GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<< אורח >> יעקב שנרב: אנחנו חושבים מקצועית שבמקרה הספציפי הזה, זה לא יהיה נכון.
דוד ביטן: אנחנו לא מדברים כאן על ועדת חריגים שתכניס 1,000 אנשים חדשים לרשימה.
דוד ביטן: אני מדבר על 10, על 15 ובהגרלה של 6,00 אנשים זה לא משפיע אבל זה נותן להם סיכוי.
<< אורח >> יעקב שנרב: כבוד היושב ראש, זה משפיע.
<< אורח >> יעקב שנרב: ברגע שייכנס מישהו שהוא חריג, זה מוציא מההגרלה מישהו שנכנס בקריטריונים.
<< אורח >> יעקב שנרב: אנחנו מאוד מרחיבים, ובצדק.
<< אורח >> יעקב שנרב: העובדה ש-6,241 ניגשו והתקבלו להגרלה.
<< אורח >> יעקב שנרב: אלה לא אנשים שניגשו אלא נכנסו והוגרלו.
<< אורח >> יעקב שנרב: יש לנו הרבה ועדות חריגים.
<< אורח >> יעקב שנרב: כל מקרה של ועדת חריגים שייכנס פנימה, מקטין את הסיכוי למקרים שמגיע להם.
דוד ביטן: אני לא חושב כמוך.
<< אורח >> יעקב שנרב: אני חושב שהקריטריונים – לטעמנו מקצועית - הם מאוד נכונים.
דוד ביטן: אני לא חושב כמוך אבל קיבלתי את התשובה.
דסטה גדי יברקן: הייתי רוצה לשמוע את שאול מוצפי ממשרד השיכון.
<< אורח >> יעקב שנרב: נמצאים ב-זום שאול מוצפי ואסנת שהיא האחראית על הנושא הספציפי הזה.
שאול מוצפי: בוקר טוב.
שאול מוצפי: המשרד שלנו מנהל את התוכנית כבר ארבע שנים.
שאול מוצפי: אנחנו חושבים שזו תוכנית ממש מצוינת, כפי שיעקב ציין וכפי שסגן השר ציין.
שאול מוצפי: בתוכנית משתתפות מאות משפחות.
שלומית אבינח: הקו שלך מאוד משובש.
שאול מוצפי: יוצאי אתיופיה ניגשים לתוכנית שיש לה ביקוש גבוה.
שאול מוצפי: הרכישות התפרסו לאורך ... וזה אחד ההישגים.
שאול מוצפי: אנחנו תומכים בהארכת התוכנית.
דוד ביטן: אני לא הבנתי.
דוד ביטן: הקו משובש.
דוד ביטן: בינתיים נשמע את אסנת.
אסנת רחמים: בוקר טוב.
אסנת רחמים: אני ממשרד השיכון, אני מנהלת את התוכנית בפועל.
אסנת רחמים: כמו שנאמר כאן על ידי יעקב שנרב, אנחנו מאוד תומכים בהמשך התוכנית.
אסנת רחמים: משרד השיכון הוא הגוף שמבצע את החלטת הממשלה.
אסנת רחמים: החלטת ממשלה 2253, מבחינת משרד השיכון יש לה 100 אחוזי הצלחה.
אסנת רחמים: אנחנו רואים את זה הן מבחינת הביקוש לתוכנית כאשר נרשמו, כמו שנאמר קודם לכן, 6,400 משפחות ורמת הביצוע עומדת היום על 760 משפחות שכבר מימשו את הזכייה ועוד 40 בתהליך.
אסנת רחמים: זאת אומרת שעד סוף התוכנית אנחנו נגיע ל-800 משפחות שהקצתה הממשלה בהחלטה.
אסנת רחמים: כל יום אני מקבלת עשרות פניות ממשפחות שמבקשות להמשיך את התוכנית ומבקשות לדעת מה יהיה בשנים הבאות.
אסנת רחמים: מקבלים המון פי משובים מהשטח, של זוכים שמימשו את התוכנית ואומרים שללא התוכנית הם לא היו יכולים להגיע לדירה בתנאים האלה ולעמוד בהחזרים.
אסנת רחמים: אנחנו כמובן תומכים בהמשך התוכנית.
אסנת רחמים: מעבר לכך, אנחנו בפעולה יחד עם מטה היישום לייצר תוכניות חלופיות יחד עם משרד האוצר.
אסנת רחמים: נקבעה פגישה לשבוע הבא בנושא.
אסנת רחמים: אנחנו כמובן נשמח שכל תוכנית שתהיה של משכנתאות ליוצאי אתיופיה תימשך ואנחנו נשמח להפעיל אותה, כמו שעשינו מאז 2008 כאשר מאז יש תוכניות למשכנתאות ליוצאי אתיופיה.
אסנת רחמים: חשוב לנו שהרצף הזה יימשך גם בשנים הבאות.
דוד ביטן: אני מקווה שתצליחו להאריך את תוקף התוכנית הזאת אבל אנחנו רוצים להגדיל את המספר מ-200 ל-400.
דוד ביטן: אנחנו נלחץ את האוצר בעניין הזה.
דוד ביטן: משרד ראש הממשלה, נשמח לשמוע את העמדה שלכם.
טלל דולב: אני חושבת שאין משהו שלא נאמר.
טלל דולב: בעיקרון מה שאנחנו מנסים לעשות כרגע, כמו שאמרה אסנת, זה למצוא דרכים לקיים את התוכנית הזאת, גם להגדיל את מספר המשפחות ואיכשהו לרבע את המעגל ולנסות לעשות את זה בפחות השקעה ממשלתית ולתת מענים מדויקים.
דוד ביטן: ההשקעה הממשלתית, זה טכני.
דוד ביטן: אין השקעה אמיתית.
דוד ביטן: אני קורא לזה רק רישומי תקציב.
טלל דולב: בשבוע הבא נשב על זה.
דוד ביטן: אפשר למצוא לזה פתרון.
טלל דולב: יש לנו כל מיני רעיונות שהם יותר יצירתיים ואני מקווה שנמצא פתרון.
דוד ביטן: אנחנו נקיים ישיבה בעוד חודש ואני מקווה שעד אז יהיו לכם תשובות.
טלל דולב: כדי להמשיך את התוכנית צריך תקציב.
דוד ביטן: ראשית, להמשיך.
דוד ביטן: שנית, להגדיל אותה.
טלל דולב: אני חושבת שזאת תוכנית מאוד חשובה כי היא עולה קנה אחד עם המטרה לייצר גם שכבת אוכלוסייה ולסייע לרוב יוצאי אתיופיה להגיע להכנסות של מעמד בינוני כדי שבעצם נוכל להפסיק את כל התוכניות האלה.
דוד ביטן: זה עניין של שלבים.
דוד ביטן: בסוף זה יקרה.
דוד ביטן: אם היית מדברת לפני 10 שנים, לא היינו אומרים שכל העולים מיהדות אתיופיה יעבדו כמעט ב-100 אחוזים.
דוד ביטן: ב-99 אחוזים.
דוד ביטן: הנה, הגענו לזה.
דוד ביטן: עכשיו אנחנו צריכים להגדיל להם את ההכנסות.
דוד ביטן: כל פעם ההיבטים משתנים אבל תמיד יהיו אנשים שנצטרך לעזור להם, פעם אלה יהודי אתיופיה, פעם שכבות חלשות בשכונות שיקום.
דוד ביטן: תמיד יש.
דוד ביטן: זאת העבודה שלנו לעשות את זה.
טלל דולב: אם אנחנו מצליחים לחלץ את מרבית הקבוצה ולא להיות במצב של שני שליש מההכנסה הממוצעת אלא להיות במצב של הכנסה ממוצעת, זה אותו מספר אנשים כמו בקבוצות אחרות.
דוד ביטן: אז נצטרך לעזור לאחרים.
טלל דולב: אני לא אומרת שלא נצטרך יותר שירותים חברתיים במדינת ישראל.
שלומית אבינח: סיימתם את נושא השיכון?
שלומית אבינח: אפשר להוריד את האנשים?
דוד ביטן: תורידי אותם.
דסטה גדי יברקן: מילה אחת לסיכום הדברים מבחינתי.
דסטה גדי יברקן: הנושא הזה של סיוע, יותר נכון דחיפה קלה לזוגות צעירים בנושא של משכנתאות לדיור, המשפחות של יוצאי אתיופיה, ההורים שלהם, לדור הראשון ובטח גם לדור השני, אין משפחה שיכולה תומכת מבחינה כלכלית כי ההורים שלנו הגיעו רק עם עצמם פיזית, התיישבו בארץ ישראל ולא היה להם שום דבר, לא ירושה ולא משהו שהשאירו להם.
דסטה גדי יברקן: לכן נקודת הפתיחה של הזוגות הצעירים בקרב יוצאי אתיופיה היא לא אפס אלא מינוס 100.
דסטה גדי יברקן: עם הזמן החבר'ה עבדו והצליחו קצת לחסוך ולנסות להשתלב בתחום הדיור ולכן המדינה באה ונותנת את הסיוע.
דסטה גדי יברקן: כמו שאמרתי קודם, זה לא שעכשיו כל זוג יוצא אתיופיה מקבל מהמדינה דירה חינם.
דסטה גדי יברקן: המדינה רק נותנת את הערבות הקטנה הזאת.
דסטה גדי יברקן: זה רק סעיף ברישום תקציבי.
דסטה גדי יברקן: זה לא שהמדינה עכשיו מעמידה את כל כספי הציבור לטובת זוגות צעירים יוצאי אתיופיה.
דסטה גדי יברקן: הדבר הזה יכול להצליח ואני מקווה מאוד שהאוצר באמת ייתן גם את הלב וגם ישימו את האוזן לדרישה הזאת.
דסטה גדי יברקן: הבקשה ל-6,400 זוגות שנרשמו, זה אומר שכמעט ל-20,000 נפשות אנחנו נותנים סיוע.
דסטה גדי יברקן: זאת עשייה חברתית, זאת תרומה לחברה, זה לא חינם, האנשים האלה קונים מכספם אלא כולה מדובר בערבות ממשלתית שנותנת להם דחיפה קלה כדי להתמקם ולהקים בית במדינת ישראל.
דוד ביטן: נעבור לתעסוקה.
טלל דולב: נמצא כאן מתן עם כל הנתונים.
טלל דולב: את הפתיחה לדיון כבר עשינו.
טלל דולב: המטרה היא להביא את הקבוצה הצעירה מקרב יוצאי אתיופיה לא רק למצב של 100 אחוזי תעסוקה אלא למצב של תעסוקה שהולמת וממצה את הפוטנציאל שלהם.
טלל דולב: זו אוכלוסייה קטנה וההשלכות על המשק הן לא גדולות אבל אנחנו יודעים שבמשק הישראלי מיצוי פוטנציאל תעסוקתי הוא סוגיה חשובה ולכן אפשר לשים את הדברים הזה גם על דברים אחרים.
טלל דולב: אני רוצה שמתן יציג את זה יותר במפורט.
טלל דולב: בשנה האחרונה עשינו עבודה מאוד מעמיקה מבחינת ניתוח משלוחי היד, ניתחנו היכן הפערים, ומצאנו שיש פערים בכל הגילים ובכל קבוצות ההשכלה.
טלל דולב: כן הדגמנו על אותם 4,000 אנשים שבתוכניות תעסוקתיות אפשר להגיע לשדרוג תעסוקתי משמעותי.
טלל דולב: המחשבה שלנו היא שהיום יש לנו הזדמנות נדירה לחלץ את יוצאי אתיופיה כקבוצה.
טלל דולב: שוב, לא כל אחד כי תמיד נשארים כאלה שצריך לעזור להם מכל הקבוצות, אבל לחלץ את יוצאי אתיופיה כקבוצה בגלל שהקבוצה הגדולה ביותר היא קבוצת הצעירים.
טלל דולב: הצעירים האלה מתחתנים מאוחר, יש להם מעט ילדים, כולם עובדים, יש הרבה אחים שמטפלים בהורים המבוגרים ואם בחמש השנים הקרובות נצליח לשדרג תעסוקתית 20,000 אנשים, זו קבוצה קטנה.
טלל דולב: היתרון של יוצאי אתיופיה הוא שזאת בעיה שאפשר לפתור.
טלל דולב: הבעיה לא תישאר לנצח.
טלל דולב: אם נשקיע את המשאבים המתאימים בצורה המתאימה והממוקדת, הבעיה ניתנת לפתרון לא נצטרך יותר תוכניות ליוצאי אתיופיה.
טלל דולב: מי שיצטרך, יהיו לו תוכניות לאוכלוסיות אחרות.
טלל דולב: המטרה שלנו היא להגיע בתוך חמש שנים ל-20,000 אנשים, 18,000 משתתפים.
דוד ביטן: מבחינת משרד האוצר, כבר דנתם על התקציב לשנים הבאות?
טלל דולב: מבחינת משרד האוצר דנו על התקציב לשנים הבאות.
טלל דולב: קודם כל, אי אפשר לדון עכשיו על התקציב לשנים הבאות.
טלל דולב: באופן כללי דנו.
טלל דולב: יש שאלות לגבי התוכנית.
טלל דולב: יש לנו גם נכונות לעשות אותה בשלבים, זאת אומרת, להתחיל עכשיו, לעשות בדיקת אפקטיביות מאוד מדויקת אחרי שנה וחצי-שנתיים כדי לראות שאנחנו באמת מגיעים לאוכלוסייה ומגיעים למקצועות הנדרשים אבל לצורך הדבר הזה אנחנו צריכים איזשהו סכום התחלתי להתחיל אתו.
טלל דולב: התוכנית שקיימת היום, שמשרתת כ-1,000 אנשים בשנה עומדת להסתיים.
טלל דולב: זו תוכנית בהסכם עם הג'וינט.
דוד ביטן: מה עם החידוש?
טלל דולב: אנחנו רוצים שתהיה לנו אפשרות גם מבחינה תקציבית וגם מבחינה בירוקרטית לשדרג אותה בצורה משמעותית, לעשות התקשרות הרבה יותר גדולה בטווח של שנתיים לפחות.
טלל דולב: כן תקצו את התחום הזה.
טלל דולב: זאת אומרת, תקצבו את כל הדרך החדשה בעזרת כל מי שהיה שותף למאמצים ב-60 מיליון שקלים.
טלל דולב: אנחנו כן יכולים להקצות מתוך הסכום הזה לתעסוקה שמונה וחצי מיליון שקלים.
טלל דולב: זה לא מאפשר לנו לעשות התקשרות רצינית עם גורמים רציניים לשנתיים ולהבטיח המשכיות.
דוד ביטן: בדרך כלל נהוג שלוש שנים.
דוד ביטן: כשהממשלה לא דנה במשהו, אם היא לא דנה במשך שלוש שנים, איך דואגים לתקציב הזה.
דוד ביטן: שכחתי את השם של החוק.
טלל דולב: אנחנו מוכנים להסתפק בשנתיים.
טלל דולב: אני חושבת שהיום יש צורך מאוד גדול בתוכניות של תעסוקה.
שלומית אבינח: אביעד שוורץ מאגף התקציבים בדיון אחר אבל בתוך שתי דקות הוא יעלה.
שלומית אבינח: כשהוא יעלה, כדאי למקד אותו בשאלות כי הוא עולה בתוך דיון.
טלל דולב: אם רצים נתונים מדויקים על מה התוכנית, כמה יוכשרו, אנחנו מדברים על כל הרמות, גם על אקדמאים, מהנדסים, מקצועות מבוקשים, אני חושבת שזה מתיישב מאוד טוב עם המדיניות שלמדינת ישראל מאמצת ותמשיך לאמץ ביתר שאת בתחום התעסוקה.
טלל דולב: אני חושבת שזאת הזדמנות לקחת בעיה ולפתור אותה.
טלל דולב: נדיר שיש לנו הזדמנות לפתור בעיות חברתיות.
דסטה גדי יברקן: נושא התעסוקה הוא נושא חשוב לכל אחד אבל ספציפית בנושא הזה, הרבה צעירים שהם אחרי צבא, גם כשהם כבר עולים חדשים שמגיעים, לא לכולם יש את ההשכלה המתאימה כדי להשתלב בשירות הציבורי כאשר להתקבל אליו יש הרבה קריטריונים.
דסטה גדי יברקן: מדובר בקהילה שעובדת, ציבור שעובד והוא שותף מלא במעגל התעסוקה אם כי, כפי שאמרנו, אחוז ההכנסה שלהם יחסית נמוך, גם יחסית לאלה שעובדים אתם באותה עבודה, באותו תפקיד ובאותו גיל, אבל עדיין האנשים האלה עובדים.
דסטה גדי יברקן: אנחנו מבקשים בדיון הזה למצוא מקורות תקציביים, בהמשך להחלטת הממשלה שהעברנו ואולי להפוך את התוכנית הזאת לשלוש-ארבע שנים, במסגרתה ייכנסו במהלך השנים הללו כ-18,000 אנשים, כ-20,000 אנשים למעגל התעסוקה, שזה דבר נהדר.
דסטה גדי יברקן: אנחנו מדברים על הכשרה מקצועית.
דסטה גדי יברקן: יש ענפים רבים מאוד שיוצאי אתיופיה ובכלל אנשים יכולים להשתלב בהם.
דסטה גדי יברקן: בחלק מהמקרים, אני יכול לומר לכם שהמון חבר'ה צעירים שמגיעים אחרי הצבא, לא הולכים לאקדמיה אבל רוצים למצוא תעסוקה שיכולה להלום את הכישורים שלהם וגם לתת להם הכנסה גבוהה.
דסטה גדי יברקן: זה מצריך הרבה קורסי הכשרה.
דסטה גדי יברקן: אני יודע שגם ברשויות המקומיות וגם במשרד העבודה והרווחה נותנים באופן שווה לכולם להגיע, אבל מטבע הדברים - אנחנו מכירים את המציאות ואנחנו חיים באותה חברה - יש כאן חסמים לא אובייקטיבים שמונעים מהרבה צעירים מבני הקהילה להתקדם.
דסטה גדי יברקן: המטרה שלנו היא למנוע את החסמים הלא אובייקטיביים הללו, כך שאם יש צורך בהכשרה מקצועית של חלק מהאנשים האלה, אנחנו יכולים לעשות את זה.
שלומית אבינח: אני מתנצלת.
שלומית אבינח: אביעד שוורץ עלה והוא יצא מדיון.
דסטה גדי יברקן: אין בעיה.
דסטה גדי יברקן: אני אמשיך אחריו.
דוד ביטן: אביעד, אנחנו רוצים לדעת האם יש כוונה לממן את תוכנית התעסוקה במשך שלוש השנים הבאות, עם ההגדלה עד 20,000 אנשים.
דוד ביטן: תוכנית התעסוקה היא חשובה ביותר ואני יודע שכל השנים תמכתם בה.
דוד ביטן: אנחנו רוצים לדעת האם אתם מתכוונים בתקציב 2021 להכניס אותה, כולל ההגדלה ל-20,000 אנשים, לא במכה ראשונה, ובסופו של דבר לתת ביטחון לשלוש שנים על מנת שאפשר יהיה לסגור עם מי שמטפל בזה.
דוד ביטן: הרי אי אפשר לעשות הסכמים לשנה.
דוד ביטן: כדי שזה יהיה טוב, צריך מראש לקחת את זה לשלוש שנים.
דוד ביטן: מה העמדה שלכם?
אביעד שוורץ: שמעתי רק את ההתחלה ואחר כך הקו קטוע.
אביעד שוורץ: אני מבין שזה בכלל ב-זום ולא רק אצלי.
דוד ביטן: אתה מכיר את תוכנית התעסוקה?
דוד ביטן: אנחנו מדברים על תוכנית התעסוקה.
דוד ביטן: הגדלה שלה עד 20,000 או 18,000 משתתפים.
דוד ביטן: שנית, להבטיח את התכנית לשלוש השנים הבאות.
אביעד שוורץ: אני לא מרכז את כלל התוכנית של יוצאי אתיופיה.
אביעד שוורץ: אני עוסק בחלקים של תעסוקה.
אביעד שוורץ: באופן כללי הבעיה להאריך תוכניות, וזה נכון לכל התוכניות שעושים עכשיו, שהיו עד עכשיו תוכניות חומש, היא בעייתית כשאין תקציב מדינה שאתה יכול לקחת התחייבויות יותר ארוכות טווח.
אביעד שוורץ: אנחנו עדיין בתקציב המשכי וזאת אחת הבעיות.
אביעד שוורץ: באופן כללי לגבי התעסוקה.
אביעד שוורץ: מן הסתם יש יתרונות בהגדלת מספר המשתתפים בתוכנית אבל מצד שני בסוף אנחנו עם משאבים מוגבלים כמו כל דבר וכמו תוכניות שעושים, צריך לעשות איזשהו איזון בין הדברים וגם אם היינו רוצים להגדיל את מספר המשתתפים בצורה כל כך משמעותית, זה היה מאתגר.
אביעד שוורץ: אני כן אציין שגם ביחס לאוכלוסיות אחרות, זה יהיה משהו שהוא קצת לא פרופורציונלי.
אביעד שוורץ: מינהל אוכלוסיות בזרוע העבודה שעוסק בזה לא מעט ועובד עם מגוון אוכלוסיות, להגדיל את מספר המשתתפים בצורה כזאת, היא יחסית לא תהיה פרופורציונלית ביחס למה שקורה באוכלוסיות אחרות ולא בטוח שכמדינה זה התעדוף העיקרי.
אביעד שוורץ: שוב, זה משהו שהממשלה צריכה לקבל בתעדוף שלה ובזמן של תקציב לעשות את הדבר הזה.
דוד ביטן: דולב, אנחנו צריכים לקיים ישיבה בעוד חודש בנושא הדיור והיינו רוצים לשמוע לאן התקדמתם בעניין הזה.
דוד ביטן: את אומרת שתוך שבוע תקיימי אתם ישיבה.
טלל דולב: זה לגבי הדיור.
דוד ביטן: איך אתם מתכוונים להתקדם בנושא התעסוקה?
טלל דולב: בנושא התעסוקה אנחנו מנסים להתקדם.
דוד ביטן: תוכנית חומש, אני לא יודע מה תוכניות החומש של המדינה בכל נושא ונושא.
דוד ביטן: בנושא הזה יש משמעות גם להארכת תוכנית חומש חדשה וגם להגדיל את מספר המשתתפים.
דוד ביטן: אנחנו כל הזמן אומרים לא לדאוג ליוצאי אתיופיה שיעבדו אלא לתת להם אופק יותר טוב מבחינת הכנסות ומשרות.
דוד ביטן: לכן התוכנית הזאת היא בדיוק בהתאם למדיניות האת.
דוד ביטן: לכן צריך לשים דגש על העניין הזה ואנחנו כן מבקשים להאריך את התוכנית.
דוד ביטן: אם לא תוכנית חומש, אז תוכנית תלת שנתית ולתת איזשהו מענה תקציבי לעניין הזה.
טלל דולב: אני עכשיו מתפשרת על שנתיים.
דוד ביטן: אני מתפשר אתך.
דוד ביטן: אם זה לאנשי המקצוע בסדר, גם מבחינתי זה בסדר.
דוד ביטן: אני לא איש מקצוע בעניין הזה.
דוד ביטן: תודה לך, אביעד.
דוד ביטן: עוד חודש נקיים ישיבה.
דסטה גדי יברקן: אנחנו עכשיו נכנסים – אני מקווה מאוד, אחרי עידן הקורונה – למצב שהרבה אנשים משנים מקצועות כי הם יצאו לחל"ת ולא יחזרו לעבודה שלהם.
דסטה גדי יברקן: הרבה אנשים שהיו עצמאים וקרסו.
דסטה גדי יברקן: לצערנו הרבה מאות אלפי אזרחי מדינת ישראל, החיים שלהם לא יחזרו מבחינה כלכלית להיות כפי שהיו לפני הקורונה.
דסטה גדי יברקן: בעניין הזה, החלשים ביותר בחברה הישראלית הם הראשונים לשלם את המחיר.
דסטה גדי יברקן: כדי שהם יקבלו את ההזדמנות להיכנס לעולם התעסוקה, המדינה צריכה להעמיד כאן תוכנית לאו דווקא בנושא של יוצאי אתיופיה.
דסטה גדי יברקן: אני משוכנע שמשרד העבודה והרווחה עושה את זה, אבל עדיין צריך לחשוב.
דסטה גדי יברקן: אנחנו נגיע רק למי שמקושר ורק הוא יגיע לעבודה, רק מי שיש לו קשרים ולא מי שיש לו כישרונות.
דוד ביטן: אם אתה תרחיק את הבעיות לכל העולם, לא תקבל תקציב למה שאתה צריך.
דוד ביטן: אנחנו נדאג לעולי אתיופיה ואחר כך נדאג לכולם.
דסטה גדי יברקן: יוצאי אתיופיה יהיו למטה, ממש בסדר עדיפות כמעט אחרון, אם יהיו השיקולים האלה.
דסטה גדי יברקן: כדי למנוע שאנשים יתקבלו לעבודה בדיוק בפרמטרים הללו, אנחנו צריכים לתת להם עכשיו מעטפת כאשר הממשלה מכינה קורסים והכשרות והאנשים האלה צריכים לקבל את הגיבוי כרגע בשנת התקציב 2021, כי אם זה לא יקרה – אחוז האבטלה של העובדים בשכר המינימום וקצת במעמד הביניים ומטה, הם פשוט ייפגעו.
דסטה גדי יברקן: הקורסים האלה שאנחנו רוצים לתת בהם הכשרה, זה בעצם קודם כל להגדיל את מעגל האנשים שייכנסו למעגל התעסוקה, והדבר הכי חשוב הוא באמת לתת הזדמנות, אופק כלכלי, לאנשים שהם עובדים.
מיכל וונש: אני מתנצלת שלא הייתי אבל הייתי בוועדה אחרת.
מיכל וונש: אני רק רוצה לוודא שהבנתי נכון את חברי גדי ושניתן אופק תוכנית דווקא בניצול בזמן הזה.
דוד ביטן: יש תוכנית שעובדים עליה במשרד ראש הממשלה וצריך לתקצב אותה.
דוד ביטן: כיוון שעדיין לא הוגש תקציב, יש בעיה עם זה.
דוד ביטן: תוכנית החומש הסתיימה.
דוד ביטן: אנחנו צריכים בעוד חודש לקיים ישיבה בנושא הזה ונעשה המשך לישיבה גם בנושא התעסוקה.
דוד ביטן: לא נוותר עד שנדע שהנושא הזה מתקדם.
מיכל וונש: כי דווקא בהזדמנות שלצד המשבר, דווקא בתקופה הזאת, אמורות להיות הכשרות מקצועיות.
מיכל וונש: בדיוק בזמן הזה.
יואל רזבוזוב: בהמשך לדבריה של מיכל אני רוצה לומר שהעולם משתנה וההכשרה צריכה להיות מותאמת לעולם העתידי.
דוד ביטן: אני מאמין שהם יעשו את זה.
יואל רזבוזוב: זה מאוד חשוב כי יש מקצועות שלא יהיו.
שלומית אבינח: נשמע את מתן חמו ממשרד העבודה והרווחה.
מתן חמו: מבלי לחזור על הרבה דברים חשובים שנאמרו, חשוב לי להדגיש שתעסוקה, מעבר ליכולת של הפרט להתפרנס ולחיות בכבוד, משפיעה על תחושת הערך ועל תחושת השייכות.
מתן חמו: זאת אומרת, אנחנו מאמינים שכדי להשלים מהלך שבו קהילת יוצאי אתיופיה בישראל תרגיש חלק אינטגרלי מהחברה הישראלית, שילוב בתעסוקה הולמת זאת אבן דרך משמעותית.
מתן חמו: קהילת יוצאי אתיופיה, כפי שהתייחס סגן השר, עשתה דרך מאוד משמעותית בהשתלבות בשוק התעסוקה.
מתן חמו: היום יוצאי אתיופיה עובדים בשיעור יותר גבוה מהשיעור הכללי ופערי השכר הם של כ-5,000 למשק בית.
מתן חמו: זאת אומרת, משק בית שאחד מבני הזוג יוצא אתיופיה מרוויח פחות 5,000 שקלים בממוצע מאשר משק בית בו שני בני הזוג ילידי הארץ.
מתן חמו: כדי לסגור את הפער הזה, כמו שהתייחסה טלל ממשרד ראש הממשלה, צריך להגיע למספרים יותר גדולים.
מתן חמו: בשנים האחרונות אנחנו הגענו לכ-1,200 משתתפים בשנה.
מתן חמו: אם לא נגיע למסה קריטית יותר גדולה, אתם תמשיכו לשאול אותנו כל פעם למה הפער לא מצטמצם.
מתן חמו: זה הדגש שלנו.
מתן חמו: אני מבין את המציאות המורכבת בה אנחנו נמצאים אבל חשוב שנהיה כנים עם עצמנו.
מתן חמו: לא נוכל להתחייב על צמצום הפער הזה אם לא נגיע למספרים יותר גדולים.
מתן חמו: זה המסר המרכזי שהיה חשוב לי להעביר.
דוד ביטן: יש עוד מישהו שרוצה לומר משהו?
דוד ביטן: ישיבת המשך בעוד חודש.
דוד ביטן: אני נועל את הישיבה.
דוד ביטן: הנושא, ביקור משפחות של עולים בתקופה של הקורונה, שלא מאפשרים להם.
דוד ביטן: יש לנו פה בקשה גם של תמר זנדברג, גם של יוראי להב הרצנו, וכמובן שמיכל וונש שגם הגישה, לא בכתב, אבל בלבלה לי את המוח על זה כל הזמן.
דוד ביטן: אני אתן לכם, כל אחד להציג את הנושא.
דוד ביטן: כל אחד שיציג מה שיש לו לומר ואחר כך אנחנו ממשיכים.
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, קודם כל אתה יודע שאנחנו מתעסקים בזה כבר תקופה ארוכה, חודשים למעשה, וכל פעם אנחנו מצליחים להרחיב את הקריטריונים עוד קצת ועוד קצת.
מיכל וונש: הרחבנו לחיילים בודדים ואז לבנות שירות ואז למי שיולדים בארץ והסבים והסבתות מגיעים לראות את התינוקות הללו.
מיכל וונש: עכשיו אנחנו במין משבר מתגלגל וכל המקרים החריגים הללו, המקרים ההומניטריים החריגים הללו, הפכו לים של בקשות, הקונסוליות קורסות וגם אין שום היגיון, פשוט אין היגיון מסדר מאחורי הדברים.
מיכל וונש: אז כל ההחרגות וכל החריגים, ויש עכשיו 20 קריטריונים, דומני, ועדיין אף אחד לא יודע אם הוא יכול או לא יכול לבוא לבקר משפחה מקרבה ראשונה ובני בנות זוג במדינת ישראל.
מיכל וונש: מדינות אחרות כבר יצרו מדיניות ברורה, חייבת להיות מדיניות ברורה ושקופה ולכך אפשר להוסיף גם מקרים חריגים, אבל העובדה שאנחנו כל פעם מוסיפים עוד קריטריון וגונבים עוד קצת כשאנחנו במשבר מתארך אנחנו לא יכולים לומר לאנשים לא לראות משפחה מקרבה ראשונה שנה, שנתיים, שלוש שנים, בני ובנות זוג, שנה, שנתיים.
מיכל וונש: אנחנו לא יודעים לכמה זמן אנחנו הולכים עם המצב הזה.
דוד ביטן: מה זה שנה, שנתיים?
מיכל וונש: אנחנו לא יודעים לכמה זמן זה יקרה, אדוני היושב ראש.
דוד ביטן: לפני הקורונה הם יכלו לבוא מתי שהם רוצים.
מיכל וונש: אבל עכשיו הם לא יכולים כבר ממרץ.
דוד ביטן: המילים שנה-שנתיים לא מקובלות, יכלו לבוא, מישהו מנע מהם?
מיכל וונש: לא, אדוני היושב ראש, התחלנו במרץ ואנחנו לא יודעים עד מתי זה יתמשך, לזה כוונתי.
דוד ביטן: לא, בואו לא ננפח את הבעיה מעבר.
מיכל וונש: אני לא חושבת שזה מנפח את הבעיה.
דוד ביטן: אנחנו בתקופת הקורונה יש בעיה, זה נכון.
מיכל וונש: אבל, אדוני היושב ראש, חייבת להיות מדיניות - - -
דוד ביטן: מה שהיה לפני שלוש שנים זו בעיה שלהם.
מיכל וונש: אני לא מדברת על לפני, אני מדברת פרוספקטיבית, אנחנו לא יודעים כמה זמן המצב הזה מתמשך.
מיכל וונש: ואני אומר עוד דבר, אני הגשתי שאילתה במליאה לשר הפנים, מתי תהיה מדיניות, התשובה הייתה לא תהיה מדיניות, וזה לא יכול להיות.
דוד ביטן: בסדר, אני אעדכן אתכם.
דוד ביטן: בבקשה, תמר.
תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב ראש.
תמר זנדברג: אני רוצה רגע לחדד את הבעיה.
תמר זנדברג: הגבולות בכל העולם ובאופנים משתנים סגורים מאז חודש מרץ ולא צפויים להיפתח באופן רגיל כשנה-שנתיים.
תמר זנדברג: מפה השנה-שנתיים הזה.
תמר זנדברג: בואו נבין למה זה משליך.
תמר זנדברג: כאשר הגבולות פתוחים, עד לפני חודש מרץ, בעולם שכולנו מכירים, אנשים נוסעים ממדינה למדינה עם ויזת תייר, לא משנה מי הם, אם הם עולים חדשים, אם הם משפחה, אם הם בני זוג, הם מסתובבים להם בעולם באופן חופשי, עם דרכון, עם ויזת תייר וזה הכול ואף אחד לא שואל אותם מי אתם ומה אתם עושים ולמה אתם באים.
תמר זנדברג: בעולם הקורונה הכול נסגר ופה יש מגבלות מיוחדות ויש קריטריונים וכאן יש בעיה.
תמר זנדברג: אנחנו טיפלנו, חלק מאלה שיושבים כאן, במשפחות, משפחות נשואות עם ילדים שמה לעשות, אחד מבני הזוג ישראלי והשני לא, ואם הם לא נשואים ברבנות, אם הם נשואים במדינה אחרת או שהם לא נשואים בכלל, כלומר הם ידועים בציבור, פתאום מפרידים בין משפחות.
תמר זנדברג: יש לי מקרים של משפחות ששבעה ושישה ושמונה חודשים אמא לא ראתה את הילדים שלה, הקטנים גם, בגלל שההורים לא נשואים.
דוד ביטן: כשהאמא למשל היא לא ישראלית?
תמר זנדברג: כן, למרות שההורים חיים ביחד ומשק בית רגיל לכל דבר.
דוד ביטן: איך הם חיים ביחד אם היא נמצאת במקום - - -
תמר זנדברג: אז או שהם מחלקים את חייהם, חלק פה וחלק שם.
דוד ביטן: אלה לא חיים ממש ביחד.
תמר זנדברג: למה?
תמר זנדברג: יש לי עכשיו מקרה של משפחה שגרים שלושה חודשים בישראל, שלושה חודשים בחו"ל, האבא והאישה ביחד.
יבגני סובה: יש הרבה כאלה.
תמר זנדברג: הגבר ישראלי, האמא לא.
תמר זנדברג: עכשיו הם לא יכולים, כי גם שם סגור וגם פה סגור ואין להם איך לגור ביחד.
תמר זנדברג: לדוגמה.
תמר זנדברג: אבל זה אני עכשיו שמה בצד, נושא הדיון שלנו כאן זה עולים חדשים.
תמר זנדברג: מדינת ישראל מתברכת, יש לה דבר ייחודי, מדיניות הגירה ייחודית מכל העולם, שיש כאן אנשים יהודים שבחרו לעלות לארץ ועולים כל הזמן, כל שנה עולים יהודים, מצרפת, מקנדה, מארצות הברית, מרוסיה, ממדינות מזרח אירופה, מבלגיה, מכל מקום בעולם, ומה לעשות?
תמר זנדברג: לאנשים האלה יש משפחות, קרובי משפחה, הורים, אחים, סבא וסבתא, שלא בחרו לעלות.
תמר זנדברג: אין מה לעשות, אנחנו לא מכריחים, אין כפייה של כל היהודים לבוא.
תמר זנדברג: עכשיו נוצר מצב שהעולים האלה נמצאים פה, חלקם שנה או שנתיים או שלוש, עולים חדשים צעירים, בישראל יש הרבה תוכניות שמעודדות אנשים צעירים לבוא, והאנשים האלה לא רגילים לא לראות את ההורים שלהם כל כך הרבה זמן.
תמר זנדברג: עכשיו פה נכנסות מגבלות הקורונה.
תמר זנדברג: צריך להבין משהו, האנשים האלה בעצם הם שווה ערך לתיירים, כלומר הם לא עולים חדשים, הם לא רוצים להתאזרח, הם לא בהליך מדורג.
דוד ביטן: הם באים לבקר.
תמר זנדברג: הם לא מבקשים מעמד, אין צורך בבדיקת יהדות או לא יהדות.
דוד ביטן: אז את רוצה לדבר רק על העולים החדשים?
דוד ביטן: על דברים אחרים לא?
תמר זנדברג: אני מתייחסת לכל הקטגוריה של אנשים שיש להם סיבה לבוא לבקר, סיבה משפחתית, משפחה, משפחה של עולים, לוויה, חתונה, כל הדברים האלה.
דוד ביטן: אבל לכולנו יש משפחות בחו"ל, אז מה?
דוד ביטן: אז אם ככה נפתח את השמים לגמרי.
יבגני סובה: לא, מקרבה ראשונה.
יבגני סובה: דוד, מקרבה ראשונה.
מיכל וונש: לקנדה יש מדיניות שמשפחה מקרבה ראשונה יכולה להגיע.
דוד ביטן: לפתוח את השמים לגמרי?
תמר זנדברג: לא יודעת.
דוד ביטן: לא, אני שואל אותך.
יבגני סובה: מקרבה ראשונה.
יבגני סובה: אמא, אבא, אח, אחות.
יבגני סובה: זה מאוד חשוב.
תמר זנדברג: אני חושבת שאפשר בהחלט לגבש איזה שהוא מתווה, מקרבה ראשונה, משפחה של עולים, מסיבות הומניטריות, של לוויה, של חתונה.
יבגני סובה: לא, לוויה כבר יש.
מיכל וונש: זה כבר שם, הקריטריונים כבר נמצאים.
יבגני סובה: תמי, אישור ללוויה קיים.
תמר זנדברג: חברים, יש בעיות עם זה.
תמר זנדברג: אני אומרת לכם, כמישהי שמקבלת המון המון פניות, יש המון בעיות.
דוד ביטן: אבל לוויה זה בתוך הקריטריונים.
יבגני סובה: לוויה כן, מותר, אבל זה לוקח זמן, כי אתה לא יכול מהיום למחר - - -
מיכל וונש: אני רק רוצה לחדד.
מיכל וונש: יש רשימה של קריטריונים ועושים פה לילות כימים במשרד החוץ, הקריטריונים נכנסים בפועל, אין בעיה, בריתות והלוויות וגם חתונות, ובסופו של דבר המקרים החריגים הם מה שנקרא מקרים הומניטריים.
מיכל וונש: יש לי מאות פניות של אנשים שנמצאים פה לבד והמצוקה הנפשית של להיות פה לבד, אני מתחברת למה שתמר אמרה, ומתוך הדבר הזה צריך - - -
דוד ביטן: אבל ברגע שנעשה נוהל זה כבר לא יהיה חריג.
מיכל וונש: אתה בדיוק צודק, אדוני היושב ראש, בגלל זה צריך מדיניות.
מיכל וונש: זאת אומרת אי אפשר להמשיך להרחיב עוד קריטריון ועוד קריטריון ללא מדיניות.
תמר זנדברג: משפט אחרון.
תמר זנדברג: מהניסיון שלי אני רוצה לציין שלושה משרדים וכל אחד מה הבעיות שלו.
תמר זנדברג: משרד החוץ עוזר, באמת אני עובדת מול משרד החוץ, מול הקונסוליות, אבל הקונסוליות סגורות בגלל הקורונה.
תמר זנדברג: לכן המצב הזה מביא לבירוקרטיות הזויות של אנשים שעומדים מחוץ לקונסוליה בכל מיני מקומות בעולם ואומרים להם אולי יכניסו אתכם, אולי לא, אין עם מי לדבר, יש עם מי לדבר.
תמר זנדברג: זו בעיה אחת.
יבגני סובה: הם עובדים.
יבגני סובה: לא במתכונת מלאה, אבל הם עובדים.
תמר זנדברג: בעיה שנייה, משרד הפנים.
תמר זנדברג: משרד הפנים, כשמו כן הוא, הוא אחראי על ההתאזרחות ועל הכניסה בימי שגרה.
תמר זנדברג: כל מי שהוא רואה בא הוא ישר חושד שיש פה מקרה של התאזרחות או השתקעות.
תמר זנדברג: אני יכולה להבין את זה, אבל, שוב, תבינו, מדובר באנשים שבמצב אחר הם היו בוויזת תייר, משרד הפנים לא היה מסתכל עליהם בכלל, לא היה מתעסק איתם, ושם הם נתקעים.
תמר זנדברג: והשלישי והאחרון זה משרד הבריאות, זה המשרד פה מכתיב את כל חיינו ואת כל הקריטריונים בחודשים האחרונים.
תמר זנדברג: משרד הבריאות, מבחינתו אין מניעה שהאנשים האלה ייכנסו.
תמר זנדברג: הם לא מוקד הדבקה, מדובר במספרים לא גדולים, משרד הבריאות חוזר ואומר שאין מניעה.
תמר זנדברג: לכן אני חושבת שכל מה שצריך, באמת כמו שאמרת, אדוני היושב ראש, זה פשוט לגבש קריטריונים ולפי הקריטריונים האלה לעבוד וזה הכול.
דוד ביטן: בבקשה, יוראי.
יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, אדוני היושב ראש, על קיום הדיון, זה דיון שבעיניי הוא מאוד חשוב.