GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד טל:
      אני רוצה להתחבר טיפה גם לדברים שאמרה חברת הכנסת לשעבר, מיכל, על המקום של מדינת ישראל בתוך הסיפור הזה
דוד טל:
 ראינו את הנתונים על העלייה המאוד מדאיגה במספר האירועים במקרים האנטישמיים בצפון ארה"ב, בדגש על הקמפוסים, כמו שאני קורא פה מתוך החוברת
דוד טל:
 אגב אחד הנתונים פה שאפשר לראות, שגם מתחבר לדברים, ש-55% מהסטודנטים היהודים בקמפוסים מצהירים שהם צריכים להסתיר את הזהות היהודית שלהם כתוצאה מהדברים הללו
דוד טל:
 תחברו לזה את מה שהיושב ראש אמר בתחילת הדברים, שרק 15% מהילדים היהודים בכלל מגיעים לבית ספר יהודי, ואז אנחנו מבינים מול מה אנחנו מתמודדים, מול הקושי הבאמת גדול או חוסר הזהות היהודית או חוסר הגאווה בזהות היהודית, או החשש בכלל מלהביע או להזדהות כיהודי ואנחנו מבינים את השלכות הרוחב של הדבר הזה
דוד טל:
      כמובן שאנטישמיות לא זקוקה לתירוצים
דוד טל:
 זאת אומרת אנחנו יכולים כל פעם לשים את האצבע על סיבות לאורך הדרך, אבל האנטישמיות לא זקוקה לתירוצים והיא כל פעם מוצאת את התירוץ התורן כדי להתפרץ, אבל אני חושב שהמקום של מדינת ישראל בתוך הסיפור הזה הוא להבין את האתגר הספציפי הזה ולהבין שחלק מהאחריות שלנו היא באמת לדאוג איך אנחנו מחזקים את הזהות היהודית של האחים והאחיות שלנו בקהילות היהודיות בחוץ לארץ, בתפוצות
דוד טל:
 זו בעיניי אולי המשימה החשובה שגם הוועדה הזאת אמורה לעסוק בה בשנים הקרובות
עודד פורר:
 קרול
קרול נוריאל:
תודה, כבוד היושב ראש
קרול נוריאל:
 נמצאת איתי מרינה רוזנברג, סגנית נשיא לעניינים בין לאומיים אצלנו בליגה נגד השמצה
קרול נוריאל:
 אני רוצה להודות לך בשם הליגה נגד השמצה על זה שאתה מכנס את הדיון הזה
קרול נוריאל:
 התגעגענו לוועדה מאוד, היא לא הייתה פעילה הרבה זמן ואנחנו מאוד שמחים שאתה פה ואנחנו רואים בוועדה שלך בית להעלאת נושא האנטישמיות בכנסת ישראל, זה נורא נורא חשוב
קרול נוריאל:
      תודה שהזכרת את הספר שלנו בנושא עמדות, ברשותך אני רוצה גם לסבר את האוזן בעוד כמה נתונים מהספר הזה כי חשוב להבין שכשאנחנו מדברים על סקר עמדות, בניגוד לדוח של אירועים אנטישמיים אנחנו מדברים על הלך רוח, מה בעצם אנשים חושבים לגבי יהודים
קרול נוריאל:
 הדבר הזה, גבירותיי ורבותיי, לא נשאר בגדר הלך רוח, זה הופך למעשים
קרול נוריאל:
 מחשבות אנטישמיות מתורגמות למעשים אנטישמיים, בזה אסור לנו לטעות
קרול נוריאל:
      בנוסף לסנטימנט המאוד אנטי יהודי שעולה מהסקר הזה אנחנו גם רואים עלייה בסנטימנט אנטי ישראלי ובעיקר בקרב צעירים בארה"ב שמתורגם גם לכל מיני התנהגויות שמאוד מדאיגות
קרול נוריאל:
 אני אתן דוגמה, 23% מאמינים שמדינת ישראל מצליחה לעשות כל מה שהיא רוצה ושולטת בתקשורת, אבל זה לא נשאר שם, 18% לא מוכנים להתרועע, לבלות זמן, עם מישהו שרק תומך בישראל
קרול נוריאל:
 כמעט אחד מתוך חמישה אמריקאים לא מוכן להזדהות עם הנושא הזה של תמיכה בישראל, וזה מאוד מאוד מדאיג
קרול נוריאל:
      אבל זה לא עומד בפני עצמו, כל נושא הלך הרוח האנטישמי לא עומד בפני עצמו, בשנת 2021 אנחנו דגמנו עלייה של 34% בשיעור האירועים האנטישמיים
קרול נוריאל:
 ברפרנס לדבריה של רחלי, אני לא יודעת מה יהיה בשנת 2022 רק מכיוון שעדיין לא סיימנו להכין את הדוחות לשנה הזאת, אבל אני יכולה להגיד לכם שהמגמה נותרה מדאיגה בארה"ב ואני רוצה לציין, לפני שבוע אנחנו ציינו שנה לאירועי קוליוויל, אירוע בני הערובה בטקסס שמראה לנו יותר מכל למה דימויים אנטישמיים מובילים
קרול נוריאל:
 אותו חוטף פשוט חשב שליהודים יש מספיק כוח לשחרר את אותה קרובת משפחה מבית הכלא
קרול נוריאל:
 הוא ביקש להתקשר לרבה בניו יורק שהוא מכיר כדי לשחרר את אותה בת משפחה
קרול נוריאל:
      כמובן, כפי שאמר חבר הכנסת אוהד טל, שזה גם מתורגם לתחושה של סטודנטים יהודים בקמפוסים שלא מזדהים בזהות היהודית שלהם, וכמובן לתחושות של בני הקהילה
קרול נוריאל:
 יש עלייה משמעותית בחשש של בני הקהילה היהודית בצפון אמריקה מאירועים אנטישמיים וגם הרבה יותר חשיפה
קרול נוריאל:
 50% מיהודי ארה"ב נחשפו לאירועים אנטישמיים בשנים האחרונות
קרול נוריאל:
 זה המון, אחד מתוך שניים
קרול נוריאל:
      אז אם אני צריכה לסכם, המגמות המרכזיות הן באמת עלייה ברמת החומרה והמסוכנות של האנטישמיות, מעבר של השיח הזה מהקצוות למיינסטרים, זה כבר לא כל כך נורא להיות אנטישמי
קרול נוריאל:
 אנחנו קוראים לזה בשפה העממית שלנו אובדן הבושה
קרול נוריאל:
 וכמובן פעילות ערה ברשתות החברתיות ותקיפה יותר גדולה של מוסדות דת
קרול נוריאל:
      מה אפשר לעשות כמדינת ישראל? אנחנו כארגון רואים לנו חובה לחנך קהלים, הן יהודיים, להעצים ולצייד סטודנטים יהודים בארה"ב וברחבי העולם לנושא המאבק באנטישמיות, מה לעשות כשאתה נמצא באירוע אנטישמי, אבל כמובן שחייבים לעבוד גם עם קהלים לא יהודיים, מה אנחנו צריכים לעשות כאן בארץ
קרול נוריאל:
 והנושא של חינוך ילדי ישראל בכל נושא המאבק באנטישמיות הוא מאוד משמעותי, לא רק כדי שיידעו מה שקורה, שיידעו להבחין בין אנטישמיות לביטויים אנטי ישראליים וכדי שיידעו להתמודד ברשת, אלא גם כחלק, כעוגן מרכזי בקשר שלהם לתפוצות
עודד פורר:
 חבר הכנסת סובה, אחריו אני מבקש את דניאל ממשרד החוץ ואחריו אני כבר אומר, אני ארצה את משרד החינוך, לא יודע מי משניכם במשרד החינוך, אבל גם למשרד החוץ אני מניח יש התייחסות למשלחות הנוער לפולין, כי זה נושא שרלוונטי מאוד
יבגני סובה:
תודה רבה, חברי עודד פורר, יושב ראש הוועדה, אני מודה לך על הדיון הזה
יבגני סובה:
 תודה רבה גם לך, צביקה, למרות שפספסתי את תחילת דבריך
יבגני סובה:
 אני רוצה להגיד שאני במשך ארבע השנים שאני בכנסת דוחה על הסף כל שימוש בסמלים שקשורים לשואה בשיח הפוליטי, אמרתי את זה גם ליריבים הפוליטיים שלנו, אל תשתמשו במילה אנטישמי, אל תשתמשו במילה נאצי, אלה הדברים שרק נותנים תחמושת לאויבים שלנו בעולם
יבגני סובה:
 לצערי המצב לא משתפר, אני אומר את זה כפוליטיקאי, ואולי זו ההזדמנות בפני הפורום המכובד של הרבה אנשים להגיד שאולי אנחנו צריכים להתקדם בנושא הזה ובאמת ליצור פה איזה שהיא פלטפורמה משותפת ופחות להשתמש בדברים שקשורים לשואה, משום שזה קדוש עבורנו, קדוש עבור העם היהודי, ובטח זה קדוש עבור המקום שאנחנו נמצאים בו, וזה יד ושם
יבגני סובה:
      אני לא פעם אמרתי, וזו לא פעם ראשונה שאני מבקר פה, שהמקום הזה הוא לא רק זיכרון השואה אלא הוא גם הזיכרון של הגבורה
יבגני סובה:
 אני גם בכנסת מוביל יחד עם חבריי את הנושא של הגבורה היהודית, למעלה ממיליון וחצי חיילים יהודים נלחמו נגד הצורר הנאצי, אני חושב שזה גם צריך לקבל ביטוי במקום הזה, כי כשאנחנו מדברים על לחימה נגד הנאצים אז אפשר גם להקרין את זה לקהילות היהודיות בעולם ואני אסביר גם למה
יבגני סובה:
 אנחנו נוסעים בעולם, אנחנו מבקרים קהילות, במקום שיש קהילה יהודית חזקה גם מפחדים להתעסק עם היהודים
יבגני סובה:
 כשאתה מכניס את הנרטיב של הגבורה היהודית מלפני 80 שנה ואתה מלמד את הנוער היהודי, לאו דווקא הישראלי, על כך שיהודים יכולים להגן על עצמם, יחד עם מדינת ישראל כמובן, כי מדינת ישראל מסייעת לאותן מדינות כשיש בעיית ביטחון, זה מחלחל לרמה של אותו סטודנט שיכול גם להתווכח עם אותם סטודנטים פרו פלסטינים או פרו ערבים
יבגני סובה:
 זה גם מחלחל לקהילה וזה גם נותן ביטחון
יבגני סובה:
 לצערי אני לא רואה פה את הביטוי בנושא של הגבורה כי יש לנו באמת מה לספר, גם לילדינו וגם לנכדינו
יבגני סובה:
      דבר נוסף, היום כשמסתכלים על הדור הצעיר, ודרך אגב אני בעד חידוש של מסעות לפולין, אני גם חשבתי שזו טעות להפסיק אותם, אני חושב שאין דבר חזק מביקור במחנה אושוויץ
יבגני סובה:
 לבושתי אני הגעתי רק בגיל 30 לשם בפעם הראשונה, אבל שבועיים לקח לי רק להבין את העוצמה
יבגני סובה:
 הייתי שם כעיתונאי ואמרתי שכל נער צריך להיות שם, כל נער צריך להגיע ולראות
יבגני סובה:
 ואגב, עושים את זה, בגרמניה יש חוק שמחייב כל תלמיד בכיתה מסוימת להגיע למחנות אושוויץ או לכל מחנה אחר שיש שם
יבגני סובה:
      לכן בוודאי שצריך, צריך להגדיל, 50,000 נערים ישראליים לא מספיק, אני הייתי מגדיל את זה וגם מרחיב את זה למקומות אחרים באירופה
יבגני סובה:
 עכשיו יש מלחמה באוקראינה, אבל גם שם יש מקומות שצריך לדעת ויש מקומות שהנוער שלנו צריך לדעת אותם וכשהוא חוזר לארץ זה מחלחל גם לתודעה שלו וזה טוב
יבגני סובה:
      ודבר אחרון, לסיום, תמיד מחפשים את הדרך להגיע לדור הצעיר, את הסיפור של האינסטגרם של אנה פרנק שהיה לפני כמה שנים, יש כל מיני אנשים שייתנו הצעות, יגידו פה אתה צריך להגיד ככה, בשפה כזאת, פה אתה צריך לפשט את זה
יבגני סובה:
 אני לא חושב שצריך לפשט את הסיפור של השואה, אבל אני חייב להגיד שאצלי, בתודעה שלי כילד סובייטי שגדל בברה"מ על רקע סיפורי מלחמה, אני משתף אתכם במשהו שלא שיתפתי, אני מגיל צעיר כשאני פותח במטבח את הארון ומסתכל על המצרכים שיש לי במטבח, עד היום, שאני בן 42, אני מדמיין את עצמי שאני נמצא בגטו ולכמה זמן יספיקו לי המצרכים האלה
יבגני סובה:
 זה מהסרטים
יבגני סובה:
 חברים, אני לא צוחק, זה לא מצחיק
יבגני סובה:
      אני אומר, לכמה זמן אותו ילד, אחרי הסרטים שאנחנו כולנו רואים, זה היה מספיק כדי לשרוד, חודש? אולי חודשיים? בקורונה זה בכלל העצים את הסיפור הזה, שאנשים רצו לקנות כל מיני דברים מלבד נייר טואלט, אורז, קמח וזה
יבגני סובה:
 תחשבו רק איך אפשר לתרגם את זה לאותו ילד ולהסביר מה זה לחיות בגטו, מה זה לחיות במחנה השמדה ולכמה זמן יספיק לך קילו של קמח, כמה אתה יכול לשרוד עם קילו של קמח, או פיצוחים
יבגני סובה:
 אני חושב שאלה הדרכים שאפשר לתרגם את הסיפור של השואה לדור הצעיר
עודד פורר:
לפני ההתייחסות של משרד החוץ אני רוצה להמשיך את דבריו של חברי חבר הכנסת סובה, על הזילות שאנחנו רואים פה בארץ, בשימוש בסמלים נאציים
עודד פורר:
 אני לא מצליח להבין איך במדינת ישראל יכולים להניף בהפגנות צלבי קרס או לשים דמות של מישהו במדי אס
עודד פורר:
אס, וזה בכלל לא משנה מאיזה צד של המפה הפוליטית מגיעה ההפגנה
עודד פורר:
 השימוש בסמלים נאציים בשיח הציבורי בישראל, בהפגנות, בכל האירועים האלה, הוא פשוט פסול מעיקרו
עודד פורר:
      האבסורד הוא, אני גיליתי לתדהמתי שחקיקה שאוסרת על שימוש בסמלים נאציים קיימת במספר מדינות באירופה, בקנדה, בגרמניה בוודאי, בצרפת ובמקומות נוספים, ובישראל לא
עודד פורר:
 אין שום בעיה בישראל לשים דמות של מישהו במדי אס
עודד פורר:
אס או בכל צורה אחרת
עודד פורר:
 לכן אני מניח היום על שולחן הכנסת הצעת חוק לאיסור שימוש בסמלים נאציים במדינת ישראל, כמובן למעט מחקר או מוזיאון, הכוונה היא לאיסור שימוש בסמלים נאציים, להפוך את זה אפילו לעוולה אזרחית, שניתן יהיה לתבוע בגינה ללא הוכחת נזק
עודד פורר:
      אני אבקש מחברי הכנסת, של הוועדה בוודאי וחברי הכנסת בכלל, להצטרף להצעת החוק הזאת ונראה לי שאין שום סיבה שהיא לא תעבור במהרה
עודד פורר:
 אי אפשר לדרוש במקומות אחרים לא להשתמש בסמלים נאציים בה בעת שבמדינת ישראל אנחנו רואים אותם מונפים בהפגנות כאלה ואחרות
עודד פורר:
 עד כאן רק בנקודה הזאת שהיה חשוב לי לומר
קריאה:
זה זילות השואה, זה סמלים של זילות השואה
עודד פורר:
דניאל ממשרד החוץ ואחריו משרד החינוך
דניאל אילון:
תודה רבה
דניאל אילון:
 אדוני היושב ראש, ראשית תודה רבה לך ולוועדה על כינוס הדיון החשוב הזה, תודה ליד ושם על אירוח הכינוס הזה
דניאל אילון:
 אני רוצה לנצל את ההזדמנות, אדוני מנכ"ל יד ושם, ולהודות ליושב ראש יד ושם על שיתוף פעולה יוצא מן הכלל עם משרד החוץ באירוח משלחות שמגיעות ארצה, ראשי מדינות שאנחנו תמיד מביאים פה ליד ושם, לחנך אותם שיכירו, שישמעו, יידעו, לא יכול להיות ביקור רם דרג פה במדינת ישראל בלי שהאורח בא לבקר ביד ושם
דניאל אילון:
 אנחנו גם משתפים פעולה בחוץ לארץ, באירופה ובעוד מקומות, יחד עוזרים עם הנושא של מורים מהעולם שמגיעים לפה, ותודה על שיתוף הפעולה
דניאל אילון:
      אדוני היושב ראש, הזכרת את נושא הסמלים הנאציים, אני רק רוצה לספר לך מידע אישי, הייתי שגריר ישראל בצ'כיה, הייתה שם מכירה של סמלים נאציים ברחובות, השמעתי את הקול שלנו, אמרתי שכמדינה יהודית אנחנו לא יכולים לעבור בשתיקה על הדבר הזה, שינו את החוק, אסרו על מכירת סמלים נאציים באותה מדינה ואני שותף לקריאה שלך שזה ייאסר פה במדינת ישראל
דניאל אילון:
      משרד החוץ יחד עם כל 108 הנציגות שלנו ברחבי העולם מובילים אירועים ליום השואה הבינלאומי היום ברחבי העולם
דניאל אילון:
 לא רק באירופה, בארה"ב, בצפון אמריקה ובדרום אמריקה, אלא גם במדינות ערב, בעולם המוסלמי יש אירועים ליום השואה הבינלאומי
דניאל אילון:
 יום השואה הבינלאומי החל לא מזמן, ב-2005, לראשונה, זו הייתה יוזמה של עמיתי רוני אדם, שגריר ישראל ברואנדה היום, שהוא אמר שאנחנו צריכים לזעזע את העולם, לא מספיק מתייחסים לשואה ברמה הבינלאומית
דניאל אילון:
 יש את יום השואה והגבורה שאנחנו מציינים, אבל בעולם לא מציינים את זה והיום זה כבר אירוע שאין עליו ויכוח וראשי מדינות ברחבי העולם, צעירים, מבוגרים, משתתפים, מדליקים נרות לזכר הנספים ומציינים את היום הזה
דניאל אילון:
     אני רוצה לומר מילה על הנושא של IHRA, ההצהרה הבינלאומית למאבק באנטישמיות
דניאל אילון:
 משרד החוץ מוביל בשיתוף עם יד ושם את הפעילות של משלחת ישראל ב-IHRA
דניאל אילון:
 נמצאת פה עמיתית, רותי כהן-דאר, שהיא מנהלת המאבק באנטישמיות במשרד החוץ שמובילה את זה יחד עם יד ושם ואנחנו פועלים להביא לכמה שיותר מדינות וגופים בעולם שיכירו בהצהרה זו של IHRA ואני שמח לעדכן שאתמול הצהיר ראש ממשלת קרואטיה, שהיא המדינה ה-40, זה חדש מאתמול שקרואטיה מצטרפת למדינות שמכירות בהצהרת IHRA והם הופכים גם להיות הנשיאה התורנית של IHRA
דניאל אילון:
     אנחנו פעילים גם במסגרות של השליחים המיוחדים, חברת הכנסת לשעבר מיכל קוטלר וונש הזכירה את הנושא הזה, ונדמה לי שגם רחלי הזכירה את זה, יש את המסגרת של השליחים המיוחדים בעולם למאבק באנטישמיות
דניאל אילון:
 אני רוצה להזכיר בהקשר הזה את המתאמת של האיחוד האירופי שהיא יקירה ממש, יקרה, למרות לחצים להפסיק את פעילותה הגב' קתרינה פון שנורביין מקדמת בכל האיחוד האירופי פעילות שהיא קוראת לו מאבק באנטישמיות ולחיים היהודיים ברחבי אירופה
דניאל אילון:
 היא עושה עבודה יוצאת מהכלל והיא מדהימה ואני רציתי לנצל את ההזדמנות הזאת להוקיר אותה
דניאל אילון:
      מילה אחרונה לגבי משלחות נוער לפולין
דניאל אילון:
 לא ייתכן שממשלת פולין לא מאפשרת למשלחות הנוער האלה להתקיים
דניאל אילון:
 זה כבר כמה שנים שאנחנו לוחצים בנושא הזה, ואנחנו זה משרד החוץ ביחד עם משרד החינוך
דניאל אילון:
 אנחנו מקווים שיש איזה שהיא פריצת דרך
דניאל אילון:
 מוקדם לברך על המוגמר, מדובר על 50,000-40,000 בני נוער שכל שנה נוסעים באופן רשמי למחנות אושוויץ בירקנאו בפולין והפסיקו עם זה
דניאל אילון:
 זה לא יכול להיות ואנחנו עובדים על זה
דניאל אילון:
 רק אתמול היה שגריר ישראל בפולין, יעקב ליבנה, בארץ, נפגשתי איתו בנושא הזה ואנחנו מקווים שבזמן הקרוב נשמע איזה שהיא בשורה חיובית בנושא הזה
עודד פורר:
 משרד החינוך, דודי שוקף ממשרד החינוך, חינוך בלתי פורמלי
דודי שוקף:
אני מנהל מה"ד המסעות לפולין והמשלחות לחו"ל
דודי שוקף:
 חשוב לציין, כפי שאמרתי, שכ-40,000 תלמידים, 2019 זה המדד האחרון, אחרי זה היה לנו מספר משלחות מצומצם בגלל הקורונה ואחר כך פוטין היתל בנו ומ-78 משלחות יצאו בסוף רק 12, הורים פשוט נבהלו, כך שהשנתיים האחרונות הן ממש לא מדד, ואז הגיעה גם ההקפאה בגלל המשבר הדיפלומטי
דודי שוקף:
      אבל מעבר למשלחות לפולין שיוצאות אני חייב כן להאיר זרקור קטן, דווקא חיובי
דודי שוקף:
 שמעתי פה על העניין של האנטישמיות בפולין אז בזמן שאנחנו יוצאים לפולין מתוך ה-400 משלחות כ-50 משלחות מקיימות ביקורים הדדיים, כלומר הם לא באים אלינו, אבל כשאנחנו מגיעים לפולין במהלך יום סיור הם פוגשים בית ספר בפולין, מפגשים של בני הנוער, כמובן לפני זה היה תהליך דרך האינטרנט, כך שזה דווקא כן מחבר לפולנים
דודי שוקף:
      אני תמיד אומר שהפולני ראה בתמונות, יש תמונה מפורסמת באיזה כנסייה שרואים עלילת דם ואז פתאום מגיע היהודי והם רואים את הישראלי, היהודי האחר
דודי שוקף:
 כפי שאתם רואים, אני נראה פולני, תמיד הפולנים כשהם פוגשים אותי הם מופתעים שאני לא מבין אותם כי אני נראה להם פולני, ואז מתקנים להם: הוא יהודי, הוא ישראלי, אבל החוויה הזאת בסופו של יום היא חוויה שהמפגש איתם הוא מאוד משמעותי גם בעבורם
דודי שוקף:
      במהלך הקורונה היו לנו מפגשים באמצעות הזום
דודי שוקף:
 היה לנו פרויקט של מפגשי נוער במקום, במקביל למה שלא קיימנו שם, זה גם היה מאוד נחמד ומוצלח
דודי שוקף:
      ויש לנו עוד פרויקט של משרד החינוך, זה המשלחות שיוצאות לכל מיני יעדים אחרים בעולם
דודי שוקף:
 יש כ-1,000 משלחות נוספות תחת כל מיני כותרת, חילופי נוער, אם זה בגרמניה, אבל זה גם פרויקטים מדעיים וכל מיני תחרויות
דודי שוקף:
 ושוב, המשלחות האלה מחויבות גם ללמוד על אותה מדינה, גם לפגוש את הקהילה היהודית במידה שיש קהילה יהודית, או ללמוד את ההיסטוריה של הקהילה שהייתה שם
דודי שוקף:
 כמובן שבהדרכה לפחות, אני לא יכול לחייב משלחת פרטית שיוצאת לפגוש בכוח בני נוער אחרים כדי שיכירו אותם, אבל בהדרכה מסבירים את השליחות הזאת שיש להציג את הישראלי, את מדינת ישראל כיום, אל מול הנרטיבים שאותם בני נוער שם רואים בתקשורת
עודד פורר:
מתי יחזרו המשלחות לפולין?
דודי שוקף:
אנחנו כבר מאוד ערוכים, עומדים ממש לזנק
דודי שוקף:
 אני יכול להגיד שהצוותים המקצועיים כבר סגרו מזמן הכול, עכשיו זה הקטע הדיפלומטי
דודי שוקף:
 אני לא יכול לפרט, מן הסתם הוא יודע יותר ממני
יבגני סובה:
זה מתחיל ממרץ?
דודי שוקף:
אנחנו ערוכים לזנק שם, יש לנו תאריך יעד באזור פסח, 80 שנה למרד גטו ורשה, ואנחנו יודעים שהנשיא גם הוזמן, אם אני לא טועה
דודי שוקף:
 אנחנו רוצים מאוד להאמין שהפולנים, כי אנחנו יודעים שהם מאוד מתכוננים להראות כמה חשוב להם המרד הזה, אז אנחנו רוצים להאמין שיחד עם זה הם גם ייתנו את הבשורה הטובה לפתוח
עודד פורר:
צריך שכשיציינו את המרד גם יזכירו את חלקו של אצ"י
בלהה גליקסברג:
שלום, אני מפקחת מרכזת על לימודי השואה בלימודי היסטוריה בחינוך הממלכתי דתי כשבתוך לימודי ההיסטוריה יש כמובן את הנושא של השואה
בלהה גליקסברג:
 אני אמנם מפקחת בחמ"ד, אבל אני מייצגת פה גם את החינוך הממלכתי
בלהה גליקסברג:
 אני גם דור שני לשואה, יכול להיות שזו גם הייתה אחת המוטיבציות שדחפו אותי בזמנו ללכת ללמוד היסטוריה, להיות מורה להיסטוריה ואחר כך גם להתמודד על תפקיד המפקחת על לימודי היסטוריה
בלהה גליקסברג:
 ואפרופו המסעות לפולין, אני זכיתי להיות במצעד החיים הראשון ב-1988
בלהה גליקסברג:
      ועכשיו אני אתאר בנגיעות מה קורה במערכת החינוך
בלהה גליקסברג:
 אז קודם כל נתחיל עם הגיל הצעיר
בלהה גליקסברג:
 יש במערכת החינוך תכנית שנקראת 'בשבילי הזיכרון', שנעשתה בשיתוף עם יד ושם שיש בה מגוון עצום של פעילויות החל מגיל הגן ועד לכיתה י"ב
בלהה גליקסברג:
 כמובן בכל שכבת גיל הפעילויות מותאמות לגיל התלמידים
בלהה גליקסברג:
      לגבי תכנית הלימודים
בלהה גליקסברג:
 בחינוך הממלכתי הנושא של השואה נלמד בחטיבה העליונה, בחמ"ד הנושא הזה נלמד באופן ספירלי, נגיעה ראשונה בכיתה ח', באופן עדין ומותאם לגיל, ואחר כך באופן ספירלי נגיעה נוספת בחטיבה העליונה כשהנושאים הם מאוד מגוונים, החל מהאידיאולוגיה הנאצית וכל מה שקורה עד תנועת הבריחה, שארית הפליטה וכו'
בלהה גליקסברג:
     נקודה נוספת שאני רוצה לספר על תכנית שקיימת בחמ"ד
בלהה גליקסברג:
 אנחנו מציינים השנה עשור לקיומה מאז 2013, תכנית שנקראת בשם 'חמ"ד ועד'
בלהה גליקסברג:
 במסגרת התכנית הזו 30% מציון הבגרות של התלמיד זה להיפגש עם איש עדות, לראיין אותו, להכיר את הסיפור שלו וכמובן לעשות חקר היסטורי
בלהה גליקסברג:
 התחלנו ב-2013 רק עם אנשי עדות ניצולי שואה, במהלך השנים לצערנו מספר ניצולי השואה הלך והתמעט ובשנים האחרונות פתחתי את זה גם למסלולי עדות נוספים, עלייה, קליטה והתיישבות, אבל גם בני הדור השני, כדי עדיין להשאיר את הנושא הזה על השולחן
בלהה גליקסברג:
     דבר נוסף זה ימי לוח
בלהה גליקסברג:
 במערכת החינוך מציינים ימי לוח כמו ליל הבדולח, יום השואה הבינלאומי, עשרה בטבת, יום השואה, ולקראת הימים האלה אנחנו מפרסמים גם בחינוך הממלכתי וגם בחמ"ד, וגם זה בשיתוף יד ושם עם עוד מכונים נוספים, מפרסמים למורים שלנו ערכות לפעילויות שונות, מאוד מגוונות, מאוד אינטראקטיביות וגם חדשניות באופן פדגוגי
בלהה גליקסברג:
     דבר אחרון שאני רוצה לציין, אחת לשנתיים אנחנו בחמ"ד מקיימים חידון להנחלת זיכרון השואה בשיתוף מרכז השואה במכללה בירושלים
בלהה גליקסברג:
 זה פועל בערך כעשור, מדי שנתיים מתקיים מפגש בנושא אחר, ערבות הדדית, ילדי מסתור, יומנים של בני הנעורים
בלהה גליקסברג:
 אלפים מתלמידי החמ"ד מתמודדים בחידון הזה ששיאו זה חידון גמר ביום השואה במרכז ז'ראר בכר בירושלים
בלהה גליקסברג:
 כמה סמלי שאנחנו בוחרים את המקום הזה
עודד פורר:
 מר אברהם שרנופולסקי, יו"ר חזית הכבוד
עודד פורר:
 אחריו אני רוצה דקה התייחסות מהרשות לניצולי שואה לפני שאני מסכם
אברהם שרנופולסקי:
תודה רבה
אברהם שרנופולסקי:
 שמי אברהם שרנופולסקי, אני יושב ראש עמותת חזית הכבוד, ניצול שואה, בן 91
אברהם שרנופולסקי:
 היות שאנחנו מציינים את יום השואה ראוי להיזכר שבין הקורבנות של השואה היו לא רק אסירי מחנות הריכוז והגטאות אלא גם פליטים, מי הם הפליטים? הפליטים אלה יהודים שברחו מרדיפות הנאצים, מהשטחים הכבושים והיו בפינוי
אברהם שרנופולסקי:
 הפינוי לא היה מאורגן, הבריחה הייתה ספונטנית ולכן הבריחה הייתה קשה קשה, קשה מאוד, תחת פצצות ויריות
אברהם שרנופולסקי:
      היום בארץ חיים כ-60,000 פליטי השואה, רובם בגילאים 80 ומעלה
אברהם שרנופולסקי:
 הם חיים קשה, הם חיים מתחת לקו העוני, הם מקבלים רק קצבת זקנה והשלמת הכנסה ומדינת ישראל נותנת להם מענק שנתי פעם בשנה בסכום של 6,500 שקל
עודד פורר:
יש לציין שהוא הוגדל בשנה שעברה בכמעט 60%
אברהם שרנופולסקי:
עד כה אנחנו קיבלנו רק 4,000 שקל
אברהם שרנופולסקי:
 עם כל זאת באותו זמן פה בארץ חיה קבוצה של פליטי השואה שעלתה ארצה לפני 53' והם מוכרים פה כנכי רדיפות הנאצים ומקבלים תגמול חודשי לפי אחוז הנכות והסכום המינימלי הוא 2,500 שקל בחודש, הסכום המקסימלי 6,000 שקל בחודש
אברהם שרנופולסקי:
 אז בוא נעשה השוואה, אותם הפליטים שעלו ארצה אחרי שנת 53' מקבלים רק מענק שנתי בסכום של 6,000 שקל, זאת אומרת 500 שקל בחודש, ואותם הפליטים שעלו לפני 53' מקבלים 2,500 שקל עד 6,000 שקל
אברהם שרנופולסקי:
 אנחנו רואים בזה אפליה
עודד פורר:
אז אני ארצה מהרשות לניצולי שואה, לשמוע התייחסות שלכם
אברהם שרנופולסקי:
ולא פעם אחת פניתי לחברי כנסת, השתתפתי בישיבות גם בוועדת הקליטה ועלייה וגם בישיבות אחרות, כל פעם אני אמרתי על אי השוויון בין פליטי השואה
אברהם שרנופולסקי:
 פנו אלינו המון אנשים פליטי השואה והם שואלים עד מתי תהיה האפליה
עודד פורר:
אז בואו נשמע באמת הרשות לניצולי שואה, בבקשה
אברהם שרנופולסקי:
ואני גם שואל פעם אחרונה, עד מתי תהיה האפליה? תודה רבה
רוית ליברמן:
תודה על הזכות לדבר פה בוועדה ולהשיב כמובן לדובר המכובד
רוית ליברמן:
 הרשות לזכויות ניצולי השואה פועלת על פי חוק שנחקק במדינת ישראל ולכן, כמו שטוען האדון, כל מי שעלה לפני שנת 53' לארץ ונרדף על ידי הנאצים נרדפות אישית זכאי לקבל תגמולים חודשיים והטבות נוספות
רוית ליברמן:
 אותה קבוצה שעליה מדבר האדון היא קבוצה שמעולם לא הוכרה ולא קיבלה תגמולים עד תיקון חקיקה בשנת 2014 שהתיקון הזה, סעיף 4 לחוק הטבות לניצולי שואה קבע שאותה קבוצה תוכר כניצולי שואה, אבל היות שהם לא יכולים להיכנס בגדרי חוק נכי רדיפות הנאצים בגלל מועד עלייתם ארצה - - -
עודד פורר:
לא יותר פשוט לתקן את חוק נכי רדיפות הנאצים?
רוית ליברמן:
אכן, זו בדיוק האפשרות היחידה שבה ניתן יהיה להכיר ולתת להם אותן זכויות שוות כמו שמקבלים אלה שעלו לפני 53'
עודד פורר:
אני מציע, חבר הכנסת סובה, אולי תגיש הצעת חוק, אני אשמח להצטרף אליה
יבגני סובה:
אני חושב שאנחנו הגשנו בסיעה
רוית ליברמן:
לא יהיו שמחים מאיתנו ברשות לזכויות ניצולי השואה לאפשר לאותה קבוצה גדולה להשוות את זכויותיהם ולתת להם בדיוק כמו שמקבלים האחרים
עודד פורר:
חד משמעית, תודה רבה
עודד פורר:
 אני רוצה לסכם את הדיון, רק לפני שאני מסכם אני אגיד שני משפטים שסיפרתי אותם במהלך הלילה במליאת הכנסת
עודד פורר:
 בסוף חודש דצמבר נפטר חנן פרנק
עודד פורר:
 הוא נולד בהולנד לאב יהודי ולאם לא יהודייה ובגיל עשר הוא מצא את הטלאי הצהוב של אביו והתחיל להתעניין בסיפור שלו וכתוצאה מכך גם התקרב לציונות וליהדות והצטרף לתנועת השומר הצעיר, עלה לארץ בערך בגיל 17, אם אני מדייק נכון בנתונים, התגייס לצה"ל
עודד פורר:
 הוא עלה יחד עם אחיו, הם עלו ונרשמו כיהודים, הוא התגייס לצה"ל ואיבד את שתי רגליו במהלך פעילות מבצעית ולאחר מכן תוקן חוק השבות שקבע בתוך החוק, בחקיקה הישראלית, שיהודי הוא רק בן לאם יהודייה והוא כתב מכתב מאוד קשה לראש הממשלה דאז גולדה מאיר
עודד פורר:
      הסיום של המכתב שלו משקף, אני חושב, מה שמרגישים הרבה מאוד לוחמות ולוחמים שמשרתים היום בצבא ההגנה לישראל או ששירתו בצבא ההגנה לישראל והגיעו לכאן מהתפוצות
עודד פורר:
 הוא שואל את ראש הממשלה האם הוא צריך לחיות כאן כמי שמתויג כלא יהודי ובשל כך מופלה לרעה, או לחזור אולי להולנד ושם לסבול מאנטישמיות כיהודי כי שם רואים בי כיהודי
עודד פורר:
 את המורכבות הזאת חיים פה לא מעט אנשים
עודד פורר:
      אני אומר את זה כי אנחנו שומעים על כוונות הממשלה לשנות את חוק השבות ולייצר עוד מורכבות על מורכבות, במקום לטפל במה שנכון לטפל וזה בלקרב ולפתוח את הדלתות לבני העם היהודי שנמצאים כאן ולמצוא להם את האפשרות גם לעשות גיור בצורה מזמינה ונכונה, בעיקר כשאנחנו מדברים על חיים בתוך קהילה שרוב רובה היא קהילה של יהודים כהלכה וזה גם משפיע בתוך האירוע הזה
עודד פורר:
 אני אומר את הדברים האלה קצת בצער, הוא נפטר בסוף חודש דצמבר, ואני חושב ששווה לזכור את הסיפור הזה ועוד הרבה מאוד סיפורים שלצערי חקוקים בדברי הימים של מדינת ישראל ושדמם של הלוחמות והלוחמים האלה ספוג בארץ הזאת
עודד פורר:
      זה מילות הרקע אולי לדיון כשאני מדבר על יחסי ישראל והתפוצות וכשאנחנו מסתכלים על העם היהודי אחרי אלפיים שנות גלות
עודד פורר:
 ניסו להרחיק אנשים מיהדותם, אז אנחנו צריכים לקרב אותם חזרה ולא לדחוף אותם החוצה אל מחוץ לגדר
עודד פורר:
 אנשים הצליחו לשמור את יהדותם ברדיפות ומול אנטישמיות ובקשיים מאוד מאוד גדולים, אז אני חושב שכל אלה שיודעים היום לשרטט עם איזה שהוא מד יהדות על כל אחד כמה הוא יותר יהודי או פחות יהודי, לא בטוח שהיו שורדים את מה ששורדים ושרדו אחרים בגולה
עודד פורר:
      אני רוצה לברך את יד ושם ואת המנכ"ל ואת היושב ראש על האירוח ושנתתם לנו את האפשרות לקיים כאן את הדיון
עודד פורר:
 אני חושב שיש סמליות וחשיבות בכך שהדיון מתקיים כאן
עודד פורר:
 יד ושם עושה הרבה מאוד משימות לאומיות חשובות, דנו בהן כאן, ואני רוצה גם לנצל את ההזדמנות לברך אתכם על הפעילות שאני נחשפתי אליה עם משפחות חסידי אומות העולם, אני חושב שזה בדיוק הסמל של איך אנחנו חושבים שנכון לנהוג ברמה האנושית קודם כל
עודד פורר:
      מכאן אני עובר למשימה המרכזית שאני חושב שיש תמימות דעים בין חברי הוועדה וגם בין כל מי שהשתתף כאן בדיון, וזה הדור הצעיר
עודד פורר:
 האתגר הכי גדול שלנו הוא הילדים שלנו, נכדים, איך מחברים את הדורות האלה לסיפור הזה
עודד פורר:
 הוועדה תעסוק בזה, אנחנו נבקש מכם לאט לאט נתונים וגם אולי היא תנסה לדחוף לכיוונים כאלה ואחרים
עודד פורר:
      אז ראשית, כמו שאמרתי קודם, אני מבקש את הנתונים על ההתקשרויות עם מדינות כדי להבין בדיוק איזה מדינות יותר משתפות פעולה, איזה פחות משתפות פעולה עם הפעילות החשובה לגבי הכשרת מורים, אבל צריך גם לעבור להכשרת נוער, נוער גם בישראל וגם בחו"ל, והיכרויות וחשיפה, לא רק של נוער יהודי
עודד פורר:
 גם נוער יהודי, בוודאי זה חשוב, אבל לא רק נוער יהודי חשוב שיגיע לכאן ואיזה שהיא תכנית לחילופי משלחות נוער בעיניי זה חשוב בדיוק עם הדגש, כמו שאמרה חברת הכנסת לשעבר, מיכל קוטלר וונש, שזיכרון העבר נדרש כדי שנדע להתמודד עם אתגרי ההווה
עודד פורר:
 האתגרים האלה, אני חייב לומר שאנחנו רואים את העלייה באתגרים האלה בשנים האחרונות ולצערי כנראה שאנחנו נראה את זה מתגבר
עודד פורר:
     דבר נוסף, כתוצאה מהדיון אני ארצה לעסוק בוועדה בהגדרת הציונות כזהות מוגנת ואנחנו נקיים בהקשר הזה דיון מיוחד רק לעניין הזה בוועדה, נזמין את הגורמים הרלוונטיים, כדי לראות איך אנחנו יכולים לתת את הדחיפה שלנו לטובת העניין הזה, אני רואה בו חשיבות עצומה