GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס קושניר: פה אין ספק יחיד, אז איך אתם פועלים במסגרת הזאת, אני לא מצליח להבין.
אלכס קושניר: איך אתם פועלים במסגרת של ספק יחיד כאשר אני יודע ויש כאן בזום אנשים שיודעים לתת את אותו שירות?
ברכה הרץ: מי שבוחר את האלטרנטיבות זה צה"ל.
ברכה הרץ: מי שמיישם זה משרד הביטחון.
אלכס קושניר: אבל אתם גוף מיישם.
ברכה הרץ: אני אתן לך לדוגמה את מלונות הקורונה.
אלכס קושניר: עזבי אותו ממלונות הקורונה.
ברכה הרץ: זה דומה.
אלכס קושניר: אני שואל אותך שאלה: את, כגוף מבצע, את לא עשית בדיקה האם באמת מדובר בספק יחיד?
ברכה הרץ: אני, כגוף מבצע, מבצעת מה שנדרש ממני.
ברכה הרץ: אם מבקשים ממני לעשות התקשרות עם התנועה הקיבוצית, אני עושה התקשרות עם התנועה הקיבוצית.
אלכס קושניר: הבנתי, בסדר.
אלכס קושניר: אני רוצה לשמוע את צה"ל.
אלכס קושניר: אין פה מישהו מאכ"א?
שלומית אבינח: סגן אלוף קרן וייס.
אלכס קושניר: קרן, בוקר טוב.
אלכס קושניר: מה שלומך?
אלכס קושניר: אתם בעצם הגוף המזמין, אני מבין נכון?
קרן וייס: אנחנו הגוף הדורש.
אלכס קושניר: אשמח לשמוע, נתחיל מהקריטריונים, כשאתם דורשים התקשרות מסוג זה, איזה סוג של קריטריונים אתם מציבים לספק השירות?
קרן וייס: צה"ל מייצר מספר פתרונות לחיילים בודדים ובתוך כך גם מייצר דרישות אל מול מנה"ר – מינהל הרכש – שבסופו של דבר בקצה מאפשרים את ההתקשרויות האלה.
קרן וייס: מצד אחד, אנחנו רוצים לאפשר לחייל לעשות מה שהוא רוצה ולכן נותנים את שכר הדירה ואני שמה את זה רגע בצד כי אמנם מרבית החיילים שוכרים דירה, אבל הדיון מתמקד במקום אחר.
קרן וייס: רצינו לייצר שני מענים: אחד זה הקיבוצים שכבר מימים ימימה קורה כאיזשהו פתרון שמאפשר קהילתיות ומאפשר משפחות מאמצות בחלק מהמקרים, אם החיילים רוצים ומבקשים את זה.
קרן וייס: זה נותן מענה שלם.
קרן וייס: לכן כשביקשנו, אז דיברנו על קיבוצים.
קרן וייס: אני מניחה שמינהל הרכש תרגם את הקשה הזאת לאיך הוא מייצר את הדרישה ולכן הלך לתנועה הקיבוצית כספק שמאגם את כלל הקיבוצים במדינת ישראל ומאפשר את המענה שצה"ל ביקש.
קרן וייס: לגבי הדירות.
קרן וייס: אמרנו שאנחנו רוצים לאפשר לחיילים דירה בלי לשלם שום דבר, שיש להם מענה קומפלט מקצה לקצה, שהם לא יצטרכו לשלם שקל על-מנת לחיות.
קרן וייס: אפיינו דירה, אפיינו מה צריך להיות בדירה, אילו מתקנים: צריך להיות בה מכונת כביזה ומייבש ואינטרנט ומצעים וכלי מטבח וכלי חשמל, חומרי ניקוי שמסופקים.
קרן וייס: הכול, מהפרט הכי קטן, ועד הכי גדול, כולל רכז שיסתכל ויפקח עין על החיילים האלה ויראה שכל מה שהם צריכים, באמת ממומש והם מקבלים אותו.
קרן וייס: זוהי הדרישה שהועברה וככה נוצרו דירות אל"ח כבר שנים אחורה.
קרן וייס: זה איזשהו חוזה שאנחנו מתחזקים אותו.
קרן וייס: צריך להגיד שכל פעם שמחדשים את ההתקשרויות, אנחנו גם יודעים להגיד מה אנחנו רוצים להוסיף.
קרן וייס: כשטכנולוגיית וי-פי נכנסה, ידענו לסמן את זה כמשהו שחייב שיסופק.
קרן וייס: בשיח בין הגופים זה גם קרה.
קרן וייס: לגבי בתי חייל, גם פה צה"ל ביקש שיהיה בית לחיילים.
קרן וייס: בית שילין גם חיילי פרט אבל גם חיילים שילונו מטעמי מרחק, כלומר, חיילים שגרים מעל 100 ק"מ ממקום השירות שלהם אבל הם רוצים לשרת במקום הזה ואין מקומות לינה באותו בסיס, היינו צריכים בתי חייל בפיזור ארצי, יש 9 כאלה מקרית שמונה ועד אילת, כדי שיאפשרו את הקרבה למקום השירות וככה נוכל לייצר הזדמנות שווה לכולם לשרת בכל התפקידים והיחידות שהם רוצים.
קרן וייס: אלה הצרכים שצה"ל הציף ועל זה קיבלו את המענה דרך המכרזים הללו.
קרן וייס: כל המקומות האחרים שקיימים, דוגמת בית בנג'י, בית שילוני, כל מיני איים של בתים, בעיקר מהשנים האחרונות, שיצרו אשכולות של בתים והזמינו לתוכם חיילים בודדים לדור בהם.
קרן וייס: הם עושים עם החיילים האלה חוזה שכר דירה.
קרן וייס: במרבית המקומות הם עושים את זה גם בגובה שכר הדירה המשולם מצה"ל, ולכן החייל מקבל ממני את שכר הדירה, 1,300 שקלים בחודש, ומשלם למשכיר.
קרן וייס: ככה אנחנו מייצרים רשת של פתרונות.
אלכס קושניר: יש לי כמה שאלות.
אלכס קושניר: אני אשאל את כל השאלות ואז יהיה לך יותר קל לענות.
אלכס קושניר: השאלה הראשונה, האם מתישהו לאורך השנים, במיוחד לאורך השנים האחרונות, בחנתם לשנות את הדרישה ולקבוע שאותו ספק, ולא משנה מי זה הספק, צריך לאפשר כדרישת סף חייל אחד בחדר מתוך הבנה שלחייל אין שום מקום בעולם עם פרטיות: בבסיס אין לו פרטיות, כמי שאמרתי בהתחלה וגם בבית אין לו פרטיות כי הוא לא לבד בחדר.
אלכס קושניר: האם בחנתם את זה והאם קידמתם את זה?
אלכס קושניר: זו שאלה ראשונה.
אלכס קושניר: שאלה שנייה, דיברת על חוזים מול אל"ח, התנועה הקיבוצית וגרעין צבר.
אלכס קושניר: האם יש פקיעה לחוזים האלה ומתי לצה"ל יש את האפשרות לדרוש לקבוע תנאים אחרים.
אלכס קושניר: השאלה השלישית היא לא שאלה אלא יותר קריאה והבעת תקווה.
אלכס קושניר: אתם הרי יודעים שקיימים פתרונות אחרים שמסוגלים לייצר בשטח פתרון של חדר לחייל באותו סכום.
אלכס קושניר: אני שואל למה לזה לא מדליק לכם נורה אדומה ואתם לא דורשים מאותם ספקים שאתם מכירים בהם ויודעים להעביר להם את הכסף ישירות, את אותו תנאי?
קרן וייס: לגבי חייל בחדר, זה משהו שכל הזמן נבחן על-ידנו.
קרן וייס: זה אליה וקוץ בה, הסיפור הזה שאנחנו נותנים דירה לחייל, כי בתוך הדירה גרים עוד חיילים ואנחנו רוצים שכולם יחיו שם בכבוד.
קרן וייס: זו לא דירת שותפים רגילה שהם משלמים שכר דירה, מתקבצים כמה חיילים ומנהלים חיים עצמאיים.
קרן וייס: מכיוון שיש פה עדיין את המטריה הצה"לית, אנחנו דורשים מהם כל מיני תנאים של התנהגות בתוך הבית כדי שכולם יצליחו לחיות שם בשלום ותהיה להם את הנוחות או את האווירה המתאימה לחיות בבית הזה.
קרן וייס: לכן יש כניסת אורחים בשעות מסוימות.
קרן וייס: באמצע הלילה, לדוגמה, לא יגיעו כל מיני אנשים לישון בבית.
קרן וייס: שלכולם תהיה אווירה מכבדת.
קרן וייס: בתוך כך, אנחנו כל הזמן שואלים את עצמנו בדיוק את השאלה ששאלת:
קרן וייס: האם נכון שיהיה אחד בחדר או שיהיו 2 בחדר.
קרן וייס: לאחרונה עשינו מהלך משמעותי מאוד, יצרנו דירות בית חם גם ללוחמים, שם ישנים חייל בחדר.
קרן וייס: כלומר, בדירה יש 3 חיילים, לעומת הדירות הרגילות שיש בהן 6 חיילים.
קרן וייס: אנחנו רוצים להאמין שאת המודל הזה נשכפל לכל הדירות ונצליח להביא לידי כך שחייל אחד ילון בחדר.
קרן וייס: אבל המשמעות היא משמעות תקציבית.
קרן וייס: וצריך להבין, אנחנו לא יכולים להיות מנותקים מהשמיכה התקציבית.
קרן וייס: אם עכשיו יש לי 140 דירות, אז על מנת לשכן חייל אחד בחדר, אני אצטרך 280 דירות על אותה כמות חיילים.
קרן וייס: לכן נוצר המצב של שני חיילים בחדר.
קרן וייס: זה מאפשר לכמה שיותר חיילים ליהנות מזה.
קרן וייס: זו המשימה שלנו, אנחנו בונים את התמהיל של הדירות מחיילים שמשרתים ביחידות פתוחות וסגורות ביחד ובכך מאפשרים מצב של הפחתת עומס על הבית כי החיילים יוצאים ונכנסים ולא כל לילה כולם ישנים בבית.
קרן וייס: זה מאפשר את הריווח הזה שאתה מדבר עליו.
קרן וייס: זה נמצא במרכז העניינים שלנו ובמערכת השיקולים שלנו.
קרן וייס: באשר לשאלות הנוספות, מדי שנה אנחנו מנהלים שיח, דרך מנה"ר, עם כלל הספקים ומשדרגים ומעדכנים את כל הדרישות שלנו.
קרן וייס: שם אנחנו גם יודעים להגיד מה מתאים ומה לא מתאים.
קרן וייס: עם הקיבוצים היה לנו הרבה מאוד שיח על המתקנים שניתנים בתוך הדירות.
קרן וייס: פעם היו נותנים בדירות האלה מיטות סוכנות, מזרונים פחות הולמים.
קרן וייס: גם צריך להגיד, יש שונות בין הקיבוצים.
קרן וייס: חלק מהקיבוצים נותנים מתקנים טובים מאוד כי הם קיבוצים שהם קצת יותר עשירים, ויש קיבוצים אחרים שפחות.
קרן וייס: גם בזה עשינו אסדרה ויצרנו סטנדרט אחיד מול הקיבוצים ואמרנו שאנחנו לא נהיה מוכנים לשאת סטנדרט שהוא פחות מזה.
קרן וייס: זה נעשה ברמה שאנחנו מביאים אותם לבירורים ושואלים שאלות קשות מאוד.
קרן וייס: על כן אנחנו עושים ביקורות קבועות מדי שנה, בהפתעה, בקיבוצים ובדירות כדי לוודא שכל מה שאנחנו דרשנו אכן מתקיים.
קרן וייס: כל האירוע הזה יושב תחת משא ומתן תקציבי כי כל דרישה שאתה מעלה לשדרוג או לשינוי, יש לה איזשהו תג מחיר אבל אנחנו לא מוכנים להתפשר על זה.
אלכס קושניר: יש לך דירה שמנוהלת על-ידי אל"ח שאת משלמת להם 1,243 שקלים עבור חייל, והם לא מסוגלים לקיים בכסף הזה חייל בחדר.
אלכס קושניר: לעומת זאת, יש מקום אחר שאת משלמת לחייל, שמשלם את אותו כסף, שם הם כן מקיימים.
אלכס קושניר: השאלה היא אם השאלה היא תקציבית או פשוט שאלה של סדר עדיפויות בהתנהלות בתוך הגוף שאת עובדת איתו.
קרן וייס: אני לא חושבת שהתשובה היא אחת מהאפשרויות שהצגת.
קרן וייס: אם אנחנו נתחיל לייצר – ברכה תוכל לחזק את דבריי או לפחות לשפוך עליהם יותר אור מהמונחים המקצועיים שאני פחות בקיאה בהם – אם אנחנו נתחיל לנהל כל-כך הרבה התקשרויות מול - - -
אלכס קושניר: קרן, לא הבנת אותי נכון.
אלכס קושניר: אמרת שהבעיה היא בעיה תקציבית.
אלכס קושניר: אני נותן לך פה הוכחה מהשטח שבאותו כסף אפשר לעשות חדר לחייל.
אלכס קושניר: אז הבעיה היא כנראה לא תקציבית אלא עניין של דרישה שלכם אל מול הגוף שאת עובדת איתו.
אלכס קושניר: אם תגידי מחר לאל"ח או לתנועה הקיבוצית: חבר'ה, הדרישה שלי כצה"ל היא חייל בחדר ואני ממשיכה לשלם לחייל הזה את אותו כסף.
אלכס קושניר: אני מצפה מהם לעמוד בזה.
אלכס קושניר: כי אני יודע שזה אפשרי כי יש גופים אחרים שעושים את זה.
אלכס קושניר: אז למה את שמה את זה כבעיה תקציבית?
קרן וייס: אני לא בטוחה שזה אפשרי.
קרן וייס: פה עיקר השיח - - - ב-1,000 שצה"ל משלם לאל"ח אפשר לייצר דירת שלושה חיילים בשלושה חדרים ומתקנים טובים.
אלכס קושניר: אני יודע את זה.
קרן וייס: בעצם, בהתקשרות או בשיח התקציבי הם אומרים שלא.
אלכס קושניר: אני אומר לך שזה קורה במקומות אחרים.
אלכס קושניר: בואי נעלה את אל"ח ונשאל למה לא.
אלכס קושניר: בוקר טוב, בועז.
אלכס קושניר: אני מבקש שתסביר לי מה הפער התקציבי שאתה רואה כדי להגיע למצב שאתה מספק חדר לחייל.
בועז בוסאני: מה שהצגת כעובדה, אני לא בטוח שהיא נכונה.
בועז בוסאני: הצגת שיש דירות שב-1,300 שקל מקבלים חייל בחדר.
בועז בוסאני: בוא נבדוק איפה הדירות האלה: בעפולה?
בועז בוסאני: גם אני יכול לעשות את אותו דבר; בבאר שבע?
בועז בוסאני: על הקשקש, אבל גם אני יכול לעשות אותו דבר.
בועז בוסאני: לקחת דירות בפריפריה, בשדרות, בירוחם, בדימונה - - -
אלכס קושניר: רעננה, למשל.
אלכס קושניר: רעננה בפריפריה, אדוני?
בועז בוסאני: ברעננה, אני לא מאמין שיש כזה דבר.
בועז בוסאני: אני מוכן לשים את האינטגריטי המקצועי שלי, אני לא מאמין.
אלכס קושניר: את הבית של בנג'י אתה מכיר ברעננה?
בועז בוסאני: מכיר מצוין.
בועז בוסאני: הם נשענים גם על תרומות.
בועז בוסאני: אני מכיר מצוין, אנחנו אפילו חברים.
אלכס קושניר: עוד מעט נגיע לתרומות.
בועז בוסאני: הם מקבלים 1,315 שקלים מאכ"א, כמו כל חייל אחר, ושוכרים שם חדר בלבד שהוא מסודר ויפה ואני מעריך מאוד.
בועז בוסאני: הם מקבלים שם גם שירותים נחמדים ותמיכה טובה.
אלכס קושניר: תגיד לי, נתניה היא גם פריפריה?
בועז בוסאני: נתניה היא לא פריפריה ואני לא מאמין שיש כזה דבר בנתניה אלא אם לקחו בשכונות או בדירות שהן ברמה לא טובה לטעמי.
אלכס קושניר: בועז, רמת גן היא גם פריפריה?
בועז בוסאני: רמת גן לא פריפריה.
בועז בוסאני: אני שוב אומר: איפה ברמת גן?
בועז בוסאני: באיזה מקומות ברמת גן?
בועז בוסאני: איך הדירה נראית?
בועז בוסאני: יש או אין מעלית?
בועז בוסאני: יש או אין מזגנים?
אלכס קושניר: תאמין לי שיש הכול.
בועז בוסאני: אני מזמין את כל מי שנמצא כאן בקבוצה הנפלאה הזאת לבוא ולבקר בדירות שלנו ולראות את ההבדל בין מקום למקום.
אלכס קושניר: אתה לא רוצה שנעשה את זה.
בועז בוסאני: אני אשמח מאוד אם תבוא.
אלכס קושניר: בועז, כמה כסף אתה צריך, כמה תוספת אתה צריך כדי שתוכל להגיע למצב בו יש חדר לכל חייל?
בועז בוסאני: זה פשוט מאוד.
בועז בוסאני: עשינו עבודה כזאת עם אכ"א בעבר.
בועז בוסאני: בעבר הלא רחוק עשינו עבודה די דומה.
בועז בוסאני: זה כמעט כפול מהמחיר שהיום נותנים לנו לדירה ל-6 חיילים.
בועז בוסאני: היום אנחנו נתמכים בתרומות בשביל לנסות לפתוח דירה כזאת ללוחמים.
בועז בוסאני: יש לנו 24 דירות ללוחמים של חייל בחדר, זה מתוך 140 הדירות הקיימות.
אלכס קושניר: באילו מקומות?
בועז בוסאני: לפני הכול, אנחנו רואים את הביקוש.
בועז בוסאני: בכל שבוע יש לנו 120 חיילים שממתינים כדי להיכנס לדירות.
בועז בוסאני: זה אומר המון.
אלכס קושניר: זה אומר שאולי אין להם פתרונות אחרים.
בועז בוסאני: כל חייל יכול לשכור לעצמו דירה.
בועז בוסאני: אצלי הוא בא עם תרמיל על הגב, נכנס ומקבל הכול, תמיכה 24/7.
אלכס קושניר: בועז, בוא נעשה מתמטיקה פשוטה: אתה מקבל 1,250 שקל בערך על כל חייל, נכון?
אלכס קושניר: אם אני מכפיל 1,200 שקל ב-4, אני מקבל 5,000 שקלים, נכון?
אלכס קושניר: בעיר כמו בת ים, ראשון, אשדוד, אתה לא יכול לשכור דירת 4 חדרי שינה, כלומר 5 חדרים - - -
בועז בוסאני: תיכנס עכשיו ליד-2 און ליין - - -
ברכה הרץ: רגע.
ברכה הרץ: תן לי בבקשה לענות על זה.
ברכה הרץ: הסבירו לכם קודם.
ברכה הרץ: כאשר אני באופן פרטי משכירה דירה, המחיר של דירה, לדעתך, הוא 5,000.
ברכה הרץ: אבל אני גם משלמת לחוד - - -
שלומית אבינח: אי-אפשר ככה.
אלכס קושניר: אשמח לשמוע, בועז.
בועז בוסאני: ברכה התחילה לענות.
אלכס קושניר: אני רוצה שאתה תענה.
אלכס קושניר: שאלתי אותך.
בועז בוסאני: אמרתי שאתה יכול להיכנס עכשיו ליד-2 ותמצא דירה מתחת ל-4,700-4,600.
בועז בוסאני: רק דירה סבירה עם מזגן, משופצת ולא קרמיקה משנות ה-30, אני אשמח לקחת אותה.
בועז בוסאני: לא תמצא.
אלכס קושניר: אתה רוצה שאני - - -
בועז בוסאני: אני עוסק בזה כל יום, האמן לי.
אלכס קושניר: אתה רוצה שאהפוך להיות התיווך?
בועז בוסאני: אבל אתה שואל אותי שאלה, אני עונה לך: בוא נמצא דירה כזאת.
בועז בוסאני: אין דירות כאלה.
אלכס קושניר: כמה עולה דירת 4 חדרים?
אלכס קושניר: כמה עולה דירת 5 חדרים באשדוד להשכרה, אדוני?
אלכס קושניר: אתה עוסק בזה יום-יום, בוא תגיד לי.
בועז בוסאני: אני שוכר באשדוד דירות של 4 חדרים בסביבות ה-4,600-4,200.
בועז בוסאני: הדירה הזולה שלי עולה 4,200 בגלל שאנחנו איתם הרבה זמן.
אלכס קושניר: אני הולך איתך.
אלכס קושניר: 4,200 זה ל-3 חיילים, נכון?
אלכס קושניר: זה אומר שאתה מקבל 4,500 שקל, אז זה 3 חיילים, נכון?
אלכס קושניר: אז למה אתה מכניס שם 6 חיילים, אני לא מבין.
בועז בוסאני: ארנונה, מים, חשמל.
אלכס קושניר: אני הולך אותך.
אלכס קושניר: 1,500 שקל כפול 6, כמה זה?
אלכס קושניר: זה 9,000 שקל, אם אני לא טועה.
בועז בוסאני: נתתי לך את כל הנתונים.
בועז בוסאני: הנתונים אצלך.
בועז בוסאני: אני חושב שזה פשוט מאוד.
אלכס קושניר: אני אומר לך, בועז.
אלכס קושניר: אני מכפיל 6 חיילים כפול 1,500 שקל – אני מגיע ל-9,000 שקל.
אלכס קושניר: אתה שוכר דירה ב-4,200.
בועז בוסאני: אני אעשה סדר.
בועז בוסאני: אני מקבל 1,243 שקלים כפול 6 חיילים – זה קצת יותר מ-7,000 שקלים.
בועז בוסאני: יש לנו מנהל אזור שמחזיק קרוב ל-20 דירות, הוא עם רכב, הוא מבקר כמעט פעמיים-שלוש בשבוע בדירות, מטפל בחיילים 24/7 – הוא צריך לקבל שכר, דלק, רכב.
בועז בוסאני: כשמישהו שוכח מפתח ואין לו איך להיכנס לדירה ב-01:00 בלילה, אז הוא יוצא מהבית שלו, מהמיטה החמה כדי לפתוח לו את הדלת כדי להיכנס לדירה.
בועז בוסאני: כשמישהו שובר ידיים ולא יכול להתקלח, אז הוא עוזר לו גם לעשות את הדברים האלה.
בועז בוסאני: אנחנו משלמים ועד בית כמובן.
בועז בוסאני: עובדה היא שחקרו אותנו לא מעט וגילו שאנחנו חיים בחוסר.
בועז בוסאני: אתם מוזמנים לבוא, לבדוק מה שאתם רוצים.
בועז בוסאני: הכול פתוח.
אלכס קושניר: בועז, אני מסתכל על הדוחות הכספיים שלכם שהגשתם לשנת 2019 ואני רואה שאתם בעודף תקציבי של כמעט 6 מיליון שקלים.
אלכס קושניר: אז לא נראה לי שאתם חיים בחוסר.
בועז בוסאני: אני ממש לא יודע מי הגיש את זה.
בועז בוסאני: אני לא הגשתי דבר כזה.
אלכס קושניר: של רשם העמותות.
אלכס קושניר: דוח של רשם העמותות.
אלכס קושניר: אם כבר נגעת בזה, אז אני אמשיך - - -
בועז בוסאני: אתה מדבר על כלל האגודה.
אלכס קושניר: תן לי לדבר, תקשיב: המחזור השנתי של אל"ח הוא 519 מיליון שקלים.
אלכס קושניר: מתוכם 400 מיליון שקלים זה כסף שאתם מקבלים מהמדינה ורק 100 מיליון שקלים באים מתרומות.
אלכס קושניר: אני רוצה לשאול אתכם: הפכתם להיות קבלן משנה של המדינה או שבכל זאת אתם עמותה שאוספת תרומות ומנסה לסייע לחיילים?
אלכס קושניר: לפי דעתי, הפכתם להיות קבלן משנה של המדינה.
אלכס קושניר: עכשיו אני פונה למשרד הביטחון ואני אומר לכם: תבדקו את זה כי אין שום כסף, שום שקל למצ'ים שלכם.
אלכס קושניר: ואם אני כבר ממשיך ומדבר על אל"ח, אז אני פותח גם את דוח נשואי משרה בכירים ואני רואה שיש לכם שני מנכ"לים.
אלכס קושניר: בוא תסביר לי למה יש לכם שני מנכ"לים שכל אחד מרוויח מעל לחצי מיליון שקל בשנה.
אלכס קושניר: למה אל"ח צריכה שני מנכ"לים, יש לך הסבר לזה?
בועז בוסאני: רגע, סליחה.
בועז בוסאני: אני לא אכנס לזה כי אני לא מכיר כל-כך את הסיבות לזה.
בועז בוסאני: אני מנהל חברה קטנה שנקראת "בית חם", שמטפלת בדירות בלבד.
בועז בוסאני: אני לא מכיר את הנתונים שאתה מדבר עליהם.
אלכס קושניר: מה התקציב שלך, אדוני?
בועז בוסאני: אני יודע להגיד ששני מנכ"לים זה שני גופים שונים: אחד של קרן לב"י ואחד מנכ"ל אל"ח שהוא מנכ"ל של האגודה למען החייל.
אלכס קושניר: וכולם מקבלים כסף מהמדינה.
בועז בוסאני: ברשותך, אני לא יכול להיכנס לזה ולא יכול לתת לך את התשובות.
אלכס קושניר: אתה מנהל חברה שנקראת "בית חם", נכון?
בועז בוסאני: נכון.
אלכס קושניר: מה התקציב של החברה?
בועז בוסאני: משהו באזור ה-11 מיליון נכון להיום.
אלכס קושניר: 11 מיליון.
אלכס קושניר: מבחינת ההכנסות שלך, חוץ מהכסף שאתה מקבל ממשרד הביטחון, יש עוד כסף נוסף שנכנס?
בועז בוסאני: מדי פעם אנחנו נתמכים –אין לי ברירה אם לא – אני אסיים במינוס – בסביבות ה-300 אלף שקל מתרומות.
אלכס קושניר: I rest my case.
אלכס קושניר: לפרוטוקול: המצב הוא שהאגודה למען החייל הקימה פה חברת בת שבעצם היא מתנהלת רק מהכנסות שהיא מקבלת מצה"ל ומדי פעם, כשלחברת הבת הזאת יש בעיה, אז אל"ח אולי קצת מזרימה כסף פנימה.
אלכס קושניר: בועז, הטענות הן לא אליך.
אלכס קושניר: הטענות הן לאל"ח שבעצם הפך להיות קבלן משנה של המדינה, שבכלל לא מסייע בתרומות, לפחות בפעילות הזאת.
אלכס קושניר: אני חושב שזו נורה אדומה לכם, מינהל הרכש וצה"ל, כדי שתבדקו את הסוגיה הזאת.
אלכס קושניר: אני חושב שהאגודה למען החייל, המטרה שלה בהקמתה הייתה לא להיות קבלן משנה של המדינה לביצוע כל מיני פרויקטים, אלא להיות באמת גוף שיודע לקבל ולקבץ תרומות וגם עם התקציב של המדינה לעשות דברים טובים לחיילים.
אלכס קושניר: היום זה לא קורה.
אלכס קושניר: אם מתוך 500 מיליון שקלים יש כ-400 מיליון שקלים שהם כסף של המדינה, אני חושב שזה אומר דרשני ואני חושב שהגיע הזמן שצה"ל יתחיל לעשות פה מכרזים ויתחיל לעשות פה בדיקות, אחרת אתם פועלים, לפי דעתי, בניגוד לחוק.
אלכס קושניר: אני חושב שאתם צריכים לבדוק את זה.
אלכס קושניר: עכשיו אני מבקש להעלות את התנועה הקיבוצית.
שלומית אבינח: יעל אייזנר.
אלכס קושניר: יעל, מה שלומך?
אלכס קושניר: אני רואה שאתם מקופחים בכסף.
אלכס קושניר: אבל אני רוצה לשאול אותך שאלה אחרת.
אלכס קושניר: הכסף שמגיע אליכם, כמה בסוף מגיע לקיבוץ?
אלכס קושניר: כמה נשאר ב-overheads?
יעל אייזנר: 1,035 שקלים מגיעים לקיבוץ.
יעל אייזנר: בעבר היו שתי שורות: הייתה המשכורת של צביקה לוי, זכרו לברכה, שניהל את הפרויקט.
יעל אייזנר: הייתה חשבונית נפרדת למשכורת שלו וחשבונית נפרדת של כסף שעבר לקיבוץ.
יעל אייזנר: כשאני נכנסתי, משרד הביטחון ביקש מטעמיו לצרף את זה לשורה אחת שכוללת את התשלום לקיבוצים פלוס הנהלה, הנהלת חשבונות והמשכורת שלי והעבירו את זה לשורה אחת.
יעל אייזנר: לכן הסכום עלה ל-1,100 שקלים.
יעל אייזנר: מתוך זה 1,035 עובר לקיבוצים.
יעל אייזנר: למעשה מקבלים 1,104.
יעל אייזנר: 42 ₪ כי הייתה איזו הצמדת מדד קטנה.
יעל אייזנר: אנחנו מעבירים לקיבוצים 1,035 שקלים.
יעל אייזנר: זה לא מספיק.
יעל אייזנר: גם הנדל"ן אצלנו יקר מאוד: רעננה זה כמו רמת הכובש, ויש ברמת הכובש חיילים.
יעל אייזנר: רעננה או הרצליה זה כמו ניר אליהו – נדל"ן מאוד יקר, ובכל זאת הקיבוצים, גם במרכז, בוחרים לתת בית חם לחיילים.
יעל אייזנר: אם במעלה החמישה, שלכל הדעות זה קיבוץ מרכזי, יש לי 11 חיילים, אז אתם מבינים שגם אצלנו נדל"ן עולה ובכל זאת הערכים שלנו גורמים לנו להמשיך ולבחור למעלה מ-30 שנה בתוכנית של אימוץ חיילים בודדים בקיבוצים.
יעל אייזנר: אני מודה שבמשא ומתן – אני לא יכולה להעיד על מי שהיה לפני, אני רק 4 שנים בתפקיד – חשבתי שהצלחתי להגיע לאיזשהו הישג שהעלינו במעט מ-930 במשך שנתיים ל-1,035.
יעל אייזנר: הייתי בטוחה שזה השג גדול, היום אני יודעת שזה ממש לא השג, גם ביחס לאחרים.
יעל אייזנר: יחד עם זה, חשוב לי לדבר על התוכנית של התנועה הקיבוצית.
יעל אייזנר: קודם כל, אני מכירה את הדירות אל"ח, יש בהן תנאים טובים מאוד.
יעל אייזנר: חשוב לי לדבר על התנועה הקיבוצית ומה נעשה.
אלכס קושניר: קראתי את המצגת שלכם, התרשמתי מאוד, הכול בסדר – זה לא נושא הדיון.
יעל אייזנר: נדבר על אחד או שניים בחדר.
אלכס קושניר: נושא הדיון הוא מאוד פשוט: האם מדינת ישראל הגדולה לא מסוגלת לייצר פרטיות לחייל בודד?
אלכס קושניר: אין שום סיבה שלא יהיה חייל אחד בחדר.
אלכס קושניר: לכן אני מבקש תשובות קצרות לשאלות.
אלכס קושניר: השאלה שאני שואל היא כמה כסף צריכה התנועה הקיבוצית כדי לאפשר חייל בחדר?
יעל אייזנר: זה לא עניין של כסף.
יעל אייזנר: המשאבים אצלנו הם מצומצמים.
יעל אייזנר: אצלנו כל חייל הוא לבד בחדר, חוץ מגרעיני צבר.
יעל אייזנר: גרעיני צבר זה עניין של השקפה, הם רוצים שהם יהיו יחד.
יעל אייזנר: אני יכולה להגיד שהמשאבים גם אצלנו מצומצמים ואני מניחה שאם הדרישה תהיה גם בקיבוצי צבר לאחד בחדר, היכולת שלנו תפחת להביא חצי מהכמות.
יעל אייזנר: אין לנו אין-סוף משאבים לאחד בחדר.
אלכס קושניר: זאת אומרת, הבעיה שלבם זה לא כסף אלא שטח, מיקום, דירות, יחידות דיור.
יעל אייזנר: משאבים מוגבלים גם אצלנו.
יעל אייזנר: זה אחד.
יעל אייזנר: הדבר השני, הנושא של גרעין צבר – רק בגרעיני צבר יש 2 בחדר.
יעל אייזנר: בהסכם שלנו כתוב רק חייל לוחם אחד בחדר.
יעל אייזנר: אנחנו נותנים לכולם.
יעל אייזנר: אבל בגרעיני צבר, הרעיון של שניים בחדר יש לו אג'נדה והשקפת עולם ואלון יכול להציג את זה טוב ממני.
יעל אייזנר: יש להם גם מרחב משותף גדול.
יעל אייזנר: לישון – הם ישנים שניים בחדר בגרעיני צבר.
יעל אייזנר: אבל אם תרצה, יש כאן חייל בודד, יוסף פונרו – הוא כבר לא חייל – שהתגורר עם עוד אחד בחדר וקיבל תנאים אחרים מאוד טובים מהקיבוץ והוא בחר לחיות בקיבוץ הזה ולהישאר בו.
יעל אייזנר: זו לא חובה, החיילים בוחרים לבוא אלינו.
יעל אייזנר: תוכל לשמוע אחר כך חוויות ממנו, אם תרצה.
יעל אייזנר: מבחינתנו, אם הדרישה תהיה אחד בחדר גם בגרעיני צבר, אני מניחה שיהיו פחות חיילים בקיבוצים כי אין לנו אין-סוף משאבים.
יעל אייזנר: מה שהמדינה תגיד, זה מה שנעשה.
יעל אייזנר: עוד דבר, ברשות, היושב-ראש, ביקשת שנענה לשאלה איך תוקנו הליקויים שהעלתה חיילת מ-2015.
אלכס קושניר: אני יודע שתוקנו, אני יודע שעשיתם את זה.
יעל אייזנר: אבל אני מבקשת שתגיד את זה לפרוטוקול כי הרבה אנשים פה שמעו את זה.
יעל אייזנר: אני נותנת את נשמתי כדי החיילים יקבלו תנאים כמו הילדים שלי, אז לפחות שזה ייאמר לפרוטוקול, מה שאתה כבר קראת.
יעל אייזנר: אני בטוחה שקראת.
אלכס קושניר: אז אני אגיד את זה לפרוטוקול.
אלכס קושניר: קיבלנו תשובה.
אלכס קושניר: הליקויים באמת תוקנו.
אלכס קושניר: האירוע שסופר כאן היה לפני כמה שנים, עוד בוועדה הקודמת, ודווח לנו שהליקויים תוקנו.
אלכס קושניר: אני רוצה בבקשה לדבר עם סגן אלוף קרן וייס.
אלכס קושניר: יש פה תמונת מציאות, אני אספר לך איך אני רואה אותה ואז תגידי מה את חושבת: יש לך פה גוף אחד שזה התנועה הקיבוצית שמקבלת הכי פחות כסף, ויחד עם זאת, מצליחה לייצר פתרון של אחד בחדר, חוץ מגרעין צבר שהוא סיפור אחר, עניין של מדיניות, קהילתיות.
אלכס קושניר: לא בטוח שאני מקבל את זה, אבל לפחות אני יכול להבין את זה.
אלכס קושניר: יש לך גופים פרטיים אחרים שמסוגלים לספק אחד בחד, ויש לך את אל"ח שלא מסוגלת.
אלכס קושניר: תראי מה הם עשו, לפחות ממה שהבנתי מבועז, הם הקימו חברת בת שכל מקורות התקציב שלה זה מה שאתם בצה"ל - - -
שלומית אבינח: בועז הוא מנכ"ל חברת הבת.
אלכס קושניר: כן, כן.
אלכס קושניר: בועז הוא בעצם חברת בת של אל"ח, שכל מה שהם עושים זה לקחת את הכסף שלכם ולא מוסיפים כמעט שום דבר, אלא אם כן החברה נכנסת לגרעון.
אלכס קושניר: בעצם הם הפכו להיות קבלן משנה שלכם בלי שום עניין של תרומה.
אלכס קושניר: במקביל, אני מסתכל על חברת האם, על אל"ח, ואני רואה – את גם יכולה להיכנס לרשם העמותות ולראות את הדוח האחרון שלהם לשנת 2019 – שרוב הכסף זה אתם.
אלכס קושניר: זאת אומרת, קצת יותר מ-400 מיליון שקלים זה או שירותים למדינה או שירותים כלליים או הקצבות ותמיכות מהמדינה.
אלכס קושניר: אני מאמין שהרוב שזה צה"ל ומשרד הביטחון.
אלכס קושניר: אם אני מדבר על תרומות, אז זה רק 121 מיליון שקלים.
אלכס קושניר: את השנה הקודמת הם סיימו עם עודף שנתי של כמעט 6 מיליון שקלים – 5,770,000 שקל – כל הדברים האלה לא מעלים אצלכם איזושהי תהייה האם הדבר הזה תקין, האם זה בסדר שיש לכם פה גוף שלא עובר שום תהליך מכרזי, שנמצא איתכם בקשר כבר הרבה מאוד שנים ומספק פתרון שהוא, לפחות מבחינה כמותית – כרגע אני לא מדבר על איכות – הוא שונה מכל שאר הפתרונות שקיימים במשק, ואתם ממשיכים לעבוד איתו.
אלכס קושניר: אין לי בעיה שתעבדו איתו – רק אני מבקש שתדרשו שתהיה פה פרטיות לחייל.
אלכס קושניר: אני חושב שאתם בצה"ל צריכים לעשות בדיקה, יחד עם מנה"ר.
אלכס קושניר: לגבי מה שבועז אמר על בדיקות – לפני כמה שנים היה דוח של מבקר המדינה הוא לא היה הכי מחמיא שבעולם, אני אגיד בעדינות.
אלכס קושניר: כשאת רואה את חמשת מקבלי השכר הגבוה, ויש פה שני מנכ"לים שכל אחד מהם מקבל מעל ל-500 אלף שקל – אגב, אני אומר שזה שכר סביר למנכ"ל – אבל למה שניים?
אלכס קושניר: כל הדברים האלה, אצלי לפחות, מעלים הרבה מאוד שאלות.
אלכס קושניר: האם יש לכם איזושהי תוכנית לעשות משהו בנידון?
קרן וייס: אני חושבת שחסר לנו כאן בשיח – לדעתי הם נמצאים פה איתנו – לשאול את המקומות האחרים שסימנו את השמות שלהם בדיון, כמה עולה להם.
קרן וייס: אם אתה לוקח את הבית של בנג'י, לדוגמה, כי דיברנו עליהם כאן הרבה שהם עושים עבודה יותר ממדהימה ביום-יום ושיתוף הפעולה שלנו איתם הוא הדוק ויום-יומי, אתה תראה שלא באמת עולה להם להחזיק חייל כזה 1,300 שקלים כמו שהם מקבלים מכל חייל.
קרן וייס: עולה להם עוד הרבה יותר.
קרן וייס: כנראה יש פה איזשהו מימון נוסף שהוא מימון צד מתרומות, מהשקעה פרטית שלהם.
קרן וייס: אני פחות בקיאה בזה.
קרן וייס: אני גם לא נכנסת לזה.
קרן וייס: אני גם לא רוצה להיכנס לשיח שהיה עם בועז כי הוא לא שיח שלנו וצה"ל הוא לא צד לעניין.
קרן וייס: צה"ל הוא הגוף הדורש וזה שבסוף צריך לעמוד מול החיילים ולתת להם את המענה.
קרן וייס: לכן העניין הוא עניין תקציבי.
קרן וייס: על-מנת לייצר מצב של אחד בחדר בדירות בית חם, אני צריכה לשלם פי 2 עבור כל חייל במצב הקיים.
אלכס קושניר: זה לא המצב, קרן.
אלכס קושניר: אם כבר נגעת בתרומות, זה בדיוק מחזק את מה שאני אומר.
אלכס קושניר: הייתי מנכ"ל משרד ממשלתי, אני יודע שכשאני יוצא למיזם משותף עם עמותה כזו או אחרת, אני דורש מצ'ינג בתרומות.
אלכס קושניר: במקרה הזה אתם לא דורשים מאל"ח משום מה שום מצ'ינג.
אלכס קושניר: המדינה שמה כסף, אל"ח עושה מה שהיא רוצה.
אלכס קושניר: למה אתם לא שמים דרישה למצ'ינג בתרומות כדי לעמוד ביעדים האלה?
קרן וייס: חסרה לך פה איזושהי קומה של התרומות.
קרן וייס: בדוח מבקר המדינה מ-2016, אם זכרוני אינו מטעני, ודוח מינטקביץ', אם אתה מכיר, שאמר להפריד.
קרן וייס: בתוך אל"ח היה גוף אחד, הייתה קרן לב"י והגוף המתפעל - הדוח החליט לפרק את שני הגופים האלה, לכן יש גם היום שני מנכ"לים: גוף אחד שמגייס תרומות לצה"ל, לא לאל"ח, זה הדגש; והגוף השני מממש את כל התוכניות.
קרן וייס: לכן אתה רואה שני מנכ"לים.
קרן וייס: גם כאן אני לא ארחיב כי זה לא במגרש המשחקים שלי.
קרן וייס: מה כן במגרש המשחקים שלי?
קרן וייס: כל התרומות שמתקבלות היום למען חיילי צה"ל, עוברות דרך "יחד למען החייל" לתוך צה"ל, על-פי הצרכים או הדירקטיבות שהרמטכ"ל מגדיר.
קרן וייס: יש שלושה סדרי עדיפויות מאוד ברורים, פשוטים, לאן הכסף הזה צריך להיכנס.