GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שי פלבר: אני אומר עד סוף ינואר אבל ודאי שזה יכול לקרות קודם.
שי פלבר: ברגע שהאנשים מגיעים אלינו, אחרי אישור של משרד הפנים, בדרך כלל אישור של תעודת מעבר שזה ממשרד הפנים האתיופי, בדרך כלל אורך כשלושה שבועות.
שי פלבר: יחד עם משרד החוץ הצלחנו לקצר את זה באופן משמעותי.
שי פלבר: היו פגישות ברמה של השגריר והקונסולית באתיופיה עת היינו בשבוע שעבר וזה קוצר בצורה משמעותית אבל עדיין יש את הבירוקרטיה הפנימית.
שי פלבר: הדבר הנוסף הוא תהליך החיסונים והבדיקות שנעשות לעולים.
שי פלבר: יש הגדרות של משרד הבריאות לטווח זמן שצריך לעשות אותן ואנחנו צריכים לעמוד בהן בהקשר הזה.
שלומית אבינח: דוד ביטן ביקש לחסן את כולם.
מיכל וונש: לכן שאלתי האם חסר כוח אדם לחסן את כולם כדי שזה לא מה שיעכב אותנו.
מיכל וונש: אנחנו יודעים שאנחנו בודקים את כל הבקשות הללו, את ה-1,228, אז אם יש כוח אדם אפשר לחסן את כולם.
יעקב נקב: אני יכול להתייחס.
יעקב נקב: אני מהל את שתי התחנות באתיופיה כבר 18 שנים.
מיכל וונש: עוד רגע.
מיכל וונש: שי, אני רוצה לשמוע ממך גם בנושא ההומניטרי בו התחלת.
מיכל וונש: אני חושבת שיש כאן איזשהו פער מאוד מאוד גדול בין המציאות בשטח וכפי שתיארת אותה ראיתם אותה והמציאות המשתנה לבין מה שאנחנו מתחייבים כמדינה.
מיכל וונש: זאת אומרת, לא יתכן שמי שממתינים לעלות, יהיו שם מצבי תת תזונה.
מיכל וונש: אני מבקשת לדעת מה מונע מהסוכנות לקחתך אחריות מלאה על המצב הזה כפי שהיינו לוקחים במקומות אחריםץ
שי פלבר: אני אומר מספר דברים.
שי פלבר: קודם כל, עד היום, לפחות עד החלטת הממשלה הקודמת, הסוכנות לא הייתה פעילה בהקשר של הטיפול ההומניטרי מכיוון שזה לא היה המנדט שלנו.
שי פלבר: אבל אנחנו, לאור המצב שקרה בחודשים האחרונים, כן החלטנו לקחת צעד קדימה וביחד עם ארגונים המקומיים – כמו ג'ו פייב ו-NSSE - כן החלטנו לסייע.
שי פלבר: אנחנו העמדנו מקור תקציבי לגבי הקבוצה הנוכחית ואני גם יכול גם לומר לכם שאנחנו ערוכים תקציבית לסייע גם בחודשים הקרובים.
שי פלבר: אנחנו רק צריכים לבנות תוכנית להמשך.
שי פלבר: אנחנו מתלבטים, אנחנו רוצים באדיס כנראה לפתוח מפעל הזנה כמו שיש בגונדר.
שי פלבר: בגונדר העולים מגיעים פיזית ואוכלים ארוחה חמה במיתקן, מה שלא היה עד היום באדיס, ובעקבות הביקור אנחנו שוקלים גם לעבור לאותה מתכונת.
שי פלבר: הביקור עזר לנו להבין שאולי נדרש טיפול אחר.
שי פלבר: מבחינת מקור תקציבי, אנחנו ערוכים וזה רק עניין של שיטת ההפעלה.
מיכל וונש: הוועדה תשמח להתעדכן גם בנושא הזה.
מיכל וונש: אני חושבת שיש כאן מחויבות מאוד גדולה.
מיכל וונש: אני אומר שאני גם מכירה מהארגונים שם למפעל ההזנה, שהם בעצמם מאוד מאותגרים בתקופה הזאת, בתקופת הקורונה, מבחינת הכספים הפרטיים והפילנתרופיה שתומכת.
מיכל וונש: אנחנו חייבים לקחת בחשבון – זה נכון באופן כללי לגבי הפילנתרופיה כפי שאתה מכיר היטב ויותר ממני – שאם זאת אחריותנו, אי אפשר להישען יותר על אחרים.
מיכל וונש: זאת יכולה להיות האקסטרה אבל אי אפשר להישען על הפילנתרופיה שתגיע או לא תגיע למפעל ההזנה.
מיכל וונש: הוועדה מאוד תשמח לקבל את התקציב כפי שאתם מייצרים אותו ולדעת שזה באמת נושא שנתנו עליו את הדעת ושאין שם ילדים שחיים בתת תזונה בעוד הם ממתינים.
מיכל וונש: תודה רבה שי.
שי פלבר: אחר כך אני אשמח להתייחס לנושא החיסונים, אבל אחרי משרד הבריאות ואברהם נגוסה.
מיכל וונש: אברהם נגוסה, ברוך שובך מבידוד.
אברהם נגוסה: רפואה שלמה לחברנו יושב ראש הוועדה דוד ביטן וברכות ליושבת ראש הוועדה שלקחה את ההגה ומקיימת את הדיון.
אברהם נגוסה: אני רוצה לברך את שרת העלייה והקליטה פנינה תמנו שטה שהיא יזמה והובילה משלחת מוצלחת.
אברהם נגוסה: זאת הייתה גאווה להיות שותף במשלחת.
אברהם נגוסה: אני גם רוצה לברך את אנשי הסוכנות היהודית שעושים עבודה בראשות שי פלבר ואני ראיתי שם מקרוב איזו עבודה הם עושים.
אברהם נגוסה: אני מברך גם את משרד הפנים על העבודה שלהם, על הצוות שנמצא באתיופיה וגם הצוות שעובד כאן.
אברהם נגוסה: כמובן אני מברך את משרד החוץ על עבודת השגריר וצוותו שם.
אברהם נגוסה: אני מברך את משרד הבריאות.
אברהם נגוסה: כל משרדי הממשלה מגויסים להצלחתו של מבצע צור ישראל.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול ולהעלות סוגיה בהמשך לנתונים שמסר יואל ממשרד הפנים.
אברהם נגוסה: כולנו יודעים שב-2019 וב-2020 היו צריכים להגיע לכאן 1,000 עולים ולכך הממשלה הקציבה תקציב.
אברהם נגוסה: בפועל עלו 850 עולים.
אברהם נגוסה: דהיינו, יש לנו 150 עולים שאמורים לעלות.
אברהם נגוסה: הנתונים שיואל הציג, אני רוצה הבהרה לגביהם.
אברהם נגוסה: לפי החישוב שלי 428 עולים שהגיעו ביום חמישי וביום שישי, מינוס 150, מתוך ה-2,000 עלו 278.
אברהם נגוסה: זה החישוב שלי וזה אם 150 היו צריכים לעלות.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה הבהרה כי אני לא רוצה שה-150 מתך ה-2,000 יתמסמסו.
מיכל וונש: אני אשמח לחזור ליואל לתשובה.
אברהם נגוסה: אני מצפה שבסוף ינואר יעלו לא רק 2,000 אלא 2,150.
מיכל וונש: נבקש את התייחסותו של יואל לשאלה.
יואל ליפובצקי: היתרה של ההחלטה הקודמת, לפי דעתי עומדת על כ-140 אבל בכל מקרה שני הנציגים של רשות והאוכלוסין וההגירה שנמצאים כרגע באדיס והיו קודם בגונדר, העלו גם אותם, ואכן הם בנוסף ל-2,000.
יואל ליפובצקי: הם לא חלק מה-2,000.
מיכל וונש: בעצם מבחינה מספרית, למימוש החלטת הממשלה הזאת, ה-140 הללו – לא נתווכח על עשרה למרות שכל חיים הם חיים שלמים.
אברהם נגוסה: אני אגיד לך למה יש פער.
אברהם נגוסה: כי בערך עשרה עלו על פי חוק השבות.
אברהם נגוסה: אלה שעלו על פי חוק השבות לא נחשבים במכסה של החלטת הממשלה כי אלה היו צריכים לעלות לא במסגרת מכסה וללא תקציב מיוחד.
מיכל וונש: זאת אומרת, אנחנו בתת ביצוע של החלטת הממשלה.
מיכל וונש: זה נכון לומר את זה?
יואל ליפובצקי: אני לא יודע למה את אומרת תת ביצוע.
יואל ליפובצקי: יש שתי החלטות ממשלה ואנחנו עומדים בזמנים של שתי החלטות הממשלה לרגע זה.
יואל ליפובצקי: להגיד תת ביצוע, נראה לי שזה לא מדויק בעליל.
מיכל וונש: בסדר, אני לא אומר את זה.
מיכל וונש: אני אהפוך את מה שאמרתי.
מיכל וונש: אנחנו משתמשים במספר שהוא איננו מדויק כשאנחנו אומרים 428, צריך להוריד מהמספר הזה את ה-150 ולכן נשאר לנו פחות זמן כדי לעמוד בביצוע של כל ה-2,000 עד סוף ינואר.
מיכל וונש: זה יו תר מדויק?
יואל ליפובצקי: ה-1,228 שציינתי בהתחלה הם לגבי החלטת הממשלה על ה-2,000.
מיכל וונש: ללא ה-150 עליהם מדבר אברהם נגוסה.
יואל ליפובצקי: נכון.
יואל ליפובצקי: חוץ מהם, בנוסף, ראיינו גם את היתרה של ההחלטה הקודמת ואנחנו אמורים לסיים עד ה-31 בדצמבר כך שאנחנו לא בתת ביצוע אלא להיפך, אנחנו נעמוד במלוא הביצוע של ההחלטה.
מיכל וונש: אם כן, אנחנו לא סופרים את אותם 150 בביצוע ההחלטה הזאת.
מיכל וונש: זאת הנקודה החשובה.
מיכל וונש: תודה רבה יואל.
מיכל וונש: אברהם, עוד משהו שרצית לחלוק אתנו בעקבות נסיעתך?
אברהם נגוסה: אני חושב שלאור המצוקה הכלכלית של הקהילה באדיס וגם בגונדר, הגיע הזמן שהסוכנות היהודית תיקח את האחריות על שני המחנות, גם באדיס וגם בגונדר.
אברהם נגוסה: אני אומר להם, אמרתי לפני 30 שנים, שהאנשים האלה יעלו למדינת ישראל והם עתיד אזרחי מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: חובה עלינו לתת להם עכשיו סיוע הומניטרי – אוכל, רפואה, חינוך – כי הם יהיו אזרחים יצירתיים בארץ.
אברהם נגוסה: אם האנשים האלה יגיעו חולים, חלשים ומתוסכלים, לא יצרנו אזרחים יצירתיים, אבל אם עכשיו הסוכנות תיקח את האחריות – גם באדיס וגם בגונדר - ותיתן להם את הסיוע כמו שצריך, כולל חינוך, אנחנו יצרנו אזרחים טובים שיהיו יצירתיים במדינת ישראל.
מיכל וונש: אני חושבת שבהחלט שמענו את הבשורה הזאת מפיו של שי והם יגישו לוועדה את התוכנית המתוקצבת כפי שהוא אמר שהם מתכוונים לייצר אותה ולקחת אחריות.
מיכל וונש: אני מסכימה אתך בצער רב שכבר היינו צריכים לקחת את האחריות הזאת לפני שנים רבות ולא להישען על פילנתרופיה ועל אנשים נדיבים שיעשו את עבודתנו היות וכל האנשים האלה מתעתדים לעלות ארצה.
מיכל וונש: אגב, גם אם לא, מדינת ישראל מעניקה מספיק סיוע הומניטרי שבטח ובטח כלפי מי שאמורים לעלות ארצה, יש לנו מחויבות נוספת, נדבך נוסף, ובאמת שי בישר כאן בשורה ואמר שהסוכנות היהודית מייצרת תוכנית כזאת ותציג אותה בפני הוועדה.
מיכל וונש: אנחנו עקוב אחרי ביצוע ההחלטה הזאת של הסוכנות היהודית.
מיכל וונש: תודה רבה אברהם וברוך שובך.
מיכל וונש: משרד הבריאות.
מיכל וונש: נמצא אתנו ב-זום פרופסור מור.
מיכל וונש: בבקשה להתייחס לנושא הזה כפי שעלה, נושא החיסונים.
מיכל וונש: האם יש מניעה לחסן את כולם כדי שזה לא מה שיעכב.
יעקב נקב: אני אתייחס למטרה של הסידור של הקליטה הבריאותית.
מיכל וונש: אתה מדבר מטעם משרד הבריאות או נמצא אתנו פרופסור מור?
יעקב נקב: אני מדבר גם מטעם משרד הבריאות אבל גם פרופסור מור נמצא.
יעקב נקב: אני מנהל את שתי התחנות באדיס ובגונדר ורציתי לתת לכם, אם אתם רוצים, בנושא כוח האדם.
יעקב נקב: אני רוצה לומר לכם מה נמצא שם ומה המגבלות שלנו.
יעקב נקב: אנחנו לא יכולים להכשיר אחיות.
מיכל וונש: אני מבקשת שקודם ידבר פרופסור מור ואחר כך אתה.
זהר מור: אני אתחיל ואומר שהתהליך הזה של הקליטה, אנחנו מעורבים בו כבר כמה עשורים וכל הבאה של העולים האחרונים בצור ישראל הוא לא פחות ממרגש וגם שיתופי הפעולה בין הרשויות השונות כפי שנעשה לאורך שנים.
זהר מור: התהליך הרפואי נעשה על מנת להקל על הקליטה הרפואית שלהם בארץ ולעשות סקירה רפואית לפני העלייה.
זהר מור: התהליך הזה נבנה בהדרגה והוא פועל בהצלחה משנת 2007 וכולל בדיקת רופא או בגונדר או באדיס אבבה על ידי צוות מקצועי של רופא שמשולב עם אחיות כשלאחיות יש טופס תשאול והן משלימות את החיסונים ועושות בדיקות מתאימות לשחפת.
זהר מור: מעבר לכך מתבצע תהליך של צילום חזה שהפענוח שלו נעשה בישראל.
זהר מור: זה תהליך מאוד מאוד מורכב.
זהר מור: יעקב נקב מנצח על התהליך בצורה מאוד מאוד מוצלחת מזה עשרות שנים.
זהר מור: התהליך פועל בצורה די חלקה והוא מתחיל ברגע שאנחנו מקבלים את המועמדים מרשות ההגירה והאוכלוסין ואז אנחנו מעבירים אותם דרך התהליך של הסקירה שבדרך כלל אורך מספר ימים.
זהר מור: המטרה היא שיהיה אפשר לקלוט אותם בארץ בצורה מהירה, מקצועית וקלה.
זהר מור: אנחנו משתפים פעולה לאורך כל הדרך עם כל הרשויות, אם זאת הסוכנות היהודית, משרד הקליטה, רשות ההגירה והאוכלוסין וכל מי שבא אתנו במגע.
מיכל וונש: אתה אומר שמבחינת משרד הבריאות התהליך כולו אורך מספר ימים, כך שזה לא אמור להיות גורם מעכב.
זהר מור: הבנת נכון.
זהר מור: כל עוד התהליך הזה מתבצע באתיופיה.
זהר מור: התהליך אורך בערך 12 ימים ומה שלוקח את הזמן אלה בדיקות מסוימות לשחפת שעושים אותם בזרוע כדי לזהות נוכחות חיידק שחפת ונעשות שתי בדיקות כאלה וצריך פערי זמן מאוד מדויקים בין בדיקה אחת לשנייה.
זהר מור: אנחנו מקבלים את המועמדים לעלייה ועושים להם את הבדיקות.
זהר מור: מעולם אני לא זוכר שקרה שאנחנו היינו הגורם המעכב.
מיכל וונש: בישיבות קודמות יושב ראש הוועדה ביקש שכל מי עונה לקריטריונים, על מנת שזה לא יעכב, זה אומר שכל ה-1,228 עליהם אנחנו מדברים, יכולים להתחיל בתהליך הזה.
מיכל וונש: מבחינת
מיכל וונש: כם זה אפשרי?
זהר מור: כל מי שמועבר אלינו ממשרד הפנים או מרשות ההגירה והאוכלוסין, עובר את התהליך.
זהר מור: לנו אין מושג לגבי הסטטוס שלהם, רק לגבי מתי הם מועמדים לעלייה ולפי זה אנחנו מכוונים את המועדים של צילומי החזה ושל בדיקות השחפת.
זהר מור: בנושא הזה של ההחלטה לגבי מועד העלייה אנחנו גורם פסיבי.
זהר מור: אנחנו מכוונים את הבדיקות ברגע שאנחנו יודעים מה המועד.
מיכל וונש: נעלה בחזרה את שי כי אני רוצה לחדד את הנושא הזה.
זהר מור: רק רגע.
זהר מור: ברשותך, אני רוצה לציין שביום שישי הגיעו עולים ללא שהשלימו את התהליך של הסקירה הרפואית.
זהר מור: אני חושב שזה לרועץ.
זהר מור: אני חושב שזה מסכן את הבריאות שלהם ואת הבריאות של מי שבא אתם במגע.
זהר מור: אני מבקש שלחצים חברתיים, פוליטיים ואחרים לא ישבשו את התהליך משום שהשיבוש של התהליך של הקליטה הרפואית הוא בסופו של דבר לרועץ לבריאות שלהם ולבריאות של הסובבים אותם.
זהר מור: הקמנו את התהליך הזה ב-2007 על סמך ניסיון קודם של תחלואה בשחפת ובמחלות אחרות.
זהר מור: לכן אני שב ומבקש מהוועדה שתציין שבלי השלמת הסקירה הרפואית לא יעלו עולים לישראל.
מיכל וונש: זו פעם ראשונה שאנחנו שומעים על כך שעלו עולים לישראל ללא השלמת הבדיקה הרפואית.
מיכל וונש: הדבר שהעסיק אותנו בעיקר היה האם באיזושהי צורה זה מעכב את העלייה.
מיכל וונש: אני אשמח אם נעלה בחזרה את שי.
מיכל וונש: אני לא יודעת אם הוא הגורם המוסמך לענות על כך.
שי פלבר: אני אומר שבמקרה הזה של הטיסה הנוספת, מכיוון שהיה לנו יעד לעמוד בו ובעיקר כיוון שהעולים כבר קיבלו הודעה שהם עולים, לא רצינו להיות במצב בו העולים לא יוכלו לטוס לארץ.
שי פלבר: כן היו לנו שיחות מקדימות עם משרד הבריאות.
שי פלבר: זה לא שהם נחתו בלי ידיעה של אף אחד.
שי פלבר: ידעו שהם מגיעים.
שי פלבר: אנחנו הספקנו להשלים חלק מהתהליך באתיופיה, לא את כולו, זה נכון, וביחד עם משרד הבריאות ומשרד העלייה והקליטה נדאג לפחות לגבי קבוצה הזו להשלים את התהליך כמו שצריך, שיהיה מסודר ומאורגן לב צריך להבין שהיה כאן אלמנט של עולים שכבר ידעו שהם עולים ולא רצינו שיהיו במצב של אכזבה אחרי שהם מחכים.
מיכל וונש: השאלה מה צריך ללמוד מהדבר הזה כדי שלא נהיה שוב במצב הזה כאר או מעלים אותם ללא בדיקות או שהבדיקות מעכבות.
מיכל וונש: אני מנסה לאתר כאן את החסם.
שי פלבר: הבדיקות לא מעכבות.
שי פלבר: הבדיקות צריכות להתבצע והחיסון צריך להתבצע אבל צריך להבין שיש להם פרק זמן מינימלי, כמו שאמר כאן פרופסור זהר.
שי פלבר: אנחנו כן נרצה לדבר עם משרד הבריאות האם ניתן לבצע חלק מהתהליכים בארץ, יש לנו שיחה משלימה אתם, על מנת שנוכל להביא את העולים כמה שיותר מהר לפי הכללים, וזה ברור לכולנו.
מיכל וונש: אם הבנתי נכון, ואני רוצה לחדד ולראות שהבנתי נכון, בעצם אין מניעה להתחיל את התהליך מבחינת משרד הבריאות לגבי 1,228.
שי פלבר: יש מניעה.
שי פלבר: האחת, אנחנו לא מתחילים תהליך עד שהעולה לא קיבל את האישור הסופי ממשרד הפנים.
מיכל וונש: הבנו ממשרד הפנים שכבר יש את המספר הזה.
שלומית אבינח: משרד הפנים האתיופי.
שי פלבר: ברגע שהמועמד מקבל את האישור, הוא מופנה אלינו.
שי פלבר: אז אנחנו מתחילים אתו את התהליך הרפואי.
שי פלבר: יש גם כללים כמה מותר לחסן ביום, בדיקות השחפת וכולי.
שי פלבר: אי אפשר להתחיל עם 1,228 מכיוון שהם עדיין לא הועברו אלינו.
שי פלבר: ברגע שאדם הועבר אלינו באופן סופי, אז מתחיל התהליך.
שי פלבר: בחנו את זה בעבר.
שי פלבר: קרו מקרים שאמרו לבן אדם שיתחיל את התהליך הרפואי אבל בסוף הוא כנראה לא אושר לעלייה ואז נוצרת אכזבה.
שי פלבר: לכן רק אחרי שהוא מאושר סופית, הוא נכנס לתהליך הרפואי כמו שצריך.
מיכל וונש: אני חייבת לומר שאני לא מבינה את הפער הזה בביצוע 1,228 האלה.
מיכל וונש: אנחנו יודעים שהם כבר מאושרים.
שי פלבר: 1,228 עדיין לא הגיעו אלינו.
שי פלבר: מתוך 1,228 צריך להוריד את העולים שכבר אושרו, שכבר עלו לארץ.
שי פלבר: מתוך 1,228 שמשרד הפנים אכן אישר אותם, עדיין לא הגיעו אלינו באופן סופי.
שי פלבר: ברגע שהם מגיעים, הם בוודאי מתחילים את התהליך הרפואי.
מיכל וונש: מה זה באופן סופי?
מיכל וונש: למה הם לא מגיעים אליכם?
מיכל וונש: מה מונע את זה?
שי פלבר: אחרי שהם מתראיינים באתיופיה, הם עדיין עוברים תהליך אישור במשרד הפנים ואז הם מגיעים אלינו.
שי פלבר: יש כאן עניין של יומיים-שלושה אחרי הראיונות.
מיכל וונש: אם אלה יומיים-שלושה, זה לא שמעכב.
שי פלבר: בדיוק.
שי פלבר: זה לא עיכוב.
שי פלבר: זה תהליך עבודה.
מיכל וונש: אני מנסה לצפות את העתיד ושלא יקרה שוב מצב לפיו עולים בלי שהשלימו את התהליך.
שי פלבר: ברגע שיאושר מתווה מעבר ל-2,000 עולים, בוודאי זה ידרוש היערכות נרחבת וגדולה יותר, כמובן שכאשר יהיה אישור למתווה אנחנו ניפגש עם משרד הבריאות, נצטרך להיערך אחרת, נצטרך להכשיר יותר אחיות, יותר רופאים באתיופיה.
שי פלבר: למספר של ה-2,000 עולים, אני חושב שכרגע אנחנו יודעים לעמוד עם כוח האדם הנוכחי.
שי פלבר: אם המספרים יגיעו למספרים גבוהים יותר, זה כבר ידרוש היערכות אחרת.
יעקב נקב: אני חייב להתייחס לגבי המספר.
יעקב נקב: גם אם יש 1,200, לא ניתן באותו יום לקחת יותר.
יעקב נקב: תכננו בין 60 ל-80 אנשים ביום שמקבלים את החיסונים כי אלה שלוש זריקות ביום.
יעקב נקב: לאחר מכן יש את הקריאה והמנטו השני וזה אורך כפי שאמר פרופסור זהר כ-13-12 ימים לכל התהליך.
יעקב נקב: כלומר, לכל 80 אנשים, מהרגע שאנחנו מתחילים, אם מתחילים יום אחרי יום, זה לוקח מה שנקרא גרירה ויש ימים שיוצא שצריכים לקבל 200 או 300 אנשים במרפאה מה שטכנית בלתי אפשרי.
יעקב נקב: כלומר, זה לא שעכשיו יש לנו 400 אנשים ממתינים וכל ה-400 נכנסים באותו יום.
יעקב נקב: זה נעשה בהדרגתיות.
יעקב נקב: יש לנו שתי אחיות ורופא בגונדר ועוד שתי אחיות באדיס.
יעקב נקב: לא ניתן להכשיר אחיות מעכשיו לעכשיו בנושא הזה.
יעקב נקב: אלה אחיות מקומיות שהוכשרו על ידי רופאים ואחיות מישראל במשך חודש.
יעקב נקב: גם אם עכשיו נשלח אחיות ורופא לאתיופיה, זה לוקח חודש להכשיר אותם.
יעקב נקב: יש שם גם בעיות של מיקום כי אנחנו מחסנים בני אדם ויש תהליכים, חלילה אם צריך לטפל במישהו וכדומה.
יעקב נקב: לכן יש איזושהי מגבלה.
יעקב נקב: אנחנו תכננו בין 200 ל-250 אנשים שבהדרגתיות זה אורך עד שלושה שבועות, 21 ימים, לחסן אותם בצורה סבירה ובטוחה.
יעקב נקב: הסתייגנו לגבי ההגעה של העולים ביום שישי כי הם לא קיבלו שם כלום.
יעקב נקב: לא עשו להם בדיקות מנטו וחלקם הקטן קיבל את החיסונים.
יעקב נקב: אנחנו נשלים ונעשה הכול בארץ אבל זה בלתי ניתן לעשות בארץ במצב של הקורונה ובמצב של תעסוקת האחיות שלנו.
מיכל וונש: אז צריך שאתם תציגו לוועדה, כל הגורמים, את התוכנית, גם התוכנית הזאת.
מיכל וונש: אנחנו לא יודעים לתת את העצות איך לעשות את זה.
מיכל וונש: אנחנו רק יודעים שזה צריך להיעשות כדי שנעמוד ביעדים.
מיכל וונש: אנחנו שומעים שהקריטריונים אולי גם יורחבו, אז צריך ללמוד מהנושא הזה על מנת להבטיח את בריאות הציבור, את בריאות העולים, את בריאות הממתינים.
מיכל וונש: הנושא הזה של כוח אדם לא יכול להיות הסיבה שאנחנו לא מצליחים לעמוד ביעדים.
יעקב נקב: בסדר, אבל יש משמעות.
יעקב נקב: כדי להכשיר כוח אדם, אורך חודש ימים להכשיר אותו.
יעקב נקב: גם אם עכשיו נקבל את האישור ונעשה את כל מה שצריך, ייקח לנו זמן כדי להכשיר אותם.
יעקב נקב: זאת לא הכשרה מעכשיו לעכשיו.
שי פלבר: אני אבהיר את עצמי.
שי פלבר: אין כוונה לקחת מחר אחיות שלא הוכשרו.
שי פלבר: יעקב צודק.
שי פלבר: הכוונה היא שאם יאושר גל עלייה גדול יותר, אנחנו נצטרך לאתר אחיות מקומיות ולהכשיר אותן בצורה מסודרת כדי להרחיב.
מיכל וונש: אני חושבת שזה ברור לכולנו.
יעקב נקב: אין שום בעיה.
יעקב נקב: האחיות שלנו עשו את זה והעלינו גם 300, 500 ו-700 אנשים בחודש והכול עובד.
יעקב נקב: הפרויקט התחיל ב-2001 ואנחנו עושים אותו בצורה מאוד מסודרת ומאוד עניינית.
יעקב נקב: כל החלטה שתתקבל, אנחנו נעמוד בה.
מיכל וונש: אם כך, ברגע שיהיו החלטות נוספות, כמובן שגם את זה הוועדה תבקש להבין, איך מבחינת משרד הבריאות נערכים כדי שנוכל להבטיח שזה ייעשה כמו שצריך בהכשרת הצוותים ובדאגה גם לבריאות הציבור וגם לבריאות העולים.
זהר מור: משנת 2007 יש שתי מרפאות שמאוישות על ידי רופא ואחיות שנמצאים בקשר כל הזמן עם משרד הבריאות.
זהר מור: זאת אומרת, המרפאות מאוישות שם באופן רצוף כבר 14 שנים.
זהר מור: זה לא תהליך חדש והם כל הזמן נמצאים עם יעקב ואתי בקשר.
יעקב נקב: משנת 2001.
זהר מור: משרד הבריאות מגויס באופן מלא לנושא הזה, כולל אספקת ציוד רפואי, חיסונים ושיתופי פעולה וכל מה שצריך לעשות באתיופיה ובישראל.
מיכל וונש: אדרבה, אם כך יש לנו גם את הניסיון שידע להיערך בהתאם לתכונית המשתנה ככל שהיא תשתנה.
מיכל וונש: תודה רבה לכם.
מיכל וונש: אני מבקשת לתת את רשות הדיבור לדלית אטרקצ'י מהמשרד להשכלה גבוהה.
מיכל וונש: הנושא של האולפנים עלה בישיבות קודמות.
מיכל וונש: מי שהעלינו ארצה, הנושא של האולפנים, היערכות ללימודי עברית עבור העולים, האם יש מספיק מורים וההשלכות בתקופת הקורונה כאשר כמובן אפשר ללמוד ב-זום והשאלה האם זה נעשה באופן הזה.
מיכל וונש: היא לא נמצאת אתנו ובינתיים נתקדם ונאפשר למשרד החוץ, עמית.
עמית גיל בייז: אני כאן.
עמית גיל בייז: בוקר טוב לכולם.
עמית גיל בייז: משרד החוץ ממשיך לסייע להליכי העלייה.
עמית גיל בייז: כמו ששמעתם המשרד מסייע בהשגת המסמכים באמצעות השגריר והקונסולית.
עמית גיל בייז: המשרד יספק ומספק אשרות לכל הזכאים לעלייה.
עמית גיל בייז: צוות השגרירות תוגבר בהתאם.
עמית גיל בייז: השר הנחה אותנו לתת עדיפות לנושא ואנחנו עושים זאת.
מיכל וונש: האם מעת לעת יש בדיקה של משרד החוץ לגבי המצב הביטחוני המשתנה שם?
עמית גיל בייז: הנציגים שלנו יושבים במקום.
עמית גיל בייז: כן.
מיכל וונש: ומתייחסים ספציפית למקומות בהם נמצאים הממתינים וההשלכות של המצב המשתנה מבחינת יחסי החוץ ומבחינת מלחמת האזרחים שבכל זאת משפיעה?
מיכל וונש: אנחנו יודעים שיש השפעות שונות פנים אתיופי.
עמית גיל בייז: בהחלט.
עמית גיל בייז: השגריר שלנו נמצא בקשר הדוק ושוטף עם השלטונות, עם גורמי הביטחון של המדינה, אנחנו מודעים ועוקבים.
עמית גיל בייז: קצין הביטחון נמצא בקשר עם קצין הביטחון של הסוכנות.
עמית גיל בייז: כל הגורמים בשטח מכירים ועוקבים אחרי המצב.
מיכל וונש: נמצא אתנו גברה וורקו.
מיכל וונש: אני מבקשת שכל אחד יתמקד בקצרה.
מיכל וונש: במיוחד חשוב לי להעלות את הנושאים שעולים כאן
מיכל וונש: בדיון הזה לגבי מימוש ההחלטה ואתגרים כפי שאתם מכירים אותם שחשוב שהגורמים שנמצאים ב-זום גם יכירו אותם וכמובן שהוועדה תכיר.
גברה וורקו: בוקר טוב.
גברה וורקו: אני מברך על קיום הדיון.
גברה וורקו: הוועדה עוקבת אחר החלטת הממשלה ואני מקווה שגם הביצוע יהיה מהיר כפי שהוועדה עושה את תפקידה למרות שהיושב ראש הקבוע חלה, כנראה באופן זמני, ואני מאחל לו החלמה מהירה.
גברה וורקו: תמיד מפרידים בין משפחות וגם עכשיו עושים אותו הדבר והמצב הזה לא השתנה.
גברה וורקו: אני חושב שצריך לקבל החלטה אמיצה ולהעלות את כולם בלי לגרור רגליים.
גברה וורקו: כרגע גוררים רגליים ומשאירים משפחות קרועות.
גברה וורקו: חותכים בבשר החי.
גברה וורקו: חצי כאן וחצי שם.
גברה וורקו: הדבר הה לא יכול להימשך.
גברה וורקו: המשפחות שנמצאות כאן לא חיות את החיים הנורמליים שלהן והמשפחות שנמצאות שם לא חיות את החיים הנורמליים שלהן.
גברה וורקו: אנחנו משחקים כאן בפוליטיקה, הרבה פוליטיקה כאשר החלטות הממשלה לא מתבצעות כמו שצריך.
גברה וורקו: לראיה, בשנת 2018 עברה החלטה להעלות 1,000 ממתינים אבל עד עכשיו אנחנו גוררים את הדבר הזה ומתווכחים על 150 אם עלו או יעלו.
גברה וורקו: יש לנו מוסדות מאוד משוכללים וחזקים במדינת ישראל שיכולים לבצע החלטה.
גברה וורקו: הכול מתוקצב ולכן למה זה לא קורה?
מיכל וונש: הקריאה שלך בהחלט נשמעה.
מיכל וונש: אנחנו גם דיברנו על הדברים ואנחנו קוראים ומשתתפים בקריאה הזאת.
מיכל וונש: כפי שאמרתי, ההמלצה של ועדת העלייה והקליטה הייתה להעלות את כולם בדיוק כפי שאמרת ובכך לממש את המחויבות של ממשלת ישראל.
מיכל וונש: אנחנו היום רוצים להתמקד בביצוע של ההחלטה הקיימת ולדעת אם יש דברים נוספים שחשוב שהוועדה תדע עליהם ושהגורמים המבצעים השונים שנמצאים ב-זום ידעו.
גברה וורקו: משפט אחרון.
גברה וורקו: בעניין הזה אני רוצה לברך את משרד ראש הממשלה וגם את שרת הקליטה שעושה את התפקיד הזה בצורה הכי טובה ופועלת בשיתוף פעולה.
גברה וורקו: אני מכיר את דוקטור אברהם נגוסה על 30 שנים ויודע שהוא נאבק ועכשיו הוא במשרד ראש הממשלה עושה את זה על הצד הטוב ביותר.
גברה וורקו: מה שכרגע צריך לעשות זה שמשרד הפנים ייתן פתרון מענה גם למשפחות שנמצאות כאן ורוצות לדעת מה קורה עם יקיריהן.
גברה וורקו: אין מענה טלפוני ואין מענה אנושי.
גברה וורקו: יש מייל אליו אפשר לפנות אבל אף אחד לא עונה.
גברה וורקו: צריך להתייחס לאנשים כאנשים וייתנו מענה.
גברה וורקו: לא יכול להיות שלא נותנים כל מענה לא טלפוני, לא במייל ולא קבלת קהל.
גברה וורקו: הם לא עונים.
מיכל וונש: אנחנו כן ביקשנו ממשרד הפנים שיהיה מייל גם בשפה האמהרית.
מיכל וונש: משרד הפנים יכול לבצע אך ורק את החלטות הממשלה כפי שהן מתקבלות וכך הם עושה.
מיכל וונש: , נמצא כאן יואל ואם יש לו משהו לומר בנושא הזה והמענה שניתן, בבקשה.
שלומית אבינח: אני יכולה לענות.
שלומית אבינח: גבי, אתה השתתפת בכל הישיבות.
שלומית אבינח: יש מייל ייעודי ויואל הודיע בכל הישיבות שכל משפחה שקרוב המשפחה עולה, תקבל טלפון.
שלומית אבינח: כל הבקשות שיגיעו למייל, ייענו אחרי שייבדקו.
שלומית אבינח: צריך לדייק בדברים.
גברה וורקו: הבוקר התקשר אלי אבא שהבת שלו ברשימה ויש לו גם מספר רשימה שהוא קיבל ממשרד הפנים.
גברה וורקו: היום אמרו לו שהיא לא מופיעה ברשימה.
מיכל וונש: יואל, אם יש לך תשובה ספציפית לגבי המייל הייעודי שפתחתם.
מיכל וונש: אני יודע שביקשנו שיהיה מייל כזה, שאנשים ידעו לפנות אליו והם יקבלו מענה גם בשפה האמהרית.
יואל ליפובצקי: כנראה שכל מאמץ שנעשה, יהיו תלונות כי כל אחד רואה את זה מהזווית שלו וכל עוד לא כל בני המשפחה הגיעו, יבואו אלינו כל הזן בטענות.
יואל ליפובצקי: צר לי שתמיד זה המצב.
יואל ליפובצקי: אני דווקא רוצה להתייחס לנתונים שמסרתי בהתחלה.
יואל ליפובצקי: מתוך כמעט 4,000 בקשות, רק 273 עומדות בקריטריונים.
יואל ליפובצקי: הצוות שמטפל גם בבדיקות בארץ וגם בבדיקות בחוץ לארץ, זה הצוות שעומד לרשותנו.
יואל ליפובצקי: אין לנו אפשרות בסד זמנים כל כך קצר, כפי שהממשלה נתנה, להביא עוד עובדים או להכשיר עוד עובדים כי הכשרה אורכת הרבה יותר מחודשיים.
מיכל וונש: זה אומר שבעצם הבקשה של ועדת העלייה והקליטה לתת מענה ייעודי לא מצליחה להתבצע בכוח האדם הקיים?
יואל ליפובצקי: זה לא מה שסיכמנו.
יואל ליפובצקי: אנחנו סיכמנו שברגע שנסיים ליישם את החלטת הממשלה, אנחנו נענה לכל מי ששלח את הפניות.
הילה סעדיה: הם יצרו כתובת מייל כדי לסתום אנשים את הפיות.
יואל ליפובצקי: תני לי לנסות להסביר.
יואל ליפובצקי: אם 4,000 בקשות ומתוכן רק 273 עומדות בקריטריונים, זה אומר שכ-3,500 משפחות לא עומדות.
יואל ליפובצקי: אם אנחנו עכשיו ניתן ל-3,500 האלה תשובה היום כפי כולם רוצים - הכול עכשיו, בדיבורים כולם בסדר אבל מעשים זה הרבה יותר קשה מלדבר ולתת עצות – אם ניתן היום תשובות לכל אלפי המשפחות האלה, זה אומר שאני איישם את החלטת הממשלה בעוד חודשים רבים.
יואל ליפובצקי: אנחנו כרגע מתמקדים ביישום החלטת הממשלה.
יואל ליפובצקי: זה מה שהממשלה הנחתה אותנו, נעשה אותה וכפי שהבטחנו וסיכמנו את זה אתכם, אתך ועם היושב ראש, פתחנו מייל ונענה לכולם.
יואל ליפובצקי: תנו לנו קודם כל לעשות את העבודה שלנו ולהביא את בני המשפחות שעומדים בקריטריונים.
מיכל וונש: זו הבהרה חשובה מאוד.
הילה סעדיה: אם כן, למה בעצם נועד המייל?
יואל ליפובצקי: המייל נועד כדי שאנחנו נוכל לתת תשובות לאחר שניישם את ההחלטה.
יואל ליפובצקי: תבינו מה אלה הפניות.
יואל ליפובצקי: בפנייה שואלים האם בן המשפחה שלי עומד בקריטריונים ויגיע.
יואל ליפובצקי: זאת אומרת שבמקום לעבוד באופן שוויוני, לבדוק את הבקשות לפי הראשון שהגיש וללכת בסדר עולה, שזה מה שאנחנו חושבים הכי שוויוני והכי הוגן, בעצם נתחיל לעבוד רק לפי בקשות.
יואל ליפובצקי: מי שפונה, נבדוק קודם כל את הבקשה שלו ואלה שהגישו בקשות לפני כן, לא נתייחס אליהן.
מיכל וונש: ההבהרה הזאת חשובה מאוד.
יואל ליפובצקי: אנחנו מנסים לעבוד באופן מסודר וכפי שאמרתי, לכל אחד יש טענות.
יואל ליפובצקי: אנחנו מנסים להיות הכי שוויוניים.
מיכל וונש: אני חושבת שההבהרה הזאת מאוד חשובה כלפי כל מי שנמצא ב-זום כדי להבין שהמציאות היא כזאת שכדי לענות למי שצריך כרגע לטפל במשפחתו, לא ניתן לענות לכל אלפי הפונים.
מיכל וונש: צריך להבין שלפעמים אלה כמה פניות מאותה משפחה.
מיכל וונש: אני מבינה שהמייל הייעודי הזה לא ניתן סתם אלא הוא ניתן כדי שבסופו של דבר יינתן מענה אבל קודם כל מתעדפים את הטיפול בפניות של מי שאנחנו יודעים שצריך להעלות אותו קודם.
מיכל וונש: זו מציאות קשה.
מיכל וונש: אני כמובן מבינה אותה ואני כמובן גם מבנה את כאב המשפחות שמחפשות כל דרך שהיא לקבל תשובה אבל אכן רשות האוכלוסין וההגירה לא יכולה לעסוק בד בבד בשני הנושאים הללו.
מיכל וונש: זאת המגבלה שחשוב שכל מי שנמצא ב-זום יכיר אותה ויהיה מודע לה.
מיכל וונש: בינתיים עלתה דוקטור דלית אטרקצ'י מהמשרד להשכלה גבוהה.
מיכל וונש: העלינו קודם – וגם בדיונים קודמים – את הנושא של לימוד השפה העברית, האתגרים הנוספים אל מול אתגרי הקורונה.