GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי פלוסקוב: ודאי, כל שנה.
טלי פלוסקוב: זה כאילו החלטה כל שנה שאנחנו יודעים שבשפה הרוסית אנחנו מפרסמים 1%.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לדעת של מי ההחלטה הזאת ומי אחראי לשנות אותה, למי שיענה לנו.
שלומית אבינח: ובסמכות מי לשנות.
אסנת אלגום מזרחי: בדיוק בהקשר הזה של שאלתך, וזה מצוין שהצגת את זה כאן, אני אציין מידע חשוב שאנחנו קיבלנו מלפ"מ, מטליה לוינס, מנהלת המדיה בלפ"מ, שבאמת יש לנו גם כציבור שקורא את הנתונים נטייה ראשונית אינסטינקטיבית להסתכל על האחוז היחסי של הפרסום ביחס לאחוז של אותה קבוצת אוכלוסייה מכלל האוכלוסייה הישראלית.
אסנת אלגום מזרחי: לא תמיד המבט הזה הוא מבט שצריך להיות נכון מאחר שיש לנו עוד הרבה קריטריונים, אבל על זה אני מניחה שהנציגים של לפ"מ יענו הרבה יותר טוב מאיתנו.
טלי פלוסקוב: אני אשמח לשמוע את זה, זה בדיוק מה שאנחנו רוצים לשמוע.
אסנת אלגום מזרחי: יש להם מגוון שיקולים וקריטריונים שעומדים מאחורי ההחלטות לפרסם לציבור זה או אחר בשפה שלו ובהנגשה המותאמת לו, כמו למשל האופן שבו הציבור הספציפי צורך מדיה, הרגלי צריכת מדיה בכל חברה, אלו פלטפורמות ניתן לפרסם דרכן או לא ניתן.
אסנת אלגום מזרחי: אני אתן דוגמה שמופיעה גם במסמך שלנו, החברה החרדית, למשל, לא צורכת מדיה דרך טלוויזיה או דרך אמצעי הדיגיטל הרגילים וגם לא דרך העיתונות הכללית ולכן שם למשל הוצאות הפרסום מתמקדות בעיקר בפשקווילים, בעלוני שבת, באתרים ספציפיים שמוגדרים כאתרים כשרים וגם ההוצאות הן בהתאם.
אסנת אלגום מזרחי: פלטפורמה כמו טלוויזיה תהיה הרבה יותר יקרה מאשר פלטפורמות אחרות.
אסנת אלגום מזרחי: כמובן יש מכלול של שיקולים שנציגי לפ"מ יענו עליהם, אני מניחה, בהמשך הדיון בצורה מסודרת.
אסנת אלגום מזרחי: שקף אחרון, לסיום, כדי לסבר את האוזן, מתמקד ספציפית בשנת 2019.
אסנת אלגום מזרחי: אם אנחנו לוקחים איזה שהיא זכוכית מגדלת ומסתכלים עבור אוכלוסיית דוברי הרוסית, בפילוח לפי סוגי מדיה, אז מעניין לראות שאם באותה שנה, כמו שאמרנו, סך כל ההוצאה על פרסום עמדה על 203.4 מיליון שקלים, בשורה למטה, אנחנו יכולים לראות שבחברת דוברי הרוסית סך ההוצאה היה 2.66 מיליון שקלים, שכמו שאמרנו, זה מהווה 1% מהכלל.
טלי פלוסקוב: כאילו שומרים על אותו אחוז.
אסנת אלגום מזרחי: נכון, אבל אחוז הפרסום הוא 13% מהפרסום המגזרי בשפות מתוך ה-20 מיליון שקלים.
אסנת אלגום מזרחי: מעניין לראות שבאמת זו מגמה ששומרת על עצמה בכל השנים האחרונות, הטלוויזיה כאן תופסת נפח מאוד מרכזי, 65% מההוצאות עבור דוברי הרוסית היו באמת בערוץ הטלוויזיה, שזה 1.73 מיליון שקלים.
אסנת אלגום מזרחי: אחר כך יש לנו את הדיגיטל והאינטרנט שזו מדיה שצוברת תאוצה בכלל קבוצות האוכלוסייה וגם ספציפית עבור דוברי הרוסית.
טלי פלוסקוב: לפני שאני נותנת לחבר הכנסת קוז'ינוב להתייחס אני רוצה להוסיף קצת נתונים.
טלי פלוסקוב: אני קיבלתי נתונים מ'יפעת-בקרת פרסום' שאומרים לצורך העניין, המוסד לביטוח לאומי, מתוך 61 קמפיינים ופרסומים ב-2019 רק שמונה היו בשפה הרוסית.
טלי פלוסקוב: ביטוח לאומי, שיש שם כל כך הרבה אנשים שזקוקים למידע הכרחי.
טלי פלוסקוב: המשרד לשוויון חברתי, מתוך 29 קמפיינים רק שניים היו בשפה הרוסית.
טלי פלוסקוב: הרשות לזכויות ניצולי השואה, היו ארבעה קמפיינים, אפס בשפה הרוסית.
טלי פלוסקוב: משרד הבינוי והשיכון, 39 קמפיינים, אחד בשפה הרוסית.
טלי פלוסקוב: משרד העלייה והקליטה, 26 קמפיינים, חמישה בשפה הרוסית.
טלי פלוסקוב: לאן זה הולך?
טלי פלוסקוב: משרד ירושלים ומורשת, שאנחנו אומרים שכל כך חשוב לקשר את העולים שהגיעו למדינה הזאת למורשת של מדינת ישראל, לכל מה שקורה, לתרבות של מדינת ישראל, 31 קמפיינים, בשפה הרוסית אפס.
טלי פלוסקוב: נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, אנשים שכל כך זקוקים לעזרתנו, 27 קמפיינים, בשפה הרוסית אפס.
טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו לא מסכימים עם חלוקה כזאת, שיהיה ברור.
טלי פלוסקוב: אם עד היום אף אחד לא דיבר על זה, נמצא פה גם חבר הכנסת קוז'ינוב ואני מקווה שהוא יסכים איתי, אנחנו לא ניתן לכם לעשות את מה שאתם מחליטים, אלא אם כן תסבירו לנו מה ההיגיון מאחורי החלוקה הזאת, מי מחליט?
אנדרי קוז'ינוב: לפני שאני אתחיל גילוי נאות, הועסקתי בערוץ 9 במשך כעשור, הפסקתי לעבוד בערוץ 9 בתחילת שנת 2016, כך שעברו מאז מעל ארבע שנים, אני מחויב להגיד את זה.
אנדרי קוז'ינוב: מבחינת הנתונים ספציפית מה שאמרתם לגבי התקציב של הקורונה, 57 מיליון שקלים, עשיתי קצת חישוב זריז, זה יוצא 2.6% למדיה בשפה הרוסית, וכשאת מדברת על הנטייה להשוות את אותו אחוז פרסום לגודל האוכלוסייה, וכפי שמסבירים בלפ"מ, זה לא הקריטריון היחיד, אנחנו כרגע כמדומני בארץ בערך 20%-15% דוברי רוסית, גם אם לא כל ה-20% צורכים אך ורק את המדיה הרוסית לפחות 10% צורכים את המדיה הרוסית.
טלי פלוסקוב: חד משמעית, כן.
אנדרי קוז'ינוב: או 15%.
אנדרי קוז'ינוב: כל השאר, הצעירים, יכול להיות שהם מתחברים למדיה בעברית, אין שום בעיה, אבל בנושאים המהותיים צריך להעביר את המסרים בשפת האם של הבן אדם.
אנדרי קוז'ינוב: גם אם בן אדם עכשיו מבין, לצורך העניין, ודובר את השפה, הוא לא תמיד יבין את הניואנסים.
אנדרי קוז'ינוב: אני דובר עברית שוטפת ואני גם לא מבין את הניואנסים של תוכנית הסגר הכלכלית כרגע, לא רק הכלכלית.
אנדרי קוז'ינוב: זו נקודה.
אנדרי קוז'ינוב: כלומר להגיד עכשיו 1% לאורך השנים כאשר רק 2.6%, שזה פי עשרה פחות מהגודל באוכלוסייה, שזה מרכיב חשוב ביותר, זה דבר שלא מתקבל על הדעת.
אנדרי קוז'ינוב: דבר שני, אני לא הצלחתי להבין מהסקירה הזאת כיצד מתקבלת ההחלטה על החלוקה בין טלוויזיה לאינטרנט לעיתונות ולאיזה עיתונות.
אנדרי קוז'ינוב: עיתונות מקומית, כיצד מפרסמים שם?
אנדרי קוז'ינוב: לא היו לי את הנתונים של 'יפעת', אגב נתונים שערורייתיים, הייתי אומר.
טלי פלוסקוב: גם אני אומרת.
טלי פלוסקוב: זו הסיבה שאנחנו היום יושבים כאן.
אנדרי קוז'ינוב: אלה נתונים שלא הייתי מעלה על הדעת, אבל אתמול עשיתי בדיקה מדגמית מול ערוצי התקשורת בשפה הרוסית, משרד הבריאות הוא היחיד שמעלה כמעט את כל הקמפיינים שלו בשפה הרוסית, כל השאר מתעלמים, למה לנו?
אנדרי קוז'ינוב: שוב, אתם לא רואים את האנשים האלה, את דוברי השפה?
אנדרי קוז'ינוב: אני לא מדבר עכשיו רק על דוברי רוסית, גם אמהרית, גם אולי אנגלית, שוב בהתאם ל-, אתם לא רואים את האנשים האלה כלקוחות שלכם?
אנדרי קוז'ינוב: תגידו.
שלומית אבינח: וצריך להיערך לגלי העלייה שיבואו.
אנדרי קוז'ינוב: אתם לא רואים את האנשים האלה כלקוחות תגידו: לא מעניין אותנו, נפרסם רק בעברית.
טלי פלוסקוב: לא, אנחנו לא ניתן שזה יקרה.
אנדרי קוז'ינוב: כי זה מוקד התקשורת, כי זה מה שמביא לנו את יחסי הציבור.
אנדרי קוז'ינוב: בסוף מדובר פה בהסברה קריטית, במיוחד בתקופת הקורונה.
אנדרי קוז'ינוב: לכן גם התקציבים פה הם תקציבים חסרים יחסית לגודל האוכלוסייה ולצורך.
אנדרי קוז'ינוב: וגם מבחינת החלוקה הפנימית, האם לפ"מ מתייחסת ספציפית לנתוני הרייטינג, גם של הטלוויזיה, גם של אתרי האינטרנט וכיצד הוא מחליט לצורך העניין איזה קמפיין הולך לאן.
אנדרי קוז'ינוב: ולמה משרד ממשלתי עכשיו, בתור לקוח של לפ"מ, האם המשרד ממשלתי מקבל את ההחלטה שהוא הולך למגזר כזה או למגזר אחר.
אנדרי קוז'ינוב: זה לא אמור להתבסס על חתך כלל ישראלי?
אנדרי קוז'ינוב: אלה נתונים שזה לא רק מעלה גבה, זה פשוט לדעתי מראה את היחס המעוות של החלוקה התקציבית מבחינת ההסברה.
טלי פלוסקוב: זאת הסיבה לדיון ולכן מהיום אין דברים שאף אחד לא מבין ולא יודע.
טלי פלוסקוב: אני רוצה בנושא הזה שקיפות מלאה, אני רוצה להבין מי מקבל החלטות, למה מתקבלות החלטות כאלה.
טלי פלוסקוב: אם צריך לשנות קריטריונים אנחנו נפעל לשינוי הקריטריונים, אני רוצה להבין למה ציבור כל כך גדול במדינת ישראל שזקוק לתמיכה, לעזרה, להנגשה, שאנחנו כל הזמן מדברים עליהן, לא מקבלים את זה.
טלי פלוסקוב: אני חוזרת על המשפט שאמרתי בתחילת דבריי, בתקופת הקורונה אנחנו רואים את זה בצורה הכי בהירה שאפשר.
טלי פלוסקוב: הציבור מקבל מידע מפוליטיקאים כאשר הם בעלי אינטרסים ולא ממשרדי הממשלה, ששם מתקבלות ההחלטות ואנחנו יכולים לקבל נתונים מאנשי מקצוע.
טלי פלוסקוב: זה הדבר הכי נכון לעשות וזה חסר לנו, לא רק בשפה הרוסית, בכלל, אבל בשפה הרוסית בפרט.
אנדרי קוז'ינוב: אם תרשי לי רק להוסיף, שוב, עלתה לי המחשבה, בהמשך לאותו טיעון של אי אפשר להתייחס רק לגודל האוכלוסייה, אין שום בעיה, אתרי אינטרנט בשפה הרוסית, שחלקם מיוצגים פה, כמו וסטי, כמו ניוזרו ואחרים, במדרג הכלל ישראלי תופסים מקום חמש, שש ושבע בתפוצה בכלל הארץ.
אנדרי קוז'ינוב: אז השאלה מה הפער בין המקום הראשון, שזה לצורך העניין YNET, או מישהו אחר, לא משנה מה, אני לא עכשיו מפרסם אף אחד, והמקום החמישי או השישי מבחינת התפוצה.
אנדרי קוז'ינוב: אם ההפרש אמור להיות בהתאם למקום הזה, אם עכשיו למקום הראשון הולכים 20 מיליון אז למקום החמישי במדיה הדיגיטלית צריך ללכת נגיד פי חמישה פחות, שזה ארבעה מיליון.
אנדרי קוז'ינוב: אני לא רואה את זה פה.
אנדרי קוז'ינוב: לכן הנתונים האלה, אני פשוט פעור פה.
טלי פלוסקוב: אגב, אני חושבת שזה יהיה גם נכון לדעת ללפ"מ ולמשרדי הממשלה, יש נתונים נכונים לאפריל 2019, אם אנחנו מדברים על האתרים.
טלי פלוסקוב: שוב אני חוזרת, זה אפריל 2019, יותר חדשים לא מצאתי.
טלי פלוסקוב: ניוזרו עם 840,000 נכנסים ומקבלים מידע.
אנדרי קוז'ינוב: ביום או בחודש?
טלי פלוסקוב: לא, זה כנראה בשנה.
אנדרי קוז'ינוב: בעיקרון אתרי אינטרנט זה מיליוני כניסות בחודש, זה בין ששה, שבעה, שמונה מיליון כניסות בחודש.
טלי פלוסקוב: אז למה זה מתאים, לחודש?
אנדרי קוז'ינוב: השאלה מה הכניסות בחודש.
טלי פלוסקוב: אתה צודק, חודשית.
טלי פלוסקוב: אני רואה עכשיו, זה לחודש, 840,000 נכנסים לניוזרו.
אנדרי קוז'ינוב: זה נראה לי נתון נמוך מאוד.
טלי פלוסקוב: שנייה, 840,000 בני אדם, הכניסות, יש 10.270 מיליון.
טלי פלוסקוב: אתם מבינים על מה אתם מדברים פה?
טלי פלוסקוב: אתה צודק, אני מדברת על בני אדם וכמה כניסות.
טלי פלוסקוב: הבא בתור זה ערוץ 9.
שלומית אבינח: משתמשים.
טלי פלוסקוב: נכון, משתמשים.
טלי פלוסקוב: 800 משתמשים ו-7.800 מיליון כניסות.
טלי פלוסקוב: מיג ניוז היו עם 660 ו-6.700 מיליון.
טלי פלוסקוב: וסטי היו עם 670 ו-5.300 מיליון.
טלי פלוסקוב: אחר כך יש את קורסור אינפו - - -
אנדרי קוז'ינוב: לא, אנחנו לא נעבור על כל ה-17.
טלי פלוסקוב: לא, אני רוצה שתבינו עד כמה זה, אני כבר לא מדברת על אתרים כמו פייסבוק.
טלי פלוסקוב: פייסבוק, שימו לב, זה 1,000,000 משתתפים ו-15 מיליארד ו-600 מיליון כניסות.
טלי פלוסקוב: אתם מבינים מה הולך פה, איזה פלטפורמה יש כאן?
טלי פלוסקוב: והיא לא יקרה ואנחנו לא נמצאים שם.
טלי פלוסקוב: אני מצטערת, אבל אנחנו לא נמצאים שם בשפות נגישות לציבור שלא יודע עברית.
אנדרי קוז'ינוב: 1,500,000 שקל לקמפיין הסברתי בנושא הנגיף זה אפילו לא מתקרב - - -
טלי פלוסקוב: זה צחוק.
אנדרי קוז'ינוב: זה אפילו לא מתקרב לתקציב פרסומי מסחרי לדבר הכי קטן שיש.
טלי פלוסקוב: בושה.
טלי פלוסקוב: אני רושמת פה באמת חיסרון מאוד גדול וסימן קריאה מאוד מאוד גדול למשרדי הממשלה ואני אומרת שהעבודה שנעשתה עד היום, לפי הנתונים שיש לי פה, אלא אם כן אתם תשנו את התמונה ותספרו לי דברים אחרים, למרות שעם מספרים אי אפשר להתווכח, הנתונים כאן מדברים על כך שאנחנו ממש לא דואגים לציבור שלא מבין עברית.
טלי פלוסקוב: אנחנו כל הזמן מדברים על ההנגשה, אז כמו שאנחנו דואגים לבן אדם שלא יודע לעלות מדרגות בגלל שהוא מוגבל פיזית אנחנו צריכים לדאוג גם לאנשים שלא מבינים את השפה.
טלי פלוסקוב: זו אותה מוגבלות, רק אחרת.
טלי פלוסקוב: אם אנחנו לא נדאג לאנשים האלה הם יישארו מחוץ לחברה הישראלית, רבותיי, וחובתם של משרדי הממשלה, ואני בטוחה שלכל משרד ממשלתי יש מה לספר לציבור שלא יודע עברית.
טלי פלוסקוב: ואני מדברת לא רק על דוברי רוסית, אני מדברת על כל קבוצת עולים שהגיעו לארץ ולא חשוב מתי הם הגיעו.
טלי פלוסקוב: טוב, אז קודם כל תודה למרכז המחקר והמידע של הכנסת, כרגיל עבודה מאוד רצינית.
טלי פלוסקוב: ועכשיו אני רוצה לשמוע את מנכ"ל הלפ"מ, בועז סטמבלר.
טלי פלוסקוב: כן, בועז, אנחנו איתך.
בועז סטמבלר: אני מתנצל שאני ברכב.
טלי פלוסקוב: זה בסדר, בועז, העיקר מה אנחנו שומעים, לא מה שאנחנו רואים.
בועז סטמבלר: אני רק רוצה לומר תודה שהזמנתם אותי כדי שאני אוכל להסביר ולתקן את עולם הדימויים שבו אתם חיים.
בועז סטמבלר: אז כמו שנאמר, ללפ"מ אין תקציב משלה, לפ"מ מתנהלת כמו חברה עסקית של הממשלה, אנחנו תלויים בתקציב ובבריף שמגיע מהלקוחות שלנו שהם משרדי הממשלה ותאגידים סטטוטוריים.
טלי פלוסקוב: בועז, סליחה, אני מדי פעם אעצור אותך.
טלי פלוסקוב: זה אומר שהסכומים שאנחנו רואים כאן ולאן זה הולך לא אתה אחראי, משרדי הממשלה הם נותנים לך תקציב?
בועז סטמבלר: לא, אני אתקן אותך, אני אחראי בחלוקה, בהצעה של פריסת המדיה, אני לא אחראי לבריף, אני לא אחראי למה שהלקוח מבקש, לצורך העניין.
בועז סטמבלר: לא כל קמפיין שמגיע ללפ"מ רלוונטי למגזר כזה או אחר.
בועז סטמבלר: גם בחברה הערבית טוענים נגדי שאני לא מפרסם על פי חלקם היחסי באוכלוסייה.
בועז סטמבלר: בעולם הפרסום אין דבר כזה, עלות המדיה בכל מגזר היא שונה, במגזר הכללי היא מאוד יקרה, במגזר הערבי היא זולה יותר, ברוסי היא זולה יותר, באתיופי היא כמעט שלא קיימת כי אין הרבה כלי תקשורת, לצורך העניין, כנ"ל גם בחרדי.
בועז סטמבלר: אם אני משקיע בטלוויזיה במגזר הכללי, למשל במגזר הרוסי יש ערוץ אחד רק, או במגזר החרדי אין בכלל טלוויזיה, לכן אי אפשר להשוות את זה.
בועז סטמבלר: אבל אנחנו קובעים את פריסת המדיה, הלקוח, זכותו, בסופו של דבר הוא משלם את זה, הוא יכול לשנות, להתנגד, אבל אנחנו גוף מקצועי.
בועז סטמבלר: טליה, שעומדת בראש מחלקת המדיה שלנו, היא אישה בעלת ניסיון של למעלה מ-20 בתחום המדיה בישראל - - -
אנדרי קוז'ינוב: בועז, אני שנייה אעצור אותך.
אנדרי קוז'ינוב: לפי מה שאני מבין, לפי מה שאתה מספר, בא משרד ממשלתי, אומר לך שיש לו מיליון שקל למגזר הרוסי ואתה עושה את הפריסה הפנימית, פריסת המדיה.
בועז סטמבלר: לא, זה לא עובד ככה.
טלי פלוסקוב: אז תסביר לנו.
אנדרי קוז'ינוב: אז תסביר מה זה דרישת הלקוח.
אנדרי קוז'ינוב: האם אתה מחליט עבור המשרד את הפריסה מבחינת המדיה או שאתה - - -
בועז סטמבלר: אבל תן לי להסביר.
שלומית אבינח: אי אפשר דו שיח.
אנדרי קוז'ינוב: לא, אני מנסה לחדד את השאלה.
אנדרי קוז'ינוב: האם אתה זה שממליץ למשרד איך לפרוס את המדיה, בהתאם לתקציב שהמשרד מעמיד, או שאתה אומר לו, לצורך העניין למגזר כזה או אחר אני צריך עכשיו X כסף.
שלומית אבינח: מי מחליט כמה יילך לכל מגזר?
בועז סטמבלר: לרוב הלקוח בא עם סכום פיקס מהבית, הוא בא ואומר: יש לי ארבעה מיליון שקל, הצרכים שלי הם כאלה וכאלה, אני צריך להגיע לקהלי יעד, הוא מגדיר לי מי קהלי היעד שלו.
בועז סטמבלר: אני מציע לו, על בסיס הבריף שלו, כמה הוא צריך להוציא ואיפה כדי להגיע לצרכים שלו.
בועז סטמבלר: אני לא יכול להגיד לו: תשמע, עכשיו תשים רק מיליון שקל בערבי או ברוסי או בחרדי.
בועז סטמבלר: זה לא עובד ככה.
בועז סטמבלר: אני מציע שטליה, תנו לטליה את זכות הדיבור והיא תסביר לכם את זה.
טלי פלוסקוב: טליה לוינס איתנו?
בועז סטמבלר: כן, היא איתכם.
טלי פלוסקוב: בועז, תישאר כי אני מאמינה שאנחנו - - -
בועז סטמבלר: רגע, אני רוצה לומר עוד מילה, בבקשה, מאוד חשובה.
בועז סטמבלר: הטענות של חוסר שקיפות אינן במקומן, לפ"מ זה הגוף הכי שקוף בארץ.
בועז סטמבלר: בכל רבעון אנחנו מעבירים כמו שעון את כל ההתקשרויות שלנו לוועדת השקיפות של הכנסת.
טלי פלוסקוב: אין כזאת בכנסת.
טלי פלוסקוב: אין ועדת שקיפות בכנסת.
בועז סטמבלר: לכן לומר שאי אפשר לדעת איפה לפ"מ מוציאה את הכסף זה ממש לא נכון.
טלי פלוסקוב: בועז, אין כזאת ועדה.
טלי פלוסקוב: בכנסת אין ועדת שקיפות, היא הייתה בכנסת ה-20.
בועז סטמבלר: סליחה, הוועדה של משרד המשפטים.
בועז סטמבלר: למשרד המשפטים אנחנו מעבירים את זה.
טלי פלוסקוב: ועדת החוקה?
טלי פלוסקוב: לוועדת החוקה?
טלי פלוסקוב: אני רוצה להבין, לאן אתם מעבירים?
בועז סטמבלר: לא, לא ועדת חוקה.
טליה לוינס: זה דוח התקשרויות שיוצא מדי רבעון למערכת המנו"ף בה כל משרדי הממשלה נדרשים לפרסם את כל ההתקשרויות שלהם, גם ההתקשרויות שלנו הולכות לשם.
טלי פלוסקוב: רגע, אם אנחנו, חברי הכנסת, ואני וגם מרכז המחקר והמידע רצינו להגיע לזה ולא הגענו, אז על איזה שקיפות אתם מדברים?
טלי פלוסקוב: אני לא אומרת שאתם מסתירים משהו, אבל אני לא יודעת על איזה ועדה אתם מדברים.
טלי פלוסקוב: אם לא היינו היום יושבים בדיון הזה אף אחד לא היה יודע, ואני מקווה מאוד שנצא מכאן הרבה יותר מושכלים, איך השיטה עובדת, מי מקבל החלטות, לאן הכסף הולך.
בועז סטמבלר: אבל זה משהו אחר, גברתי היושבת ראש.
בועז סטמבלר: את מדברת על שני דברים שונים.
טלי פלוסקוב: לא, בועז, סליחה, אני אמרתי שקיפות לא ממקום שאני אומרת שאתה מסתיר משהו, אני אומרת שקיפות כי אנחנו לא מבינים איך מתקבלות ההחלטות ולכן אנחנו כאן.
טליה לוינס: אני אשמח לנסות לשפוך אור על כמה שאלות שעלו מכם.
טלי פלוסקוב: בבקשה, טליה, כן.
טליה לוינס: גם עם אסנת הבהרנו, כשהתבקשנו להעביר את הדוח הגדול, כמה נקודות, אבל כאן אני אחזור עליהן לטובת השאלות.
טליה לוינס: אחת, הדוח הזה שהסתכלתם עליו והוא הוצג על ידי מרכז המידע של הכנסת, הוא דוח שמציג נתונים שנתיים שכוללים את כל הפעילות של לפ"מ בכל אמצעי המדיה מבלי להתייחס לכמה קמפיינים, האם הם כולם – יש מאות קמפיינים, חלקם עוסקים בכל המגזרים, חלקם עוסקים רק במגזר אחד, חלקם זה מודעות שוטפות בכלל, וזה לא קמפיינים, זאת אומרת המספרים מייצגים לאו דווקא פעילות קמפייניאלית.
אנדרי קוז'ינוב: אבל, גברתי, יושבת הראש הציגה לפני כן נתונים, מבחינת הקמפיינים הכלל ארציים, היא הראתה שמבחינת המשרדים חלק מהמשרדים העלו 30 קמפיינים במדיה הכלל ישראלית ואפס קמפיינים במגזרים.
טלי פלוסקוב: איך את מסבירה את זה, טליה?
טליה לוינס: שנייה אחת, רגע, חברים, סבלנות.
טליה לוינס: אז קודם כל כדי שנבין, הנתונים האלה הם לאו דווקא נתונים של קמפיינים, אם יש שם 30 מיליון שקל שהולכים למודעות מכרזים או מודעות סטטוטוריות, אז הם נמצאים שם, צריך להבין, זה לא מייצג את הכול, ביקשו להעביר נתונים כלליים, אלה נתונים כלליים.
טלי פלוסקוב: טליה, סליחה שאני קוטעת אותך, למרות שאת מבקשת אותנו להיות סבלניים, אז גם אנחנו מבקשים להיות סבלניים.
טלי פלוסקוב: הנתונים שאני הצגתי - - -
טליה לוינס: רגע, אני רוצה - - -
טלי פלוסקוב: שנייה, אני אתן לך להמשיך.
טלי פלוסקוב: את מדברת על הכסף, אני לא דיברתי על הכסף, אני דיברתי על מספר הקמפיינים, אני לא אמרתי ש-20 מיליון הלך לשם ואפס הלך לכאן.
טלי פלוסקוב: אני דיברתי על קמפיינים.
טלי פלוסקוב: על כמות הקמפיינים, אם 21 קמפיינים בסך הכול יש במשרד ולציבור דוברי הרוסית אפס, אני לא דיברתי על כסף, דיברתי על מספר הקמפיינים.
טלי פלוסקוב: אז איך את יכולה להתווכח איתי?
אנדרי קוז'ינוב: זה אומר שהמשרד לא מעוניין בציבור הזה.
טלי פלוסקוב: מה שאת אומרת לי זה לא מה שאני שואלת.
טליה לוינס: אוקיי.
טליה לוינס: אז בואו נגיע עכשיו לקמפיינים.
טליה לוינס: כל קמפיין כשלעצמו כשהוא מגיע הוא מגיע עם בריף לקוח, הלקוח מגדיר מה הנושא שאנחנו צריכים לתקשר אותו, מה היעדים של הקמפיין, מה הסטייל, זה יכול להיות המון המון פרמטרים שאנחנו שוקלים.
טליה לוינס: לרוב הוא מגיע, כמו שבועז אמר, עם תקציב מוגבל, לא כל הקמפיינים כוללים כמובן טלוויזיה, חלקם עולים רק בדיגיטל, או חלקם עולים רק ברדיו או רק ברדיו ודיגיטל.
טליה לוינס: והוא גם מחליט לאיזה מגזרים אנחנו צריכים להגיע בקמפיין.
טלי פלוסקוב: טליה, אני רוצה לעצור אותך, ברשותך.
טלי פלוסקוב: אני אדם, לא מבינה כלום, אנחנו מתחילים מאפס.
טלי פלוסקוב: אני משרד ממשלתי, משרד העלייה והקליטה, רוצה לצאת עם קמפיין לדוברי רוסית על כך שהם יכולים להמשיך לקבל אולפן ב', התקופה שלו לעוד חצי שנה, מה הצעד שהמשרד עושה?
טלי פלוסקוב: הוא פונה אליכם עם מה?
טליה לוינס: הוא פונה עם בריף, הוא מסביר מה המטרה של הקמפיין ומה המסר שאנחנו צריכים להעביר, לרוב הוא מגיע גם עם תקציב, לפעמים הוא יגיע בלי תקציב ואנחנו נסביר באמצעי המדיה הקיימים איך אפשר להגיע.
טליה לוינס: כשיש לו תקציב קטן אז אנחנו נמליץ כמובן על אמצעי מדיה שהם לא יקרים ועדיין - - -
טלי פלוסקוב: שנייה, הצעד הבא.
טלי פלוסקוב: ברגע שהמשרד פנה אלייך את ממליצה לאיזה מוצרי מדיה את ממליצה ללכת, או לאתרי אינטרנט, או לטלוויזיה או לרדיו.
טלי פלוסקוב: את ממליצה?
טליה לוינס: כן, וכמובן יש מגבלה - - -
טלי פלוסקוב: ובסוף את מחליטה?
טלי פלוסקוב: ברור, במסגרת התקציב שאת מקבלת.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לקבל רק את הדרך שזה עובד, את בסוף מחליטה לאיזה אתרים זה הולך?
אנדרי קוז'ינוב: ובאיזה תקציבים.
אנדרי קוז'ינוב: זו פריסת המדיה, איזה אתר, איזה תקציב.
טליה לוינס: אני מציעה הצעה, עם תמחור, עם לוחות זמנים, ההצעה הזו חוזרת ללקוח, הלקוח בוחן אותה והוא מחליט אם הוא מקבל את ההצעה המקצועית או לא מקבל את ההצעה המקצועית.
טליה לוינס: הוא יכול להחליט, אני המלצתי לעלות עם 10,000 שקל באתר מסוים והוא יגיד - - -
טלי פלוסקוב: ההמלצות שלך, על מה הן מסתמכות?
טלי פלוסקוב: על נתונים של שימוש במדיה, או רק על מחיר?
טלי פלוסקוב: אני רוצה להבין על מה ההמלצות שלך מסתמכות.
אנדרי קוז'ינוב: האם את מסתכלת על אחוזי החשיפה?
טליה לוינס: בוודאי.
טליה לוינס: אני רוצה להסביר עוד פעם.
טליה לוינס: זה לא אני לבד, יש מחלקה שלמה של אנשי מדיה שיש להם התמחות בכל תחום.
טליה לוינס: יש אנשי דיגיטל, שחיים את עולם הדיגיטל עד רמת כל ה - - -
טלי פלוסקוב: עובדי לפ"מ?
טליה לוינס: יש רדיו, יש טלוויזיה.
טליה לוינס: כל תחום.
טליה לוינס: אנחנו ממליצים, אם זה קמפיין קטן אז נמליץ למשל לעלות ברדיו או בדיגיטל, בתוך ההמלצה הזאת יהיה פירוט של האתרים, כמובן מבוסס על נתוני חשיפה, על הגעה ליעדים.
טליה לוינס: ברדיו אין הרבה אפשרויות.
טליה לוינס: לצורך העניין אם ניקח את המגזר הרוסי יש לנו רק את רק"ע שיש לו כמה שעות ברשת ב' ויש את פֵּירְווֹיֶה, מעט מאוד תחנות זמינות בכלל לפרסום.
אנדרי קוז'ינוב: יש את רדיו אווטו.
טליה לוינס: יש את 'רדיו קול רגע'.
בועז סטמבלר: של חיים הכט.
טליה לוינס: נכון.
טליה לוינס: אבל לצורך העניין ביחס לכמות התחנות שיש לנו במגזר הכללי יש מעט מאוד תחנות זמינות.
אנדרי קוז'ינוב: ודווקא זה היתרון, כי הרבה מאוד אנשים חשופים ספציפית לשלוש תחנות האלה או לערוץ אחד או לארבעה אתרי אינטרנט מובילים.
אנדרי קוז'ינוב: את לא צריכה לפרוס את כל התקציב הזה ל-20 אתרים או ל-20 תחנות מדיה.
אנדרי קוז'ינוב: זה דווקא יתרון כי יש לך את קהל היעד מרוכז במקום אחד.
טליה לוינס: עוד פעם.
טליה לוינס: התחנות האלה, לא כולן נמדדות ולא לכולן אנחנו יודעים להגיד איזה נתוני חשיפה יש להן.
טליה לוינס: רובן למעשה לא נמדדות.
אנדרי קוז'ינוב: רדיו רק"ע נמדד מתחילת שנות ה-2000, יש את הרייטינג הסטנדרטי של חשיפה לרדיו, סקר TGI.
טליה לוינס: לא, הוא לא נמדד כי - - -
אנדרי קוז'ינוב: תני לי, בבקשה, להשלים.
אנדרי קוז'ינוב: סקר TGI נותן הערכה מה כמות החשיפה לרדיו.
אנדרי קוז'ינוב: סימילר ווב, דבר הכי סטנדרטי שנגיש לכולם, נותן כמות חשיפות לגבי האינטרנט.
טליה לוינס: אנחנו עובדים עם כולם, עובדים עם כל התוכנות האלה, אנחנו עובדים איתן ומתכננים לפיהן.
בועז סטמבלר: אנחנו מנויים של סימילר ווב וזה המדד המקובל היום בדיגיטל כדי לקבוע למי יש את החשיפה ואיזה קהלים.
אנדרי קוז'ינוב: שוב, אני לא בא אליכם בטענה שאתם מחליטים איזה תקציב יילך בכללי לקמפיין כזה או אחר, אני מבין שזה משרד ממשלה, ואני גם מבין בפריסת המדיה על סמך מה אתם מסתמכים, לפי מה שהסברתם.
אנדרי קוז'ינוב: הטענה שלי כרגע שמתוך לצורך העניין 30 קמפיינים של משרד נתון המשרד עצמו מחליט שלא מעניין אותו המגזר ולכם אין סיי בדבר הזה.
אנדרי קוז'ינוב: להגיד שצריך לייעד את זה למגזר כזה או אחר, אין לכם סיי בדבר הזה.
אנדרי קוז'ינוב: אתם מחכים לבריף, שהמשרד יגדיר מי הלקוח ומבחינת המשרד הלקוח עכשיו ניצולי שואה, כמה, גברתי יושבת הראש, אמרת שיש שם קמפיינים?
טלי פלוסקוב: לא זוכר, אבל אפס בשפה הרוסית.
אנדרי קוז'ינוב: אפס.
אנדרי קוז'ינוב: ניצולי שואה, 85% מניצולי השואה שחיים כרגע בישראל, שזה בערך 120,000 איש, רוב רובם דוברי רוסית ואינם דוברי עברית, אפס קמפיינים?
טליה לוינס: אני רוצה להגיד לכם משהו על הנתונים של משרד הפרסום.
טליה לוינס: למשרד הפרסים יש ניטור חלקי.
טלי פלוסקוב: טליה, אני רוצה שתפני אותנו, את מבינה את הטענה של חברי הכנסת - - -
טליה לוינס: אני מבינה ואני רוצה להסביר כי אתם העליתם את הנתון - - -
טלי פלוסקוב: אני רוצה שתפני אותנו, מי הכתובת, למה זאת ההחלטה?
טלי פלוסקוב: אם זה משרדי הממשלה אז אנחנו נדע לפנות למשרדי הממשלה.
טלי פלוסקוב: לגבי החלוקה אנחנו פונים אליכם, יש לי עוד כמה שאלות לגבי החלוקה.
טלי פלוסקוב: אנחנו לאט לאט מתחילים להבין את החומר שלכם, איך זה עובד.
טליה לוינס: אוקיי, עוד הערה אחת לגבי 'יפעת-בקרה ופרסום' ממנה לקחת את הנתונים שמנטרים את השימוש בכל אמצעי המדיה.
טליה לוינס: 'יפעת-בקרה ופרסום', ומי שמכיר את עולם הפרסום קצת יודע טוב, לא מנטר באופן מלא את כל כלי המדיה.
טליה לוינס: בטלוויזיה כן, ברדיו גם, אבל בדיגיטל יש להם ניטור חלקי ולא מלא, ואם אנחנו כן עלינו, לצורך העניין, דרך פייסבוק, או דרך גוגל, הם לא יודעים לזהות את זה כי הם ממש צופים ב – אם זה ערוץ מסוים הם נותנים את הפרסום בערוץ.
טלי פלוסקוב: אם אנחנו מדברים על ניצולי שואה, לצורך העניין, אז ברור לכולם שזה היה צריך להיות או רדיו רק"ע או ערוץ 9.
טלי פלוסקוב: אלה אנשים מבוגרים מאוד.
טליה לוינס: אני מציעה שספציפית, אם יש לכם שאלה על קמפיין מסוים, אנחנו נבדוק אצלנו, יכול להיות שהניטור של 'יפעת-בקרה ופרסום' חסר וכן עלינו, כי זה מאוד לא סביר להניח ש - - -
בועז סטמבלר: זה לא סביר.
טליה לוינס: זה נראה לי טעות ואנחנו נבדוק את זה, לא כדאי להסתמך על הנתונים האלה.
טליה לוינס: תשאלו שאלות ספציפיות לקמפיינים אנחנו ניתן לכם את הנתונים.
אנדרי קוז'ינוב: לא, אני לא מדבר עכשיו על שאלה ספציפית ברמת המיקרו, אבל, שוב, הרושם שמתקבל אצלי, ואני מרשה לעצמי להגיד שאני קצת מבין בעולם המדיה ובעולם הפרסום אחרי עשור של עבודה בטלוויזיה, וגם אחרי עבודה כיועץ תקשורת, מה שאני מבין, שאתם לצורך העניין הצינור בין המשרד הממשלתי לבין המדיה.
אנדרי קוז'ינוב: וכשאתם אומרים שבסופו של דבר אי אפשר להשוות את זה למדיה כלל ישראלית וצריך להסתכל על עלויות פרסומיות בכל מגזר ומגזר, נכון שבמגזרים העלויות הפרסומיות הן נמוכות יותר, אבל זה עדיין לא אומר שמבחינת כמות הקמפיינים, מבחינת כמות החשיפה, כל המגזרים האלה אמורים להיות מופלים מבחינה תקציבית או מבחינת היחס בין החשיפה של הקהל לבין הקמפיינים שעולים.
אנדרי קוז'ינוב: אם עכשיו 20% מהאוכלוסייה צריכים את הקמפיין בשפה ספציפית לגבי נושא X, לצורך העניין קורונה, אז לא סביר עכשיו להגיד שהעלות של המדיה בשפה הרוסית היא יותר נמוכה לכן אנחנו צריכים פחות תקציב.
טלי פלוסקוב: טליה, אני אעצור אותך, ברשותך.
טלי פלוסקוב: יש לי עוד שאלה.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שקהל המטרה זה המשרד אומר לך?
טלי פלוסקוב: מי קובע מי קהל המטרה?
טלי פלוסקוב: קהל היעד.
טליה לוינס: הלקוח מגדיר מי קהל היעד שאנחנו צריכים לטפל בו בקמפיין.
טלי פלוסקוב: ואז את בוחרת בעצם ערוצי מדיה שאת משתמשת בהם.
טלי פלוסקוב: עכשיו אני רוצה לשים על השולחן של הוועדה עוד כמה נתונים, בעיניי מאוד מעניינים.
טלי פלוסקוב: יש לי נתונים לשנת 2015, אני לא יודעת אם יש אחרי זה, אבל זה נתון שאותי בכל אופן הפתיע.
טלי פלוסקוב: לשנת 2015 השליטה בעברית של עולי ברית המועצות בגיל 20 פלוס ברמה טובה או טובה מאוד, באחוזים, 58.9%.
טלי פלוסקוב: זה אומר ש-40% מהאנשים בגיל 20 ומעלה לא שולטים ברמה טובה מאוד או טובה בעברית.
טלי פלוסקוב: זה אומר שהם עדיין צריכים לקבל מידע בשפת האם שלהם.
טלי פלוסקוב: בקריאה רק 48.5% חושבים שהם כן שולטים בעברית בצורה טובה.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת יותר מחצי לא קוראים עברית, אפשר להגדיר את זה ככה.
טלי פלוסקוב: בכתיבה זה לא כל כך מעניין, אבל אלה נתונים שצריך לקחת בחשבון.
טלי פלוסקוב: זה רק מחזק את הדעה שלי, ואני מאמינה שגם של אנדרי, בכך שתקציבים של משרדים, אני לא פונה כרגע אלייך, טליה, אני עכשיו פונה לכל מי שנמצא איתנו בזום, התקציבים שמשרדי הממשלה מפנים לטובת ההסברה בשפה הרוסית הם חסרים, אני אומרת בעדינות חסרים, בעיניי צריך לעשות שם שינוי דרסטי.
טלי פלוסקוב: ועוד שאלה נוספת, אמרתם שאתם לא רוצים להיכנס למיקרו, אבל אני נכנסתי כן קצת למיקרו, בזכות מרכז המחקר והמידע, וכן קיבלתי חלוקה של התקציבים פר שפת המדיה.