GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן: אתה לא נפגע מהנוסח הזה שאני אומר, האוצר לא נפגע, אין שום בעיה, אני לא מבין למה אתם עומדים על הרגליים האחוריות פה, אין על מה לעמוד.
דוד ביטן: אם יהיה הסכם כולל, כמו שאתה אומר, אז הם יהיו בפנים, אם לא יהיה הסכם כולל הם לא יהיו בפנים, זה הכול.
אוהד אלקבץ: אני אסביר.
אוהד אלקבץ: זה לא עניין של הסכם כולל או לא הסכם כולל.
אוהד אלקבץ: בסוף לא ניתן לנתק את הסוגיה הזאת כי ברור שיש לה השפעות על ההסכם הכולל.
אוהד אלקבץ: הרי ברור שאם אנחנו מתחייבים בצורה כזאת או אחרת על כמות עובדים מסוימת - - -
דוד ביטן: איזה השפעות?
דוד ביטן: 20 עובדים זה השפעות?
דוד ביטן: אתם רציניים?
דוד ביטן: מה ההשפעה של 20 עובדים על מכלול של 550 עובדים?
דוד ביטן: ואני אמרתי, זה לא יפגע.
דוד ביטן: אז אתה לא מכיר את ההסדר שאנחנו הצענו.
אוהד אלקבץ: אני מכיר אותו.
דוד ביטן: זה לא פוגע במכלול של האנשים שצריכים לצאת מהנמל.
דוד ביטן: לא פוגע.
דוד ביטן: ההיפך, מוסיפים את העובדים האלה למסגרת המכלול.
דוד ביטן: זו התרומה של הוועד.
דוד ביטן: התרומה של ההנהלה היא כנ"ל, התרומה שלכם שהם יהיו בפנים במקרה כזה.
דוד ביטן: אנחנו נכין את הנייר הפעם והיועצת המשפטית שלנו תדבר גם איתכם, גם עם הוועד, גם עם ההסתדרות וגם עם הנמל ונכין נייר כזה לחתימה.
דוד ביטן: אני לא רואה בעיה, אתה לא נפגע, הנמל לא נפגע, הוועד לא נפגע, הדבר היחיד הוא שפותרים את הבעיה הזאת.
דוד ביטן: אני לא מאמין לכם, לא שאני לא מאמין לך באופן אישי, אני לא מאמין לארגון במובן הזה שבעוד שנה אם יהיה הסכם כולל ישכחו בכלל שהם היו קיימים, תתחלף הוועדה, היושב ראש לא יהיה, אנשים זזים, אז אני רוצה להבטיח את זה כבר עכשיו במסגרת ההסכם הכולל.
דוד ביטן: במסגרת.
דוד ביטן: אם יהיה הסכם אז על הכיפק, אם לא יהיה אז לא יהיה.
אוהד אלקבץ: קודם כל אנחנו מאוד מקווים שההסכם לא ייגמר בעוד שנה, אלא בעוד שבועות מספר, אפילו פחות, ככל שניתן.
אוהד אלקבץ: מה שאני מנסה לחדד ולהבהיר, לא ניתן לנתק סוגיה כזאת או אחרת בלסכם אותה.
אוהד אלקבץ: ההסכם הוא הסכם שחי ביחד, יש השפעות צולבות לכל הנושאים, בין היתר לסוגיה הזאת.
אוהד אלקבץ: היא אמנם נשמעת מצומצמת ואולי יש לה פתרונות, אבל ההסכם הוא לא הסכם אחד, הוא כולל מכלול של נושאים.
דוד ביטן: לא, אתה לא תכניס את העובדים האלה בני ערובה להסכם הכולל, רק אם יהיה ואז נראה.
אוהד אלקבץ: זה לא בני ערובה.
דוד ביטן: לא, לא, אף אחד מהם לא ישתמש בהם כבני ערובה.
דוד ביטן: לא יהיה דבר כזה בני ערובה.
דסטה גדי יברקן: הוא חוזר כאילו אחורה.
אוהד אלקבץ: זה ממש לא בני ערובה, להיפך, אנחנו רוצים לדאוג לכל העובדים.
דוד ביטן: טוב, אנחנו נכין את המסמך ואז נדבר.
אוהד אלקבץ: אנחנו דואגים לכל העובדים בנמל.
דוד ביטן: האוצר לא יעשה מה שהוא רוצה פה, אני מאוד מצטער.
דסטה גדי יברקן: אוהד, אני חושב שזה טריק של האוצר כל פעם לקראת חתימה להחליף מישהו שיבוא ויתחיל את הדיון כאילו מהתחלה, לא היה שום דבר.
דסטה גדי יברקן: תקרא את הפרוטוקול, תעשה חפיפה עם מי שהחלפת אותו לדיון הזה, אתה מתחיל לדבר כאילו אנחנו מדברים בדיון הראשון.
דסטה גדי יברקן: אתה כאילו בדיון הראשון.
דוד ביטן: לא, שהיא תכין לנו את הניירות.
דסטה גדי יברקן: אני מבקש, בנושא הזה, אם העובדים הללו, אני עוד לא מכיר אף עובד בנמל שהתקבל לנמל ונשיא המדינה ושר התחבורה עשו לו מסיבת עיתונאים.
דסטה גדי יברקן: האנשים האלה, אתם לא תשחקו בהם, אתם לא תיקחו אותם כבני ערובה, ולא באופן אישי, אם החבר'ה האלה, 31 אנשים, במקרה הזה 26 אנשים כי הוועדה מטפלת בעולים, אם הם לא היו לא היה לכם בן ערובה למשא ומתן הזה.
דסטה גדי יברקן: האנשים האלה לא יכולים להיות בני ערובה, אתם פשוט מפספסים את המטרה ואולי גם את שליחותכם.
דוד ביטן: לא, אתם לא נפגעים מזה, אני לא מבין מה אתם רוצים.
דוד ביטן: טוב, מספיק, יאללה, הישיבה נעולה.
דוד ביטן: תעשו את ההסכם הזה ואז נדבר.
דוד ביטן: מספיק, אני לא ארוץ אחריכם כל יומיים-שלושה.
דסטה גדי יברקן: בדיוק, נגמר הסיפור, זהו, מספיק, די.
דוד ביטן: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה, הנושא הוא היבטים תקציביים בתנאי שירותן של בנות שירות לאומי בודדות.
דוד ביטן: אני רוצה לברך את העוזרת הפרלמנטרית של חבר הכנסת אנדרי קוז'ינוב על זה שהיא התחתנה, מזל טוב, היא התחתנה עם בחור מהפריפריה שההורים שלו הם עולים חדשים, אז אנחנו בתחום הסמכויות שלנו.
יוסף טייב: מזל טוב.
דוד ביטן: הוועדה מקיימת דיון שלישי בנושא, הדיונים הקודמים ב-12.8.20, 14.9.20.
דוד ביטן: בדיונים הקודמים התמקדנו בשיפור תנאי השירות של בנות השירות הלאומי מבחינת תנאי המחיה והמגורים, שיפור הקשר בין בנות השירות הלאומי עם האגודות להתנדבות שבהן הן מתנדבות והן שיפור בתנאי השירות במקומות ההתנדבות עצמם.
דוד ביטן: דיברנו גם על הגדלת ההקצבה להן.
דוד ביטן: לא כתבת לי את זה, גברתי.
שלומית אבינח: כתבנו, תמשיך לקרוא.
דוד ביטן: כל השיפורים שהוחלט עליהם בישיבות הקודמות דורשים הגדלות תקציב.
דוד ביטן: בדיון שהתקיים ב-14.9.20 ולאחר שיחתי עם שר האוצר בנושא והחשיבות סוכם עם איציק דניאל, מאגף התקציבים במשרד האוצר, כי הרשות תקבל ממשרד האוצר תוספת תקציבית משמעותית שמתאימה לדרישות האלה בשנה זו כדי לבצע את כל תהליכי השיפור הנדרשים למען שיפור תנאי השירות של בנות השירות הלאומי.
דוד ביטן: למרות הזמן שחלף הכסף – לא, אני לא אומר את זה, גם לא כתבת את זה, אנחנו מדברים גם על שיפור מבחינת ההקצבה החודשית שלהן מול החיילים הבודדים הרגילים.
דוד ביטן: אנחנו נעלה את איציק דניאל ואחר כך אתה תגיב.
דוד ביטן: איציק דניאל, בבקשה.
דוד ביטן: שלום, איציק.
דוד ביטן: זו צריכה להיות ישיבה קצרה, כי כבר עשינו שיחות ודיונים.
איציק דניאל: יש לי דקה.
דוד ביטן: תדבר על עכשיו ותדבר על שנה הבאה.
איציק דניאל: אז, אדוני היושב ראש, קודם כל תודה רבה על הדיון, הנושא הזה גם חשוב לשר האוצר וכמו שבאמת אמרת היה שיח ביניכם בהקשר הזה.
איציק דניאל: אנחנו נדע לסייע השנה הזאת, בשנת 2020, לרשות השירות הלאומי האזרחי בתוספת תקציב חד פעמית כדי לתת מענה לנקודה הזאת שהעלית.
איציק דניאל: בשנה הבאה כשהממשלה תגבש את התקציב למהלך השנה הנושא הזה יועלה בפניה.
איציק דניאל: שר האוצר אמר שהוא שוקל בחיוב לאשר והוא גם יעלה את זה לממשלה מתוך הנחה שהיא תאשר ותקצה את המקורות התקציביים כדי שהנושא יוכנס לבסיס התקציב במהלך תקציב 2021.
איציק דניאל: כרגע מה שאנחנו יודעים לתת השנה זה איזה שהוא סיוע נקודתי וזה, כמו שסיכמנו, יינתן לרשות כבר בימים הקרובים.
דוד ביטן: מה הסכום שלו?
איציק דניאל: כשלושה מיליון שקלים.
דוד ביטן: קודם כל אני מודה לכם שקיבלתם את ההמלצות שלנו בעניין הזה.
דוד ביטן: כמו שאמרתי לשר, ואמרתי לך גם, כסף קטן ואתה פותר בעיה גדולה שמקבלת הד ציבורי ותמיכה ציבורית נרחבת.
דוד ביטן: אז כל הכבוד לכם שנעניתם לבקשה הזאת.
ראובן פינסקי: בוקר טוב, אדוני היושב ראש וחברים.
ראובן פינסקי: אולי ביום שמדברים על מה שיקרה בכנסת כיף לראות שהכנסת הצליחה לפעול.
ראובן פינסקי: בלי הסיוע של הכנסת היה לנו מאוד קשה להעביר את זה, שנים ניסינו להעביר תקציב לנושא של הבודדות.
ראובן פינסקי: עשינו עבודת מטה ארוכה מול הצבא, מול אגף התקציבים, לנסות להביא למצב של השוואת תנאים, שכל מה שהמדינה מקציבה לחיילים גם יקציבו לבנות שירות עם ההטבות הנדרשות.
ראובן פינסקי: העברנו את זה לאוצר, העלות התקציבית השנתית היא 3.5 מיליון שקל, האוצר מעביר שלושה מיליון, חצי בשלב הזה אנחנו נספוג.
ראובן פינסקי: אבל חשוב מאוד לומר את הדבר הבא, ברגע שאנחנו נאשר נוהל של בנות בודדות זה ירינו את החץ וזה לתמיד, ולכן נהיה חייבים להכניס את זה לבסיס התקציב.
דוד ביטן: אין בעיה, בסדר.
דוד ביטן: אתה אמרת שאתה מסכים לזה.
ראובן פינסקי: בוודאי שאני מסכים לזה, אני שמח על זה, וכל הכבוד לכם על העבודה הזאת.
דוד ביטן: מאה אחוז, תודה לכולם.
יוסף טייב: אדוני היושב ראש, אני רק רוצה לברך אותך.
דוד ביטן: זה לא אני, זה כל הוועדה, אני לא לוקח קרדיט לעצמי אף פעם.
יוסף טייב: לא, לא, אנחנו יודעים מי עומד בראשה ובאמת הובלת את הדבר הזה ועוד דברים נוספים.
יוסף טייב: אם אפשר לומר שאחת הוועדות שאני חושב שהיא מביאה הישגים אמיתיים, ודאי לעולים, אבל גם לסיפור הזה של בודדים, אני חושב שאילולא היית עומד בראש לא בטוח שהדברים האלה היו קורים.
יוסף טייב: אז באמת אנחנו מברכים אותך על כך, דוד.
דוד ביטן: אני נועל את הישיבה, תודה רבה.
דוד ביטן: אני פותח את הישיבה, הנושא הוא החלטת הטכניון שלא לאפשר הארכת זמן במבחנים לעולים חדשים לאחר שנת לימודים ראשונה, הצעה לדיון מהיר של חבר הכנסת יוסף טייב.
דוד ביטן: לדברי חבר הכנסת טייב פנו אליו 165 סטודנטים עולים חדשים שלומדים בטכניון.
דוד ביטן: קודם כל יפה מאוד שלומדים שם כל כך הרבה עולים חדשים.
יוסף טייב: זה כבר עלה, זה 187.
דוד ביטן: לטענת הסטודנטים האלה החל משנת הלימודים הנוכחית, תשפ"א, שינה הטכניון את אופן הענקת הזכות לקבל במבחנים הארכת זמן בגלל היותם עולים חדשים והוא מאפשר לקבל הארכת זמן לקבוצת סטודנטים זו רק בשנת הלימודים הראשונה.
דוד ביטן: עד לשנת הלימודים הנוכחית תוספת זו ניתנה על בסיס הגשת בקשה אישית שניתנה למשך כל שנות הלימודים במוסד ולא הוגבלה לשנת הלימודים הראשונה.
דוד ביטן: לדברי חבר הכנסת טייב המדיניות נכונה רק לטכניון.
דוד ביטן: זאת אומרת בכל המוסדות להשכלה גבוהה נותנים הארכת זמן והטכניון שינה את הזמן?
דוד ביטן: למה, בגלל שהמבחנים שם הם במתמטיקה אז צריך להיות יותר מהיר?
טלי פלוסקוב: הם החליטו שאפשר כבר כמו כולם.
דוד ביטן: רוצים לעשות הכול יותר מהר.
דוד ביטן: פיזיקה, מתמטיקה?
טלי פלוסקוב: זו טעות ענקית.
דוד ביטן: בעידן הקורונה הלחץ הכלכלי והבריאותי, המתח והדאגה לבני משפחתם בחו"ל שבו נמצאים הסטודנטים העולים מצופה מהמוסדות האקדמאים להקל ולא להחמיר בתנאי הלימוד במוסדות הלימוד.
דוד ביטן: אני לא חושב שלקורונה יש בזה תפקיד, זה עניין שלא קשור לקורונה.
דוד ביטן: עולה חדש שלא מכיר את השפה טוב ולא בעניין עד הסוף מגיעה לו זכות מסוימת שלא פוגעת ב - - -
יוסף טייב: אגב, זו לא הקלה, זו התאמה.
יוסף טייב: צריך לחדד את זה.
דוד ביטן: הבקשה מהטכניון היא לחזור למדיניות שהונהגה בשנות הלימודים הקודמות במוסד.
דוד ביטן: לפי נתוני מינהל הסטודנטים במשרד הקליטה לשנת תש"פ הגישו 5,596 בקשות תמיכה, זה לא רק בטכניון.
דוד ביטן: לקראת הדיון הנוכחי פנינו בשאלות לכל האוניברסיטאות בארץ על מנת לברר מה מספר הסטודנטים העולים החדשים הלומדים בכל מוסד, מה המדיניות לקבלת ההקלות עבור הסטודנטים העולים החדשים, כיצד מקבלים ומה משך תקופת הזכאות להטבות.
דוד ביטן: הטכניון לא השיב גם לשאלות האלה.
דוד ביטן: מנתוני האוניברסיטאות, יש לכם את זה, אני לא אקרא את הכול, יש לנו את אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת בן גוריון, אוניברסיטת תל אביב, העברית ואוניברסיטת בר אילן.
דוד ביטן: מה קורה עם המכללות?
שלומית אבינח: הדיון לא על המכללות.
דוד ביטן: אבל שם נותנים להם את הארכת הזמן הזאת?
יוסף טייב: לא בדקנו, האמת.
דוד ביטן: כי היום יש גם מכללות, אין רק אוניברסיטאות.
דוד ביטן: טוב, חבר הכנסת טייב, בבקשה.
יוסף טייב: בוקר טוב, אדוני היושב ראש.
יוסף טייב: תודה שהסכמת לזרז את הדיון, אני יודע שהשבוע - - -
שלומית אבינח: אנחנו חייבים, זה דיון מהיר.
דוד ביטן: אנחנו בשבוע הבא נגמור את כל מה שאפשר, אם צריך נעבוד עד שמונה בערב.
יוסף טייב: לכן אני באמת מברך אותך על כך, באמת תודה רבה.
יוסף טייב: קיבלתי עשרות פניות וזה חצה קו שבסופו של דבר אמרתי לעוזרים שלי שאי אפשר להשאיר את זה ולנסות לטפל בזה פרטני וחייבים להעלות את זה לדיון בוועדה ולראות בצורה רוחבית אחת ולתמיד איך אנחנו מסיימים את הסצנה הזאת.
יוסף טייב: קודם כל, כמו שאמרתי באמצע דבריך, לא מדובר בהקלה, זו לא הקלה לעולים, אנחנו בסך הכול נותנים התאמה כדי שהעולה יוכל להגיע לאותה רמה של - - -
טלי פלוסקוב: זה נקרא הנגשה, חד משמעית הנגשה.
יוסף טייב: הנגשה, כדי שהעולה יוכל לענות בפרק זמן סביר ולכן הוחלט להוסיף הארכת זמן של 25%, שאגב היא לא מגיעה באופן אוטומטי, זאת אומרת כל סטודנט עולה אמור להגיש בקשה.
דוד ביטן: ואז הם בודקים את הבקשה פרטנית?
יוסף טייב: כן, ואז בודקים אם הוא עומד בקריטריונים או לא.
יוסף טייב: משום מה הטכניון החליט שהשנה לעולים לא תהיה אפשרות להגיש אחרי השנה הראשונה שהם לומדים בטכניון.
יוסף טייב: אם עוד היה איזה שהוא היגיון מאחורי זה הייתי אומר נו, ניחא, אבל אני אסביר לך איך זה עובד ואתה תבין שגם אין היגיון מאחורי זה.
יוסף טייב: יכול להיות שבן אדם עלה לארץ לפני עשר שנים, כרגע הוא בשנה הראשונה שלו בטכניון, הוא יקבל את ההארכה, עולה שעלה לפני שנתיים, כבר למד בשנתו הראשונה בטכניון ועכשיו הוא נמצא בשנה השנייה, זאת אומרת הוא רק שנתיים בארץ, הוא לא יקבל את ההארכה, אבל אותו עולה שנמצא כבר עשר שנים, או תשע שנים או חמש שנים, הוא כן יקבל את ההארכה.
יוסף טייב: זאת אומרת אין שום היגיון מאחורי הדבר הזה ולכן הייתי שמח לראות קודם כל למה ההחלטה הזאת ומעבר לכך שאנחנו רואים שבשאר האוניברסיטאות – ואני באמת מצפה הטכניון לא יגיד לי: אנחנו מורמים מכולם ולכן אנחנו מקשים את ה - - -
טלי פלוסקוב: אוי ואבוי להם.
יוסף טייב: אנחנו לא מדברים פה על סטודנטים שנמצאים על רף האם הוא עובר את הציון עובר או לא, אני מקבל פניות של סטודנטים שקיבלו ממוצע של 87 והם מעידים וחלקם נמצאים כאן בזום, הם יעידו שלולא ההארכה הזאת הם לא היו מגיעים לציון הזה, היו מגיעים ל-75 ואולי 80.
דוד ביטן: אני רוצה להדגיש שהוועדה באופן כללי לא מתכוונת, אין פה כוונה להיכנס לשיקולים של מוסד להשכלה גבוהה איך הוא מלמד ואיך הוא עושה את הדברים, אבל מכיוון שמדובר פה בבעיה רוחבית שכל האוניברסיטאות מאפשרות את זה, אז כנראה שהסיבה לאפשר את הדבר הזה היא נכונה.
דוד ביטן: אם כל המוסדות היו מבטלים את זה, ניחא, אז באמת אנחנו לא היינו יכולים להתערב בזה.
דוד ביטן: כיוון שרק הם החליטו על זה, בניגוד למדיניות הכוללת של האוניברסיטאות בישראל, אז יש מקום להתערבות שלנו.
דוד ביטן: זה לא התערבות אקדמית, אנחנו לא מתערבים בנושאים האקדמיים, שזה באמת לא הדבר שמותר לנו להתערב, אלא מתערבים במדיניות כוללת שדווקא הטכניון החליט להחריג את עצמו ממנה.
דוד ביטן: אם צריך לערב את - - -
טלי פלוסקוב: מל"ג, המועצה להשכלה גבוהה.
דוד ביטן: אנחנו נערב אותם, אין שום בעיה, כי זה לא הגיוני, אלא אם כן ייתנו נימוק, נימוק שישכנע אותנו, למה בטכניון הדבר אפשרי.
טלי פלוסקוב: אני אגיד רק משפט אחד, ואני שמחה שהנציגים של הטכניון שומעים אותנו.
טלי פלוסקוב: אני במדינת ישראל 30 שנה כבר ומה לעשות, אם אני אקח טקסט אחד ואתה, דוד, תיקח טקסט, לי ייקח יותר זמן לקרוא אותו ולהבין.
טלי פלוסקוב: 30 שנה.
טלי פלוסקוב: אז מה אפשר להגיד על האנשים האלה?
טלי פלוסקוב: לכן אני לא מבינה איך היו יכולים לקבל החלטה כזאת ואני שמחה מאוד שאתה התערבת ואני חושבת שהגישה היא נכונה.
דוד ביטן: אמרתי שהסיבה של ההתערבות זה רק זה, אנחנו לא מתכוונים להתערב בשיקולים האקדמיים של אוניברסיטה כזו או אחרת.
דוד ביטן: אין לנו שום כוונה.
אנדרי קוז'ינוב: כן, רק מניסיון אישי.
אנדרי קוז'ינוב: אני למדתי באוניברסיטה העברית בתחילת שנות ה-2000, שני תארים, התחלתי ללמוד שנה וחצי אחרי העלייה.
אנדרי קוז'ינוב: זה לא רק העניין של תוספת הזמן כדי להבין טקסטים או מה שלא יהיה, זה גם ברמה הפסיכולוגית, כשאתה מבין שאתה לא באותה רמה עם כל השאר מבחינה שפתית או מבחינת ההבנה הכללית, אז גם אם מדובר בתרגילים בפיזיקה או במתמטיקה, עדיין גם להבין את השורות של המשוואות וכאלה, צריך פסיכולוגית יותר זמן כי הלחץ על העולים שנמצאים בתחילת הלימודים בשנים הראשונות הוא גדול.
דוד ביטן: לא, גם הכתיבה של המבחן היא בעברית, זה לא בשפה אחרת.
טלי פלוסקוב: בטח, אנחנו לא מבקשים לעשות אותו בשפה אחרת, בעברית.
אנדרי קוז'ינוב: אני אגיד מניסיון אישי.
אנדרי קוז'ינוב: אני אמנם למדתי במדעי החברה, אבל בשנים הראשונות את רוב המבחנים כתבתי באנגלית כי לא יכולתי במסגרת הזמן, גם במסגרת הארכת הזמן, לעבוד בעברית, פיזית.
דוד ביטן: מה ההגדרה של עולה חדש מבחינתם?
אנדרי קוז'ינוב: שבע שנים.
יוסף טייב: חמש.
דוד ביטן: לכל האוניברסיטאות?
טלי פלוסקוב: כל אחד, כל קבוצת אנשים - - -
דוד ביטן: אולי זאת הבעיה, אני לא יודע.
יוסף טייב: בין חמש לשבע.
אנדרי קוז'ינוב: לא כולל שירות צבאי.
דוד ביטן: בכל האוניברסיטאות יש הגדרה אחידה לעולה חדש?
יוסף טייב: אבל, אדוני, צריך להבין שעד היום זה היה.
יוסף טייב: זאת אומרת גם לפי חמש שנים, נלך לחומרה, זה היה, עד סוף הלמידה, עד שלוש שנים של למידה הם היו מקבלים את הארכת הזמן.
שלומית אבינח: אין אחידות בין האוניברסיטאות.
אנדרי קוז'ינוב: פה, לפי המסמך הזה זה שבע שנים.
טלי פלוסקוב: לא, במקרה הזה הטכניון, זה היה אצלם, פתאום הם קיבלו החלטה לבטל את זה, מה עמד מאחורי ההחלטה?
דוד ביטן: לא יודע, לפעמים מקבלים החלטות שגויות.
דוד ביטן: קורה.
טלי פלוסקוב: נכון, אז אני רוצה להבין מה עמד מאחורי ההחלטה.
דוד ביטן: אני מאמין שמוסד להשכלה גבוהה כמו הטכניון, עם הרמה הבינלאומית שיש לו, זה קשה מאוד ללמוד שם, שגם יידע להודות בטעות, לא יקרה להם שום דבר לפרופסורים שם אם יגידו טעינו, סליחה, חוזרים חזרה.
יוסף טייב: לא, גם צריך להגיד שהעולים שמתקבלים לשם, מבחני יע"ל והפסיכומטרי ברמה גבוהה מאוד.
יוסף טייב: אנחנו לא מדברים פה על להוריד את הרמה של הטכניון, זו לא הכוונה.
יוסף טייב: צריך גם לחדד - - -
אנדרי קוז'ינוב: במאמר מוסגר, עוד משפט, דוד.
אנדרי קוז'ינוב: זה רק מדגים עד כמה יש שוני בהגדרה של העולה בין כלל המשרדים ובין כלל ה –
טלי פלוסקוב: בלגן אחד גדול.
דוד ביטן: זה ידוע, הגדרת עולה חדש בכל הצעת חוק היא הגדרה שונה.
דוד ביטן: ואתה יודע מה?
דוד ביטן: זה גם נכון, אי אפשר לתת הגדרה אחידה.
טלי פלוסקוב: אבל לא לכל אוניברסיטה בנפרד.
דוד ביטן: לא, אמרתי, פה באמת צריך לקבל החלטה כוללנית.
אנדרי קוז'ינוב: יש גם הבדלים בין המשרדים בהצעות חוק.
דוד ביטן: מה זה עולה, כמה שנים הוא צריך להיות כדי לקבל את ההטבה, אני מאמין שיש דבר כזה, יש בנוהל, לא יכול להיות אחרת כי אחרת גם אני עולה חדש, אני עליתי ממרוקו ב-1965.
יוסף טייב: כולנו עולים חדשים, מה זאת אומרת?
דוד ביטן: אני מקבל הטבה של זמן?
טלי פלוסקוב: אתה למדת פה, אתה שירת פה, אני הגעתי כבר אחרי הכול אז יש הבדל מאוד גדול.
טלי פלוסקוב: אני מקנא באלה שלמדו פה.
דוד ביטן: בואו נעלה רגע סטודנט אחד לפני שאני מעלה את האוניברסיטה.
שלומית אבינח: חיה זאוי.
דוד ביטן: תסבירי לי למה את צריכה את ההטבה הזאת ולמה זה מפריע לך וכמה שנים את בארץ גם.
שלומית אבינח: אנחנו נחזור אלייך ובינתיים נדבר עם גוידו.
בנימין גוידו: שלום, אני רק אציג את עצמי במילה.
בנימין גוידו: הייתי נשיא במרכז פיליפס עד לאחרונה, 1,500 עובדים, מרביתם בוגרי טכניון, כיהנתי בנשיאות איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה, חבר בוועדת ההנהלה של ארגון ההייטק הישראלי ובהיותי עולה חדש לפני 40 שנה, אז למדתי בטכניון הנדסת חשמל, אני מקבל פניות רבות של סטודנטים שמבקשים את התערבותי.
בנימין גוידו: במיוחד כי לאחרונה גם קיבלתי פרס מפעל חיים מארגון הבוגרים של הטכניון שמעמיד אותי על איזה שהיא במה שאנשים מצפים שאני אעזור להם.
בנימין גוידו: כשהתקבלה הפנייה בכלל הופתעתי כי הרי בכל מוסד חינוכי, וזה כבר דובר, יש התאמות לטובת העולים החדשים.
בנימין גוידו: ההסבר ששמעתי וקראתי שמופיע ליד כל אחד שפנה ברשימת ה-180 סטודנטים הוא שהם נדרשים לעיתים קרובות לקרוא פעמיים את השאלה כדי להבין בכלל מה מהותה.
בנימין גוידו: אם יש מילה שהם לא מבינים הם צריכים שהמרצה יגיע, זה לוקח להם עוד זמן, ואז בתהליך קבלת ההחלטה מה עונים הם נדרשים קודם לחשוב בשפת אם ואז לתרגם לעברית וגם הכתיבה בעברית, וכבר הוזכר פה, היא מקשה מאוד.
בנימין גוידו: מה שאני הופתעתי, כי פשוט אפשר למצוא את התקנונים של האוניברסיטאות השונות באינטרנט, לראות שבאוניברסיטה העברית, שבוודאי לא פוגמת במצוינות האקדמית שלה, מדובר על שבע שנים של לימודים בעברית, כל עוד אותן שבע שנים של לימודים בעברית לא הושלמו מגיעה להם הארכה.
בנימין גוידו: אוניברסיטת תל אביב, גם עם פקולטה להנדסה מוכרת ומכובדת, נותנת חמש שנים להגדרה של עולה חדש כדי לקבל התאמות.
בנימין גוידו: הטכניון הוא היחיד השונה כאשר הוא מוכן להתנות את ההתאמה במשך שנת הלימודים הראשונה.
בנימין גוידו: דובר בשיחות האחרונות שבעצם הטכניון שינה, הטכניון לא שינה את התקנון מאז 2011, אבל בשנה האחרונה בהחלט יש שינוי במתן הקלות במסגרת ועדות ערער.
בנימין גוידו: בעצם כל סטודנט שפנה השנה קיבל תשובה שלילית בעוד שסטודנטים בשנים קודמות קיבלו ביד נדיבה.
בנימין גוידו: אין שום שקיפות שאני קיבלתי לגבי המספרים של אנשים שקיבלו הקלות בשנים קודמות, אבל אני בטוח שאם היינו מסתכלים היינו רואים שיש כרגע שינוי והמספרים צריכים לדבר, אסור ללכת רק על דעות.
בנימין גוידו: אני רוצה לציין עוד דבר נוסף כי כולנו מדברים על עקרונות וכמובן ראוי על עקרונות כי מדינת ישראל די פתוחה לעלייה יהודית ואנחנו לא צריכים לשכוח מה זו מגילת העצמאות, בטכניון יש 9,300, נמצא פה פרופ' עודד רבינוביץ' שיוכל לתקן אותי, בלימודי הסמכה יש מעל 9,000 סטודנטים, אנחנו כרגע מדברים על 200, מתמטיקה פשוטה אומרת שאנחנו מדברים על 2%, זאת אומרת שאין פה סחיפה שמא לפתע יהיו 90% מהסטודנטים עם התאמות ו-10% ישראלים.
בנימין גוידו: העולים מהווים 2% וחבל שאנחנו לא יכולים לשמוע את הסטודנטים.
בנימין גוידו: מה שהייתי עוד רוצה להגיד, שלהתפשר על רמה אקדמית זה ממש לא קשור כי במיוחד כאשר סף הקבלה בטכניון הוא גבוה מאוד ואנשים כבר השלימו את השנה הראשונה בממוצע תקין בוודאי שאם נאריך את ההטבות לשנים נוספות לא תהיה כרגע בעיה של פגיעה ברמה האקדמית.
בנימין גוידו: אני חושב שדיברתי מספיק ואני רוצה לתת את הבמה כמובן לאחרים.
אנדרי קוז'ינוב: עוד שאלה לטכניון, למה צריך לפנות באופן אקטיבי כדי לבקש את ההארכה ולא שזה יינתן פלאט?
דוד ביטן: כי זה ככה בכל האוניברסיטאות.
אנדרי קוז'ינוב: לא, זו שאלה.
שלומית אבינח: בואו נחזור לסטודנטיות.
דוד ביטן: ליזה בואזוז, בבקשה.
ליזה בואזוז: אני עליתי מצרפת לפני חמש שנים.
ליזה בואזוז: אני עשיתי תוכנית 'מסע' בשנה הראשונה שלי בעלייה ואז עשיתי שירות לאומי ואז התקבלתי לטכניון ואני עכשיו בשנה רביעית בטכניון.
דוד ביטן: מה את לומדת?
ליזה בואזוז: אני לומדת ביוטכנולוגיה ומזון.
דוד ביטן: זה כבר נושא שקשור אליי, אני רואה.
דוד ביטן: בסדר, בבקשה, תסבירי לי למה את צריכה את הארכת הזמן הזאת ולמה אחת שלומדת שנה רביעית צריכה את זה.
ליזה בואזוז: קודם כל אני רוצה לתת קצת רקע עליי, אני קיבלתי 725 בפסיכומטרי, קיבלתי 132 במבחן יע"ל ואני על סף הצטיינות בטכניון.
ליזה בואזוז: אני חושבת שאני סטודנטית מאוד טובה ולא יכולתי להיות כזאת טובה אם לא הייתי עם הארכת זמן.
ליזה בואזוז: זה לא שזה מקל עליי, זה לא מקל עליי, זה פשוט מבחינה טכנית לוקח יותר זמן במבחן, לא להבין, זה לא נכון שלוקח יותר זמן להבין, סליחה, כן לוקח יותר זמן להבין, בסך הכול אנחנו מבינים באותה מידה כמו הישראלים, אם לא היינו מבינים כמו הישראלים לא היינו מתקבלים לטכניון, אני חושבת.
ליזה בואזוז: אנחנו כן מבינים כמו ישראלים, פשוט מבחינה טכנית המוח שלנו לוקח לו יותר זמן לספוג את הנתונים ולהבין אותם בגלל זה אנחנו צריכים את הארכת הזמן.
ליזה בואזוז: אפילו אני, שאני בשנה רביעית, אני גם צריכה את הארכת הזמן הזאת.
ליזה בואזוז: הלימודים בטכניון לא הולכים ונהיים יותר קלים, אני בשנה רביעית ועדיין אני צריכה את זה כי זה לא קשור לכמה זמן עברתי בטכניון, זה קשור לזה שזה לא שפת אם שלי.
ליזה בואזוז: נגיד יש הרבה מרצים שמאפשרים לנו לעבור מבחנים באנגלית, זה מאוד יפה שמאפשרים לנו את זה, אבל גם אנגלית זו לא שפת אם שלנו.
ליזה בואזוז: אני מדברת יותר טוב עברית מאשר אנגלית, אז זה לא מקל עליי לעשות מבחן באנגלית.
ליזה בואזוז: אני רוצה לעשות את המבחן בעברית, בגלל זה באתי לטכניון, בגלל זה באתי לישראל, באתי לישראל כדי לעשות את הלימודים שלי פה, כדי לעשות את הלימודים שלי בטכניון, כדי להצטיין בטכניון, והיה לי עד עכשיו את האפשרות להצטיין בטכניון ועכשיו אני מרגישה שמורידים לי את האפשרות הזאת, מורידים לי את השוויון שהיה לי עד עכשיו ביחס לסטודנט ישראלי שנולד בארץ.
ליזה בואזוז: אני חושבת שיש לי רמה בעברית מספיק גבוהה כדי ללמוד בטכניון, אבל זה לא קשור, הכול לוקח יותר זמן.
ליזה בואזוז: תרגילי בית לוקחים יותר זמן ואני משקיעה יותר זמן בתרגילי הבית ועד עכשיו הייתה לי האפשרות להשקיע יותר זמן במבחנים ועכשיו אין לי את זה.
שלומית אבינח: זה מהשנה הזאת הפסיקו לך את תוספת הזמן?
ליזה בואזוז: כן.
שלומית אבינח: בשלוש השנים קודמות קיבלת?
דוד ביטן: ואת חושבת שאם לא יהיה לך לא תסתדרי?
ליזה בואזוז: אני פחות אסתדר.
ליזה בואזוז: אני לא אגיד שאני לא אסתדר, אבל פשוט אני לא אסיים את המבחנים, זה בדוק.
ליזה בואזוז: כשאני יוצאת ממבחן ואני שומעת ישראלים שאומרים: לא סיימתי את המבחן, נשאר לי 20% מהמבחן לסיים.
ליזה בואזוז: אני יוצאת עם הארכת זמן, היה לי 20, 30 דקות יותר מהם וגם לי נשאר 20% מהמבחן לסיים, כי אני באותו מצב כמוהם.
ליזה בואזוז: עם הארכת זמן אני באותו מצב כמוהם.
ליזה בואזוז: עכשיו בלי הארכת זמן אני לא אעשה חצי מהמבחן.
דוד ביטן: נעבור הלאה, פרופ' עודד רבינוביץ', משנה בכיר לנשיא הטכניון.
דוד ביטן: שלום לך.
עודד רבינוביץ': קודם כל בוקר טוב לכולם, שמי עודד רבינוביץ', משנה בכיר לנשיא הטכניון, נמצאים איתי כאן גם פרופ' אילת פישמן דיקנית הסטודנטים ופרופ' חוסאם חאיק, דיקן לימודי הסמכה, ומר אמיר הרפז, מנהל לימודי הסמכה בטכניון.
עודד רבינוביץ': אז קודם כל בוקר טוב ותודה על ההזמנה, אני אגיד כמה מילים, אני רוצה גם לדייק כמה מהאמירות ששמעתי כאן קודם.
עודד רבינוביץ': ראשית, הטכניון פותח את שעריו בפני כולם, בפני כל אדם, בפני כל אחד, בפני כל השבטים של החברה הישראלית והיום בפני כל אזרחי העולם, גם בקמפוסים בחיפה, גם בקמפוס המשותף שלנו ושל קורנל בניו יורק וגם בסין.
עודד רבינוביץ': נקודה שנייה שאני רוצה לגעת בה לפני שאצלול לפרטים ולדייק את מה שאמר היושב ראש, אנחנו עוסקים כאן בנקודה שהיא בליבה של העשייה האקדמית וזו הדרך שבה מוסד אקדמי מנהל את הבחינות ובוחן את התלמידים, זה בדיוק מסוג הדברים שצריך להשאיר גם באופן רציונלי, גם על פי חוק המל"ג, צריך להשאיר לחופש האקדמי של המוסדות.
עודד רבינוביץ': זה בדיוק המקום שבו אנחנו צריכים לשמוע ולהשאיר את זה לחופש האקדמי של המוסדות ואנחנו נראה דוגמאות לזה גם בהמשך.
דוד ביטן: אני רוצה להגיד לך שאין לזה עניין לחופש אקדמי.
דוד ביטן: אנחנו לא רואים בזה חופש אקדמי מכיוון - - -
עודד רבינוביץ': אני חושב שדבריי לא יהיו שלמים אם לא אגיד את האמירה הזאת.
עודד רבינוביץ': אנחנו ערים לחלוטין למורכבות שבתהליך של קליטה של עולה חדש לארץ, הדבר לא זר לנו והדבר לא נסתר מעינינו, אנחנו גם ערים לחשיבות של שפה כחלק מרכזי בכל מישורי החיים, גם האישיים, אבל גם המקצועיים והאקדמיים ומתוך כך שהטכניון ער למיוחדות של עולים חדשים, ואני רוצה לדייק את מה שנאמר קודם, ההגדרה שלנו של עולה חדש הוא מי שתעודת הבגרות שלו אינה ישראלית ושנבחן בבחינה הפסיכומטרית בשפה שאינה עברית.
עודד רבינוביץ': אין לנו שום ממד של זמן.
עודד רבינוביץ': אם היושב ראש דיבר קודם על עולה שעלה לפני עשר שנים, מבחינתנו אם תעודת הבגרות שלו אינה ישראלית והבחינה הפסיכומטרית שלו היא בשפה שאינה עברית הוא עולה חדש.
עודד רבינוביץ': זו ההגדרה שלנו והיא הגדרה בלתי תלויה בזמן.
עודד רבינוביץ': מתוך הראייה הזאת הטכניון עושה והטכניון נותן והטכניון קבע כללים ברורים כדי לתת תשומת לב לאוכלוסייה הזאת.
עודד רבינוביץ': הדבר הראשון זה מתבטא במוכנות, אנחנו דורשים שהתלמידים יגיעו ברמת מוכנות גבוהה וזה מתבטא בציון במבחן יע"ל של 113 ומעלה.
עודד רבינוביץ': זה לא עניין של מה בכך.
עודד רבינוביץ': הסטודנטים שנמצאים כאן, אם עשו את מבחן יע"ל, יוכלו להגיד.
עודד רבינוביץ': כלומר הדבר הראשון שאנחנו מבקשים זה מוכנות.
עודד רבינוביץ': הדבר השני, הטכניון קבע קורס בעברית שניתן לתלמידים שתעודת הבגרות שלהם אינה ישראלית על חשבון תוכנית הלימודים.
עודד רבינוביץ': מי שמכיר את העשייה במוסדות אקדמיים, בפרט בטכניון, על כל נקודת זכות בתוכנית הלימודים יש המון המון המון קופצים והמון מריבות.
עודד רבינוביץ': כאן אנחנו קבענו כלל של שלוש נקודות זכות אקדמיות, עם ציון שאינו מאוני שמוקדשות לקורס בעברית לאותה אוכלוסייה מיוחדת.
עודד רבינוביץ': הדבר השלישי שהטכניון נותן זה תוספת זמן של 30 דקות בכל הבחינות ובכל הבחנים, ארוכים וקצרים ואחד, בשנה הראשונה ללימודים, ללא קשר לשנת העלייה.