GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל וונש: גם בשמנו, כל חברי הוועדה.
מיכל וונש: תודה יונתן.
יוסף טייב: תודה ליונתן לשאר היוזמים שחלקם כבר לא נמצאים במשכן.
יוסף טייב: אני חושב שהחוק הזה הוא בסיס לקיומה של מדינת ישראל.
יוסף טייב: מן הראוי היה שהוא ייקבע, כמו שמופיע בספר יהושע, ב-י' בניסן.
יוסף טייב: בדברי ההסבר של החוק מופיע ההסבר אבל מאחר שהכנסת ובתי הספר בפגרה בזמן כזה, נקבע לקיים אותו ב-ז' בחשוון, צמוד לפרשת לך לך.
יוסף טייב: תודה על כך.
יוסף טייב: אני באמת שמח לייצג לראשונה את עולי צרפת.
יוסף טייב: מאז הקמתה של מדינת ישראל, אני חבר הכנסת הראשון שנולד בצרפת ואני רוצה לברך את שר הפנים על היוזמה.
יוסף טייב: אני קורא לכל יושבי הראש של כלל המפלגות לאמץ את הרעיון.
יוסף טייב: גם בליכוד.
דוד ביטן: יש לנו נציגים.
דוד ביטן: אצלנו זאת בחירה דמוקרטית.
יוסף טייב: אתה עושה את זה נהדר.
דוד ביטן: אצלכם מתמנים.
דוד ביטן: אצלנו צריך להיבחר.
דוד ביטן: נבחרו הרבה מדרום צרפת.
יוסף טייב: אני באמת מודה על כך.
יוסף טייב: אני רוצה לומר שאני חולם ומצפה – וזה המסר שאני רוצה להעביר – שהעלייה לארץ תהיה פחות בגלל בריחה ויותר מבחירה.
יוסף טייב: במשך כל השנים, רוב העולים שהגיעו לארץ, הגיעו מתוך ציוניות, מתוך אידיאל, מתוך אמונה שארץ ישראל, מדינת ישראל היא מדינת היהודים היחידה בעולם.
יוסף טייב: אני כולי תפילה שכך ימשיך, שהעולים מכלל העולם יגיעו לכאן מתוך רצון ומתוך בחירה ושמדינת ישראל באמת תשים בראש העדיפויות שלה את הנושא של העלייה ואת הנושא של טיפול בעלייה.
יוסף טייב: אני רוצה לסכם בקריאה לכלל משרדי הממשלה ולקרוא להם להכין את עצמם.
יוסף טייב: אנחנו הולכים לקראת גל עלייה גדול.
יוסף טייב: לא מספיק אבל הוא הולך וגדל ואני באמת מברך על כך.
יוסף טייב: צריך לדאוג להנגשה, להכין תוכנית חומש אמיתית, לדאוג לחינוך, לתוכניות תגבור לימודי, הכרת התארים, תעסוקה.
דוד ביטן: גל העלייה ב-2021, אם הוא יהיה גדול, יכול להוציא אותנו מהבוץ הכלכלי של הקורונה.
דוד ביטן: הממשלה לא מבינה את זה?
דוד ביטן: אתם צריכים לדחוף.
דוד ביטן: את זה כמה שיותר.
דוד ביטן: זה כמו העלייה מחבר העמים שנתנה לנו צמיחה במשך כמה שנים.
יוסף טייב: אני מתחבר לדברי חבריי חברי הכנסת ואומר להוריד את החסמים כמה שיותר.
יוסף טייב: אני חושב שדווקא בעת משבר, על מדינת ישראל להיות המדינה האמיתית, הכתף לאותם יהודים בתפוצות כדי לתמוך בהם לעזור להם.
יוסף טייב: לא להוסיף קשיים בעלייה אלא הפוך.
יוסף טייב: בואו ניתן להם יד, בואו נקל על תהליך העלייה.
יוסף טייב: כל הסיפור של בירוקרטיה, אפשר לעשות כשהם כבר כאן.
יוסף טייב: בואו ניתן להם קודם כל את האפשרות להגיע לארץ, בכל השאר אנחנו יודעים לטפל ואפשר לטפל בהמשך.
יוסף טייב: אני מבין שיש כאן דינמיקה וזה תהליך עליו דיבר קודם סגן השר יברקן, לעשות הפסקה ולראות איך אנחנו מתכננים.
יוסף טייב: אני אומר, לא, אנחנו צריכים לנהוג כמו בהסתערות ולא לעצור בתוך התהליך אלא להמשיך ולהוריד את כל הבירוקרטיה.
יוסף טייב: אתה אדוני יושב הראש יודע לעשות את זה מצוין.
יוסף טייב: חבריי חברי הכנסת מכלל המפלגות, אני חושב שאנחנו צריכים להירתם כולנו לדבר הזה ולהוריד את כל הבירוקרטיה סביב הדבר הזה ולדחוף לכך שתהיה עלייה מסיבית ואיכותית בשנת תשפ"א-2021 מכלל המגזרים.
יוסף טייב: כמו שאמר קודם חבר הכנסת קושניר, גם אני מוחה על אותו תחקיר שמצייר עלייה כזאת או אחרת, רוסים, אתיופים, צרפתים.
יוסף טייב: מספיק עם הדבר הזה.
יוסף טייב: כולנו יהודים, מגיעים לכאן לארץ, יש מדינה אחת שלנו, וצריכים להתאגד כולנו סביב הדבר הזה ובעזרת השם נוכל בעוד שנה ב-ז' מרחשוון תשפ"א לברך על שנת העלייה הגדולה ביותר והאיכותית ביותר של מדינת ישראל.
אלכס קושניר: אדוני היושב ראש, אני אהיה קצר אבל אני חייב להתחיל מזה שיש כאן דוגמה מצוינת איך העולים מעלים את עצמם על סדר היום.
אלכס קושניר: יושב כאן יונתן שיחד עם חבריו יזמו חוק והפכו כאן את כל הכנסת ובסופו של דבר הפכו את הכנסת.
אלכס קושניר: מה אתה צוחק?
אלכס קושניר: זה מה שעשיתם.
אלכס קושניר: בסופו של דבר כולנו חוגגים את היום הזה, יום העלייה, בעקבות החוק שנחקק.
אלכס קושניר: זה היה אמור להיות דבר מובן מאליו שבמדינת העולים יש יום עלייה אותו חוגגים, אבל זה לא קרה ואני באמת מברך את יונתן ואת חבריו שעשו אז את המהפך הזה.
אלכס קושניר: זה גם מהפך מחשבתי, גורם לכולם פתאום לחשוב על המשמעות של העלייה והחשיבות שלה.
דוד ביטן: בחוק הלאום גם הוכנס סעיף מיוחד על הנושא של קליטת עלייה.
דוד ביטן: זה חשוב מאוד כי זה חוק יסוד.
אלכס קושניר: לעניין העלייה עצמה.
אלכס קושניר: לעלייה יש בעצם שני סוגים של גורמים.
אלכס קושניר: יש גורמי דחיפה ויש גורמי משיכה.
אלכס קושניר: גורמי המשיכה, אלה הם בעצם האטרקטיביות של מדינת ישראל וגורמי הדחיפה זה מה שקורה בחוץ לארץ.
אלכס קושניר: לצערי הרב בשנים האחרונות גורמי הדחיפה גוברים על גורמי המשיכה.
אלכס קושניר: אנחנו כמדינה הופכים להיות פחות ופחות אטרקטיביים עבור העולים שמגיעים מכל קצוות תבל ואני חושב שאת זה צריך לשנות.
אלכס קושניר: אני תמיד אומר שיש שלושה מפתחות שהם הכי משמעותיים לעלייה מוצלחת – השפה, ללמוד את השפה כמה שיותר מהר וצריך להתחיל את זה בחוץ לארץ, השתלבות בתעסוקה וכאן דיברו חבריי על הרבה מאוד מחסומים בירוקרטיים שצריך לנסות ולהוריד, והדבר השלישי הוא חינוך הילדים.
דוד ביטן: מה עם מגורים?
אלכס קושניר: ברגע שאתה משתלב תעסוקתית ואתה מתחיל להגיע להכנסה גבוהה, גם הנושא של המגורים מגיע על פתרונו.
אלכס קושניר: אני אומר לך ששילוב בתעסוקה ומיצוי הפוטנציאל המקצועי של העולים פלוס ההשכלה של הילדים והשתלבות הילדים במערכת החינוך – אלה הדברים החשובים כי בסופו של דבר הרבה מאוד עולים מגיעים לכאן כדי להיטיב עם חיי הילדים שלהם.
אלכס קושניר: אני רוצה להודות לך על כך שנתת לי את ההזדמנות להוביל את ועדת המשנה לנושא חיילים בודדים גם בשירות וגם בשחרור.
אלכס קושניר: אנחנו עושים הרבה מאוד דברים וראיתי שיש כאן נציגים של גרעין "צבר" וגם של נעל"ה.
אלכס קושניר: יש עוד הרבה מאוד דברים שצריך לעשות בנושא הזה כי ההגדרה הזאת של עולה חדש, חייל בודד, בפני עצמה היא בעייתית כי כל התפקיד שלנו זה לגרום לכך שהחיילים האלה לא ירגישו בודדים אלא ירגישו חלק מהמשפחה ושאחר כך יישארו בארץ.
אלכס קושניר: לסיכום אני אומר שאני חושב שהתפקיד המשמעותי ביותר של המדינה הוא לתת לעולים את הרגשה של בית וזה מהרגע הראשון, בהרבה מאוד מובנים ובהרבה מאוד כיוונים.
אלכס קושניר: אתם יודעים, בכל בית יש תמיד מה לתקן ותמיד יש מה לשפר ולשנות, אבל ברגע שכולם מרגישים באותו בית וזה בית של כולם, אפשר לעשות את זה יחד בתוך הבית הזה.
אלכס קושניר: באמת, אני מקווה שכך גם נעשה ושבשנה הבאה תהיה שנה של עלייה, עלייה מוצלחת של כל העולים מכל קצוות תבל וכי נוכל להתגבר על המחלוקות הפנימיות שלנו ונוכל לקבל אותם בברכה ולהבטיח להם בית מצוין, עלייה מוצלחת קליטה אפקטיבית.
דוד ביטן: יונתן, בבקשה.
יונתן יאבור: אדוני היושב ראש, חברי וחברות הכנסת, אני גאה ונרגש להיות כאן היום לציין את יום העלייה.
יונתן יאבור: בפתחו של האולם הזה, ליבו של הדמוקרטיה הישראלית אני מגיע רבות בעודי מלווה את חברת הכנסת מיכל שיר שאני משמש כיועצה אך היום אני נכנס אליו כמי שהיה עולה חדש, כמי שמשמש היום כפעיל וכמתנדב למען עולים חדשים וכמי שכתב ויזם את חוק יום העלייה.
יונתן יאבור: ארגון TLV Internationals שהקמתי יחד עם שותפים, הוא ארגון העולים הגדול ביותר בישראל ובו יותר מ-70,000 חברות וחברים.
יונתן יאבור: אני כל כך גאה לומר שהארגון פועל על טהרת ההתנדבות בלבד ונשען על הון אנושי וציוני מופלא.
יונתן יאבור: מאז שנת 2009 אנחנו מפעילים מספר רב של פרויקטים קהילתיים ובהם תל אביב אינטרנשיונל סלון, פורום הדוברים הגדול בישראל, וויט סיטי שבת שמקיים ארוחות שישי על מנת לחבר עולים וצברים יחד.
יונתן יאבור: רבים זוכרים אותנו בזכות שיא גינס שקבענו בשנת 2014 לארוחת השבת הגדולה בעולם.
יונתן יאבור: פרויקט פרוג'ט טי.
יונתן יאבור: א.
יונתן יאבור: שמטרתו לעודד את רוח ההתנדבות בקרב העולים ויצר פעילות משותפת עם משטרת ישראל, שומר חדש, איחוד הצלה ועוד.
יונתן יאבור: תל אביב ארט קאונסיל שמחבר את העולים לתרבת הישראלית ובטח תאהבו את פרויקט אמץ סבתא שלאחרונה זכה בפרס מטעם הסוכנות היהודית על פעילות סיוע לניצולי שואה.
יונתן יאבור: כל אלה מתבססים על רוח ציונית והתנדבותית שדוחפת לשילוב עולים חדשים בחברה הישראלית.
יונתן יאבור: להיות עולה זה זמני, אבל להיות ישראלי זה לנצח.
יונתן יאבור: אדוני היושב ראש, כמו דברים רבים שמשנים מציאות, החוק הזה התחיל מהשטח.
יונתן יאבור: החוק הזה התחיל מיוזמה שלנו מתוך אמונה שלדור של בן גוריון מגיע הקרדיט על החלוציות אבל אין לדור הזה מונופול על זה.
יונתן יאבור: נכון שאז ייבשנו את הביצות ובנינו כבישים אבל היום עלינו להמשיך ולבנות את החברה שלנו מדי יום ובכל דור.
יונתן יאבור: וכך, כל עולה, לא משנה מהיכן הוא או היא שבו הביתה לישראל ומתי עשו זאת, יכול ויכולה להיות חלוצים חברתיים וקהילתיים.
יונתן יאבור: לאחר מספר שנים של פעילות למען שילוב עולים חברה הישראלית, אני ושותפי ג'י שולץ שנמצא אתנו היום ב-זום בשל ההגבלות, הבנו שכדאי שמפעל העלייה יהיה ערך יסוד אמיתי במדינת ישראל, ועל מנת להוקיר תודה לתרומה של כל גלי העלייה לדורותיה ומכל רחבי תבל, עלינו כעם לציין זאת בחוק.
יונתן יאבור: כל דבר שאנו לוקחים כמובן מאליו עם הזמן נשחק ונשכחת חשיבותו וייחודיותו.
יונתן יאבור: קביעת יום העלייה בחוק מוודא שמפעל העלייה ייקבע באתוס הלאומי שלנו וכך נוכל להמשיך לעודד יחידים, משפחות וקהילות בגולה לשוב הביתה לארצו של העם היהודי.
יונתן יאבור: בקביעת יום העלייה אנו אומרים לאחיותינו ואחינו בגלות כי אנחנו רוצים ששובו הביתה.
יונתן יאבור: אנחנו חורתים בלוח השנה המשותף שלנו את הזמן עצמו, קביעה שאנו עם אחד עם גורל משותף וחזון ציוני.
יונתן יאבור: אנו נועצים כחול ולבן ביומן לסמן שישראל אינה רק מקום מגוריך אלא היא ביתך הנצחי.
יונתן יאבור: אבל הדבר הזה מחייב אותנו לייצב ולבנות חזון.
יונתן יאבור: תוכנית רבת שנים, תוכנית אגרסיבית שדואגת שמי שמגיע לישראל גם יישאר וישגשג כאן.
יונתן יאבור: לצערי למשרד הקליטה אין חזון אמיתי לקליטת עולים.
יונתן יאבור: המשרד מתגאה בכך שבשנה שעברה עלו כ-35,000 עולים חדשים לישראל אבל מתעלם מזה שבערך 50 אחוזים עוזבים תוך חמש שנים.
יונתן יאבור: שוב אני אומר שהיום הזה חשוב להמשך מפעל העלייה כערך יסוד של מדינת ישראל ומשרד הקליטה חייב לייצר חזון שנותן מענה לכל העולים.
יונתן יאבור: עם זאת, ולמרות שאין לי הכרות אישית עם השרה הנוכחית, אני מאמין שיש לה את הרצון לבצע את השינויים הנדרשים ואולי אף היא תציג חזון אמיתי בפני הוועדה הזאת בעתיד הקרוב.
יונתן יאבור: אדוני היושב ראש, ברצוני לומר תודה לחברי הכנסת לשעבר חיליק בר, מייקל אורן ורוברט אילטוב שהיו מיוזמי החוק וחברי הכנסת עודד פורר ואלכס קושניר שליוו את פיתוח וכתיבת החוק הזה עוד בהיותם מנכ"לי משרד הקליטה.
יונתן יאבור: המיוחד בחוק הזה הוא שהוא בין הבודדים שהצליח לאחד בין קואליציה ואופוזיציה, דתיים וחילוניים.
יונתן יאבור: עלייה היא מפעל ציוני שחוצה מפלגות ובטח בעידן הזה אנחנו צריכים לזכור שמה שמאחד אותנו הרבה יותר חזק ממה שמפלג.
יונתן יאבור: אני רוצה גם לומר תודה למנהלת הוועדה הגברת שלומית אבינח שמאז כניסתה לתפקיד עובדת ימים ולילות עבור העולים החדשים וללא ספק היא נכס לוועדה הזאת וכמובן לעם ולמדינה.
יונתן יאבור: אני רוצה לומר תודה ענקית ליושב ראש הקואליציה חבר הכנסת מיקי זוהר.
יונתן יאבור: מיקי הוביל את החוק הזה בכנסת ונלחם עליו מול הפקידות ומול גופים פוליטיים ובלעדיו לא היינו נמצאים כאן היום.
יונתן יאבור: יש לומר לו תודה על תרומתו והרוח הציונית שלו.
יונתן יאבור: אדוני היושב ראש, אני יודע שדיברתי הרבה אבל ברצוני לומד תודה אחת אחרונה.
יונתן יאבור: לבוסית ולמנטורית, חברת הכנסת שאני כה מעריך את חברותה, מיכל שיר.
יונתן יאבור: כעולה אני יודע כמה זה קשה להשתלב ולהצליח אבל בזכותה ובזכות אחרים, כמו חברת הכנסת מיכל קוטלר וונש, שלקחו סיכון על עולה כמוני עם עברית קצת חלשה אבל המון אמונה בציונות ואני היום מאמין בעצמי שלמרות הקשיים אוכל להשפיע ולהיות חלוץ במדינה שלי.
דוד ביטן: מאיפה עלית?
יונתן יאבור: אנגליה.
יונתן יאבור: ברצוני לסיים ולומר לכל אלה שכבר עלו ולכל אלה שבדרך, בואו אלינו בהמוניכם, שובו הביתה לארצנו ושיהיה לכולם חג יום עלייה שמח.
יונתן יאבור: תודה רבה.
אנדרי קוז'ינוב: אפשר למחוא כפיים בוועדה?
אנדרי קוז'ינוב: ריגשת, יונתן.
שלומית אבינח: מרגש.
י מיכל קוטלר וונש: ישר כוח, יונתן.
דוד ביטן: אני רוצה להודות לכל חברי הכנסת, אלה שנמצאים כאן ואלה שלא נמצאים כאן.
דוד ביטן: בסך הכול אתם פעילים מאוד וזה לא דבר של מה בכך.
דוד ביטן: לקחתם את הוועדה הזאת כוועדה חשובה ואם אנחנו מקדמים, זה הרבה גם בזכותכם.
דוד ביטן: תודה לכם על שיתוף הפעולה שיש, קואליציה ואופוזיציה.
דוד ביטן: אין כאן קואליציה ואופוזיציה.
דוד ביטן: תמשיכו במה שאתם עושים ומשגעים אותי כל היום.
דוד ביטן: אני לא מדבר על מנהלת הוועדה שהיא משגעת אותי כל היום, כותבת לי את ההקדמות ואם אני מדלג על משהו שהיא כותבת, אני מקבל אחר כך על הראש.
דוד ביטן: סגן אלוף אדי טריגר, בוגר נעל"ה, שירת בחיל תקשוב ונמצא היום בחופשת שחרור מהצבא.
אדוארד טריגר: שלום ליושב ראש, לחברי הכנסת, לכל הנוכחים.
אדוארד טריגר: מרגש מאוד לדבר כאן היום ואני מראש אני מתנצל אם יהיו לי טעויות.
אדוארד טריגר: בדרך כלל בפתיחת נאום ובסופו אומרים את הדברים החשובים ביותר.
אדוארד טריגר: אני רב-סרן אדי טריגר בן לשמיל זכרונו לברכה ולקרה שתיבדל לחיים ארוכים.
אדוארד טריגר: נולדתי במולדובה ועליתי ארצה בגיל 15 במסגרת תוכנית נעל"ה, נוער עולה לפני ההורים.
אדוארד טריגר: כך פתחתי את נאומי בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל במסגרת אירועי יום העצמאות ה-57 למדינת ישראל בשנת התשס"ה בו נבחרתי להדליק משואה כנציג צה"ל.
אדוארד טריגר: היה לי חשוב להדגיש שעליתי ארצה במסגרת תוכנית נעל"ה כבר בתחילת הנאום.
אדוארד טריגר: כששמעה אותי אימא שלי שנכחה בטקס הזה שאני מדגיש את סיפור עלייתי לארץ, החלה לבכות והדמעות לא הפסיקו לזלוג מעיניה.
אדוארד טריגר: ולתפארת מדינת ישראל, רק בהישמע המשפט הזה בסוף נאומי, הצליחה לעצור את הדמעות.
אדוארד טריגר: כששאלתי אותה מדוע בכתה, סיפרה לי: היו לי שלוש שנים קשות לאחר שהסכמנו לשלוח אותך לישראל במסגרת תוכנית נעל"ה.
אדוארד טריגר: מצד אחד רגשות אשם על האם ששולחת את בנה בגיל כה צעיר והוא רק בן 15 למדינה אחרת עם תרבות אחרת לגמרי, בלי שום יכולת להתערב או לעזור אם נידרש.
אדוארד טריגר: מצד שני ידעתי שאין לך עתיד – פרספקטיבה בשפה של אז – במולדובה.
אדוארד טריגר: הכי חשוב, ידעתי שאתה תהיה המנוע, הדחיפה הראשונית להחלטת כל המשפחה לעזוב הכול ולעלות לארץ ישראל.
אדוארד טריגר: והיום, כשעמדת כאן בטקס בהר הרצל, הייתי כל כך גאה בך, במה שהשגת.
אדוארד טריגר: נזכרתי ברגשות האשמה ועזרת לי להבין שהן היו לשווא ועל כך אני מודה לך מאוד וכל כך גאה בך.
אדוארד טריגר: אימא תמיד מהווה עבורי דוגמה ומופת, גם אז אבל במיוחד היום כשאני בעצמי אבא לילד בן 16 ויכול להבין את תהפוכות הנפש של אימא ששולחת את בנה אל הלא נודע.
אדוארד טריגר: ב-1996, שלוש שנים לאחר שהגעתי ארצה במסגרת תוכנית נעל"ה, עלתה כל משפחתי בהם הוריי, אחותי הקטנה, סביי וסבתותיי, דודיי ודודותיי.
אדוארד טריגר: סך הכול כ-20 אנשים.
אדוארד טריגר: היום אמי עובדת נערצת בקופת חולים מאוחדת, אחותי מנהלת חברת כוח אדם קטנה, הקימה משפחה ויש לה שתי בנות מקסימות.
אדוארד טריגר: גם אני הקמתי משפחה תפארת.
אדוארד טריגר: בני הבכור, שון, בן 16, בכיתה י"א, חולם לשרת בסיירת מטכ"ל, בתי הקטינה, שקד, בת 12 השנה ונקווה שנצליח לחגוג לה בת מצווש.
אדוארד טריגר: אשתי היקרה, ריטה, מזכירה רפואית בקופת חולים מכבי, מקבלת מכתבי תודה בלי סוף על עזרה לזולת.
אדוארד טריגר: מאז הטקס אני המשכתי את שירותי הצבאי וקודמתי לדרגת סגן אלוף וכעת אני שוהה בחופשת פרישה מצה"ל.
אדוארד טריגר: תפקידיי האחרונים היו מפקד גדוד התקשוב באגף המודיעין ומפקד גדוד התקשוב של המרכז הלאומי לאימוני יבשה בצאלים.
אדוארד טריגר: כיום אני ממלא מקום מנהל אגף הבוגרים במינהלת נעל"ה.
אדוארד טריגר: כששואלים אותי מה זאת תוכנית נעל"ה, אין ספק שאלה ילדי נעל"ה כמוני שלומדים בבתי ספר בכל רחבי הארץ וגרים בפנימיות אבל יש כאן משהו יותר גדול.
אדוארד טריגר: המנוע.
אדוארד טריגר: המנוע עליו דיברה אמי.
אדוארד טריגר: הדחיפה הזאת להחלטה לעלות ארצה או נכון יותר לחזור ארצה אחרי 2,000 שנות גלות.
אדוארד טריגר: זוהי הציונות של ימינו.
אדוארד טריגר: בעיניי תוכנית נעל"ה מובילה בהמשכיות הרעיון הציוני לבנות בית יהודי בארץ ישראל ומובילה ביצירת קיבוץ גלויות בצורה יוצאת מן הכלל ומעוררת כבוד.
אדוארד טריגר: תודה רבה.
אדוארד טריגר: היה כבוד גדול לדבר כאן בפניכם.
דוד ביטן: קושניר מאשר שכל אחד שמדבר, צריכים למחוא לו כפיים.
אלכס קושניר: בהחלט.
אלכס קושניר: לחלוטין.
דוד ביטן: שרה עבאדי, בת שירות לאומי בודדה.
דוד ביטן: מברזיל.
דוד ביטן: מתנדבת שנה ראשונה בבית חולים שערי צדק, מחלקה לטיפול נמרץ לב-חזה.
שרה אבעדי: הסיפור שלי הוא קלאסי.
שרה אבעדי: נולדתי בסן פאולו, משפחה ציונית בלב ובנפש.
שרה אבעדי: מאז הייתי ילדה ידעתי שיום אחד אני אעלה לארץ כי זה הבית שלנו.
שרה אבעדי: בגיל 18, לפני שנה וחודש, עליתי.
שרה אבעדי: החלטתי לעשות שירות לאומי כי המדינה עשתה ועדיין עושה הרבה עבורי.
שרה אבעדי: גם אחי נמצא כאן.
שרה אבעדי: כאן זה הבית.
שרה אבעדי: כשאומרים שאני עולה חדשה, זה מוזר לשמוע את התואר הזה.
שרה אבעדי: בחרתי בטיפול נמרץ כי אני רוצה שלשנה תהיה משמעות.
שרה אבעדי: זה קשה.
שרה אבעדי: יש לי מטופל כבר במשך חודשיים והוא דומה לאבא שלי.
שרה אבעדי: בשבוע שעבר ראיתי מישהו נפטר אבל עדיין אני חושבת שאם זה קל, זה לא כדאי.
שרה אבעדי: בעוד שבוע אני טסה לסן פאולו לביקור הורים.
שרה אבעדי: אני לא רוצה לעזוב את המדינה וכואב לי הלב שלא אהיה כאן תקופה כי כאן זה הבית.
דוד ביטן: ולדיסלבה גנול, גרעין "צבר", בת 18.
ולדיסלבה גנול: שלום לכולם.
ולדיסלבה גנול: אני שמחה שאני יכולה לדבר אתכם.
ולדיסלבה גנול: אני ת 18 ועכשיו אני בתוכנית גרעין "צבר" בעיר רעננה.
ולדיסלבה גנול: לפני שנה וחודשיים עליתי לארץ ישראל.
ולדיסלבה גנול: נולדתי באוקראינה בעיר קטנה ברדישב.
ולדיסלבה גנול: סיימתי את בית הספר ואחר כך עליתי לארץ ישראל בתוכנית בניצנה.
ולדיסלבה גנול: בתוכנית הזאת למדתי עברית ודברים חדשים על ישראל כי לא ידעתי כלום.
ולדיסלבה גנול: לא היה לי אף חבר בארץ.
ולדיסלבה גנול: לפעמים לניצנה הגיעו כל מיני אנשים וצוות גרעין "צבר" גם היה חלק מהם.
ולדיסלבה גנול: הם נתנו לנו הרצאות וסמינרים על תוכנית שעוזרת לחיילים בודדים ומהרגע הראשון ששמעתי על גרעין "צבר", הבנתי שזה משהו שמתאים לי וזה משהו שאני מתאימה לו.
ולדיסלבה גנול: אני עליתי לבד בלי אחים ואחיות, בלי הורים, ואני ממש רציתי לעבור את הסמינרים ולהתקבל לתוכנית ואכן הצלחתי לעשות זאת למרות הקורונה.
ולדיסלבה גנול: היו לנו סמינרים ב-זום, מה שהיה ממש קשה אבל זה היה אפשרי.
ולדיסלבה גנול: עכשיו אני כאן ואני מאוד שמחה שגרעין "צבר" הוא תוכנית שעבורי כמו משפחה.
ולדיסלבה גנול: יש לנו מדריכות ומש"קיות ממש ממש טובות והן כמו חברות וכמו אחיות.
ולדיסלבה גנול: אני מרגישה את התמיכה ואת העזרה.
ולדיסלבה גנול: הם עוזרים לי ועוזרים הרבה.
ולדיסלבה גנול: הרבה דברים שקשורים לצבא ושאלות שיש לי, הם נותנים לי את התשובה.
ולדיסלבה גנול: אני באמת שמחה שאני כאן.
ולדיסלבה גנול: תודה רבה.
דוד ביטן: ביילה מול מנעל"ה.
דוד ביטן: תלמידת כיתה י', עלתה מקנדה, לומדת באולפנת אמנה בכפר סבא.
מיכל וונש: מאיפה בקנדה?
ביילה מול: מטורונטו.
ביילה מול: שלום.
ביילה מול: אני בת 16 ולומדת עכשיו בכיתה י' בתוכנית נעל"ה באולפנת כפר סבא.
ביילה מול: הייתי בת ...
ביילה מול: כאשר עלינו לכאן אבל ההורים שלי החליטו, בעקבות כל מיני קשיים, לחזור לקנדה אחרי שנה בלבד.
ביילה מול: מאז זה היה תמיד במשפחה, שצריך לחזור הביתה, לארץ ישראל.
ביילה מול: אח שלי עשה עלייה לפני ארבע שנים כדי לשרת בגולני ולהגן על המדינה.
ביילה מול: אחותי עשתה עלייה לפני כמה ימים עם בעלה והבן שלה.
ביילה מול: אח שלי השני וההורים שלי עתידים לבוא וזה רק עניין של זמן כי הם יודעים שישראל היא הבית שלהם.
ביילה מול: זאת השנה הראשונה שלי בתוכנית נעל"ה.
ביילה מול: התחלתי בתוכנית בתחילת חודש ספטמבר, לפני חודש וחצי.
ביילה מול: הסיבה שבחרתי לבוא לתוכנית נעל"ה היא שידעתי שישראל היא המקום בו אני רוצה להיות.
ביילה מול: בעתיד אני רוצה לעשות עלייה ולכן רציתי להכין את הקליטה שלי בכל מה שקשור לארץ ישראל, להכיר את התרבות הישראלית והכי חשוב זה לשפר את העברית שלי כדי להשתלב בחברה הישראלית.
ביילה מול: חששתי שאתג
ביילה מול: עגע למשפחה שלי בקנדה אבל צוות האמנה בנעל"ה קיבלו אותי כאילו אני חלק מהמשפחה שלהם.
ביילה מול: אני שנמחה ששמעתי על תוכנית נעל"ה באמנה ושקיבלתי את ההזדמנות לבוא ללמוד ולהתחבר למדינת ישראל.
אלכס קושניר: למדת עברית לפני שעלית?
ביילה מול: קצת.
אלכס קושניר: זאת אומרת, כל מה שאמרת כאן עכשיו, למדת בארץ.
דוד ביטן: איה מילר, גרעין "צבר", בל 18, עלתה לפני שנה מאנגליה, נולדה בארץ, הוריה חזרו לאנגליה כשהייתה בת שנתיים.
דוד ביטן: כיום חלק מגרעין "צבר" בקיבוץ לוחמי הגטאות.
דוד ביטן: תתגייס לצה"ל בתפקיד מדריכת חי"ר.
איה מילר: שלום.
איה מילר: נולדתי בארץ וכמו שנאמר עברתי ללונדון בגיל שנתיים.
איה מילר: בלונדון אני והמשפחה שלי תמיד היינו מאוד מעורבים בקהילה הישראלית.
איה מילר: הייתי בצופים, הייתי בבתי הספר של יום ראשון שבלונדון זה בית ספר ישראלי, היינו משפחה מארחת של בנות באו דרך הצופים לעשות שנת שירות ומשם שמעתי על תוכנית גרעין "צבר" ותמיד היה ברור לי שאני באה להתגייס, שאני באה לתרום, שאני רוצה גם לעבור לגור בישראל ושאני אעשה עלייה.
איה מילר: החלטתי להצטרף לתוכנית גרעין "צבר".
איה מילר: גרעין "צבר" נתן לי הרבה מעבר לעזרה בבירוקרטיה.
איה מילר: הוא אפשר לי ללמוד על הצבא, להיות עם אנשים שהם החברים הכי טובים שלי בישראל והם כמו משפחה שלי, הוא גם נתן לי בית.
איה מילר: העזרה שהם נותנים, גם המש"קיות, גם הרכזת וגם המדריכה שיש לנו - זה מעל ומעבר כל דבר שיכולתי לצפות לו בישראל.
איה מילר: אני מאוד מתרגשת להתגייס בעוד חודש.
איה מילר: זה גם עזרו לי בתפקיד שלי ובכל התהליך של הגיוס לצבא, ונתנו לי בית ומשפחה בישראל.
דוד ביטן: בהצלחה בצבא.
דוד ביטן: אליאס נחמיאס מנעל"ה, עלה ממקסיקו, תלמיד כיתה י"ב בכפר הנוער ויצ"ו הדסים.
דוד ביטן: אחיו, נלסון, מגיע בעקבותיו השנה לאותו כפר.
שלומית אבינח: הוא לא ב-זום.
שלומית אבינח: הבא בתור.
דוד ביטן: אווה ביבס.
דוד ביטן: בת שירות לאומי בודדה מצרפת.
דוד ביטן: מתנדבת שנה שנייה בכרמל 6000, עמותה בה מפתחים פתרונות טכנולוגיים חברתיים.
אווה ביבס: שלום לכולם.
אווה ביבס: אני עולה חדשה מצרפת.
אווה ביבס: אני עכשיו משרתת בכרמל 6000.
אווה ביבס: נולדתי בפריס ועליתי לארץ בגיל 19, לפני שנה.
אווה ביבס: אחרי התיכון בצרפת החלטתי שאני אלמד תורה במשך שנה בארץ.
אווה ביבס: הגעתי למדרשת אהובה שזאת מדרשה בירושלים, שם יש תוכנית לבנות.
אווה ביבס: שם הייתי במשך שנה אחרי התיכון ובמשך השנה הזאת באמת למדתי הרבה דברים על ארץ ישראל, על ההיסטוריה של המדינה שלנו וגם גיליתי המון על התרבות הישראלית וכל האחווה והאחדות שיש בתוך העם הזה.
אווה ביבס: אז החלטתי שאני אנסה לגור במקום כזה, שאני אנסה לקיים בית במדינה הזאת שהיא המקום של היהודים.
אווה ביבס: לא הייתי רוצה לחזור לחוץ לארץ.
אווה ביבס: אחרי המדרשה עליתי לארץ והחלטתי שאני אשרת את המדינה.
אווה ביבס: עכשיו אני משרתת בכרמל 6000 ואני בשנה שנייה לשירות.
אווה ביבס: אנחנו מפתחים אפליקציות לכל מיני ארגונים חברתיים וגופים ציבוריים.
אווה ביבס: למשל, עבדתי עם עוד בנות על הפיתוח של אתר יזכור שזה בעצם אתר שיצא לאוויר בהתחלת הגל הראשון.
אווה ביבס: האתר הזה מיועד לפרסם את כל השמות והסיפורים של האנשים שנפטרו מהקורונה.
אווה ביבס: בתקופת הסגר למשפחה של האנשים האלה לא הייתה אפשרות לשבת שבעה והאתר נתן להם אפשרות לפרסם את הסיפורים של האנשים האלה.
אווה ביבס: אני ממש שמחה להיות במקום הזה, גם בכרמל 6000 וכמובן גם בארץ כי מאז שעליתי לארץ הרגשתי שתמיד קיבלתי עזרה מכל האנשים אתם נפגשתי כאן - מאנשי הצוות של שילת, שזאת העמותה שאני משרתת דרכה, מהצוות של כרמל 6000 שממש עזר לי, מהצוות והרבנים של מדרשת אהובה שנתנו לי את החשק לעלות לארץ ועזרו לי בכל הבירוקרטיה.
אווה ביבס: גם לכרמל 6000 הגעתי בזכותם, בזכות הצוות של המדרשה.
אווה ביבס: כמובן אני גם צריכה להודות להורים שלי שתמכו בי בהחלטה הזאת להגיע לכאן למרות שאני מניחה שזה לא מובן מאליו.
אווה ביבס: אני מודה לקדוש ברוך הוא שנתן לי את הרצון והכוח לעשות את זה.
אווה ביבס: תודה רבה.
אווה ביבס: בהמשך בעזרת השם אני אלמד מדעי המחשב באוניברסיטה.
אווה ביבס: תודה רבה לכם על ההקשבה.
דוד ביטן: אנחנו חוזרים לאליאס נחמיאס שקודם לא היה ב-זום.
אליאס נחמיאס: שלום לכל חברי הכנסת ולכל הנוכחים.
אליאס נחמיאס: אני שמח שאני יכול לדבר אתכם ונאי אספר קצת על עצמי.
אליאס נחמיאס: אני באתי ממקסיקו, אני לומד בכפר הנוער ויצ"ו הדסים בכיתה י"ב.
אליאס נחמיאס: בשבילי נעל"ה זו תוכנית שנותנת הזדמנות גדולה לכל בני הנוער כדי שהם יוכלו לשפר את העתיד שלהם מבחינה חינוכית וגם חברתית אבל בעיקר, בגדול, מבחינה חינוכית.
אליאס נחמיאס: אחרי שאני אסיים את כיתה י"ב אני רוצה להתגייס.
אליאס נחמיאס: במיוחד באתי לארץ כדי לשרת בצבא מפני שאני הייתי במקסיקו, צפיתי בחדשות וראיתי את הבעיות שהיו בישראל.
אליאס נחמיאס: אמרתי לעצמי שזה לא הוגן שאני נמצא בבית רגוע בזמן שכל הבעיות האלה מתקיימות בישראל ולכן החלטתי שאני רוצה להתגייס לצבא הישראלי בתחום הלחימה או באיזושהי סיירת.
אליאס נחמיאס: אנשים שואלים אותי אם זה היה קשה לעזוב את החברים, לעזוב את המשפחה ולעזוב הכול כדי להגיע למקום חדש, לשפה חדשה, להגיע לא נודע.
אליאס נחמיאס: אתה לא יודע לאן אתה הולך אלא אתה רק יודע שאתה הולך כדי לשפר את העתיד שלך.
אליאס נחמיאס: אני עונה להם שאני באתי לכאן כדי לעזור למשפחה שלי כי אם אני אצליח בעתיד, אני אוכל לעזור להם וגם כי העתיד שלי ממש חשוב לי.
אליאס נחמיאס: נעל"ה עוזר לנו בזה וזאת הזדמנות שהיא אפשר לפספס אותה.
אליאס נחמיאס: אני ממליץ לכולם לבוא לכאן.
אליאס נחמיאס: גם אחי מגיע לכאן בעוד כשבועיים, הוא יגיע לכפר בו אני נמצא ואני ממש שמח לראות אותו.
אליאס נחמיאס: תודה על ההזדמנות שנתתם לי כדי שאני אספר קצת על עצמי.
אליאס נחמיאס: תודה על ההקשבה.
דוד ביטן: תודה רה.
דוד ביטן: גרגורי זינגרנקו, תלמיד כיתה י"ב מפרויקט נעל"ה, עלה מסנט פטרבורג, לומד בנהלל לקראת לימודי הנדסה בטכניון.
גריגורי זינגרנקו: שלום ותודה רבה.
גריגורי זינגרנקו: אני בן 18, תלמיד כיתה י"ב נעל"ה בבית הספר בנהלל.
גריגורי זינגרנקו: נמצאים אתי המדריכים הטובים שלי.
גריגורי זינגרנקו: הגעתי בתוכנית נעל"ה לפני שלוש שנים וחודשיים.
גריגורי זינגרנקו: כמה שנים לפני שהגעתי, החלטתי שאני אעשה עלייה.
גריגורי זינגרנקו: בזמן הזה שמעתי על תוכנית נעל"ה, קראתי עליה באתר הסוכנות, והתחלתי בכיתה ח' ללמוד עברית.
גריגורי זינגרנקו: הלכתי לאולפן בסנט פטרבורג ואחרי חצי שנה עברתי את המבחנים והגעתי לכאן.
גריגורי זינגרנקו: תוכנית נעל"ה היא מסגרת לבני נוער מגיל 15-14 וכוללת לימודים בארץ והרבה מאוד מתלמידי נעל"ה, הרוב המוחלט, נשארים כאן ועושים עלייה.
גריגורי זינגרנקו: אני הייתי מקשר את התוכנית הזאת עם החברתיות, עצמאות ואחריות כי כאן אני באמת מצאתי חברים אמיתיים ואני מקווה שהם יישארו אתי ושאני אהיה אתם בקשר לאורך כל החיים.
גריגורי זינגרנקו: הפכתי ליותר בוגר ואחראי.
גריגורי זינגרנקו: רציתי להדגיש שאני לומד בנהלל בתוכנית נעל"ה שמיועדת לקבלת התלמידים שלה לטכניון.
גריגורי זינגרנקו: התוכנית נותנת כלים מאוד מאוד שימושיים ללמידה אקדמאית, במיוחד בתחום ההנדסה ובמקצועות מתמטיקה, לימודי מחשב ופיזיקה.
גריגורי זינגרנקו: גם במקצועות אחרים כמו כימיה וביולוגיה.
גריגורי זינגרנקו: הרבה מבוגרי התוכנית אחר כך הולכים ללמוד בטכניון במסגרת עתודה.
גריגורי זינגרנקו: אני אסיים בעוד פחות משנה ועכשיו התוכניות שלי הן שירות בצה"ל ולאחר מכן ללמוד בטכניון.
גריגורי זינגרנקו: אני מקווה שאתקבל לפקולטה למתמטיקה.
גריגורי זינגרנקו: אני רוצה לאחל לכל התלמידים שרוצים לבוא לארץ הרבה הצלחה.
גריגורי זינגרנקו: תודה רבה.
גריגורי זינגרנקו: כבוד רב הוא לי לדבר כאן.