GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להתייחס מנקודת הראות של העולים.
יוראי להב-הרצנו: העולים הגיעו לישראל, מאות אלפים מהם מתוך ציונות ואהבת המדינה והארץ ואנחנו דנים אותם בתקופת הקורונה, אדוני היושב ראש, לבדידות קיצונית.
יוראי להב-הרצנו: הם נמצאים פה בלי עורף משפחתי, בלי חברים, כלואים בין קירות הבתים שבהם הם גרים, בלי שאף אחד יכול ללכת ולבקר אותם.
יוראי להב-הרצנו: גם בתקופת הסגר, אדוני היושב ראש, - - -
דוד ביטן: אתה מדבר על כאלה שהם בודדים.
יוראי להב-הרצנו: רוב העולים החדשים הם בלי עורף משפחתי, רוב המשפחות שלהם נמצאות בחו"ל.
יוראי להב-הרצנו: אדוני, יש עשרות אלפי - - -
דוד ביטן: אי אפשר להגיד שרוב העולים הם בודדים, יש כאלה שיש להם משפחות בארץ.
יוראי להב-הרצנו: ויש גם כאלה הרבה מאוד, במיוחד חבר'ה צעירים, שעלו לפה מתוך ציונות והמשפחות שלהם בחו"ל, אין להם פה עורף משפחתי, אין להם פה חברים.
יוראי להב-הרצנו: בתקופת הסגר.
יוראי להב-הרצנו: אחותי ברוך ה' גרה פחות מקילומטר ממני, ראיתי אותה ואת האחיין החמוד שלי כמעט על בסיס יומי.
יוראי להב-הרצנו: הם באו מתחת לבית שלי, ירדתי למטה, במרחק שני מטר, ודיברנו והתראינו.
יוראי להב-הרצנו: ברגע שאין לך את העורף המשפחתי ואת החברים ואת הסביבה ואת התמיכה אתה לבד.
יוראי להב-הרצנו: ואני שואל את עצמי האם אנחנו רוצים שאותם עולים שבחרו בארץ ישראל, להגיע לכאן ולקבוע כאן את הבית שלהם, האם כך נראה בית?
יוראי להב-הרצנו: בדידות קיצונית היא לא בית, היעדר תמיכה משפחתית וחברים זה לא בית, ומדובר פה על חודשים על גבי חודשים.
יוראי להב-הרצנו: אדוני, אני יושב בוועדת קורונה וכמעט בכל ישיבה אנחנו תופסים את הראש ומורטים את השערות בגלל שאין היגיון בהרבה מאוד מהתקנות.
דוד ביטן: איזה שערות אתה מורט?
יוראי להב-הרצנו: בגלל שאין ספרים הייתי צריך למרוט באמצעות מכונה בבית.
יוראי להב-הרצנו: אבל פה אין היגיון.
יוראי להב-הרצנו: אדוני יושב הראש, ברור שיש קורונה וברור שהיא מסוכנת, אבל אפשר, כמו שאמרת בתחילת הדיון, לייצר נוהל ברור, שיאפשר לנו לקבל לכאן את קרובי המשפחה מהדרגה הראשונה של אותם אנשים שיגיעו לכאן תוך שמירה על נוהלי משרד הבריאות ושמירה על בריאות הציבור, אבל לאפשר לקרובי המשפחה הראשונים של אותם עולים להגיע לכאן ובעצם לייצר שוויון.
יוראי להב-הרצנו: הם אזרחים ישראליים מתוך בחירה מלאה, הם נטשו את עולמם והגיעו לכאן מתוך אהבת הארץ והמדינה ואנחנו צריכים - - -
מיכל וונש: אני מזמינה אותך לכל הדיונים שלנו, אתה כזה נלהב על העולים החדשים.
יוראי להב-הרצנו: לא, כי יש הרבה מאוד סיפורים שאני שמעתי, של חבר'ה צעירים - - -
מיכל וונש: אנחנו מדברים על זה כל כך הרבה, יוראי.
יוראי להב-הרצנו: שנמצאים פה ממש לבד, נקלעו למצבים נפשיים, חברת הכנסת מיכל קוטלר, כמו שאמרת, קטסטרופה.
יוראי להב-הרצנו: זה לא מחויב המציאות, אפשר לפתור את זה בצורה ברורה, ביצירת נהלים קלים.
יוראי להב-הרצנו: ואני אומר שוב, אני שמח שזה נמצא באכסניה שלך, אדוני היושב ראש, כי אתה יודע לעמוד על שלך ולהגיד למשרדי הממשלה: זה לא הגיוני, אני מבקש שתנסחו נהלים.
דוד ביטן: אני ישבתי אתמול, אנחנו יכולים לעשות משהו, אבל כמובן באופן סביר.
יוראי להב-הרצנו: הם בחרו לקבוע את ביתם כאן, זה הבית שלהם, אנחנו צריכים לוודא שיש להם זכויות של בני בית וזכויות של בני בית זה שהם לא יהיו לבד.
דוד ביטן: אבל אנחנו לא רוצים ליצור מצב שכל הישראלים יגידו שהם צריכים איזה מישהו שיבוא אליהם, לכן צריך לקבוע קריטריונים.
יוראי להב-הרצנו: יש הגדרה בחוק של עולה חדש, אני לא עולה חדש.
דוד ביטן: אתה יודע שהישראלים אוהבים ל- - -
יוראי להב-הרצנו: אבל יש הגדרה של מיהו עולה חדש.
שלומית אבינח: עשר שנים, אז מה?
דוד ביטן: עשר שנים זה לא עולה.
דוד ביטן: מה זה הגדרה?
דוד ביטן: אין הגדרה.
דוד ביטן: בכל חוק יש הגדרה אחרת לעולים.
יבגני סובה: תיכף אני אתן הצעות פרקטיות.
יוראי להב-הרצנו: דוד, אני גם לא מצליח להבין, במידה שמחייבים את אותו בן אדם בבידוד של 14 יום ומחתימים את אותו עולה על אחריות שהוא מבודד.
תמר זנדברג: מה יקרה אם הורים יבואו לבקר את הילדים שלהם אחרי - - -
דוד ביטן: בגלל הקורונה יש מדיניות לחסום את העניינים האלה.
יוראי להב-הרצנו: בוא נחריג.
דוד ביטן: לא יודע, טוב, רע, אני לא נכנס לזה.
מיכל וונש: אבל דוד, אין יותר סיבות בריאותיות יותר.
דוד ביטן: לכן אם אנחנו מדברים על עולים - - -
תמר זנדברג: ישראלים נוסעים לכל העולם, מחפשים איפה לצאת לנסוע סתם בשביל נופש, אז לבוא לבקר לא?
דוד ביטן: בסדר, מה אני יכול לעשות?
דוד ביטן: זו המדיניות של ישראל.
יוראי להב-הרצנו: נמצאת איתנו אנדראה.
דוד ביטן: לא, אל תיכנס לזה.
יוראי להב-הרצנו: אחרי זה היא תדבר, אבל חשוב לשמוע את העולים החדשים, לשמוע את המצוקה שלהם וגם להבין שאפשר להחריג, זה הגיוני להחריג וצריך להחריג.
דוד ביטן: תיכף אנחנו נבין מה אנחנו יכולים להחריג ומה לא.
תמר זנדברג: רוצים להחריג אנשי עסקים, רוצים להחריג תיירות, רוצים את כל העולם ואשתו להחריג, אבל משפחות לא?
יוראי להב-הרצנו: אברכים הגיעו לפה.
יוראי להב-הרצנו: 17,000 אברכים הגיעו לכאן.
יוראי להב-הרצנו: טוב מאוד, אז למה לא לעשות - - -
מיכל וונש: זה לא רק אברכים, אלה תלמידים שמגיעים לשנת – זה כל התוכניות של השנה, זה גם 'מסע' וגם נעל"ה.
דוד ביטן: זה לא נכון שהגיעו 17,000 אברכים, עזוב.
דוד ביטן: זה סיפורים, זה כולל את החבר'ה מהסוכנות.
מיכל וונש: לא כדאי לקחת את זה למקומות האלה, יוראי.
מיכל וונש: אנחנו עוסקים בזה חודשים.
תמר זנדברג: אם אלה של נעל"ה יחליטו לעלות אז מה נגיד להם?
תמר זנדברג: עכשיו עד שיהיה זה לא תראו את המשפחות שלכם?
מיכל וונש: לא, אגב, העלייה ממשיכה.
מיכל וונש: עוד פעם, זה בלבול.
יוראי להב-הרצנו: אני לא מתנגד לעלייה שלהם, אני רק אומר שאם נתתם להם בואו ניתן גם לאנשים אחרים כי זה מה שצודק.
תמר זנדברג: לא, אני אומרת יותר מזה, הם יעלו, נעל"ה יעלו ואז מה?
תמר זנדברג: יישארו פה לבד?
תמר זנדברג: לא יראו את המשפחות שלהם?
דוד ביטן: יש הבדל בין בודד, למשל חיילים בודדים שרצו לנסוע לחו"ל בתקופת הסגר טיפלנו בהם וכולם נסעו, יחד עם משרד הביטחון ומשרד התחבורה אישרנו להם.
תמר זנדברג: בסדר, אז גם פה.
דוד ביטן: אף אחד לא מתכוון שאנשים יישאר לבד.
תמר זנדברג: צריך להיכנס לשגרת חירום.
דוד ביטן: אבל לא רוצים שינצלו את זה על מנת שאנשים יגיעו לארץ בעוד כל הישראלים לא יכולים להביא בני משפחה לפה בתקופת הקורונה.
מיכל וונש: מה זה כל הישראלים לא יכולים?
מיכל וונש: מה זאת אומרת?
מיכל וונש: אבל אנחנו אומרים משפחה מקרבה ראשונה תוכל להגיע ארצה.
דוד ביטן: הם לא יכולים.
דוד ביטן: יש חסימה.
מיכל וונש: אני מבינה, אדוני היושב ראש, על זה אנחנו מדברים, על לייצר מדיניות, בדיוק על זה.
יבגני סובה: מיכל, תיכף נגיע לזה, בשביל זה התכנסנו.
דוד ביטן: לא, אנחנו לא באים עכשיו לתקן את העולם.
דוד ביטן: אני בעד מה שאמרה תמר, אנחנו נקבע איזה שהם קריטריונים שאנחנו מאמינים בהם.
מיכל וונש: בסדר גמור, תקרא לזה קריטריונים ולא מדיניות.
דוד ביטן: לדעתי מור-יוסף יקבל את הדברים האלה, אבל בצורה הגיונית.
דוד ביטן: עכשיו אנחנו נפתח את הכול, המדיניות היא לא לפתוח, אז אתם רוצים שאני אלחם בכל העולם שכן יפתחו?
דוד ביטן: לא, אבל נקבע קריטריונים לאנשים שכן יוכלו לבוא, נצמצם את הבעיה, זה כן.
דוד ביטן: אני חושב שתפסת מרובה לא תפסת, עדיף לגמור את זה בצורה כזו.
יבגני סובה: קודם כל תודה רבה, אדוני היושב ראש, על הדיון הזה, זה דיון חשוב, אני רק רוצה לתקן ממש בקטנה, קונסוליות עובדות, אני מטפל ואני רוצה גם לשבח את ה - - -
דוד ביטן: אין להם כוח אדם, זו הבעיה.
יבגני סובה: כן, אבל אני רוצה לשבח, בשבועות האחרונים גם את הקונסולית שלנו יפה לויצקי במוסקבה וגם לילך אטיאס בקייב, ממש עושים עבודת קודש, עוזבים הכול, מטפלים בפניות והרבה פעמים באופן אישי לוקחים את הפנייה ולא משאירים את זה.
יבגני סובה: למשל הזכרתם פה את הנושא של הלוויות.
יבגני סובה: כן, יש אישור, אפשר להגיע, אבל אתה יודע מהיום למחר גם אין טיסות, גם אין - - -
דוד ביטן: אין בעיה, אנחנו הצענו למשרד החוץ סיוע - - -
יבגני סובה: לא, גם אם אתה נותן סיוע, דוד, אין טיסות מהיום למחר.
דוד ביטן: ישבתי עם משרד המשפטים ומשרד האוצר, סיכמתי שנציג האוצר יישב עם מנכ"ל משרד החוץ על מנת שיבדקו, כי יש בעיה, לא כל אחד יכול, הוא צריך לעבור את הקורס הקונסולרי וכו', אבל יש כאלה שיושבים היום במשרד החוץ והם לא מצוותים לעבודה, אז אלה יכולים לנסוע.
דוד ביטן: היו צריכים התאמות תקציביות, הם ישבו ביניהם, באמת אני צריך לבדוק מה הם החליטו.
דוד ביטן: זה יכול לפתור חלק מהבעיה.
יבגני סובה: אני אגיד לך הצעה פרקטית.
יבגני סובה: בגלל שהעומס גם במספר כניסות לישראל ירד משמעותית, גם למשטרת הגבולות וגם לרשות האוכלוסין וההגירה, אז כיוון שיש מקרים חריגים הזמן שלהם לא אמור לקחת יותר מדי.
יבגני סובה: למשל אם בן אדם בא ואומר שהוא אח של מישהי שנפטרה, אז אתה לא צריך לבקש ממנו תעודת לידה מלפני 50 שנה בשביל להוכיח, מספיק - - -
דוד ביטן: תיכף אנחנו נדבר עם משרד החוץ, אתם מעלים בעיה אחרת.
יבגני סובה: לא, אני רק אומר שלפעמים גם אפשר להגדיל את הראש, אבל אני רוצה להגיד משפט אחד.
יבגני סובה: יש למשל מספר אוכלוסיות שכן הייתי מבקש להכניס אותם לתוך חריגה.
יבגני סובה: למשל כולנו יודעים שיש נוהל קשיש, למשל משפחה שיכולה להביא הורה קשיש על פי הנוהל ואז הוא נשאר פה, אחרי תקופה מסוימת הוא מקבל סוג של מעמד תושב קבע והיום כל הנושא הזה נדחה לחודש מרץ, לחודש אפריל.
דוד ביטן: לא, אין לי בעיה לדבר גם על הדברים האלה.
יבגני סובה: לא, אבל בגלל שזה במשרד הפנים - - -
דוד ביטן: אתה מדבר על ועדת חריגים?
יבגני סובה: לא, אני מדבר על נוהל קשיש של משפחה ישראלית, לא משנה אם זה עולים או לא עולים, אם יש הורה קשיש שנמצא בחוץ לארץ והוא לא אזרח ישראלי והוא גם לא ממוצא יהודי, אבל מותר לו על פי הנוהל הזה להגיע לישראל ואז לקבל את תושבות הקבע.
יבגני סובה: משרד הפנים דוחה את זה בשנה שלמה וכך משפחות שלמות לא מסוגלות להביא את ההורים הקשישים.
דוד ביטן: הבנתי, בוא נסיים עם העולים ואחר כך אין לי בעיה לעבור גם לאחרים.
יבגני סובה: עוד נקודה.
יבגני סובה: אני מסיים, חצי משפט.
יבגני סובה: אתה זוכר את הפרסומת חייל בודד נשאר בודד גם כשהוא משתחרר?
יבגני סובה: אז 5,000 חיילים בודדים זקוקים גם לאישור, אוטומטית שאמא או אבא של חייל בודד - - -
שלומית אבינח: הם מקבלים.
דוד ביטן: עם חיילים בודדים אין בעיה.
מיכל וונש: כל עוד הם חיילים, לא כשהם נהיים סטודנטים.
יבגני סובה: אם הוא משתחרר אז אין לו אפשרות כבר להביא את אמא ואבא.
דוד ביטן: בסדר, נדבר על זה.
דוד ביטן: מה שאני מציע, אתמול ישבתי עם מור-יוסף, אין לו בעיה לפתוח את זה, כמובן באיזה שהן מגבלות סבירות.
דוד ביטן: גם הוא אומר מה זה עולה, מה תקופת הזמן שאנחנו נשחרר את העניין הזה.
דוד ביטן: מה שאני מציע, בואו נקבע שכל אדם שעלה לישראל עד שלוש שנים אנשים מקרבה ראשונה - - -
יבגני סובה: תגדיר מה זה קרבה ראשונה.
דוד ביטן: בת זוג, הורים.
יבגני סובה: סבא וסבתא גם?
דוד ביטן: אפשר גם סבא וסבתא.
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, איך נחליט שלוש שנים?
דוד ביטן: לפי מועד העלייה, מה זאת אומרת?
מיכל וונש: עכשיו אתה אומר חייל בודד, הוא השתחרר בצה"ל - - -
דוד ביטן: עוד לא הגעתי לחייל בודד.
מיכל וונש: הוא השתחרר מצה"ל הוא כבר שלוש שנים בארץ.
דוד ביטן: עוד לא הגעתי לחייל בודד, אני מדבר על עולים.
דוד ביטן: חייל בודד זה גם - - -
מיכל וונש: אני אומרת שההגדרה של שלוש שנים היא מאוד מצמצמת.
מיכל וונש: כשהוא משתחרר הוא כבר שלוש שנים בארץ ואז ההורים שלו לא יכולים - - -
דוד ביטן: אבל, וונש, את עוברת למשהו אחר, בואי נגמור את זה.
מיכל וונש: שלוש שנים זה מעט מדי, אדוני.
דוד ביטן: לא, שלוש שנים זה לא מעט, זה הרבה, כיוון שאחרת כל הישראלים יכולים להביא את מי שהם רוצים ואז אנחנו פתחנו את ה - - -
תמר זנדברג: לא, שלוש שנים עוברות מהר.
דוד ביטן: מה זה עוברות מהר?
תמר זנדברג: תגיד חמש שנים.
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, שלוש שנים, תחשוב על משפחה - - -
דוד ביטן: שלוש שנים.
תמר זנדברג: תחשוב על עצמך לפני שלוש שנים, מתי היו הבחירות הראשונות - - -
דוד ביטן: הוא רצה שנה, דרך אגב, שלוש שנים זה סביר.
מיכל וונש: אבל מה זה שנה?
דוד ביטן: כל מי שעלה עד שלוש שנים, יכולים לבוא לבקר אותו.
מיכל וונש: אבל אני נותנת לך את המקרה הקלאסי.
מיכל וונש: מישהו שעלה לארץ, שירת כחייל בודד, אפשרנו לו - - -
דוד ביטן: את יכולה להביא לי מיליון דוגמאות, נו אז מה?
מיכל וונש: שנייה, אדוני, אתה לא יורד לסוף דעתי.
תמר זנדברג: זה מעט.
דוד ביטן: אני לא הולך לפי דוגמאות פרטניות.
דוד ביטן: יש אחת שכתבה לי מכתב שהיא עלתה לפני 11 שנה ורוצה ש – אז מה ההבדל בינה לביני שאני עליתי ב - - -
מיכל וונש: אז מה, היא לא תראה את הבן שלה?
מיכל וונש: כמה זמן היא לא תראה את הבן שלה?
דוד ביטן: אבל יש קורונה, מה אני יכול לעשות?
דוד ביטן: אני קבעתי את הקורונה?
דוד ביטן: אבל יש איזה שהוא גבול.
מיכל וונש: אבל משפחה מקרבה ראשונה - - -
יבגני סובה: אבל איפה הגבול?
יבגני סובה: איפה אתה עושה את הגבול?
יבגני סובה: כי התהליכים לוקחים גם זמן, שלא ייווצר מצב שבן אדם התחיל טיפול ואחרי חודשיים פתאום מגלים שהוא כבר שלוש שנים וחודש מאז שהוא עלה.
דוד ביטן: לא, בסדר, אין בעיה, מרגע שהוא הגיש את הבקשה, מועד הבקשה.
מיכל וונש: שלוש שנים זה מאוד מעט, אדוני היושב ראש.
יבגני סובה: תעשה את זה הדרגתי, נניח עד שלוש אוטומטית, משלוש לחמש - - -
דוד ביטן: אז יש ועדת חריגים.
יבגני סובה: כן, אבל אתה יודע כמה זמן זה לוקח?
דוד ביטן: זה לא פוסל את ועדת החריגים.
תמר זנדברג: לא, אבל שמשלוש עד חמש שנים יהיה קריטריון לוועדת חריגים.
יבגני סובה: שבין שלוש לחמש, נניח אוטומטית אתה יכול לשלוח לוועדת חריגים.
דוד ביטן: אוקיי, נלך על ארבע שנים, אין בעיה.
דוד ביטן: הוא רצה שנה, דרך אגב.
מיכל וונש: חמש.
דוד ביטן: לא, לא, לא, ארבע.
דוד ביטן: תיכף אני מעלה אותם.
דוד ביטן: ארבע שנים, קרבה ראשונה, כולל סבא וסבתא, זה נראה לי סביר.
דוד ביטן: זה לגבי העולים.
דוד ביטן: לגבי חיילים משוחררים, מה המצב עם חיילים משוחררים?
יבגני סובה: אחרי שהם השתחררו.
מיכל וונש: אין, הם זהו.
דוד ביטן: שנייה רגע, אנחנו לא - - -
יבגני סובה: אגב, חמש אתה מכסה גם חיילים משוחררים שנתיים מהשחרור.
יבגני סובה: אם אתה לוקח שלוש שנים שירות אז אתה פותר את זה לכולם בחמש שנים וזה סביר גם.
דוד ביטן: ארבע, אני מקווה שנשכנע אותו ונגמור את זה יפה כי אם אנחנו גומרים את זה איתם בהסכמה הם צ'יק צ'ק עושים את הנוהל ונגמר הסיפור.
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, חמש שנים זה המינימום.
מיכל וונש: ממש חייב להיות מינימום של שלוש שנים.
מיכל וונש: אני הייתי אומרת עשר.
שלומית אבינח: חיילים בודדים משוחררים אין מדיניות נכון לעכשיו.
שלומית אבינח: הם לא יכולים, אלא אם כן אתה קובע שנה מיום ה - - -
דוד ביטן: אז תכניסי חיילים בודדים עד שנתיים לאחר שחרורם.
מיכל וונש: אבל זה מסובך, אדוני היושב ראש.
דוד ביטן: חייל בודד אין בעיה.
מיכל וונש: אז תגדיר חמש שנים.
דוד ביטן: לא, לא, עד שנתיים ממועד שחרורו יכולים לבקר אותו מקרבה ראשונה.
יבגני סובה: אוקיי, זה סביר.
דוד ביטן: זה סביר מאוד, אין בעיה.
שלומית אבינח: ובנות שירות לאומי?
מיכל וונש: אותו כנ"ל.
דוד ביטן: בנות שירות לאומי גם בפנים, אם הן נשארות בארץ.
דוד ביטן: אם הן הולכות אז נגמר.
מיכל וונש: ברור, אז הן לא צריכות ביקורים אם הן לא נשארות בארץ.
יבגני סובה: לגבי נוהל קשיש, אתה יכול לעשות - - -
דוד ביטן: בוא נראה, דברים שלא קשורים לעולים.
יבגני סובה: זה עשרות מקרים, לא מדובר על מאות.
יבגני סובה: אלה עשרות מקרים בשנה, זה לא הרבה אנשים.
יבגני סובה: זה אנשים שרוצים להביא הורה קשיש, על פי הנוהל שמותר ב'נתיב', אחרי כל הבדיקות, פשוט משרד הפנים דוחה את הטיפול.
דוד ביטן: מה אתם אומרים?
דוד ביטן: מה זה נוהל קשיש?
יבגני סובה: עוד הפעם.
יבגני סובה: נניח יש לך משפחה שעלתה לפני, לא משנה, 15 שנה, ואז במשפחה אחד יהודי, בן המשפחה הלא יהודי, נניח אישה לא יהודייה, נשארה לה אמא, אם היא הבת היחידה ואמא שלה לא יכולה לעלות לבד משום שאין לה מוצא יהודי, היא לא יכולה לעלות לבד, אז על פי נוהל 'הורה קשיש' מותר לה להביא את אמא שלה אם היא מוכיחה שהיא הבת היחידה של אמא, כלומר לא להשאיר אותה בארץ המוצא.
שלומית אבינח: יש גם מגבלת גיל, מעל 65.
יבגני סובה: מעל 67.
דוד ביטן: ולא נותנים להם לעלות?
יבגני סובה: לא, הם מתיישבים בארץ, הם מקבלים מעמד, זה כמו שבני זוג של ישראלים שמתאזרחים, הם לא מקבלים אוטומטית את כל התנאים של אזרח.
יבגני סובה: זה גם לא עולים.
יבגני סובה: אבל הנוהל הזה מאפשר להביא את הקשיש כמובן בהתחייבות של אותה משפחה לטפל בהורה.
דוד ביטן: אז עכשיו לא נותנים להם?
יבגני סובה: לא נותנים בגלל שמשרד הפנים לא נותן, זה לא אזרחים, זה לא עולים, הוא דוחה את הטיפול ואז ככה הם לא יכולים להיכנס לישראל.
דוד ביטן: אז תיכף נדבר איתם על זה.
יבגני סובה: הוא פשוט לא יכול להכניס אותם לישראל.
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אם אני יכולה להציע משהו.
תמר זנדברג: אני שוב פעם אומרת, יש פה בעיה במעורבות של משרד הפנים בתהליך.
יבגני סובה: ברור, כי משרד הפנים אחראי על רשות האוכלוסין וההגירה, מן הסתם.
תמר זנדברג: מצד אחד את מה שהוא עושה בשגרה הוא לא עושה בקורונה, מצד שני הוא מחיל בקורונה קריטריונים יותר חמורים ממה שהוא מחיל בשגרה.
דוד ביטן: נכון, כי הוא לא רוצה שיבואו.
דוד ביטן: הם אומרים את זה במפורש.
יבגני סובה: לא, תמי, סליחה, בגלל שאין קבלת קהל במשרד הפנים אז אותו זוג שרוצה להביא את ההורה הקשיש, שהוא לבד שם, בן 75, הוא מביא אותו לקבע.
דוד ביטן: מגדירים את הזמן?
דוד ביטן: תמר אמרה שאם יש מישהו, נגיד האישה גרה בחו"ל, ורוצה לבקר את בעלה בארץ, צריך לתת לה, לדעתי.
תמר זנדברג: נכון, את זה הם נותנים, תלוי, אבל גם, צריך להראות מסמכים.
דוד ביטן: אז תיכף נתייחס לזה.
יבגני סובה: סליחה, עוד שאלה.
יבגני סובה: יש משפחות שלא התחילו את הטיפול במשרד הפנים בגלל שהם התחתנו בחו"ל ואז נוצר מצב, למשל, הוא ישראלי ואשתו לא ישראלית, הם התחתנו ברוסיה, בטורקיה, בלאס וגאס, לא משנה מה, בגלל שהם לא התחילו לפני הקורונה את הטיפול במשרד הפנים אז משרד הפנים מעכב את האישור שלה, הוא לא נותן לה להיכנס לישראל בשביל שפה הם ימשיכו לחיות כזוג נשוי לכל דבר.
דוד ביטן: תיכף נעלה אותם על העניינים האלה.
דוד ביטן: מה רצית, וונש?
מיכל וונש: אני רציתי רק לומר, אדוני היושב ראש, שאני מציעה אחרי מה שאנחנו רואים פה לא להרחיב קריטריונים ולא לסבך את הנושא, צריך לייצר משהו מאוד הוליסטי, מאוד פשוט.
מיכל וונש: אז אמרת ארבע שנים, אני הייתי מציעה לפחות חמש שנים ולא להתחיל עם חיילים משוחררים שנתיים אחרי ובנות שירות שנה וחצי אחרי.
מיכל וונש: חמש שנים כמינימום.
דוד ביטן: לא, חמש שנים אני לא הולך על זה.
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אני רוצה רגע להגיד משהו.
מיכל וונש: הנושא הזה, אנחנו כאילו שוקלים את השיקול של משרד הבריאות בשביל משרד הבריאות.
מיכל וונש: משרד הבריאות אמרו לי באופן ישיר שאין להם בעיה, כל עוד תהיה מדיניות ו - - -
דוד ביטן: למשרד הבריאות אין בעיה, נכון?
דוד ביטן: זו המדיניות של הקבינט.
מיכל וונש: אין להם בעיה, זה לא אמור להיות נושא - - -
תמר זנדברג: אבל הוא שמכתיב את מדיניות הבריאות.
שלומית אבינח: אתה רוצה את אייל סיסו?
דוד ביטן: לא, חכי רגע.
מיכל וונש: אבל, דוד, הוא קובע את מדיניות הבריאות ונכפיף את הנושא הזה כמובן לקריטריונים של משרד הבריאות.
דוד ביטן: משרד הבריאות משנה כל פעם עמדה, עזבי אותנו ממשרד הבריאות.
מיכל וונש: בסדר, אז אנחנו צריכים לדרוש קריטריון כן מאוד שקוף ומאוד פשוט.
יבגני סובה: משרד הבריאות רלוונטי ל-14 יום של בידוד, זה לא קשור.
יוסף טייב: אדוני היושב ראש, אני בדיוק יוצא עכשיו מוועדת קורונה ואני רוצה לומר לך שלמשרד הבריאות כן יש בעיה עם זה.
יוסף טייב: אשר שלמון היה שם והוא אומר - - -
דוד ביטן: תרשמי רגע, ההמלצה שלנו היא כזאת, לגבי עולים חדשים, ממליצים לרשות האוכלוסין לקבוע נוהל שכל מי שעלה עד לפני ארבע שנים ניתן יהיה לבקר אותו מקרבה ראשונה.
יבגני סובה: שיוכל להזמין אולי, לזמן מישהו.
יבגני סובה: בעצם הוא יכול לפנות ו - - -
דוד ביטן: לזמן, בסדר.
דוד ביטן: קרבה ראשונה זה בעל, אישה, ילדים, אחים וסבא וסבתא.
יבגני סובה: כן, סבא וסבתא.
דוד ביטן: לגבי חיילים בודדים שהשתחררו מהצבא ובנות שירות שהשתחררו ונשארו בארץ - - -
מיכל וונש: האמת שאין מה להחריג אותם, אדוני היושב ראש, כי אם אתה אומר ארבע שנים - - -
דוד ביטן: תני לי רגע.
דוד ביטן: שנשארו בארץ ונמצאים בארץ עד שנתיים, לכל היותר שנתיים ממועד השחרור, ניתן יהיה לזמן מקרבה ראשונה.
יבגני סובה: בהקשר של המשפחות, יש אנשים שנמצאים ממש בדיכאון, אולי בהצגת אישור רפואי, שבן אדם אומר – תקשיב, יש אנשים בדיכאון.
יוסף טייב: היום זה קיים.
יבגני סובה: אם הוא הולך לרופא ואומר שהוא בדיכאון וחשוב לו להיפגש עם אמא, אולי להכניס את זה.
דוד ביטן: מקרים הומניטריים, זה לא פוסל את זה שיש מקרים הומניטריים או בריאותיים או כיוצא בזה.
יבגני סובה: בהצגת מסמכים או משהו כזה.
דוד ביטן: הם יקבעו את הנוהל, בטח הם יבקשו הצגה של מסמך.
שלומית אבינח: מצבים בריאותיים.
דוד ביטן: מה זה מצבים בריאותיים?
שלומית אבינח: מצב שמעיד על בריאות - - -
דוד ביטן: כן, נגיד סתם לדוגמה, אם מישהו חולה בבית חולים, סרטן, היא רוצה שיבקרו אותה.
יוסף טייב: אבל היום זה קיים, את זה היום הם כבר נותנים.
יוסף טייב: הבעיה זה התהליך.
דוד ביטן: בסדר, זה במסגרת ועדת חריגים, ידונו ספציפית בכל אחד ואחד.
מיכל וונש: זה כבר קיים.
דוד ביטן: בסדר, אני רק מוסיף את זה, שלא יגידו לי שלא אמרתי.
יוסף טייב: עכשיו יהיה הבדל אם זה מדינה ירוקה או אדומה?
יבגני סובה: לא, אין הבדל.
מיכל וונש: זה לא קשור, זה תלוי הבן אדם, לא תלוי המדינה.
דוד ביטן: לא קשור.
דוד ביטן: אתה רוצה לבוא – כמובן הכול בהתאם לנוהלי משרד הבריאות, אתה רוצה לבוא לשבת בבידוד שבועיים, 12 יום, שב.
יוסף טייב: למרות שאתה בא ממדינה אדומה?
יבגני סובה: אין קשר למדינה.
דוד ביטן: אני לא קובע את זה, אם משרד הבריאות לא מאשר שיבואו - - -
יוסף טייב: לא, אני בכוונה אומר - - -
דוד ביטן: טייב, אם משרד הבריאות לא מאשר שיבואו ממדינה מסוימת אז לא באים.
דוד ביטן: אני לא קובע, הכול בהתאם לנהלים של משרד הבריאות.
יבגני סובה: לא, אבל יש הבדל בין בן אדם במצב סופני, חולה סרטן, למצב דיכאון.
יבגני סובה: כי בדיכאון עד שאתה תוכיח שבן אדם בדיכאון בגלל שהוא לא ראה את אמא שלו שנה, אז אתה יודע, זה בעייתי.
דוד ביטן: מה שאני אומר, רשות האוכלוסין רצתה תקופה הרבה יותר קצרה מארבע שנים, אז אני אומר, בגלל הפניות שלכם אנחנו מדברים על ארבע שנים כי אחרת יש פה בקשות של עולה מלפני 11, מלפני 20 שנה וזה לא יסתיים בחיים.
דוד ביטן: יש מדיניות לסגור את השמים, מכל מיני סיבות, אפשר לפתוח את זה בכל מיני מקרים, אבל לא באופן גורף, אחרת כל ישראלי יגיד: יש לי אח שנמצא בפריז, אני רוצה שהוא יבוא לארץ.
מיכל וונש: אני מקבלת את מה שאתה אומר.
יוסף טייב: יש היום הגדרות מה נקרא עולה חדש.
יבגני סובה: לא, אבל, דוד, יש גם אנשים שמתאזרחים, התהליך לוקח זמן.
יבגני סובה: נניח בן אדם שהגיע לפני שלוש שנים, הוא עובר תהליך התאזרחות, אם אמא שלה או שלו רוצים לבקר - - -
דוד ביטן: אז זה עובר למקרים החריגים.
יבגני סובה: ואיך נוודא שאכן יש ועדה שדנה?
מיכל וונש: יש ועדה שדנה.
יבגני סובה: לא, אנחנו צריכים לבקש מהם נתונים, שלא ייווצר מצב ש-98% הם נותנים תשובה שלילית.
מיכל וונש: לא, יש ועדה שדנה כל הזמן.
דוד ביטן: נראה לך שמישהו – הרי משגעים אתכם, אנשים פונים אליכם בפניות מפה לשמים.
יוסף טייב: זה עשרות פניות על איך הוועדה הזאת עובדת.
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, מדברים עכשיו על מדיניות קדימה כי אנחנו לא יודעים לכמה זמן המצב הזה יהיה איתנו, מדברים על אנשי עסקים ואיך נאפשר להם להגיע ולייעל את ההגעה שלהם.
מיכל וונש: אני חושבת שמדינה שמעודדת וקולטת עלייה, ואנחנו מדברים כל הזמן על גל העלייה שאנחנו צריכים לעודד אותו, חייבים לקחת בחשבון ולפשט את הנושא הזה, לפשט אותו כמה שיותר.
דוד ביטן: אם מישהו עלה, ארבע שנים.
מיכל וונש: אני אגיד ככה, קודם כל אני מקבלת את מה שאתה אומר שאתה רוצה לצמצם את זה, אני לא הייתי מסבכת את זה, אני הייתי אומרת שחיילים בודדים מזמן השחרור ארבע שנים.
מיכל וונש: ארבע שנים לכל עולה חדש ודי.
דוד ביטן: לא, לא, תבחיני בין שני דברים, אם החייל הבודד השתחרר ונהיה עולה אז יש לו את ארבע השנים בלי קשר.
מיכל וונש: נכון, זה מה שאני אומרת, אנחנו נסבך את זה ועכשיו - - -
דוד ביטן: את לא עושה את הערבוביה הנכונה.
דוד ביטן: אם הוא נשאר חייל בודד, עוד לא עלה, אבל הוא בארץ, אז יש לו שנתיים, מה את רוצה?
דוד ביטן: מה לא בסדר בזה?
דוד ביטן: אם הוא נהיה עולה יש לו ארבע שנים.
מיכל וונש: נניח שהחלטנו שארבע שנים זה המדד אז שיחול באופן שווה על כולם, ארבע שנים, קרבה ראשונה.
דוד ביטן: מי זה כולם?
מיכל וונש: כל העולים החדשים שהגדרנו אותם כרגע ארבע שנים.
יוסף טייב: הוא אומר, ארבע שנים לכולם.
דוד ביטן: ארבע שנים, אז מה הבעיה?
מיכל וונש: חיילים בודדים, שנתיים אחרי.
דוד ביטן: לא, חייל בודד שהוא לא עולה חדש.
דוד ביטן: את לא מבינה, קחי חייל בודד, השתחרר מהצבא כחייל בודד, הלך ללמוד באוניברסיטה, בינתיים הוא לא אזרח ישראלי, הוא לא עלה, אז אני נותן לו שנתיים, מה לא בסדר בזה?
דוד ביטן: ואם הוא נהיה עולה אז יש לו ארבע שנים.
שלומית אבינח: אתה רוצה את רשות האוכלוסין או את אייל סיסו?
אייל סיסו: אני פה.
אייל סיסו: קודם כל דיברתם, גם הסקת מסקנות והמלצות ובאופן אישי אין לי שום בעיה איתם, אבל אנחנו נצטרך כמובן לדון בוועדה בין משרדית בראשותו של פרופ' מור-יוסף.
דוד ביטן: אין ויכוח.
דוד ביטן: אני ישבתי אתמול עם מור-יוסף, הוא בעד לפתוח את זה, אבל לא להגזים.
דוד ביטן: הוא רצה שנה-שנתיים.
דוד ביטן: שנה-שנתיים זה בעייתי, זה באמת בעייתי.
דוד ביטן: אז אני אומר ארבע שנים, אנחנו נמליץ לו, אני מקווה שהוא יקבל את ההמלצה הזאת כי גם הוא מבין שהוא לא צריך כל היום להתעסק בזה.
דוד ביטן: הרי מה קורה?
דוד ביטן: פונים אלינו, אנחנו פונים אליכם, יוצא שכל היום מתעסקים בזה בוועדה.
דוד ביטן: צריכים לקבוע קריטריון, זה גם לא מיליון איש, זה לא הרבה אנשים שיבואו.
דוד ביטן: אתם חושבים שיבואו הרבה?
דוד ביטן: לא, כל אחד עם הבעיות של הקורונה שלו בחו"ל, עד שהוא יבוא לארץ, מי יודע, זה לא פשוט.
דוד ביטן: לא הרבה באים, תאמין לי.
דוד ביטן: יחסית לא תהיה פה נהירה מיוחדת, לכן אני חושב שרשות האוכלוסין צריכה לקבל את ההמלצה הזאת.
דוד ביטן: היא פותרת המון בעיות, היא קובעת קריטריון אחיד וזהו.
דוד ביטן: זה נראה לי הגיוני, אבל בבקשה.
אייל סיסו: אני יכול להגיד כך, אנחנו מ-11 במרץ, ברגע שהחליטו שלא נכנסים זרים לישראל, כמו הרבה מדינות אחרות, כמו האיחוד האירופי לדוגמה, ישראלים לא יכולים להיכנס לשם עכשיו, הבנו שצריך להחריג אנשים.
אייל סיסו: יש יהודים בעולם, יש סטודנטים, יש עולים חדשים וכו', ונקבעו 19 קטגוריות, זה 20 קטגוריות כבר, שמאפשרים להיכנס.
אייל סיסו: זה התחיל משמונה קטגוריות, עלה ל-20, אנחנו דנים בזה על בסיס דו שבועי.
דוד ביטן: אנחנו מדברים על יהודים, אנחנו לא מדברים על תיירים.
יבגני סובה: לא תיירים, אבל יש בני משפחות של אזרחים ישראלים שאינם ממוצא יהודי.
דוד ביטן: מאה אחוז, זה בשבילי יהודים לצורך העניין.
דוד ביטן: אנחנו מדברים שיהודים יבואו לבקר, עולים, יהודים, מי שהוכר פה כעולה, זה לא שעכשיו אנחנו מעלים את כל אתיופיה, אומרים להם שיבואו לארץ, או את כל אוגנדה.
דוד ביטן: אנחנו מדברים רק על יהודים, זה הכול.
דוד ביטן: יש לנו מחויבות, לא כמו כל מדינות העולם, אנחנו יכולים לסגור את השמים עד גבול מסוים.
אייל סיסו: אני חושב שבגלל זה נקבעו 19 הקטגוריות.
אייל סיסו: למשל עולים לא נעצר אף פעם, להיפך, עולים אנחנו רוצים שימשיך כמה שיותר וכדומה.
אייל סיסו: אני רק רוצה להתייחס לנושא של הנציגויות, כי אני שומע את זה כבר בכמה ועדות ולא יצא לי להגיב, אנחנו לא הפסקנו את העבודה אף פעם.
אייל סיסו: למעשה הקורונה במשרד החוץ התחילה כבר בינואר, לא במרץ, כמו בארץ, כי היו לנו נציגויות בסין, לא סגרנו אף נציגות אף פעם, עובדים סביב השעון החבר'ה שם.
אייל סיסו: אנחנו עובדים בקפסולות בחצי מהמקומות, בשתי משמרות, כדי למנוע הדבקה, והיו לנו לצערי גם הדבקות שהדביקו נציגויות שלמות.
אייל סיסו: כל הנושא של כניסת חריגים, בין אם יהודים או לא יהודים, לוויות, חתונות וכדומה, אין צורך להגיע.