GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן: גם נגדי עשו תחקיר ב"מקור", כך שאני יודע שלא כל התחקירים טובים.
מיכאל פרוינד: חברת הכנסת מיכל קוטלר וונש הזכירה קודם את פרשת לך לך.
דוד ביטן: אני מבקש, נמצאים כאן חברי כנסת מהליכוד, לא להזכיר את ה-לך לך.
דוד ביטן: משתמשים בזה בהפגנות נגד נתניהו.
אלכס קושניר: עכשיו נתת כאן רעיון, חבל על הזמן.
מיכאל פרוינד: הקדוש ברוך הוא אמר לאברהם אבינו לעלות ארצה אבל שוכחים שכבר בפסוק י', תוך תשעה פסוקים, כתוב "ויהי רעב בארץ וירד אברהם מצרימה".
מיכאל פרוינד: כמובן שאז לא הייתה סוכנות יהודית, לא היה משרד הקליטה, לא הייתה ועדת העלייה והקליטה של הכנסת אבל עובדה שאם אין אמצעים, אם אין כלים לחיות, יש סיכון שאותם עולים חלילה חזרו למקום ממנו באו.
מיכאל פרוינד: אני מודה לרונן פלוט על כל מה שהוא עושה ודוחף ולא רק כדי לקבל לעירו את בני מנשה אלא ממש לקלוט אותם עם מעטפת של חום ואהבה.
מיכאל פרוינד: צריך אמצעים.
מיכאל פרוינד: צריך לתת לנוף הגליל אמצעים.
מיכאל פרוינד: בני מנשה מקבלים אולפן עברית במשך חמישה חודשים אחרי הגעתם ארצה.
מיכאל פרוינד: יוצאי אתיופיה, אם אני לא טועה, מקבלים 10 חודשים.
מיכאל פרוינד: אני מציע לשקול לתת גם לבני מנשה עשרה חודשים של אולפן עברית אחרי שהם מגיעים.
מיכאל פרוינד: צריך להשקיע בהכשרה מקצועית, בהקלות בבחינות הבגרות, יותר שעות לימוד לתלמידים עולים.
מיכאל פרוינד: יש מה לעשות, יש הרבה מה להשקיע בבני מנשה כדי שהם יצליחו כי ההצלחה שלהם היא ההצלחה של כולנו.
שי פלבר: אני אומר בקצרה מאוד.
שי פלבר: אנחנו מאוד מברכים את נוף הגליל על ההירתמות ועל היוזמה.
שי פלבר: כשיש רשות שרוצה, הקליטה מצליחה.
שי פלבר: אנחנו נפגשנו עם ראש העיר, עם סגנו ועם מוטי לפני כשבועיים.
שי פלבר: אני רוצה לומר שבמשאבינו המוגבלים אנחנו מיקדנו את העלייה בשתי קהילות, בקהילות יוצאי צרפת ספציפית וגם בקהילה בארגנטינה.
שי פלבר: אנחנו עושים מאמצים שיווקיים ואנחנו מקווים שבקרוב נוכל לשלוח מישהו לארגנטינה.
דוד ביטן: אם עכשיו מגיע מישהו מבני מנשה והוא לא רוצה להגיע לנוף הגליל, מה קורה אתו?
שי פלבר: הוא לא יכול.
שי פלבר: הוא חייב להגיע בצורה מרוכזת.
שי פלבר: העולים האחרים יכולים להגיע בצורה אחרת.
שי פלבר: אנחנו כרגע ממקדים מאמצים לנוף הגליל יחד עם אופק ישראלי, עם משרד העלייה והקליטה, ואנחנו נעשה את כל מה שאנחנו יכולים כדי להביא עולים בצורה מאורגנת לעיר.
שי פלבר: בסוף אני חושב שאין מנוס מלבנות תוכנית כפי שהצגנו לאוצר, תוכנית רחבה, מקיפה, שיש בה ארבעה מרכיבים עיקריים שאנחנו שמנו בה.
שי פלבר: מרכיב אחד הוא נושא שכר הדירה, סיוע ותמריץ לעולים שמגיעים לנוף הגליל.
שי פלבר: הדבר השני הוא לתמרץ את העולים בהטבות עירוניות, הנחות כאלה ואחרות.
שי פלבר: הדבר השלישי הוא השמה תעסוקתית, קורסים מקצועיים וכמו שאמר ראש העיר אפס אחוזי אבטלה ועולים שמגיעים היום רוצים לעבוד ויכולים.
שי פלבר: הדבר הרביעי הוא השיווק.
שי פלבר: אני מאמין שבתוכנית כזאת ניתן להביא לנוף הגליל ובהמשך גם לערים אחרות.
שי פלבר: צריך כאן הירתמות רחבה יותר להקשר הזה.
דוד ביטן: ג'וש, אתה רוצה להגיד משהו?
ג'וש שוורץ: רק לברך.
ג'וש שוורץ: אני הייתי כאן לפני כמה שנים עת חוקקו את חוק יום העלייה.
ג'וש שוורץ: היום זה נראה דבר מובן מאליו שאנחנו מתכנסים כאן לחגוג את יום העלייה אבל אז זה היה נראה אחרת.
ג'וש שוורץ: ישבו כאן כל יוזמי החוק שכבר לא אתנו בכנסת.
דסטה גדי יברקן: לדעתי יוזם החוק היה דוקטור אברהם נגוסה.
קריאה: גם מיקי זוהר.
ג'וש שוורץ: רוברט אילטוב, חיליק בר וסופה לנדבר.
ג'וש שוורץ: לצערי כל חברי הכנסת שיזמו את החוק כבר לא כאן.
ג'וש שוורץ: אני רוצה לברך את ראשי השדולה של העם היהודי, חבר הכנסת דוד ביטן וחבר הכנסת יבגני סובה, שיחד עם מאיר כהן מובלים את השדולה הזאת בכנסת, שדולה שהיא כל כך חשובה והרבה מכם פעילים בשדולה.
ג'וש שוורץ: ואני רוצה לברך אותך אדוני היושב ראש.
ג'וש שוורץ: אני לא זוכר את הוועדה הזאת כל כך אקטיבית ובהשתתפות כל כך הרבה חברי כנסת.
דוד ביטן: היום זה בגלל רונן.
ג'וש שוורץ: אני רוצה לסיים את דבריי במילה טובה לרונן.
ג'וש שוורץ: אנחנו מכירים מאז עבדנו ביחד כשהוא היה מנכ"ל משרד התפוצות.
ג'וש שוורץ: הזכרתם אותו כמנכ"ל הכנסת אבל הוא היה גם מנכ"ל משרד התפוצות ועשינו עבודה נהדרת.
רונן פלוט: גם מנכ"ל משרד הקליטה.
ג'וש שוורץ: נכון.
ג'וש שוורץ: גם מנכ"ל משרד הקליטה.
ג'וש שוורץ: הלוואי שיהיו הרבה ראשי ערים כמו רונן פלוט בנוף הגליל.
דוד ביטן: נעלה שניים-שלושה אנשים ב-זום.
דוד ביטן: משרד ראש הממשלה, ליאור פרבר.
ליאור פרבר: בוקר טוב לכולם.
ליאור פרבר: ברשות
ליאור פרבר: כם, אני רוצה לומר בקצרה משפט כללי על תחום העלייה ואחר כך לדבר ספציפית על נוף הגליל.
ליאור פרבר: הממשלה רואה חשיבות רבה בכל הנושא של עלייה וקליטה וזה הומחש בחודשיים האחרונים כאשר הממשלה אישרה החלטה על הבאתם של 2,000 יוצאי אתיופיה ועוד כ-250 מבני המנשה שהממשלה אישרה אתמול.
ליאור פרבר: זה מתחבר להחלטות נוספות שהתקבלו בשנים האחרונות וכל זה בשנה שבה אין תקציב וזה רק ממחיש את החשיבות הרבה שהממשלה רואה בנושא העלייה והקליטה.
ליאור פרבר: אני יכול לומר לכם שעל הפרק בשיתוף פעולה שלנו עם משרד העלייה והקליטה ובהנחיה של ראש הממשלה ושרת העלייה והקליטה, אנחנו עובדים בימים אלו עלייה של קהילות מצרפת, גם בסיוע של חבר הכנסת עמית הלוי שמעורב בזה, והתחלנו תהליך של בחינת תעסוקת עולים, לראות איך אפשר לשחרר רגולציות בכל התחום הזה וכך לאפשר לבן אדם שרכש מקצוע במדינת המקור, שיעלה לארץ ויהיה לו הרבה יותר קל להשתלב.
ליאור פרבר: זה חלק מהנושאים שעלו כאן והחשיבות היא לא רק בתחום העלייה אלא גם אחר כך קליטה ובהשתלבות שלהם בחיי היום יום.
ליאור פרבר: בנוגע לנוף הגליל ספציפית, אנחנו כמובן שמחנו לתמוך ועשינו את כל ביכולתנו כדי לאשר את ההחלטה אתמול בלוחות זמנים מאוד מאוד קצרים כדי להוציא את זה לפועל.
ליאור פרבר: אנחנו נכונים להמשיך ולסייע בנושא הזה של החיבור בין הרשויות המקומיות לבין התחום של העלייה והקליטה, שזה נושא שהוא סופר חשוב.
ליאור פרבר: אנחנו נשמח גם להמשיך ולבחון את הדברים שאנחנו כממשלה חייבים לסייע לרשויות המקומיות.
דוד ביטן: אלה לא רק דיבורים.
דוד ביטן: אנחנו צריכים כאן עלויות תקציביות ושראש הממשלה יכנס לעניין במסגרת החלטות ממשלה.
דוד ביטן: היכן שיש ערים מעורבות, מה גם שיש את הפרויקט של ייהוד הגליל, אנחנו צריכים לסייע לנוף הגליל לעשות את העבודה.
ליאור פרבר: ראש הממשלה הטיל את כובד משקלו גם על ההחלטה של הגעת 2,000 יוצאי אתיופיה לפני חודש ועכשיו לגבי 250 בני המנשה.
ליאור פרבר: זה היה בגלל שראש הממשלה היה מעורב בזה ישירות.
טלי פלוסקוב: לא מספיק רק להעלות אותם אלא גם לקלוט אותם.
דוד ביטן: אנחנו נהיה בקשר.
רונן פלוט: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר משפט בקשר לליאור.
רונן פלוט: אני הייתי פקיד בהרבה משרדי ממשלה, פקיד גבוה, מנכ"ל.
רונן פלוט: אני לא ראיתי מסירות ועבודה כמו של הבחור הזה.
רונן פלוט: שעות הן לא שעות, 2:00 בלילה, 3:00 בלילה, דבר כזה אני לא פגשתי, גם לא בכנסת וגם לא במשרדי הממשלה.
רונן פלוט: אני רוצה להודות לו על כל מה שהוא עשה ועושה ולברך אותו ולומר לו שתמשיך כך, אתה עושה עבודת קודש.
דוד ביטן: אני רוצה להעלות את משרד הקליטה.
שלומית אבינח: הייתה דגנית אבל היא ירדה.
דוד ביטן: תעלי את משרד השיכון.
שלומית אבינח: יש הרבה נציגים.
שלומית אבינח: ירדו.
טלי פלוסקוב: איך זה שהם ירדו?
טלי פלוסקוב: הם חייבים להיות כאן.
דוד ביטן: אנחנו בכל מקרה נקיים ישיבת מעקב.
אנדרי קוז'ינוב: אני אשתמש עדיין בשם של נצרת עילית כי זאת הייתה העיר הראשונה אליה הגעתי.
אנדרי קוז'ינוב: אני הגעתי לנצרת עילית בשנת 1997.
אנדרי קוז'ינוב: נצרת עילית שינתה את השם שלה לנוף הגליל וזה קרה קצת יותר מאוחר.
אנדרי קוז'ינוב: רונן, ברכות.
אנדרי קוז'ינוב: יש לי הרבה זיכרונות טובים מהעיר שמן הסתם התקדמה מאז בהרבה מאוד בחינות.
אנדרי קוז'ינוב: עדיין יש לי משפחה בעיר.
אנדרי קוז'ינוב: ברכות לך ולפועלך לקליטה המוצלחת.
אנדרי קוז'ינוב: אני מקווה שזה ימשיך ויגדל כמה שיותר.
אנדרי קוז'ינוב: בלי קשר למרכז או פריפריה, קליטת העולים זו העדיפות ולכן צריך להתמקד בה בכל הרמות כפי שזה כבר נאמר.
אנדרי קוז'ינוב: שוב, ברכות.
דוד ביטן: קודם כל, בעוד שלושה שבועות אנחנו נקיים ישיבת מעקב כדי לראות שהדברים מקדמים כמו שאנחנו רוצים.
דוד ביטן: אנחנו מקבלים החלטה שאנחנו מבקשים מהממשלה לתעדף את נוף הגליל בכל מה שקשור לקליטת העלייה, מכיוון שזאת עיר מעורבת ואנחנו צריכים לתת את כל הסיוע שאנחנו יכולים.
דוד ביטן: זה חלק מהציונות, חלק מייהוד הגליל ואנחנו מבקשים שכולם ייתנו כתף בעניין הזה.
דוד ביטן: אנחנו מבקשים לקדם את הנושאים שכבר דנו בהם, הנושא של קליטה ישירה וכל הפרמטרים שציינו.
דוד ביטן: משרד השיכון והסוכנות היהודית, כנסו לעניין של מקבצי דיור.
דוד ביטן: אין צורך שכל מקבצי הדיור יהיו רק לחבר העמים.
דוד ביטן: צריך מקבצי דיור שקולטים יהודים מאתיופיה, קולטים בני מנשה, קולטים עולים מצרפת ומכל מיני מקומות אחרים.
טלי פלוסקוב: במטרות לא כתוב ברית המועצות.
טלי פלוסקוב: כתוב עולים חדשים.
דוד ביטן: כן, אבל כמעט כולם - 27 מקבצי דיור - ליוצאי חבר העמים.
דוד ביטן: לא אמרתי ברית המועצות שכבר לא קיימת.
דוד ביטן: אמרתי חבר העמים.
דוד ביטן: דבר נוסף זה לבדוק בנושא של בני מנשה את העניין של האולפנים.
דוד ביטן: אתם רוצים יותר זמן.
דוד ביטן: לא יודע אם בדיוק כמו של יהודי אתיופיה, אבל נצטרך לשנות קצת את הגישה בכל מה שקשור לבני המנשה.
דוד ביטן: אני רוצה לומר שכבר השבוע אני מקווה תתקיים פגישה של שר האוצר וראש העיר על מנת לקדם את הנושאים האלה.
דוד ביטן: בנוסף לכך אני בעצמי קבעתי פגישה עם שר האוצר שתתקיים היום כדי לקדם את הנושאים.
דוד ביטן: צריך לשקול את כל הנושא של מיסוי, שהרבה ערים מקבלות ומשום מה נוף הגליל לא מקבלת ואני לא מבין למה.
דוד ביטן: בעניין הזה אין שום הבדל בין נוף הגליל לעכו.
דוד ביטן: בשבוע שעבר העברנו בקריאה ראשונה.
דוד ביטן: נכון, יש לזה עלויות תקציביות אבל הגיע הזמן שגם נוף הגליל תהיה חלק מהעניין.
דוד ביטן: זה מאוד יעזור להם לשנות את המשוואה בנוף הגליל.
דוד ביטן: ראש העיר, אתה רוצה לומר משהו לפני שאני נועל את הישיבה?
דוד ביטן: היה נחמד מאוד שקיימנו את הדיון על העיר שלך כי כך התחלנו את יום העלייה עם 20 חברי כנסת.
דוד ביטן: על סדר היום ציון יום העלייה בכנסת, ה-26 באוקטובר 2020, בהשתתפות שרת העלייה והקליטה פנינה תמנו שטה שתגיע יותר מאוחר מכיוון שהיום הגיעו 200 עולים מאוקראינה והיא נסעה לשדה התעופה לקבל אותם.
דוד ביטן: טוב מאוד שבאים עולים בדיוק ביום העלייה.
קריאה: ברוכים הבאים.
דוד ביטן: אמת.
דוד ביטן: ברוכים הבאים.
דוד ביטן: אנו מציינים בכנסת את תרומתה של העלייה ותרומתם של העולים למדינת ישראל.
דוד ביטן: אני רואה בתפקידי כיושב ראש הוועדה זכות גדולה שנפלה בחלקי לסייע לעלייתם וקליטתם המיטבית של העולים לישראל.
דוד ביטן: מדובר בשליחות אמיתית.
דוד ביטן: גם כל חברי הכנסת ולא רק אני, עושים עבודה חשובה מאוד בעניין הזה.
דוד ביטן: בישיבה זו נוקיר את העולים לישראל, את תרומתם לעלייה והשתלבותם בישראל.
דוד ביטן: חוק יום העלייה אושר בכנסת ב-21 ביולי 2016.
דוד ביטן: הוגה הרעיון היה מר יונתן יאבור שנמצא אתנו בדיון.
דוד ביטן: בחוק נקבע יום ציון שנתי שייקרא יום העלייה במטרה להכיר בחשיבותה של העלייה לארץ ישראל כבסיס לקיומה של מדינת ישראל, להתפתחותה ולעיצובה כחברה רב תרבותית ולציון מועד הכניסה לארץ ישראל שאירע ב-י' בניסן.
דוד ביטן: בגלל שבחודש ניסן מערכות המדינה נמצאות בחופשת הפסח, הוחלט לציין את יום העלייה ב-ז' בחשוון, בסמיכות ליום השבת שבו קוראים בתורה את פרשת לך לך העוסקת בעלייתו של אברהם אבינו לארץ ישראל.
דוד ביטן: לפי החוק יש לציין את העלייה בדיון מיוחד במליאת הכנסת.
דוד ביטן: דיון זה יתקיים מחר.
דוד ביטן: חברי הכנסת, אם הם רוצים לדבר, צריכים להירשם.
דוד ביטן: לפי החוק יש לציין את העלייה בדיון מיוחד בוועדת העלייה והקליטה, באירוע מיוחד בישיבת הממשלה ובבית הנשיא.
דוד ביטן: כמו כן מצוין יום זה במערכת החינוך, בצבא הגנה לישראל ובמשטרת ישראל.
דוד ביטן: אני רואה חשיבות רבה בציון יום העלייה בעיקר למען הדורות הבאים שיביאו את סיפור הקמתה, שגשוגה והצלחתה של מדינת ישראל בזכות העולים החדשים שהגיעו אליה מארבעה כנפי תבל.
דוד ביטן: העולים שהגיעו לישראל הם ציונים ואידיאולוגיים, עזבו את ביתם ורכושם בארץ מולדתם ובאו למדינת ישראל לבנות ולהיבנות בה.
דוד ביטן: משנת 1948 ועד היום עלו לישראל כ-3.3 מיליון עולים, כ-44.3 אחוזים מתוכם עלו משנת 1990 ואילך.
דוד ביטן: בשנת 2020, שנת הקורונה, עלו עד כה כ-15,000 עולים חדשים.
דוד ביטן: אנחנו יודעים שהשנה יהיו פחות אבל בשנה הבאה תהיה שנת העלייה הגדולה.
דוד ביטן: אנחנו מאמינים שיהיו קרוב ל-150,000 עולים והמדינה צריכה להתארגן תקציבית וארגונית לעניין הזה.
דוד ביטן: הוועדה בראשותי דאגה בכל ישיבותיה לוודא שהעלייה בתקופת הקורונה לא תיפסק ושערי המדינה יהיו פתוחים בפני כל עולה שמעוניין להגיע ולחיות בישראל.
דוד ביטן: על החברה הישראלית והעולים הוותיקים לעזור לעולים החדשים שירגישו שייכים, שירגישו חלק מהמדינה, שלא יסבלו מגזענות ואלימות.
דוד ביטן: הישראלים הוותיקים צריכים לחבק את העולים, צריכים לשפר את היחס לעולים החדשים, צריכים לסייע להם, כל אחד בחלקת האלוהים הקטנה שלו, למען הקלת שילובם וקליטתם של העולים בישראל.
דוד ביטן: העולים הצליחו ומצליחים להשתלב בכל תחומי החיים והעשייה במדינה, בכלכלה, במחקר, במדע, בעסקים, במערכת המשפט, בצבא, בספורט, בניהול ובפוליטיקה.
דוד ביטן: הוועדה בראשיתי פועלת מאז חודש יוני ועומדת לזכותנו שורה של הישגים.
דוד ביטן: במסגרת פעילות הוועדה הוקמו בכנסת שלוש ועדות משנה חשובות: ועדת המשנה לעניין אינטגרציה של עולים חדשים בחברה הישראלית בראשות חברת הכנסת טלי פלוסקוב.
דוד ביטן: ועדת המשנה לעניין חיילים בודדים בשירות ובשחרור בראשות חבר הכנסת אלכס קושניר.
דוד ביטן: ועדת המשנה לעניין קשרי ישראל והתפוצות בראשות חברת הכנסת מיכל קוטלר וונש.
דוד ביטן: במסגרת הישגי הוועדה ראשותי צריך לציין תוספת של 80 מיליון שקלים תקציב משרד הקליטה.
דוד ביטן: בכסף זה נוספו הכשרות מקצועיות לעולים, ניתן המשך ללימודי אולפן למעוניינים בכך והמשך הזכאות בסל הקליטה.
דוד ביטן: במאבק באנטישמיות פעלנו להקמת שולחן עגול בשיתוף משרדי הממשלה והרשתות החברתיות למיגור האנטישמיות ברשת.
דוד ביטן: בעידן הקורונה האנטישמיות גברה וגברה.
דוד ביטן: כבר יש הישגים.
דוד ביטן: גם טיק טוק וגם פייסבוק קיבלו החלטות בעניין ופרסמו אותן.
דוד ביטן: אני שמח לבשר כי המאבק באנטישמיות נשא פרי והרשתות, פייסבוק וכמובן אינסטגרם אימצו מדיניות נגד אנטישמיות, מדיניות בנוגע לתוכן שנאה ברשת והחליטו על הסרת תכנים בעלי אופי אנטישמי.
דוד ביטן: בתחום הטיפול בגזענות הועדה סבורה כי קיים צורך לתת סמכויות לממונה להטיל סנקציות וענישה כנגד הנוקטים בגזענות.
דוד ביטן: משרד המשפטים אימץ את המלצת הוועדה והחל לפעול בנושא.
דוד ביטן: הוועדה קיימה מספר ישיבות בנושא ייצוג הולם לבני העדה האתיופית במקומות עבודה, כפי שמחייב החוק.
דוד ביטן: התברר כי ברוב המקומות ההעסקה היא העסק כמותית בעיקר ולא העסקה איכותית.
דוד ביטן: במסגרת דיוני הוועדה קיימנו דיון לגבי נמל אשדוד והסדרת המשך העסקתם של בני העדה האתיופית שהתקבלו במסגרת הייצוג ההולם.
דוד ביטן: הוועדה דאגה לשיפור תנאי שירותם של בנות שירות לאומי בודדות.
דוד ביטן: בעניין הזה הייתה לי ישיבה עם משרד האוצר, יש דיונים בין משרד האוצר למי שאחראי על זה בממשלה ואני מקווה שתוך כמה ימים אני אוכל לבשר לכם על סיום הטיפול בעניין ומתן תקציב לנושא הזה ב-2021.
דוד ביטן: כמו כן חשוב להשוות בין תנאי השירות של בנות השירות הלאומי הבודדות לאלה של החיילים הבודדים.
דוד ביטן: במסגרת דיוני הוועדה דאגנו לתוספת תקנים להתמחות רופאים עולים.
דוד ביטן: בשיתוף עם משרד הבריאות נוספו עוד 40 תקנים מעבר ל-70 הקיימים עבור מתמחים רופאים עולים.
דוד ביטן: תוספת זו משמעותית מאוד בתקופת האבק בקורונה.
דוד ביטן: פרויקטורים.
דוד ביטן: דאגנו להעברת 13 מיליון שקלים לפעילות הפרויקטורים ברשויות המקומיות.
דוד ביטן: הוועדה תפעל להמשך העלאתם של הממתינים במחנות באתיופיה ותפעל ליישום החלטת הממשלה 429 בנושא.
דוד ביטן: אני מודה לכל השותפים, בעיקר לחברי הכנסת שמשתתפים כאן בכל הדיונים.
דוד ביטן: זה לא דבר פשוט ואני יודע שאתם ממקום למקום אבל אתם באים לכאן ונמצאים אתנו בכל הדיונים.
דוד ביטן: אני מודה לחברי הוועדה שמשתתפים ומעלים נושאים לסדר יומה של הוועדה.
דוד ביטן: אני מודה לעובדי משרדי הממשלה שעוסקים בתחום העלייה, לסוכנות היהודית, להסתדרות הציונית שעושים למען העלייה.
דוד ביטן: אני מברך את כל המשתתפים בדיון זה.
דוד ביטן: חברי הכנסת, בבקשה.
שלומית אבינח: ברשות חברי הכנסת, זימנתי את דוקטור קירה רדינסקי.
שלומית אבינח: בשעה 11:00 יש לה התחייבות נוספת.
שלומית אבינח: השאלה אם אתם מוכנים שהיא תדבר לפניכם.
אלכס קושניר: בשמחה.
קירה רדינסקי: בוקר טוב לכולם.
קירה רדינסקי: אני אספר לכם את הסיפור האישי שלי ושל המשפחה שלי.
קירה רדינסקי: אני נולדתי בברית המועצות לשעבר.
קירה רדינסקי: אימא של הייתה בהריון כשהכור הגרעיני התפוצץ.
קירה רדינסקי: רק להראות לכם את רמת אי השקיפות שהייתה באותם שנים – לא סיפרו לאוכלוסייה שהיה פיצוץ גרעיני אבל לאט לאט השמועות חלחלו דרך שוודיה לרוב האנשים שכנראה שיש קרינה רדיואקטיבית שמגיעה מאזור אוקראינה.
קירה רדינסקי: הממשלה התחילה לעבור בין האזורים של הקרינה, לשלוח משם אנשים שבסופו של דבר מתו מהקרינה, לבצע הפלות אצל נשים ואימא שלי הצליחה לעלות על אחת הרכבות האחרונות למוסקבה והיא מתארת את זה כחזון אחרית הימים.
קירה רדינסקי: אנשים היו מגיעים לרכבת ושואלים האם אכפת להם לקחת גם את הילדים שלהם ולתת מספרי טלפונים כדי להביא אותם למישהו במוסקבה.
קירה רדינסקי: אימא שלי יחד עם חברה שלה לקחה אתה עוד כמה ילדים.
קירה רדינסקי: בברית המועצות לשעבר, כשאתה מגיע לעיר חדשה, אתה לא יכול לקחת מלון.
קירה רדינסקי: המלון שמור רק לבכירים ולשגרירים.
קירה רדינסקי: היא מתחילה לנוע ממקום למקום, מספרת שהיא בן אדם בסיכון, לאחר מכן היא עוברת למחנה קיץ בו היא צריכה לעשות הליכות של כמה קילומטרים ביום כדי להצדיק את השהות במחנה הקיץ.
קירה רדינסקי: זאת הייתה התחושה של ילדות ברית המועצות.
קירה רדינסקי: מעבר לכך שהם לא יכלו להתקבל לאוניברסיטאות שהם רצו כיוון שהם היו יהודים.
קירה רדינסקי: הם היו צריכים להגיש בקשות למקומות אחרים.
קירה רדינסקי: תמיד, היכן שהם היו צריכים, הם היו צריכים להיות מצטיינים כי אחרת אין להם כל סיכוי להצליח.
קירה רדינסקי: ב-1989 ברית המועצות מתחילה להתפרק.
קירה רדינסקי: גם בעזרת הסוכנות, עבודה מארצות הברית וגם מהארץ, לאט לאט אנשים מגיעים לישראל מתוך אמונה מלאה כי התחילו לדבר שיהיו פוגרומים ביהודים בברית המועצות.
קירה רדינסקי: אסור היה לקחת שום דבר.
קירה רדינסקי: ההורים שלי הגיעו לכאן עם פחות מ-1,000 דולר כל אחד.
קירה רדינסקי: הם היו צריכים להתחיל את החיים מאפס.
קירה רדינסקי: אני נכנסתי לתחום של לנסות לצפות את האירועים בעתיד, כי אימא שלי ניסתה לצפות מתי נגיע לארץ וכי נגיע לפני מלחמת המפרץ.
קירה רדינסקי: לא הגענו אחרי מלחמת המפרץ אבל הגענו שלושה שבועות לפני כן.
קירה רדינסקי: כלומר, הזיכרונות הראשונים שלי ממדינת ישראל אלה מסיכות אב"כ.
קירה רדינסקי: אני מדברת על התושייה הישראלית.
קירה רדינסקי: גרתי כמה שנים בארצות הברית אבל משהו מאותה תושייה.
קירה רדינסקי: כאשר הגענו הייתה שביתה במשרד הפנים כי הגיעו הרבה מאוד עולים ולא נתנו להם מספיק משאבים.
קירה רדינסקי: בלי תעודת זהות אי אפשר לקבל מסכות אב"כ.
קירה רדינסקי: דודה שלי הגיעה כדי לקבל את המסכה עבורי ועבורה ואומרים לה שאין לה תעודת זהות.
קירה רדינסקי: מישהו מפיקוד העורף אמר לה, עזבי, קחי את המסכה ולכי.
קירה רדינסקי: אני חייבת להגיד שהדבר הכי טוב שההורים שלי החליטו עליו היה להגיע לכאן, לארץ.
קירה רדינסקי: עבורי לפחות נפרסה דרך והזדמנויות שלא ניתנו להורים שלי.
קירה רדינסקי: מגיל צעיר, בערך מגיל 4, מאז אני זוכרת את עצמי, אני רציתי להיות מדענית.
קירה רדינסקי: ההורים שלי השקיעו את כל הכסף שלהם.
קירה רדינסקי: ההורי שלי אקדמאים עם תארים גבוהים, מתמטיקאים עם תארים במדעי המחשב, עבדו בניקיון ובשמרטפות וכל הכסף הזה בסופו של דבר הלך לחינוך שלנו.
קירה רדינסקי: בגיל מאוד צעיר התחלתי ללכת למחנות קיץ מדעיים, להתעסק במחקר.
קירה רדינסקי: בגיל 15 התחלתי ללמוד בטכניון.
קירה רדינסקי: ההורים שלי קיבלו מלגות מכל מקום שרק יכלו.
קירה רדינסקי: אני גדלתי במשפחה רק עם נשים, עם אימא שלי, עם דודה שלי, עם סבתא שלי.
קירה רדינסקי: כשסיימתי את הדוקטורט, עשיתי גם שירות בצבא בחיל המודיעין, קיבלתי הצעה לעבור לארצות הברית ולבנות מערכות לצפי אירועים.
קירה רדינסקי: התחלתי לבנות מערכות יחד עם ה-גייס פאונדיישן.
קירה רדינסקי: עשינו את ה-...
קירה רדינסקי: המושלם, 130 שנים.
קירה רדינסקי: הצלחנו להציל חיים של כמה עשרות אלפי אנשים.
קירה רדינסקי: עבדנו עם האו"מ.
קירה רדינסקי: צפינו את המהומות בסודן ב-2013.
קירה רדינסקי: לאחר מכן חזרתי לארץ ויחד עם בעלי הקמתי חברה שלקחה את הטכנולוגיות האלה והתמקדה הרבה בנושא תצפיות כלכליות.
קירה רדינסקי: החברה שהקמתי עם שותף נמכרה ל-איבה.
קירה רדינסקי: במשך כמה שנים הייתי המדענית הראשית של איבה.
קירה רדינסקי: לאחר מכן חזרתי לטכניון כפרופסור מבקר והתחלתי להשקיע את כל כולי בנושא של איך אנחנו יכולים לבנות מערכות שייקלו על מערכת הבריאות.
קירה רדינסקי: זה היה הרבה לפני שהקורונה התחילה.
קירה רדינסקי: העומסים שאנחנו רואים היום בחדרי המיון הם בין 3.6 שעות בממוצע, הזמן שאנשים מחכים.
קירה רדינסקי: בסין מחכים כבר שמונה שעות.
קירה רדינסקי: אם אנחנו מסתכלים עד 2030, עם 3.8 מיליארד אנשים, לא תהיה גישה לרפואה הראשונית.
קירה רדינסקי: מדברים על שמונה שעות בישראל תוך פחות מ-10 שנים.
קירה רדינסקי: יחד עם שותפים בניתי מערכת – עם עוד פרופסור מהטכניון, פרופסור שוהם ונמיר – שעושה אוטומציה לתוך חדרי המיון וגם למערכת הבריאות שהיום פזורה בארצות הברית ל-100,000 נותני שירות רפואי עבור 40 מיליון אנשים.
קירה רדינסקי: עבורי כל הסיפור הזה לא היה יכול אפשרי אם לא היינו עולים לארץ.
קירה רדינסקי: אם יש רק משהו אחד שהייתי אומרת ומבקשת מהוועדה כאן זה שהייתי רוצה שהסיפור הזה יחזור עבור הרבה אחרים.
קירה רדינסקי: יש לנו בעיה מאוד גדולה עם האקדמאים שעוזבים את הארץ כדי ללמוד בחוץ לארץ ויש להם מעט אינסנטיב לחזור בחזרה.
קירה רדינסקי: אין לנו מספיק תקציבים לאקדמיה והדברים שאנחנו חונכנו עליהם זה שחינוך הוא דבר ראשון.
קירה רדינסקי: אם אנחנו רוצים להמשיך לדחוף ולהוביל, אני לא הייתי מגיעה לדברים אליהם אני מגיעה, אם אנחנו יכולים לאפשר את ההצלחה של העולים וגם עולים שמבוססים בחוץ לארץ, למצוא להם סיבות לעלות לארץ, אני חושבת שזה סוד ההצלחה של מדינת ישראל.
קירה רדינסקי: תודה רבה לכם.
מיכל וונש: תודה לך דוקטור קירה רדינסקי.
מיכל וונש: אני חושבת שהסיפור המדהים הזה ממחיש לנו, אדוני היושב ראש, את כל מה שאנחנו מדברים עליו במסגרת הוועדה הזאת וזאת לא רק הזכות אלא גם החובה של הוועדה הזאת - גם לצד משבר הקורונה, ההזדמנות האדירה של גל העלייה הצפוי – לזהות את החסמים, להסיר אותם ולפקח על כך שהם גם יוסרו בצורה כזאת שמאפשרת או מהווה אינסנטיב, כפי שאמרה דוקטור רדינסקי, גם לישראלים שישובו ובטח לעולים חדשים שכפי שאמרנו בוועדה הקודמת שקיימנו הבוקר, לך לך לארצך ממולדתך מבית אביך.
מיכל וונש: אלה אולי הדברים הקשים ביותר שאפשר לבקש מבן אדם לעשות ולא בכדי כל אחד שיושב בוועדה הזאת ומגיע לדיוניה, לכל אחד יש את סיפור העלייה שלו.
מיכל וונש: לא משנה אם זאת אני שהגעתי לשרת כחיילת בודדה ומאוחר יותר, אחרי תארים אקדמאיים בקנדה העלתה ארצה ארבעה ילדים קנדים.
מיכל וונש: הקושי הזה לעזוב ארץ מולדת ובין אב ואם, הוא מאוד מאוד גדול.
מיכל וונש: הגיע הזמן לשינוי תפיסתי עמוק של מדינת ישראל, של החברה הישראלית.
מיכל וונש: לא רק לדבר על עלייה וקליטה אלא לדבר על השתלבות, כפי שאמרת אדוני היושב ראש, ואת זה נוכל לעשות רק כאשר נבין שהתרומה של מעל לשלושה מיליון עולים שהגיעו לישראל מאז תקומתה, היא תרומה למדינת ישראל.
מיכל וונש: היא לא תרומה לעולים.
מיכל וונש: מדינת ישראל, ההבנה הזאת שבכל דור יש מי שעולים לארץ ומזכירים לנו כמה לא לקחת כמובן מאליו את מדינת ישראל הריבונית אליה שב העם היהודי, לארצו, הדבר הזה קורה רק באמצעות העולים ולא משנה מהיכן הם מגיעים, אם אלה בני מנשה או העלייה מאתיופיה או מארצות הברית או מברית המועצות לשעבר או מצרפת.
מיכל וונש: כל מי שיושבים סביב השולחן הזה מייצגים והקול שהם מביאים לתוך הכנסת הוא הקול הזה, התובנות האלה, שלחברה הישראלית יש הזדמנות אדירה בשנת ה-73 לקיומנו והיא התכנון קדימה בתוכניות ארוכות טווח.
מיכל וונש: אני חייבת לזעוק כמה זעקות בהקשר הזה.
מיכל וונש: הדבר הראשון הוא באשר להסרת החסמים שזיהינו, כל הנושא של התארים האקדמיים והתייחסה לזה במידה מסוימת גם דוקטור רדינסקי.
מיכל וונש: התארים האקדמיים וההכשרות המקצועיות.
מיכל וונש: הדבר השני הוא כל הנושא שקורה גם עכשיו אל מול הקורונה ודיברנו על זה בקצרה כבר כמה פעמים, וגם היום, וזאת הבדידות הנוראית שחשים עולים חדשים ועולים ותיקים שנמצאים כאן לבד, ללא משפחה.
מיכל וונש: העובדה שעוד אין מדיניות ואין כל כוונה לייצר מדיניות שמשפחה ממעגל ראשון ובני ובנות זוג יוכלו להיפגש, כשאנחנו עוד לא יודעים לכמה זמן זה יהיה, אנחנו כבר לא בסיפור של זבנג וגמרנו.
מיכל וונש: מהוועדה הזאת חייבת לבוא דרישה למשרד הפנים, דרישה שתהיה מדיניות ברורה, כמובן בכפוף להוראות משרד הבריאות, למעגן ראשון להיפגש בזמן המיידי.
מיכל וונש: אני ממש מבקשת זאת.
מיכל וונש: הנושא השלישי, והוא מתחבר לי לשיחת זום מאוד שקיימתי לפני כמה ימים עם כ-100 עולים, עת אמרה לי עולה חדשה שנמצאת כאן לבדה והוריה לא יכולים לבוא לבקר אותה שהיא במשבר נפשי.
מיכל וונש: יש נושא מאוד גדול של הבדידות של העולים החדשים ואנחנו חייבים להנגיש גם את נושא הבדידות אבל גם להנגיש את השירותים של בריאות הנפש לעולים החדשים, גם החדשים חדשים שלא יודעים אפילו שפה וגם לאלה שהם ותיקים יותר ואינם יכולים להשתמש בשירותי בריאות הנפש בעברית כיוון שזה קשה גם כך.
מיכל וונש: גם על זה אני קוראת דווקא בתקופה הזאת, דווקא אל מול משבר הקורונה שמביא את כל החברה הישראלית למשבר נפשי לצד הכלכלי והבריאותי.
מיכל וונש: אני חושבת שחשוב שהוועדה הזאת תיכנס גם לנושא הזה.
מיכל וונש: הנושא הזה של הסרת החסמים, אדוני היושב ראש, ואני ממש מעריכה את העבודה שאתה עושה בנושא הזה, חייב להיות כנר לרגלינו אל מול התפקיד של הממשלה כיוון שאלה רק מילים.
מיכל וונש: כשאנחנו אומרים עלייה וקליטה, זה חשוב לנו אבל לא מסירים חסמים ולא מתעדפים, כולל מה שאתה כל הזמן מדבר עליו, כולל בתקציבים כי כך מראים גם תעדוף בימינו.
מיכל וונש: ללא תוכניות ארוכות טווח, אלה רק מילים.
מיכל וונש: אנחנו עכשיו בשבוע העלייה וזה השבוע לקבל על עצמנו את המחויבות הזאת ביתר שאת.
אנדרי קוז'ינוב: הסיפור של דוקטור קירה רדינסקי רק ממחיש כמה יהלומים יכולים להיות בקרב העלייה.
אנדרי קוז'ינוב: ושוב, אני מתייחס כאן למה שמיכל אמרה, ואכן לא משנה מהיכן הם באו.
אנדרי קוז'ינוב: זה רק ממחיש עד כמה, למרות כל החסמים ולמרות כל הבעיות, אפשר להגיע גבוה.
אנדרי קוז'ינוב: אני לא אומר ארץ האפשרויות הבלתי מוגבלות, אבל זה מתקרב לשם.
אנדרי קוז'ינוב: עם השקעה ועם רצון טוב, זה יקרה.
אנדרי קוז'ינוב: מה שכן, צריך סיוע.
אנדרי קוז'ינוב: עובדתית עולה חדש שיכול להגיע להנהלה ולמחקרי פיתוח של מייקרוסופט העולמית שחוזה את פני העתיד, זה דבר שמעורר השראה ואני מאוד מקווה שרבים וטובים ילכו באותה דרך.
אנדרי קוז'ינוב: זה דורש מאתנו להעמיד את כל האפשרויות לפתוח את כל החסמים, לאפשר לאקדמאים שכבר הגיעו עם תארים להשתלב כאן בשוק העבודה וגם בשוק הלימודים והפיתוח.
אנדרי קוז'ינוב: שם יש עוד הרבה מה לעשות, החל מתארים בכימיה, הנדסה, רוקחות, תארים שעדיין לא מוכרים בארץ.
אנדרי קוז'ינוב: יש המון מה לעשות ודווקא עצם האזכור וזה שאנחנו כל פעם מעלים את זה, זה מאוד חשוב על מנת שמשהו יזוז כאן כי זה העתיד שלנו.
אנדרי קוז'ינוב: אני לא מזלזל בהון האנושי שנולד, מה שנקרא הצברים, אבל בגדול אנחנו כאן כמגנט שמושך את האנשים הטובים האלה והם גם אלה שידחפו אותנו קדימה וזה בהחלט מבורך.
יוסף טייב: אני רוצה להודות ליונתן.
דוד ביטן: תכף ניתן לו לדבר.
יוסף טייב: כן, אבל חובתי.
יוסף טייב: בשמי ובשם העולים אני מודה לו.