:
 אני לא מהציבור החרדי, הוא דורש גם לשמר גם את אופייה היהודי
בועז ביסמוט:
 חבל שחברת הכנסת קולט אביטל עזבה, כי היא דווקא אפשרה לי להזכיר הערה שהיא אמרה
בועז ביסמוט:
 בהערה שהיא אמרה יש את הכול, אני אלך היא תחזור
בועז ביסמוט:
 בהערה שלה עכשיו יש את הכול
בועז ביסמוט:
 היא אומרת לי – מה איכפת לך, אני מצטט ויש לי את הרשות שלה
בועז ביסמוט:
 "מה אכפת לך שיהיו פה קצת גויים בישראל? נו, אני שואל אותך, נו בחייך
בועז ביסמוט:
 אז תודה רבה
יבגני סובה:
לכן מתן מעמד א5, אדוני היושב-ראש, יפתור את הבעיה
יבגני סובה:
 הרי אתם אומרים – בואו ניתן להם מעמד - - - גיור
יבגני סובה:
 אתה מבין את הצביעות הזו?
בועז ביסמוט:
אני בעד גיור
בועז ביסמוט:
 אני בעד להקל
בועז ביסמוט:
 אני אמרתי את זה יותר מכל
יבגני סובה:
מה להקל? אתה מכניס אותם ונותן להם א5 רק שלא יפגעו בבחירות? זה מה שאתה אומר
בועז ביסמוט:
אני בעד להקל בביורוקרטיה
בועז ביסמוט:
 אבל שיהיה רצון להתגייר
יבגני סובה:
זו הצביעות
יבגני סובה:
 בוא נכניס אותם, אבל לא ניתן להם אזרחות
עודד פורר:
רק משפט על הנתונים שאמרת
עודד פורר:
 היה מעניין לראות אם היינו עושים סקר בקרב כל הישראלים שהם יהודים כהלכה, כמה - - -
יבגני סובה:
לא התייחסת לתוכן ההצעה
יבגני סובה:
 הם אומרים בוא ניתן לנכדים א5, מה זה א5? מה זה הדבר הזה? רק בגלל החשש שהם יצביעו בבחירות
יבגני סובה:
 עזוב, כל העניין הזה פוליטי
עודד פורר:
      בבקשה, סופיה ליפשיץ
סופיה ליפשיץ:
אני עליתי כחיילת בודדה בשנת 2010
סופיה ליפשיץ:
 שתי מזוודות ורצון ענק להתגייס לצבא
סופיה ליפשיץ:
 סליחה, אני קצת מתרגשת מהמעמד
סופיה ליפשיץ:
 שירתתי בחיל אוויר
סופיה ליפשיץ:
 השתתפתי במבצע "עמוד ענן", ואני בת של יהודי
סופיה ליפשיץ:
 האם זה משנה משהו? האם שירתתי פחות טוב או יותר טוב מאנשים אחרים? לא הרגשתי שעשיתי שירות משמעותי, ויש לי המון חברים שהיו איתי בבסיס, היו חיילים בודדים בדיוק כמוני, או לא, גם זה לא משנה
סופיה ליפשיץ:
 אחר-כך, פגשתי המון אנשים שעלו כמוני בלי ההורים במסגרת ההתנדבות שלי, גם ליוויתי אותם בדרך הקשה הזאת, הבודדה הזאת והקשוחה כשאין לך אף אחד
סופיה ליפשיץ:
 אני מקשיבה למה שאתם אומרים, ולא מסוגלת לעזוב את הרגש בצד
סופיה ליפשיץ:
 יש המון אנשים ברחבי הארץ שלפי דעתי נושמים וחיים את הארץ גם כשהם רחוקים
סופיה ליפשיץ:
 אי-אפשר לסגור להם את הדלת הזאת ולמנוע מהם להגיע לכאן, להתחיל ולקיים את החיים שלהם פה רק בהסתכלות על הפאסון שלהם האם הם בני יהודי או הנכדים
סופיה ליפשיץ:
 אי-אפשר לסגור את הדלת הזאת לכל כך הרבה אנשים שיכולים לעשות כל כך הרבה דברים טובים למדינה הזאת שאנחנו פשוט יורים לעצמנו ברגל פה
סופיה ליפשיץ:
 אני מבקשת מכם למנוע את האסון הזה
עודד פורר:
תודה רבה, סופיה
עודד פורר:
      ד"ר יונה שרקי
יונה שרקי:
ברשותך, אני מדבר ממש בקצרה
יונה שרקי:
 רק במונחים חוקיים, אני לא מדבר במונחים דתיים, מלבד היותה הגדרה דתית, יהודי זו הגדרה חוקית
יונה שרקי:
 אזרח בישראל הוא אזרח
יונה שרקי:
 על-פי חוק יהודי הוא מי שהוא בן לאם יהודייה או התגייר, ומי שלא נכנס לתוך ההגדרה הזו הוא אינו יהודי, וזה לא שולל ממנו מעמד אזרח בישראל
יונה שרקי:
      אחרי שאמרנו את הדבר הזה, אני רק רוצה להציג כמה נתונים מאוד בקצרה, אבל רק כדי שנבין על מה אנחנו מדברים
יונה שרקי:
 כי לצד האמוציות והסוגיות האנושיות שעומדות מצד לצד, אפשר בהחלט להבין אותם
יונה שרקי:
 אבל אנחנו חייבים גם להתבונן בנתונים
יונה שרקי:
 כי אם אנחנו מתבוננים בנתונים, אז אנחנו הופכים להיות יצורים רגשיים שלא חושבים
יונה שרקי:
      אחוז היהודים במדינת ישראל, כפי שניתן לראות הוא בצמיחה
יונה שרקי:
 זה אומר מ-1970 ועד היום, אנחנו איבדנו יותר מ-10% מהרוב היהודי בישראל, היום אנחנו עומדים על 83
יונה שרקי:
6%, כאשר ב-1970, היינו כאן 86% יהודים על-פי חוק
יונה שרקי:
 לעומת זאת, כאשר אנחנו בונים את מי שאינו יהודי, ואינו ערבי
שלומית אבינח:
מאיפה הנתונים שלך?
יונה שרקי:
כל הנתונים שלי, הם לא נתונים שלי, וכל הנתונים הם נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, רשות האוכלוסין, או הנתונים הבינלאומיים לה-פרגולה q והמכון לאסטרטגיה יהודית בעולם
יונה שרקי:
 אחוז האחרים בישראל, אנחנו מדברים על עלייה מאוד חדה של אחוז האחרים בישראל, מי שאינו יהודי ואינו ערבי
יונה שרקי:
 אנחנו מדברים היום על יותר מ-500 אלף איש, זו בעצם עלייה ב-30 שנה של בדיקה, זה אומר מעקב, אנחנו מדברים על למעלה מ-500%
יונה שרקי:
 כשאנחנו מדברים על מונחים של עלייה לישראל, צריך לנסות להבין למי העלייה תורמת
עודד פורר:
לפי הנתונים שלך, ב-1970, כמה יהודים  חיו בישראל? אתה מראה את הגרף פה, אני אומר כמה יהודים, מספרית, נומינלית? 1970 – כמה יהודים וכמה לא יהודים?
יונה שרקי:
אין לי את הטבלה מולי, אני יכול להוציא אותה
עודד פורר:
כשאתה מדבר על נתונים לא רגשיים, שווה להציג את הנתונים לאשורם, גם מבחינת מדינת ישראל איך היא הייתה בנויה
עודד פורר:
 מה היה היקף האוכלוסייה כאן במדינת ישראל אז
עודד פורר:
 מה היה ההיקף היום, גם בהיבט של כמה לא יהודים שחיו כאן בלי קשר לעליות, וכמה מהם נמצאים בתוך האוכלוסייה הזאת?
יונה שרקי:
לשאלתך, אדוני ב-1970, מתוך סך של 3 מיליון אזרחים במדינת ישראל, 2 מיליון 582 היו יהודים על-פי חוק, כאשר 440 - - -
עודד פורר:
מאז 1970 נוספו לנו כמה יהודים עד 2021?
יונה שרקי:
אני אסביר
יונה שרקי:
 בעלייה במספרים מוחלטים, צריך לנסות להבין
יונה שרקי:
 אני רוצה להמשיך, ואני אסביר את זה
עודד פורר:
אנחנו מדברים נתונים
עודד פורר:
 היו 2
עודד פורר:
5 מיליון יהודים כהלכה ב-1970 עד החוק
עודד פורר:
 החוק היה עד אז היה הרבה יותר מקל במובן הזה, יכול להיות שהיו פחות
עודד פורר:
 כמה יהודים מאז ועד היום נוספו כחוק?
יונה שרקי:
אני אענה על השאלה, אדוני
עודד פורר:
לא צריך גרף, אנחנו לא במצגת
עודד פורר:
 אמרת שאתה רוצה רשות דיבור, קיבלת אותה
עודד פורר:
 כמה יהודים נוספו?
יונה שרקי:
מ-1970, 2 מיליון 580
יונה שרקי:
 אנחנו היום מדברים ב02021, 20122, על מעט יותר מ-7 מיליון יהודים
עודד פורר:
7 מיליון יהודים
עודד פורר:
 זאת אומרת, נוספו לנו כאן סדר גודל של 4
עודד פורר:
5, 5 מיליון יהודים כחוק
עודד פורר:
 כמה שאינם יהודים היו אז וכמה יש היום?
יונה שרקי:
כשליש מהתקופה הזאת – 500 אלף
עודד פורר:
ב-1970 כמה שאינם יהודים חיו בישראל?
יונה שרקי:
ב-1970, הסטטיסטיקות של רשות הלמ"ס, ועליהם אני מתבסס, אדוני, אני לא מוציא את זה מהמותן, התייחסו אך ורק לאוכלוסייה הלא יהודית ערבית בישראל
עודד פורר:
כמה היו יש?
יונה שרקי:
440 אלף
יונה שרקי:
 היום גם וגם יש לי מיליון 977 אלף ערבים, סך הכול
עודד פורר:
נוספו כמיליון וחצי באוכלוסייה הערבית
עודד פורר:
כמה עוד נוספו לאוכלוסייה הלא יהודית שאינה ערבית מאז ועד היום?
יונה שרקי:
מאז ועד היום, אין למעשה סטטיסטיקה של הפילוח הזה
עודד פורר:
כמה נוספו מ-1970?
יונה שרקי:
אדוני, אני מדבר על נתונים שאני לא ממציא
יונה שרקי:
 הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מ-1994, רק בוחנת אחרים וערבים, זה אומר, מי שאינם יהודים
יונה שרקי:
 מפלחת ביניהם
עודד פורר:
כמה נוספו מאז?
יונה שרקי:
מ-1994, אנחנו מדברים על תחילת הסקר של האחרים בישראל - 85 אלף
יונה שרקי:
 היום אנחנו מדברים על למעלה מחצי מיליון
עודד פורר:
זאת אומרת, נוספו לנו כ-5 מיליון יהודים על-פי החוק, ועוד כחצי מיליון שאינם יהודים על-פי החוק, ועוד כמיליון וחצי ערבים שחיו פה, שנוספו עליהם
עודד פורר:
 אני חושב שהצגת נתונים שמראים עד כמה העלייה למדינת ישראל דרמטית וחשובה, גם אם בתוכה עולים כאלה שאינם יהודים על-פי החוק, ואחר כך היו עושים להם גיור
יונה שרקי:
אם אנחנו מסתכלים על התרומה של העלייה בשנים האחרונות לכל אוכלוסייה בישראל, אנחנו רואים שלמעשה, העלייה, אנחנו קוראים לזה אחוז מאזן ההגירה מתוך סך הגידול של כל קבוצה, אנחנו רואים שהעלייה למעשה תורמת פחות ופחות לאוכלוסייה היהודית בישראל, כאשר אם ב-1960, אנחנו מדברים על 70% של תרומה למאזן של הריבוי, אז היום אנחנו מדברים על פחות מ-20%
עודד פורר:
רק שינית את ההגדרה ב-1960 ל-2021, ההגדרה שונה