GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישעיהו יחיאלי: אני רוצה להתייחס לדברי החברים בהקשר לנושא לשמו התכנסנו וראשית להביע את צערי על כך שנמנע מכם למלא את שליחותכם ולעשות את העבודה הנהדרת שאתם עושים כל השנה וכל השנים.
ישעיהו יחיאלי: מצד שני, להעיר את תשומת לבכם למה שאמר קודם יואל.
ישעיהו יחיאלי: להביא לכאן אנשים מחוץ לארץ לשבועיים בידוד ולאחר מכן למגבלות עצומות על הטיולים, אני מביא דוגמה מתלמידי נעל"ה, הם תלמידי החינוך העל-יסודי בישראל כאשר לילדי הארץ אין היום טיולים לשום מקום.
מיכל וונש: אין ספק שזה מאוד מאתגר.
מיכל וונש: המתווים היחידים שיוכלו להישקל למתווים שעושים שכל מהבחינה הזאת, בהחלט אנחנו מודעים לאתגרים ובמקביל כמובן שאלה שהם קצרי מועד, גם הם לא קופאים על השמרים ומוצאים את הדרך האינטר-אקטיבית וגם שם יש שיחה אחרת ונוספת שמתקיימת וצריכה להתקיים כיצד משתמשים באמצעים הדיגיטליים שברשותנו כדי לשמר את האנשים הללו.
ישעיהו יחיאלי: אני רוצה לומר שגם בנעל"ה בתקופה של ההכנה לארץ, אנחנו עבדנו באמצעים דיגיטליים כולל תהליכי מיון שביצענו לכלל העולם עם למעלה מ-1,000 משפחות.
ישעיהו יחיאלי: מיינו את ההורים ואת הילדים דרך ה-זום.
ישעיהו יחיאלי: בסיכומו של דבר, אני פונה בהצעה ובבקשה לנציגי כל הארגונים שנמצאים כאן, תהיו גם שופר שלנו.
ישעיהו יחיאלי: תוכנית נעל"ה חיה וקיימת, היא עובדת בארץ, אנחנו עכשיו עם 2,000 ילדים שנמצאים בארץ מ-56 מדינות בעולם ונשמח מאוד לקראת שנה הבאה שכל המסגרות שלכם – אם השוטף לא מתקיים כרגיל – תפיצו באמצעות הכלים שלכם ולאוכלוסיות שלכם שלאחים הקטנים או לילדים של יש הזדמנות לבוא לישראל לתיירות חינוכית שקוראים לה נעל"ה.
מיכל וונש: זו קריאה שאני חושבת שהיא בהחלט משתקפת בעצם זה שיש עכשיו קואליציה ובאמת יש שיתוף פעולה.
מיכל וונש: דיברנו קודם על איגום הנתונים, אבל אפשר גם לאגם את שיתוף הפעולה במובן הזה ואני בטח מקדמת בברכה את הקריאה הזאת ואת היכולת לשתף פעולה ולאגם גם משאבים מעבר לנתונים הללו והמשאבים באופן כללי.
ישעיהו יחיאלי: שכחתי לפרגן לסוכנות היהודית שמארגנת את כל הטיסות האלה מכל העולם לתלמידי נעל"ה החדשים.
ישעיהו יחיאלי: יהודה שם, תודה לך ולכל אנשיך.
מיכל וונש: בסוף כולכם יחד עושים עבודת קודש.
מיכל וונש: באמת מימוש חזון, יעוד וערכי מדינת ישראל יום יום, כל מי שנמצאים כאן וגם ב-זום וגם סביב השולחן.
מיכל וונש: על כך הוקרתנו, אני חושבת גם מכנסת ישראל ובטח מהוועדה הזאת ויושבת ראש הוועדה באופן פרטי.
מיכל וונש: המשרד לנושאים אסטרטגיים.
מיכל וונש: נמצא אתנו מר עמית אפרתי, ראש תחום בכיר, פרוייקטים זירתיים.
מיכל וונש: לאחר מכן נסכם.
מיכל וונש: קיבלתי איזשהו דוח מהמשרד לעניינים אסטרטגיים.
עמית אפרתי: תודה רבה על קיום הדיון המאוד מאוד חשוב.
עמית אפרתי: אני לא אחזור על דברים שכבר נאמרו.
עמית אפרתי: אני רק אציין שיש לנו שותפות מצוינת עם הסוכנות היהודית, עם יהודה שיושב בדיון.
עמית אפרתי: יש לנו לא מעט פעילויות משותפות יחד עם סטודנטים וצעירים יהודים כדי להקנות להם כלים להתמודד עם הדה לגיטימציה נגד ישראל, גם באמריקה הלטינית וגם בדרום אפריקה.
עמית אפרתי: מה שעשינו זה פחות או יותר להסב את המתווים של הפעילויות האלה שהיו אמורות להתקיים באופן פיזי למתווה דיגיטלי.
עמית אפרתי: הייתה איזושהי פלטפורמה דיגיטלית לקיום של סמינרים לצעירים יהודים ואיזשהו מפתח מבחינתנו להתמודד עם הסוגיה אבל כמובן זו טיפה בים לעומת הדיון הכולל.
עמית אפרתי: כאמור, לא אחזור על דברים שנאמרו.
מיכל וונש: אני אומר שזה גם מאוד חשוב אבל אני חושבת שאנחנו בצעדים שלפני.
מיכל וונש: זאת אומרת הדה-לגיטימציה נגד ישראל בזירה הבין-לאומית והיכולת להיאבק ולרתום את האנשים היא תלויית האינגייג'מנט הראשוני הזה שאנחנו מדברים עליו.
מיכל וונש: אגב, אתם משקפים היטב את החשיבות של התכניות הללו בדיוק על מנת שניתן אחר כך להנגיש את הכלים שאנחנו כל כך זקוקים להם בזירה הבין-לאומית וזה חשוב מאוד.
מיכל וונש: אני חושבת שאנחנו נסכם את הדיון המאוד מאוד חשוב הזה.
מיכל וונש: אני מודה לכל מי שהגיע ותרם.
מיכל וונש: החשיבה הבין-משרדית חייבת להיערך גם בנושא הזה.
מיכל וונש: בשלב זה אני רוצה לסכם ולומר שאני מבקשת לדעת שמשרד התפוצות יתכנן ויבנה תוכניות ביוזמת המשרד ולא רק יסתמך על פעילויות של הארגונים שמבצעים עבודה מדהימה.
מיכל וונש: צריך לדעת שמשרד התפוצות כל הזמן בעצם מוביל בנושא הזה ולא רק מנגיש לנו את מה שאנחנו יודעים ומאפשר בשיתוף פעולה עם התוכניות הקיימות.
מיכל וונש: אולי לשפר את שיתוף הפעולה המתקיים יחד עם משרד התפוצות.
מיכל וונש: אני חושבת שזה חשוב גם מבחינת מסר, גם מבחינת מהות וגם מבחינת תקצוב ותעדוף.
מיכל וונש: אני מבקשת מקואליציית הארגונים - וכמו שאמרתי, זה שאתם קיימים זה יוצא דופן ומאפשר לנו להתקדם בשיח החשוב הזה – לייצר ולהגיש תוכנית מסודרת, כמובן עם המגבלות, תוכנית שלוקחת בחשבון את כל הצרכים.
מיכל וונש: יכול להיות שיש התאמות שיהיה צריך לבצע אותן.
מיכל וונש: מרשות האוכלוסין שמענו שיש נכונות לבחון מתווה כזה, כמובן בהתחשב בכל הדרישות כמו התו הסגול וכולי של משרד הבריאות.
מיכל וונש: אני אפנה באופן איש לשרת התיירות לתעדף ולגבש איזשהו מתווה מעשי שיאפשר את הפעילות של הארגונים ברגע שנוכל להנגיש להם את המתווה הזה ואולי נעבוד במקביל כדי לתעדף את זה בתוך משרד התיירות ולהבין היכן כבר עומדת העבודה שהתחילה שם.
מיכל וונש: לאגם את כל הידע ואת כל הניסיון כדי לדעת איזה מהתוכניות וכיצד הן יכולות לעבוד ולהנגיש לוועדה ובטח לגורמים שיכולים לשתף פעולה.
מיכל וונש: אני רואה שלבקי יש הערות.
רבקה כספי: ממש דבר אחד קטן.
רבקה כספי: שמענו ש-20 אחוזים מהאנשים שהשתתפו בסקר מכירים באופן אישי מישהו שנפטר מהמחלה הנוראית הזאת.
רבקה כספי: שמענו גם מ-מסע על הצימאון המאוד גדול לבוא וגם מאנשים שלא היו במאגר המועמדים קודם לכן.
רבקה כספי: אני רוצה שכולנו נזכור שיש עכשיו רגע שאפשר לקנות את ליבם של הצעירים האלה שכל העולם סביבם הוא חשוך אבל מדינת ישראל יכולה להיות באמת קרן אור.
רבקה כספי: זה צריך לתת לנו את הכוח ואת התרופה למצוא את הדרך.
יהודה סטון: אני חושב שבסוף צריך משרד ממשלתי שייקח את זה.
יהודה סטון: זה יכול להיות משרד התיירות כאופציה, זה יכול להיות משרד התפוצות.
יהודה סטון: צריך להחליט מי לוקח איזה סוג של אונר-שיפ.
יהודה סטון: משרד הבריאות הוא שחקן מרכזי כאן וכדאי להכניס אותו כי בלי אישורים שלו, כל הרצון הטוב הוא נחמד, אבל זה לא יצא.
יהודה סטון: יכול להיות שזה משרד התיירות סביב אנשי עסקים, להסתכל על מודל נכנסים לזמן קצר ולהבנות את זה כך.
יהודה סטון: אני מאוד מאוד מברך וסומך על זה.
מיכל וונש: אני אנסה לקדם את השיח הזה באיזה משני המשרדים נכון שזה יתקיים.
מיכל וונש: כמו שאמרנו, יש את המתווים גם לגבי אנשי עסקים.
מיכל וונש: אני חושבת שיש כאן המשך דיון שנקבע אותו.
מיכל וונש: אנחנו נייצר איזשהו מפגש, אני מקווה שיהיה שולחן עגול בין המשרדים וביניכם בו אתם תוכלו להציג את המתווה, ומשרד הבריאות כמובן יאמר מה הם התנאים.
מיכל וונש: אנחנו נבקש לקיים את זה ותעדכנו אותנו מתי מתקיים השולחן העגול הזה.
מיכל וונש: אני אבקש משרת התיירות שאולי תוציא את הזימון הראשוני, כולל למשרד התפוצות.
מיכל וונש: אנחנו נבקש לעקוב בהקדם אחרי המפגש הזה לכשיתקיים.
מיכל וונש: אני רוצה להתחבר בסיכום שלי לדבריה של בקי.
מיכל וונש: התחלתי מההזדמנות שלצד המשבר.
מיכל וונש: אני חושבת שאנחנו באמת חיים בתקופה היסטורית.
מיכל וונש: תקופה היסטורית למדינת ישראל ותקופה היסטורית לעולם כולו מכל הממדים עליהם דיברנו ושעלו כאן.
מיכל וונש: התקופה הזאת מחייבת את כולנו.
מיכל וונש: זאת המשמרת שלנו.
מיכל וונש: בסוף כל מי שיושבים כאן ב-זום וסביב השולחן, אני יודעת שיש לי שותפים ושותפות נפלאים גם מהבחינה של העמיות היהודית והבטחת המשך העמיות היהודית וגם המשכיות של העלייה למדינת ישראל.
מיכל וונש: אני אומר שבסופו של דבר הקשר שלנו עם התפוצות, אם אין תפוצות, גם לא תהיה עלייה.
מיכל וונש: חשוב להבין את זה.
מיכל וונש: זה המקור שלנו, המקור הבלתי נדלה בעזרת השם, אבל זאת לא המטרה היחידה.
מיכל וונש: אני סוגרת עם ציון.
מיכל וונש: רק אתמול ציינו 103 שנים להצהרת בלפור שהכירה בעם היהודי ששב לארצו.
מיכל וונש: אני חושבת שהתזכורות האלה או החשיבות של התזכורות האלה מחייבות מאוד, מחייבות מאוד פרוספקטיבית כלפי עתיד ואנחנו עכשיו נמצאים ומזהים את ההזדמנות.
מיכל וונש: כאן בוועדה הזאת מתקיימים הרבה דיוניים, בוועדה הראשית, ועדת העלייה והקליטה, בהזדמנות ההיסטורית בה אנחנו נמצאים, בהסרת החסמים ובעבודה המשותפת שלנו שמזכה אותנו בזכות המדהימה הזאת לזהות ולמצות את ההזדמנויות שלצד המשבר.
מיכל וונש: תודה לכולם.
מיכל וונש: אנחנו נעקוב אחרי השולחן העגול שיתקיים.
מיכל וונש: נבקש מכולם לדווח לוועדה בשבועות הקרובים, אחרי שאני אשוחח עם משרד התיירות.
מיכל וונש: אנחנו גם נבקש מכם להנגיש לנו את המידע הזה ואנחנו נקיים דיון המשך כדי לדעת היכן זה עומד.
מיכל וונש: אני מקווה שבתוך חודש נוכל לקיים דיון המשך כזה - אני פונה למנהלת הוועדה - או אפילו רק עדכון היכן זה עומד כדי שנדע שאנחנו עשינו משהו ולא רק דיברנו על לעשות משהו וכי מיצינו את ההזדמנות.
אלכס קושניר: בוקר טוב.
אלכס קושניר: אני רוצה לפתוח את ישיבת ועדת המשנה לחיילים בודדים בשחרור ובשירות, דיון מס' 5.
אלכס קושניר: היום ה-10 בנובמבר 2020.
אלכס קושניר: יש לנו היום שני דיונים, לצערי הרב הקדימו את המליאה והיא מתחילה בשעה 11:00, לכן אנחנו מאוד מוגבלים בזמן, אני רוצה להספיק את שני הדיונים ואבקש מהדוברים להיות כמה שיותר תכליתיים כדי שנוכל לחפש את הפתרונות ולמצות את המטרות.
אלכס קושניר: הדיון הראשון הוא בעצם המשבר שנוצר בעקבות משבר הקורונה אצל חיילים בודדים וחיילים בסדיר בכלל, כאלה שהיו להם רשיונות עבודה ובעקבות המשבר הם נאלצו לעזוב את העבודה.
אלכס קושניר: אני מבין שבחלק מהמקרים זה בהוראת הצבא, ואז האנשים האלה נופלים בין הכיסאות, מצד אחד ההכנסות שלהם נפגעו בצורה משמעותית ומצד שני אין להם סיוע לא מהצבא וכמובן לא מהביטוח הלאומי כי הם לא זכאים לדמי אבטלה.
אלכס קושניר: אני חייב לומר שמלכתחילה החיילים האלה קיבלו היתר עבודה מצה"ל מתוך הכרה והבנה שמדובר בחיילים שחייבים את השלמת ההכנסה, ולכן אני חושב שאנחנו כאן בוועדה חייבים לראות איך אנחנו מוצאים פתרונות לדבר הזה, איך אנחנו משלימים להם את ההכנסה, אם זה באמצעות צה"ל, או באמצעות הביטוח הלאומי, משרד האוצר, לראות איך אנחנו עושים את זה ואיך אנחנו משלבים ידיים כדי לתת לנושא הזה פתרון.
אלכס קושניר: הנושא עלה לפני שבוע וחצי בערוץ 12 בכתבה של נטע לי שם טוב.
אלכס קושניר: נטע לי אני אשמח אם תאמרי כמה מילים.
נטע-לי שם טוב: בוקר טוב לכולם.
נטע-לי שם טוב: אתחיל בזה שאני רוצה להודות לך ח"כ קושניר שממש בתוך שטף הטלפונים והצעות הסיוע הראשונים שהגיעו אחרי השידור של הכתבה, היית גם אתה ונרתמת מתוך הבנה שאנחנו עומדים בפני איזה שהוא מצב שמחייב פתרון מיידי.
נטע-לי שם טוב: אנחנו התחלנו את הכתבה הזו בעקבות חייל אחד שפנה אלינו וממש מיד כשהתחלנו להתעסק בזה, הטלפון שלנו עבר בין החיילים וקיבלנו עשרות פניות עד ליום השידור עצמו ולמעשה גם אחריו, כשפרסמנו איזה שהוא קו סיוע, זה לא דבר שהוא מאוד סטנדרטי בכל כתבה.
נטע-לי שם טוב: אני חושבת שבנושא הזה שהצפנו לא חידשנו לאף אחד כשאמרנו שאנחנו מדברים פה על משבר מאוד מאוד רחב שפגע בצורה מאוד קשה בהרבה מאוד אנשים, בהרבה מאוד בתים בישראל ולמעשה גם בעולם, ואנחנו באמת מביאים במהדורה מדי ערב הרבה מאוד סיפורים, הרבה מאוד פנים של אנשים שפרנסתם נפגעה.
נטע-לי שם טוב: אבל האוכלוסייה הזאת של החיילים הבודדים או החיילים חסרי העורף המשפחתי, הם בעצם נמנים על האוכלוסייה החלשה ביותר שנפגעת הכי קשה במשברים כאלה, גם בגלל סוג העבודות שבהן הם עובדים, המסעדות, בתי המלון, כל המקומות שאנחנו רואים אותם היום סגורים, גם בגלל שהזמינות שלהם לעבודה נמוכה מעצם השירות שלהם ולכן לא כל עבודה שנשארה פתוחה יכולה להיות רלוונטית עבורם, וגם בגלל שהם מפרנסים את עצמם ברובם לבד, כלומר בניגוד לבית שבו יש לנו שני מפרנסים ואז יש יותר סיכוי שמישהו בכל זאת ממשיך להכניס משכורת גם בתקופה הזאת, פה הם פשוט נשארו חסרי כל.
נטע-לי שם טוב: אני השתכנעתי שהצבא באמת מנסה לתת פה מענה, או לתת יותר מענה נוכח התקופה הזו, אני מניחה שגם יש כאן נציגים שלו שיפרטו בהמשך, אבל בסופו שלדבר, כמו שפתחת ואמרת, אנחנו מדברים על חיילים שקיבלו אישורי עבודה, ואפילו הייתי אומרת יותר מזה, אופי השירות שלהם מותאם לכך שהם חייבים לעבוד, הם לא עובדים בשביל האקסטרות, הם עובדים בשביל הדברים הבסיסיים ביותר, ולכן אני חושבת שגם אם הצבא מעביר סיוע נוסף מיוחד, זה עדיין לא פרופורציונלי לאלפי שקלים שפתאום נעלמו להם עם הפיטורים או עם החל"ת, כשהזכאות שלהם לדמי אבטלה פשוט לא קיימת בגלל שהם חיילים.
נטע-לי שם טוב: המשמעות או החשיבות של הדיון הזה היא כפולה, גם לטובת החיילים האלה שמתמודדים עם הקשיים היום-יומיים, ראיתם בכתבה, וזה היה חלק מהדברים שאפשר היה להראות, מקררים ריקים, חשבונות חשמל, תרופות, ברמה הזאת.
נטע-לי שם טוב: ואפילו הייתי אומרת לטובת המתגייסים הבאים, אנשים שרוצים לעשות שירות ושמגיע להם גם לעשות שירות, אבל הם יודעים שהם חייבים להמשיך לפרנס והם יודעים היום שאם הם מאבדים את הפרנסה שלהם בגלל שהם חיילים, אין להם את ההשלמה הזו.
נטע-לי שם טוב: אקריא ברשותך משהו שכתב לי אחד החיילים לקראת הדיון הזה שלצערי הצבא מנע מהם מלהשתתף כאן ולהשמיע לכם ממקור ראשון, אבל זה חלק מהתכתבות שגם אתה נחשפת אליה, ח"כ קושניר, והוא כותב 'שאלתי את עצמי כמה פעמים למה הצבא מגייס אותנו אם הוא לא יכול להחזיק אותנו או לוודא שיש מי שעוזר לנו במצב הזה, כשאני פשוט מופלה לרעה.
נטע-לי שם טוב: אם הייתי יודע את זה לא הייתי מתגייס'.
נטע-לי שם טוב: אז גם לטובת המצב הנוכחי וגם לטובת המוטיבציה לשרת בכלל, אני חושבת שנכון שהמדינה תשקול בעת הזו מה היא עושה איתם, תשקול מחדש את הזכאות של חיילים לדמי אבטלה.
נטע-לי שם טוב: צריך להגיד שאנחנו מדברים פה גם על תקופה מוגדרת, לפחות לעניינם של דמי האבטלה, משבר הקורונה מוגדר היום עד יולי 2021, אז יש לנו גם איזה שהוא תיחום למטה טווח הזמן כדי להעריך פה כספית את ההיקף, מה טווח הזמן שבו אנחנו מדברים על סיוע מיוחד.
אלכס קושניר: תודה נטע-לי.
אלכס קושניר: אני חייב להוסיף שהנושא הזה הוא לא רק עבור החיילים שמשרתים עכשיו וזה לא רק לנסות לסייע להם בהווה, אנחנו מבינים שהרבה מאוד מהחבר'ה האלה נמצאים עכשיו בדילמה מאוד מאוד קשה אם להמשיך לשרת או אולי לערוק ולהתחיל בסוף איך שהוא לחפש מקורות הכנסה.
אלכס קושניר: הדבר הזה יכול לפגוע להם בעתיד וכמובן גם לפגוע במתגייסים החדשים.
אלכס קושניר: אני רוצה לתת מילה לחיילים, אם יש כאן חיילים משוחררים או חיילים בשירות, יש לנו כאן כאלה?
אלכס קושניר: אז אני אשמח להעביר את רשות הדיבור לצה"ל.
אלכס קושניר: קרן וייס בבקשה.
קרן וייס: בוקר טוב לכולם.
קרן וייס: אני אתחיל בסקירה קצרה של נתונים, מה קורה היום בצה"ל בהקשרי העבודה הפרטית ואיפה זה פוגש את החיילים בקצה.
קרן וייס: אנחנו מדברים היום על כ-10,500 חיילים שזכאים להיתר עבודה פרטית.
קרן וייס: רק מזכירה שבצה"ל מאפשרים לחיילים לעבוד אם הם מוכיחים איזו שהיא מצוקה כלכלית, בעצם מראים שהם צריכים לעבוד על מנת לכלכל את עצמם, וזה עיקר היתרי העבודה שאנחנו מאשרים לחיילים.
קרן וייס: מתוך אותם זכאים, 9% הם חיילים בודדים, מדובר על כ-930 חיילים כאלה ובעת הזו אל מול ההנחיות הלאומיות להתמודדות עם נגיף הקורונה, סגירת מקומות העבודה, השארת מקומות עבודה חיוניים בלבד ובגלל גם ההנחיות הפנים צה"ליות כדי לשמר את יכולת הכשירות ורציפות התפקוד של צה"ל אז אנחנו מבינים שיש הרבה מאוד חיילים שנפגעה יכולתם לעבוד ואנחנו פוגשים אותם - - -
אלכס קושניר: יש לכם את הנתון כמה חיילים נגזל מהם לעבוד בתקופה הזאת?
אלכס קושניר: מתוך אלה שנתתם להם היתרי עבודה?
אלכס קושניר: מתוך 10,500 חיילים שיש להם היתר עבודה, כמה מהם הפסיקו לעבוד בתקופת משבר הקורונה בגלל ההנחיות שלכם או בגלל שפשוט הם פוטרו מעבודה?
קרן וייס: אני לא יודעת להצביע על מספר מדויק שכזה, זה מחייב אותנו רגע לבצע שיחה עם כל ה-10,000 חיילים הללו כדי לראות מי כן ומי לא.
קרן וייס: צריך לומר שרציפות העבודה גם השתנתה.
קרן וייס: יכול להיות שחלקם עובדים לסירוגין, שוב, אל מול תקופות הסגר במדינה אבל אני מניחה שהרבה מהם נפגעה יכולת רציפות התעסוקה שלהם ואנחנו פוגשים אותם אצלנו בבקשות לסיוע כלכלי, זאת אומרת במתן מענה חלופי להפסקת העבודה שלהם ולכלכלה השוטפת שהייתה להם מהעבודה ובעצם צה"ל מפצה ככל שהוא יכול על היעדר היכולת הזאת בעיקר ביכולות כלכליות כמו מענקים שניתנים לאורך זמן, תווי מזון, תווי קניה, מענקים שניתנים בדחיפה, מבלי בכלל שהם מבקשים מאתנו.
קרן וייס: צריך להגיד, החיילים הבודדים וזכאי התשמ"ש גם בפסח וגם בראש השנה קיבלו מענקים של עד 1,200 שקלים בדחיפה, מתוך ההבנה שהם מצויים במצוקה, שחלקם גם כן זכאים להיתרי עבודה.
קרן וייס: אם בצה"ל יש היום 6,500 חיילים בודדים, מתוכם 930 הם זכאי היתרי עבודה אז הם גם כן מקבלים את הסיוע הזה.
קרן וייס: כשבחנו כל אחד מ-10,000 החיילים הללו ראינו שהרבה מהם ניגשו לקבל סיוע כלכלי וגם קיבלו מהצבא בהיקפים די גבוהים.
אלכס קושניר: במספרים כמה זה, את אומרת 10,500 חיילים.
אלכס קושניר: כמה מהם פנו אליכם?
קרן וייס: 6,500 חיילים פנו אלינו לבקשת סיוע כלכלי נוסף.
אלכס קושניר: וכל ה-6,500 האלה זכאים להיתרי עבודה?
קרן וייס: אני מדברת רק על הפוטנציאל של היתרי העבודה.
קרן וייס: בסך הכל הכללי הרבה יותר חיילים פנו אלינו לסיוע כלכלי בתקופה הזו.
אלכס קושניר: זאת אומרת אפשר להניח שמתוך ה-10,000 - - -
קרן וייס: במיקוד על היתרי העבודה הפרטית, כ-6,500 מתוכם קיבלו סיוע כלכלי נוסף משלים.
אלכס קושניר: זאת אומרת אפשר להניח שמתוך ה-10,500 שיש להם היתרי עבודה, 6,500 פנו אליכם, זאת אומרת שאפשר להניח ש-6,500 חיילים בעצם איבדו את יכולתם לעבוד, נכון?
קרן וייס: כן
אלכס קושניר: מה גובה הסיוע שהם קיבלו?
קרן וייס: זה משתנה.
קרן וייס: כל אחד בהתאם למה שהוא הציג ולצורך הספציפי שלו, אבל בהתאם גם לתקרות הסיוע.
קרן וייס: חייל יכול לקבל עד 5,000 שקלים מענק בשנה, במקומות שבהם היינו צריכים להחריג את זה ולתת יותר עשינו גם את זה, יש לנו ועדות לסיוע כלכלי חריגות שמתקיימות במופ"ת ואז אותו חייל יכול גם לקבל מעבר לתקרת הזכאות השנתית שלו.
קרן וייס: במקביל למענקים גם הקצינו להם תווי קניה לרכישת מזון בסניפי שופרסל, כוורת, בי, במידה וצריך גם תרופות, וזה בעצם היכולת שלנו כצה"ל לפצות על היעדר היכולת העצמאית שלהם לכלכל את עצמם.
קרן וייס: האם זה המענה הכי טוב או השלם או האם זה יכול למצות בדיוק את היקף גובה ההכנסה שאבדה, אני לא בטוחה.
קרן וייס: זה מתחבר למה שנטע-לי אמרה בתחילת הדברים.
אלכס קושניר: אני מנסה להיות תכליתי כי אנחנו גם קצרים בזמן וגם נראה לי שהבעיה מאוד ברורה ועל השולחן.
אלכס קושניר: איזה סוגים של פתרונות יש לכם להציע, האם חשבתם על איזה שהוא חלף דמי אבטלה ומה אתם צריכים כדי שזה יקרה?
קרן וייס: לא שמעתי את השאלה.
אלכס קושניר: הבעיה מאוד ברורה וגם מאוד מוגדרת ואני בטוח שלצה"ל יש את היכולת לבדוק כל חייל בכמה נפגעה הכנסתו.
אלכס קושניר: השאלה אם אתם בכלל בכיוון הזה של לבדוק, ואם אולי בדקתם כבר, מה הכלים שאתם צריכים כדי לפתור את הדבר הזה, כדי לייצר סוג של חלף דמי אבטלה לאותם חיילים שנמצאים במצוקה ואבדה היכולת שלהם להמשיך ולהתפרנס?
קרן וייס: אני חושבת שבסוף זה גם עניין שביטוח לאומי צריכים להגדיר ואשמח אם הם יוכלו להתייחס לזה כאן כי אני חושבת שהם מחוללי האירוע בהקשר של מי זכאי ומי לא וצריך לחשוב רגע האם אוכלוסיית החיילים צריכה להכנס בקריטריוני הזכאות של ביטוח לאומי כפי שהם מגדירים אותם, ואז זה ייתן את המענה המוסדי לאירוע הספציפי הזה.
קרן וייס: מנגד, אם הצבא יצטרך להיות חליף לדבר הזה זה אומר שיש פה עניין משאבי מאוד גדול שצריך לדבר עליו, ואני חושבת שביטוח לאומי - - -
אלכס קושניר: בתחילת דברייך אמרת שאין לך כל כך נתונים ועכשיו הבנו שמדובר ב-6,500 חיילים בערך, אבל אנחנו לא יודעים להגיד בכמה הכנסתם נפגעה, ולכן קשה מאוד כנראה לבנות איזה שהוא אומדן תקציבי לסיפור הזה.
אלכס קושניר: השאלה אם אתם מסוגלים לעשות את זה כדי להציג דרישה, קודם כל שנציג דרישה תקציבית, נבין בכמה כסף מדובר.
קרן וייס: האם אנחנו בשלים לאירוע הזה שאנחנו צריכים להציג נתון משאבי?
קרן וייס: אז כן, אנחנו נדע גם לעשות את זה, לפחות לשערך את זה בצורה הכי קרובה לדיוק כדי גם להעריך תקציבית, אבל אני מבינה שהשיח אפילו עדיין לא שם.
קרן וייס: יכול להיות שאני מבינה לא נכון.
אלכס קושניר: בגלל זה אנחנו פה.
אלכס קושניר: אני חושב שצריך לשמוע את הביטוח הלאומי.
אלכס קושניר: אלון דסה, מנהל תחום בכיר באבטלה בבקשה.
אלון דסה: שלום לכולם.
אלון דסה: מבחינת הביטוח הלאומי יש לנו הגדרה בחוק שלא מאפשרת תשלום דמי אבטלה לחיילים בשירות פעיל כולל שירות לאומי, אני כן יודע שהייתה יוזמה לחקיקה בנושא לגבי שירות לאומי למבוגרים שיש להם ילד אבל זה לא צלח.
אלון דסה: למיטב ידיעתי האוצר נמצא על זה בכיוון של פתרון שהוא לא דרכנו אלא באמת דרך מענקים או פיצוי אולי - - - בנושא הזה.
אלכס קושניר: משרד האוצר, נטע בבקשה.
נטע בר זיו: יו"ר הוועדה, כפי שציינת, מדובר בחיילי חובה שמטופלים בראש ובראשונה על ידי צה"ל.
נטע בר זיו: צה"ל גם מחליט על גובה המענקים והיקף הסיוע שניתן, כמובן שכל השיקולים האלה נעשים במסגרת סדרי עדיפויות של תקציב הבטחון ולכן למשרד האוצר אין כל כך נגיעה בסוגיה של מי מקבל את המענק ומה גובה המענק אלא זה נעשה במסגרת סדרי העדיפויות של צה"ל.
אלכס קושניר: זאת התשובה?
נטע בר זיו: ככל שצה"ל רוצה לעשות סדרי עדיפויות אחרים, כמובן שהאוצר - - -
אלכס קושניר: השאלה היא כזו, אומרת פה קרן שהם יודעים לעשות שיערוך ולהציג דרישה תקציבית כדי לבנות איזה שהוא מנגנון של חלף דמי אבטלה לאותם חיילים שנפגעה יכולת פרנסתם תוך כדי השירות.
אלכס קושניר: השאלה אם משרד האוצר יהיה מוכן לתקצב את הסיפור הזה בצורה כזו או אחרת.
נטע בר זיו: אני אענה בדיוק.
נטע בר זיו: בשונה למשל מחיילים משוחררים שמשרד האוצר בהחלט יכול לתת להם מענה בהקשרים של סיוע לבודדים, כפי שאתה בוודאי מכיר ושנידונה בוועדה הזאת גם, חיילי חובה מטופלים בראש ובראשונה על ידי צה"ל והם משאב, לא נעים להגיד את זה, אבל הם משאב של צה"ל.
נטע בר זיו: צה"ל מחליט מה היקף הסיוע הנדרש, הוא יכול להחליט איזה סיוע אפשר לתת להם וזה חלק מסדרי העדיפויות שלו.
נטע בר זיו: כמו שצה"ל יכול למשל להוריד את המענקים אם הוא מחליט להשקיע יותר בדברים אחרים, אז הוא יכול גם להחליט להעלות אותם.
נטע בר זיו: הדיון על תקציב הבטחון הוא דיון אחד, ומשרד האוצר לא מנהל דיונים תקציביים על חרדים, על חיילים בודדים, על טילים ועל מטוסים.
נטע בר זיו: מבחינתו, וזה גם ידוע ומוסכם מול משרד הבטחון, הדיון על תקציב הבטחון הוא תקציב אחד ולמרות שהסוגיה שעל הפרק באמת מאוד חשובה, גם היא נדונה במסגרת הדיונים על תקציב הבטחון, שכרגע כולנו יודעים איפה הם עומדים.
אלכס קושניר: מה שאת אומרת אנחנו יודעים, יש רק סוגיה אחת שחשוב שתנסו לקחת בחשבון ולצאת רגע מהקופסה.
אלכס קושניר: החיילים האלה, זה לא שהם קיבלו כסף מצה"ל, לחיילים האלה היה היתר עבודה פרטי והם עבדו בשוק הפרטי.
נטע בר זיו: בוודאי אבל כפי שקרן אמרה הסיוע שניתן להם עכשיו הוא סיוע דרך צה"ל, דרך הזכאות לתשמ"ש, והזכאויות שחיילים בודדים במקרה הזה זכאים להן, וזה הפיצוי בעצם, אם אני אקרא לזה ככה, זה המענה הרלוונטי.
אלכס קושניר: זה מענה רלוונטי לא מספיק.
נטע בר זיו: זה באמת לא סוגיה שמשרד האוצר צריך לדון בה, זו סוגיה שצה"ל צריך לדון בה, במסגרת סדרי העדיפויות שלו.
אלכס קושניר: אני חושב שבגלל שמדובר במקרה מיוחד שמצד אחד חייל בשירות חובה שברור שנמצא באחריותו של צה"ל, אבל מצד שני הוא עבד בשוק הפרטי, בשוק האזרחי, וקיבל תלוש משכורת וקיבל את כל הזכויות של עובד שעובד אצל מעסיק פרטי, אני חושב שגם במקרה הזה אנחנו נצטרך לראות איך משרד האוצר, דרך הביטוח הלאומי או דרך משרד הבטחון או דרך כל גוף אחר, מנסה לייצר איזה שהוא סיוע או לפחות לתת כתף, כי מדובר פה בסך הכל ב-10,000 חיילים, שכנראה שאנחנו מדברים רק על חלק מהם, על כ-6,500 חיילים – שלא כולם בודדים אגב – אבל אם אנחנו דנים כבר בחיילים אז נדון בכולם במקרה הספציפי הזה, שבעצם - - -
נטע בר זיו: יו"ר הועדה אם אני יכולה להבהיר משהו.
נטע בר זיו: זכאות להיתר עבודה נקבעת לפי המצב הכלכלי, אם אני מבינה נכון, קרן מוזמנת לתקן אותי אם אני טועה, היא נקבעת לפי הצורך של החייל בשירות החובה, ולכן צריך להסתכל על זה בצורה הוליסטית.
נטע בר זיו: זה שהוא עובד בשוק הפרטי ומשרד האוצר מתעסק בשוק הפרטי או כלכלת ישראל נוגעת לשוק הפרטי, זה עניין אחד, אבל בראש ובראשונה מדובר פה בחייל שיש לו קשיים כלכליים שהצבא נותן עליהם מענה והמענה הזה יכול להיות או בדמות אישור עבודה שבאמת מאפשר לקבל משכורת מהשוק, או בדמות מענקים אחרים שקרן אמרה שהם ניתנים.
אלכס קושניר: נטע, אני מבין שבאת לפה במטרה לזרוק את האחריות ממשרד האוצר למקומות אחרים.
נטע בר זיו: חלילה, אני לא זורקת את האחריות, אני מתארת את המצב הקיים.
נטע בר זיו: זה הכל.
אלכס קושניר: אני חושב שצריך לשנות את הגישה ולחשוב רגע על חיילים שתכלס, יכלו לא להתגייס.
אלכס קושניר: יכלו לא להתגייס ולא לשרת, כי הם נמצאים במצב של, בואי נגיד ככה, הרבה מהם נמצאים בשוליים של החברה ובכל זאת הם החליטו להתגייס ולתרום וצה"ל בא לקראתם, נתן להם את האפשרות לעבוד, גם כדי שיתרמו למדינה וגם כדי שיוכלו לכלכל את המשפחות שלהם, והיום בגלל המצב שבו כל המדינה נמצאת נמנעה מהם היכולת להתפרנס.
אלכס קושניר: לכן אני חושב שצריך רגע לצאת מהקופסאות שכולנו רגילים להיות בהן, ולחשוב קצת מחוץ לקופסה.
אלכס קושניר: לכן התשובות שאת נותנת לי הן תשובות סטנדרטיות שאני מבין אותן ולא הייתי צריך להעלות אותך לשידור כדי לשמוע אותן.
אלכס קושניר: אני מכיר אותן מצוין.
אלכס קושניר: השאלה היא האם יש לכם את היכולת או אפילו את הרצון לחשוב רגע ולראות איך אתם נרתמים למהלך הזה?
אלכס קושניר: פיזרתם פה תקציבי קופסאות קורונה על ימין ועל שמאל, אני מזכיר לך, אני חבר גם בוועדת הכספים, וראיתי שהביצוע שלכם לא משהו.
אלכס קושניר: אנחנו מדברים על 50%-60% ביצוע ברוב התכניות, זה אומר שהכסף קיים.
אלכס קושניר: עוד פעם, לא מדובר בהרבה כסף, זה לא מיליארדים.
אלכס קושניר: השאלה היא אם אתם בכלל מוכנים לצאת רגע מהקופסה, לשבת ולחשוב ולקבל דרישה תקציבית ולדון בה?
נטע בר זיו: שוב, אני אגיד - - -
אלכס קושניר: לא, אל תגידי לי תשובות שאני כבר יודע.
אלכס קושניר: אם את רוצה להגיד לי תשובות שאני כבר יודע תגידי לי פשוט 'אנחנו לא מוכנים'.
אלכס קושניר: במשפט, כי אנחנו תכליתיים.
נטע בר זיו: אני אומרת, הדיון בנושא חיילי החובה נעשה במסגרת הדיון מול כלל תקציב הבטחון.
נטע בר זיו: זו האמירה שלי - - -
נטע בר זיו: כמובן שבתוך זה אפשר לעשות סדרי עדיפויות, כמובן שהאוצר - - -
אלכס קושניר: צה"ל יודע לעשות סדרי עדיפויות.
אלכס קושניר: שמעתי.
נטע בר זיו: אני אומרת, כמובן שהאוצר יסייע ביצירה כזאת של סדרי עדיפויות והוא נכון לעזור לצבא במובנים האלה בכל מה שיידרש.
נטע בר זיו: אבל במסגרת הדיון על המשאבים, אני חושבת שזאת שאלה שחשוב להפנות גם לצה"ל פנימית.
נטע בר זיו: האמירה 'אלה המשאבים וזה המצב והאוצר צריך לתת את התשובות', אני חושבת שזאת תשובה שאפשר להעמיד אותה - - - ולשאול גם את צה"ל מה הוא מוכן לעשות ומהם סדרי העדיפויות שלו במיוחד בעת הזו במשבר הקורונה, שהוא כנראה מבין שצריך לסייע לחיילים גם בצורות שלא נעשו בעבר.
אלכס קושניר: אנחנו נפעל בשלבים.
אלכס קושניר: קרן, אני מבקש ממך לעשות אומדן תקציבי של האירוע הזה פר חודש, כי ברור לנו שאנחנו חיים פה מחודש לחודש ואנחנו לא יודעים מתי האירוע הזה נגמר ואז נוכל לראות איפה אנחנו נחפש מקורות לעסק הזה, זה גם אצלכם בצה"ל וגם במקומות אחרים, אני לא יודע אם יש לנו פה מישהו ממשרד הבטחון שאולי יכול לתת לנו איזו זריקת אופטימיות.
אלכס קושניר: אבל אם לא, אנחנו נפנה אליו אחר כך במכתב.
אלכס קושניר: יש פה עוד משרדי ממשלה שאולי יש להם איזו שהיא בשורה בנושא הזה.
אלכס קושניר: תכנית יתד, בבקשה, אני מבקש לקצר.
אלכס קושניר: הילה סופרמן הרניק בבקשה.
הילה סופרמן הרניק: אני מתנצלת אבל פספסתי את תחילת הדברים, אם תוכל למקד אותי בשאלה.
אלכס קושניר: הבעיה שאנחנו דנים בה הרגע זה חיילים בשירות חובה שיש להם היתר עבודה פרטית אבל בגלל משבר הקורונה נפגעה יכולתם להתפרנס.
אלכס קושניר: השאלה אם משרד הרווחה יכול לעשות משהו בנדון.