GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס קושניר: קלאודיה, את יכולה להסביר מה תפקידו של הזכיין?
קלאודיה כץ: להפעיל את מרכז אמנים עולים?
קלאודיה כץ: לקבל את הפרויקטים, לבדוק אותם מקצועית, לבדוק אותם חשבית, לבדוק אותם על ידי רואה חשבון, לבדוק זכאות של אמנים עולים, ללוות את הגופים שקולטים אמנים עולים, לשווק אמנים עולים לפרויקטים, ללוות באופן אישי את המצטיינים.
קלאודיה כץ: יש תפקידים ברורים.
אלכס קושניר: אני יודע אבל אני יודע למה אני שואל.
קלאודיה כץ: לאחר מכן זה מגיע לוועדה במשרד.
דוד ביטן: קושניר היה מנכ"ל משרד הקליטה.
דוד ביטן: בואו נשמע, אולי יש לו מה לומר.
אלכס קושניר: הזכיין אכן לא יכול להמשיך מכיוון שהופסק התקציב אבל אולי אפשר ללכת למהלך חריג של הקמת ועדה ציבורית שיכולה לבחון את הסוגיות האלה ולאשר את האמנים, כולל העברת כספים והמשרד יכול לעשות את החלק החישובי.
אלכס קושניר: לא צריך לחכות למכרז ולא צריך כלום.
אלכס קושניר: פשוט להקים ועדה ציבורית שקמה.
טלי פלוסקוב: ועדה ציבורית בתוך המשרד?
אלכס קושניר: ועדה ציבורית שכוללת גם עובדים של המשרד וגם נציגי ציבור.
דוד ביטן: מי מקום את הוועדה הציבורית?
אלכס קושניר: המשרד.
אלכס קושניר: אני אתן לכם דוגמה.
אלכס קושניר: למשל, יש ועדה במשרד שנותנת כל מיני סוגים של פרסים.
אלכס קושניר: ועדה שמורכבת מאנשים וגם יודעת לעשות את הבחינה.
אלכס קושניר: בסוף זה מגיע לשולחנו של מנכ"ל המשרד ואחר כך המשרד עושה את כל החישובים הטכניים.
אלכס קושניר: המשרד מסוגל לעשות את החישובים הטכניים.
אלכס קושניר: אני מסכים שברגע שיש זכיין שיודע לעבוד, זה נעשה בצורה הרבה יותר מקצועית והרבה יותר טובה אבל לצאת למכרז, כולנו מכירים את התהליך הזה, ייקח עכשיו אני לא יודע כמה זמן, ובזמן הזה האמנים סובלים.
מרב תורג'מן: ועדה ציבורית שצריכה לקבוע את סדרי עבודתה וצריכה לקבל כתב מינוי ואחר כך גם צריכה לקבוע את הקריטריונים לחלוקת אותם כספים, זה לוקח זמן.
אלכס קושניר: יש קריטריונים.
מרב תורג'מן: אני חושבת שזה יותר זמן מאשר לצאת במכרז.
אלכס קושניר: כאחד שעשה מכרז או שניים, לא.
טלי פלוסקוב: אם לדוגמה אנחנו יוצאים למכרז, יש מישהו שמיידית נכנס?
טלי פלוסקוב: מכירים?
קלאודיה כץ: התהליך של יציאה למכרז, נניח אנחנו הכנו מכרז ומפרסמים אותו מחר, יש 41 ימים להגיש את ההצעות.
קלאודיה כץ: לאחר מכן יש חודשיים של בדיקה.
טלי פלוסקוב: אומרת היועצת המשפטית שיש תהליכים מקוצרים.
קלאודיה כץ: 41 ימים, אבל אז את צריכה להגיש בקשה ולקבל את זה, אלה בדיוק אותם שבועיים כדי לענות.
קלאודיה כץ: כבר היינו בזה הרבה פעמים.
מרב תורג'מן: בחודש וחצי אפשר לסיים.
קלאודיה כץ: חודש וחצי, אלה 41 ימים.
דוד ביטן: הבעיה היחידה תהיה אם תהיה בעיה משפטית ואז ילכו לבית המשפט.
דוד ביטן: מעבר לזה, אני לא רואה בעיה.
דוד ביטן: אז חכו 40 ימים.
קלאודיה כץ: 40 ימים זה רק לפרסום.
קלאודיה כץ: זה ייקח זמן.
מרב תורג'מן: אני יודעת שיש הליכים מקוצרים למכרזים.
מרב תורג'מן: זה לא בהכרח חובת פרסום ל-41 ימים.
מרב תורג'מן: יכול להיות שזה נופל לקריטריונים האלה.
דוד ביטן: אני מבקש שתבדקי עם הייעוץ המשפטי שלך, כל עוד אנחנו מדברים, אם אמנות לעם יכולה לקבל פטור ממכרז.
דוד ביטן: אני חושב שזאת חברה ממשלתית.
דוד ביטן: לא? היא נסמכת למשרד החינוך.
מרב תורג'מן: אני לא בטוחה.
דוד ביטן: החברה למתנ"סים יכולה לעשות את זה.
אלכס קושניר: לחברה למתנ"סים יש פטור ממכרז לתחומים מסוימים.
אלכס קושניר: בזמנו בדקנו את זה.
מיכל וונש: זה גם נשמע כמו פלסטר.
דוד ביטן: אפשר למצוא חברה שנסמכת ולתת לה פטור מיוחד זמני לשנה ונגמר הסיפור.
אלכס קושניר: התקציב הוא 400,000 שקלים?
אלכס קושניר: לשנה?
קלאודיה כץ: ל-10 חודשים.
קלאודיה כץ: יש כסף.
קלאודיה כץ: שריינו את הכסף.
דוד ביטן: הבעיה היא בעיה משפטית.
דוד ביטן: אני חושב שאמנות לעם או החברה למתנ"סים יכולים לקחת את העבודה הזאת בפטור ממכרז למשך שנה באופן זמני.
קלאודיה כץ: אמנות לעם אף פעם לא תמכו.
דוד ביטן: ימימה, יש לך בשורה אלינו?
דוד ביטן: תנסי לפתור את הבעיה.
דוד ביטן: מדובר בהרבה אמנים, גם אמנים מבוגרים, עולים חדשים.
דוד ביטן: אנחנו רוצים פתרון זמני.
דוד ביטן: תפרסמו מכרז לשנה הבאה.
דוד ביטן: פתרון זמני בלי מכרז.
ימימה שוורץ: בהכשרתי אני לא יועצת משפטית.
ימימה שוורץ: לגבי פטור לחברה ממשלתית, חשוב לי לומר שמההיכרות שלי לפחות זה דורש שיהיה הסכם מסגרת חתום בין משרד ממשלתי עם אותה חברה ממשלתית.
ימימה שוורץ: אני לא בטוחה שזה המקרה.
ימימה שוורץ: אני לא מספיק מכירה את אמנות לעם ולא את החברה למתנ"סים.
דוד ביטן: אם אתם חותמים הסכם מסגרת עם החברה למתנ"סים.
ימימה שוורץ: הרבה יותר מהיר לצאת למכרז.
ימימה שוורץ: הסכם מסגרת הוא אירוע אחר.
טלי פלוסקוב: מה זה מכרז מקוצר?
טלי פלוסקוב: את יכולה לתת לנו אופציה לצאת למכרז שתוך חודש הוא ייכנס לתוקף?
ימימה שוורץ: קודם כל, אני לא יודעת לעשות מכרזים במקום המשרד.
ימימה שוורץ: המשרד יודע לעשות מכרזים.
ימימה שוורץ: אני יודעת שהיו מכרזים שהמשרד עשה אותם מאוד מאוד מהר.
ימימה שוורץ: להגיד לך האם זה חודש או חודשיים או חודשיים וחצי, אני לא יודעת.
ימימה שוורץ: אני לא בטוחה שהשבועיים לכאן או לשם, זה מה שישנה.
אלכס קושניר: יש זכיין.
דוד ביטן: לא שמעת?
אלכס קושניר: מה זה לא רוצה?
טלי פלוסקוב: הוא לא רוצה.
אלכס קושניר: מדובר בחברת טלדור.
אלכס קושניר: זו חברה שעובדת עם הממשלה בכל כך הרבה מקומות ובכל כך הרבה דברים.
אלכס קושניר: נעלה אותם ל-זום ונשאל אותם.
שלומית אבינח: הם לא הסכימו להשתתף בדיון.
שלומית אבינח: ניסינו להזמין אותם.
דוד ביטן: אולי זה לא משתלם להם.
שלומית אבינח: הם אמרו שהם לא מוכנים להשתתף בדיון.
דוד ביטן: גם משרד המשפטים לא כאן.
דוד ביטן: ביום רביעי נקיים ישיבה.
שלומית אבינח: ביום רביעי יש לך ישיבה של שעתיים.
שלומית אבינח: אפשר לקיים את הדיון ב-8:30 בבוקר.
דוד ביטן: ב-8:30 בבוקר.
דוד ביטן: אנחנו רוצים שתבררי לנו עד ליום רביעי אם אפשר לצאת בתהליך מכרז מקוצר.
דוד ביטן: אלה שכבר יש להם התחייבויות, פתרתם להם את הבעיה ואין בעיה.
דוד ביטן: כאן מדובר על התחייבויות חדשות.
דוד ביטן: אתם מסוגלים לסיים את העניין ב-45 ימים?
דוד ביטן: לדעתי זה מספיק.
דוד ביטן: תבדקו האם אפשר ללכת עם גוף נסמך, יחידת סמך ממשלתי אחר כמו החברה למתנ"סים לשנת 2021-2020 ואז לפרסם מכרז בצורה מסודרת.
שלומית אבינח: או אמנות לעם.
דוד ביטן: היא אומרת שזה התפרק.
מרב תורג'מן: לפי מה שמופיע.
טלי פלוסקוב: הם כבר לא קיימים.
דוד ביטן: תתייעצו עם משרד המשפטים.
דוד ביטן: שמשרד המשפטים יהיה ב-זום בישיבה הבאה ונפתור את הבעיה כי כסף יש.
טלי פלוסקוב: האם יש חברות שיוכלו לעשות את העבודה הזאת, חוץ מטלדור?
דוד ביטן: אבל את לא יכולה לתת להן.
טלי פלוסקוב: שישתתפו במכרז.
טלי פלוסקוב: זה יקצר לנו את המכרז.
טלי פלוסקוב: אם אין חברות, זאת בעיה.
קלאודיה כץ: בזמן היציאה למכרז היו הרבה מציעים.
דוד ביטן: אם לא מגישים, לפי הכללים אפשר ללכת למשא ומתן.
קלאודיה כץ: היו מציעים.
דוד ביטן: תמצאו איזו עמותה שאפשר לתת לה.
דוד ביטן: אולי משרד המשפטים יאשר את זה באופן זמני.
אלכס קושניר: בגלל הקורונה.
טלי פלוסקוב: אולי החרגה בגלל הקורונה.
אלכס קושניר: הרי היה מכרז.
אלכס קושניר: במכרז יש עוד מציעים.
אלכס קושניר: ברגע שטלדור כזוכה לא מוכן להשתתף במכרז, יש מישהו אחר.
דוד ביטן: המכרז היה לפני כשלוש שנים.
אלכס קושניר: לא משנה.
אלכס קושניר: בוא נפנה למציע השני.
אלכס קושניר: למה לא?
טלי פלוסקוב: קלאודיה, תרשמי את השאלה.
דוד ביטן: זה נכון מה שאתה אומר אבל אם עברו שלוש-ארבע שנים, לדעתי זו בעיה.
אלכס קושניר: מתי יצא המכרז?
קלאודיה כץ: 2018.
דוד ביטן: העלינו את משרד המשפטים.
טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, עד שאנחנו מעלים את משרד המשפטים, אולי תאפשר לאחד האמנים לדבר?
דוד ביטן: זה לא מקדם לנו את הדיון.
טלי פלוסקוב: בגלל שממתינים למשרד המשפטים.
אלאונור פלוטקין: שמעתי את הדברים ואני יכולה להגיד לכם ששנים רבות, כל השנים שאני בארץ ואני פועלת בעניין הזה של קליטת אמנים עולים, והקמנו המון מופעים, קונצרטים, תיאטראות, אופרה ותערוכות, כמה שפניתי לאמנות לעם, לא קיבלתי אגורה אחת מהם.
טלי פלוסקוב: אם אנחנו ניתן להם כסף צבוע לפרויקט שלכם, הלוואי שזה יהיה אבל אנחנו לא יכולים.
אלאונור פלוטקין: רק לתת להם כסף כי קונצרט דרך אמנות לעם עולה 300 שקלים ומה אפשר לעשות בסכום הזה?
אלאונור פלוטקין: הדבר השני הוא המתנ"סים אבל היום הם כמו עכברים בעיר.
אלאונור פלוטקין: אין להם כסף.
טלי פלוסקוב: אנחנו לא אומרים את זה.
טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים להעביר כסף.
טלי פלוסקוב: מה שאנחנו צריכים זה את המקור לשם נעביר את הכסף.
אלאונור פלוטקין: הפרויקט שתמך בנו, הוא תמך בנו יותר מ-30 שנים.
קלאודיה כץ: זה מה שהיושב ראש עושה.
קלאודיה כץ: הוא פותר בעיה.
אלכס קושניר: אדוני, שיבדקו גם את המציע השני.
דוד ביטן: תבדקו גם את המציע השני.
טלי פלוסקוב: אנחנו חוזרים לדיון נוסף ביום רביעי ב-8:30?
דוד ביטן: תבדקו גם את העניין של המציע השני.
דוד ביטן: תיעזרי בעניין הזה במשרד הקליטה.
דוד ביטן: אולי גם תדברי עם משרד המשפטים
מרב תורג'מן: יש לנו בלשכה מומחית לדיני מכרזים אבל במקביל צריך לבדוק מה תנאי המכרז שהוציא משרד העלייה והקליטה.
דוד ביטן: זה לא קשור לתנאי המכרז.
דוד ביטן: בדרך כלל זה אפשרי.
קלאודיה כץ: היה זכיין מספר 2 בתנאי המכרז.
אלכס קושניר: עד 50,000 שקלים אפשר לקבל.
אלכס קושניר: לכן אולי כדאי לפנות לחשב הכללי.
דוד ביטן: אתה יודע כמה זמן ייקח כדי לקבל תשובה מהחשב הכללי?
קלאודיה כץ: את זה עשיתי.
קלאודיה כץ: איך קיבלתי בדיקת רואה חשבון לגבי מה שקרה?
דוד ביטן: עדיף לצאת למכרז מיד וזהו.
אלכס קושניר: הם יכולים לענות מהר.
טלי פלוסקוב: ניקח את כל הפרטים.
טלי פלוסקוב: ביום רביעי נקבל תשובות ונראה איך מתקדמים.
דוד ביטן: ביום רביעי אני רוצה גם את נציג החשב הכללי.
שלומית אבינח: ימימה נציגת החשב הכללי.
ימימה שוורץ: אני מהחשב הכללי.
דוד ביטן: אז תבדקי לנו את העניין הזה.
ימימה שוורץ: אני רק אחדד.
ימימה שוורץ: את תנאי המכרז משרד הקליטה צריך לבדוק מה כתוב במכרז.
ימימה שוורץ: זה לא משהו שאני יודעת.
דוד ביטן: הם יחזרו אליך בעניין הזה ותראי איך את יכולה לסייע.
דוד ביטן: כאן מדובר על סיוע חד פעמי רק לשנה זאת.
ימימה שוורץ: אני רק אומר שפרוצדורלית ללכת לפטור ממכרז לחודש כשאפשר באותה תקופה לצאת למכרז, אני לא בטוחה שהוועדה תשתכנע שזה הדבר הנכון.
דוד ביטן: אם כל הסיפור יסתיים ב-45 ימים, אין בעיה.
קלאודיה כץ: לא יסתיים ב-45 ימים.
דוד ביטן: אם זה תהליך יותר מסובך, תחשבו על פתרון של פטור ממכרז לגבי 2021-2020 וב-200 כבר יצא המכרז.
דוד ביטן: זו בעיה פתירה.
דוד ביטן: אם לא היה תקציב, היינו צריכים לרוץ ולהביא כסף אבל כאן הבעיה פתירה.
שלומית אבינח: יש לנו את חנן ארליך ממשרד המשפטים.
דוד ביטן: נראה לי יותר נושא של החשב הכללי ופחות של משרד המשפטים.
חנן ארליך: אני מתנצל.
דוד ביטן: לא שמעת את הדיון.
חנן ארליך: אני מתנצל על האיחור.
חנן ארליך: לא נשלח אלי קישור ולכן רק עכשיו אני מצטרף.
דוד ביטן: הבעיה שלנו היא פשוטה.
דוד ביטן: יש תקציב ואין בעיה של תקציב אלא שהבעיה היא שהזכיין שהיה במשרד הקליטה וטיפל בכל הנושא של אמנים עולים, הודיעו לו שהוא מפסיק את העבודה מכיוון שצריך לצאת למכרז חדש, ניסו לשכנע אותו עכשיו להמשיך עוד קצת אבל הוא לא מסכים.
דוד ביטן: נוצר מצב שיש תקציב אבל אי אפשר לתת לעולים את המענק הזה כדי שיוכלו להמשיך, במיוחד בתקופת הקורונה כאשר לעולים אין עבודה.
דוד ביטן: אנחנו מחפשים פתרון מהיר על מנת שמישהו אחר יעשה את העבודה במקום הזכיין והם יוכלו לקבל את התקציבים הדרושים.
דוד ביטן: אני חשבתי שאולי אפשר לתת את זה באופן זמני לחברת סמך ממשלתית כמו החברה למתנ"סים, כי היא עובדת עם המדינה והיא מקבלת תקציבים והיא יכולה לעשות את העבודה הזאת או לאמנות לעם אבל אומרים לי שאמנות לעם נסגרה.
חנן ארליך: הממשלה לא עובדת באמצעות סוכני משנה בחלוקת תמיכות.
דוד ביטן: או לתת לזכיין מספר שתיים.
דוד ביטן: למציע מספר שתיים במכרז ל-2018.
דוד ביטן: אנחנו נבקש איזשהו סיוע שלך כדי לפתור את הבעיה.
דוד ביטן: הבעיה היא רק משפטית ולא יותר מזה.
מיכל וונש: יותר ביצועית.
חנן ארליך: מי הגורם שחילק עד כה את הכספים?
דוד ביטן: משרד העלייה והקליטה.
קלאודיה כץ: באמצעות טלדור.
חנן ארליך: אני לא מבין למה המשרד בעצמו לא יכול לחלק את זה.
מיכל וונש: זה היה באמצעות חברת טלדור ולחברת טלדור הודיעו שהיא לא יכולה להמשיך כי לא היה כסף.
טלי פלוסקוב: עכשיו הכסף הגיע והם אומרים שהם לא רוצים להמשיך כי הם פיטרו את העובדים ושילמו להם פיצויים.
דוד ביטן: אומרים שזכיין מיספר שתיים לא יכול לקבל.
מרב תורג'מן: בהתאם לתשובת היועצת המשפטית למינהל הכנסת שהיא מומחית לדיני מכרזים, היא אמרה שבעיקרון תלוי מה תקופת הכשירות של הזוכה השני כפי שנקבע במכרז ואם לא נקבעה תקופת הכשירות, הפסיקה קבעה שמשך הזמן הוא חצי שה.
מרב תורג'מן: בהסכמת הצדדים אפשר יותר מחצי שנה אבל עדיין שלוש שנים ככל הנראה זה זמן ארוך מדי.
דוד ביטן: האם אפשר לקצר את הזמן?
טלי פלוסקוב: מה עם מכרז מקוצר?
חנן ארליך: זה לא רציני מצדי.
חנן ארליך: התקשרות של משרד מסוים, המשרד מכיר את הכללים והוא מכיר את ההתקשרות.
חנן ארליך: אני לא יכול להיכנס לתוך ההתקשרות ואני לא יודע מה התנאים.
חנן ארליך: היועץ המשפטי של המשרד מכיר את ההתקשרות ויכול לבחון אותה.
מיכל וונש: הייעוץ המשפטי של עלייה וקליטה כאן?
שלומית אבינח: הם לא מגיעים לדיונים.
טלי פלוסקוב: נבקש שביום רביעי היועץ המשפטי של משרד העלייה והקליטה יתייצב כאן.
טלי פלוסקוב: מה זה לא מתייצב?
טלי פלוסקוב: מה זאת אומרת יועץ משפטי של המשרד לא מתייצב בדיון כאשר הדיון קשור אליהם?
דוד ביטן: לא נעביר ביקורת.
דוד ביטן: תעזבו עכשיו את הביקורת.
דוד ביטן: עכשיו אנחנו צריכים את האנשים.
דוד ביטן: לעשות מכרז מקוצר, לוחות זמנים, זה דבר שלפי דעתך הוא כן אפשרי?
חנן ארליך: שוב אני אומר שהכול צריך להיות כפוף למה שיאמר היועץ המשפטי של משרד העלייה והקליטה.
חנן ארליך: מה זה מכרז מקוצר?
חנן ארליך: אפשר לצאת למכרז, צריך להכין את המכרז ולצאת.
חנן ארליך: יש כללים, יש את תקנות המכרזים.
טלי פלוסקוב: האם אנחנו חייבים להמתין 45 ימים?
קלאודיה כץ: את יכולה 21 ימים.
טלי פלוסקוב: אפשר לקצר ל-21 ימים?
קלאודיה כץ: את פונה בבקשה לקצר.
חנן ארליך: אני לא יכול לשלוף תשובה.
חנן ארליך: צריך לראות בתקנות.
חנן ארליך: יש מקרים של פטור ממכרז, מקרים דחופים ומיוחדים.
חנן ארליך: אני לא חושב שהמקרה הזה נמנה עליהם.
חנן ארליך: יש מועדים שקשורים בתקנות ובהוראות התק"ם וצריך לראות מה אפשר לעשות לפי הוראות.
חנן ארליך: בכל מקרה תידרש כאן בחינה של הייעוץ המשפטי של המשרד.
דוד ביטן: אני מצטער שקראתי לך מעכשיו לעכשיו.
דוד ביטן: משרד הקליטה, הבנת מה צריך לעשות?
דוד ביטן: עד יום רביעי תני לנו תשובה.
שלומית אבינח: ושגם יבוא היועץ המשפטי.
דוד ביטן: אם התשובה של היועץ המשפטי של המשרד תהיה שלילית, אז נביא אותו.
דוד ביטן: היא תדבר אתו.
דוד ביטן: מרב, כנסי לתמונה ותראי מה את יכולה לעשות.
דוד ביטן: אנחנו הבנו את הבעיה ונשתדל לעזור.
טלי פלוסקוב: תודה אדוני על הדיון.
דוד ביטן: על סדר היום הקצאת זמין שידור בשפה הפרסית ברדיו רק"ע.
דוד ביטן: הדיון מתקיים בעקבות פניית עורך דין יוסי גהוורי לוועדה.
דוד ביטן: לדברי הפונה במדינת ישראל חיים כ-250,000 יהודים יוצאי איראן דוברי השפה הפרסית.
דוד ביטן: ביניהם אלפי אנשים קשישים דוברי פרסית שאינם שולטים בשפה העברית.
דוד ביטן: בעבר שידרה מדינת ישראל שידורים בשפה הפרסית אולם שידורים אלה הופסקו לפנט מספר שנים.
דוד ביטן: ברדיו רק"ע לא התקיימו שידורים בשפה הפרסית.
דוד ביטן: לקראת הדיון פנינו לתאגיד כאן ולרדיו רק"ע לברר מה הם הקריטריונים להקצאת שעות שידור בשפות השונות ובאיזה שפות זרות מתקיימים שידורי רדיו רק"ע ומה משך זמן השידור שמוקצב לכל שפה.
דוד ביטן: מתשובת התאגיד עולה כי השידורים מתקיימים ברוסית, אמהרית, גיאורגית, בוכרית, אנגלית, ספרדית, צרפתית, יידיש ולדינו.
דוד ביטן: אנגלית, ספרדית וצרפתית – שעה אחת לכל אחת מהן.
דוד ביטן: אמהרית – 2.25 שעות ביום.
דוד ביטן: גיאורגית ובוכרית – חצי שעה ביום לכל אחת מהן.
דוד ביטן: רוסית – 18 שעות ליום.
דוד ביטן: יידיש ולדינו – שעה שבועית אחת לכל אחת מהן.
דוד ביטן: עם הקמת התאגיד הקימה מועצת התאגיד ועדה בראשות חבר המועצה אבי רט וחברים נוספים.
דוד ביטן: בנוסף לאנשי המקצוע בתאגיד היו נציגים ללמ"ס ולמשרד הקליטה.
דוד ביטן: הוועדה המליצה באיזה שפות ישדרו בתאגיד.
דוד ביטן: ההמלצות היו שידורים לדוברי השפה, אוכלוסיית העולים, שעדיין זקוקים לשידור בשפת אמם.
דוד ביטן: חוק שימור שפת היידיש והלדינו מחייב לשדר בשפות אלה.
דוד ביטן: בנוסף לכך יש יהודים שנמצאים באיראן והקשר היחיד שלהם לישראל הוא באמצעות הרדיו המיוחד שהקימו בישראל לעניין הזה ואם יהיה רדיו רק"ע, יוכלו גם לשמוע אותו.
דוד ביטן: בבקשה, יוסי, תסביר את מהות הבקשה.
יוסף פיימן גהוורי: עד לפני מספר שנים היה רדיו קול ישראל בשפה הפרסית שהתפקיד שלו היה לשדר בעיקר לאיראן ולא מה קורה בתוך ישראל.
יוסף פיימן גהוורי: הרדיו הזה הופסק למרות שגם דוברי פרסית בישראל היו מקשיבים לשידורים שלו.
יוסף פיימן גהוורי: התוצאה היום היא שיהודים יוצאי איראן שגרים במדינת ישראל, אין להם כל רדיו שמשרת את ההווי שלהם, את התרבות שלהם ואפילו עוסק בהסברה.
יוסף פיימן גהוורי: כלומר, אם עכשיו אנחנו עוסקים בקורונה ומדובר באנשים מבוגרים, יש לפחות כ-250,000 יהודים יוצאי איראן וצאצאיהם שהם דוברי השפה הפרסית, שהם שומרים על התרבות, ושליש מהם הם אנשים מבוגרים והם לא דוברי עברית רהוטה ובוודאי שלא יכולים לעקוב אחרי מה שקורה.
יוסף פיימן גהוורי: אם אנחנו לוקחים את מגפת הקורונה, אין כל גורם שמסביר לאנשים האלה מה קורה.
יוסף פיימן גהוורי: רדיו רק"ע במשך שנים התעלם מהעניין הזה או שאיפשר לפני מספר שנים – או לדעתי לפני שנה – כאשר נציג רדיו רק"ע אמר שבאופן מיידי הוא מוכן לאפשר לשדר את השידורים בשפה הפרסית אבל גם עם זה לא קרה כלום.
יוסף פיימן גהוורי: אנחנו בסך הכול מבקשים שיאפשרו שעתיים ביום לאוכלוסייה כל כך גדולה, כל כך נזקקת לעניין הזה, לאפשר להם לשדר לפחות בארץ בשלב הזה, כדי שגם להם יהיה את המקום.
אבי פריאל: יוסי הסביר היטב את כל הפרובלמטיקה בכך שאין שידורים לעדה הזאת.
אבי פריאל: אני הייתי רוצה להוסיף עוד נדבך קטן אחד וזה הנושא של התרבות והזמר האיראני.
אבי פריאל: אותם מבוגרים ואותם אנשים שלא דוברים את השפה העברית על בוריה, הם עדיין שומעים את המוזיקה האיראנית והיינו רוצים, במסגרת שידורי רק"ע, לחזק גם את הצד הזה.
יוסף פיימן גהוורי: יותר מזה.
יוסף פיימן גהוורי: הבדידות שלהם.
יוסף פיימן גהוורי: אותם מבוגרים, במיוחד עכשיו, הם בודדים והם בבית.
יוסף פיימן גהוורי: הקשר היחידי שלהם הוא באמצעות הרדיו הזה.
יוסף פיימן גהוורי: לפני שנה וחצי השידורים היו לאיראן והיום להם אין כל מענה.
יוסף פיימן גהוורי: יתרה מזאת, עוד דבר אחד.
יוסף פיימן גהוורי: אני יכול לומר גם בשמם.
יוסף פיימן גהוורי: הילה מקרן מהרז' נמצאת ב-זום והיא שומעת את הדברים.
יוסף פיימן גהוורי: יש את קרן מכבים, יש ארגונים נוספים כמו עזר מדוד, ארגון נוסף של נזריאן, אנשים שפועלים, משקיעים, עושים הכול אבל הם באים אלי ושואלים מה קורה, למה אין את זה, למה לכולם יש, ולנו אין.
יוסף פיימן גהוורי: אני לא רוצה להיכנס לתחרות של מי, למה וכמה, אבל אם לוקחים את מספר היהודים שחיים בישראל – אני מדבר על לפחות 250,000 – בהחלט מגיע גם להם להקצות שידורים ותוך כדי זמן לבחון איך זה מתפתח.
יוסף פיימן גהוורי: אם זה מתפתח וזה מצליח – תמשיכו.
יוסף פיימן גהוורי: אם לןא מצליח – תפסיקו אבל תאפשרו את הדבר הזה.
דוד ביטן: כתבת במכתב שבדיון שהתקיים בכנסת ב-21 ביוני 2017 מר ליאור אברבוך אישר כי האולפנים מציעים לרדיו בפרסית לשדר במיידי.
יוסף פיימן גהוורי: כן.
דוד ביטן: מאז לא קרה דבר.
דוד ביטן: אני מבין שאתם היום יכולים לשדר.
יוסף פיימן גהוורי: בוודאי.
יוסף פיימן גהוורי: מיידית.
דוד ביטן: זה היה בוועדה שלנו?
יוסף פיימן גהוורי: זה מופיע בפרוטוקול.
דוד ביטן: אם הם מוכנים, מה הבעיה?
שלומית אבינח: ליאור אברבוך בדיון.
שלומית אבינח: אפשר לשמוע אותו.
דוד ביטן: נשמע אותו.
ליאור אברבוך: שלום לכם.
דוד ביטן: חל איזשהו שינוי מהעמדה שלכם מ-2017?
דוד ביטן: הם אומרים שהם מסוגלים לשדר.
ליאור אברבוך: אכן ב-2017, כן התחלנו לשדר בשפה הפרסית.
ליאור אברבוך: הדברים שנמסרו כאן לא מדויקים.
ליאור אברבוך: שידרנו במהלך השנים בשפה הפרסית עד לשנה זו.
ליאור אברבוך: שידרנו לא ברק"ע אלא שידרנו לגולה האיראנית.
ליאור אברבוך: זאת אומרת, לאיראן ולגולה האיראנית.
ליאור אברבוך: שידרו בלוויין מחוץ לישראל וזה היה ההקשר לדיון שהתנהל אז והדברים שנאמרו אז.
ליאור אברבוך: באשר לשפות בהן אנחנו משדרים ברק"ע – ובעצם אנחנו משדרים מאז שנת 2017 ברק"ע, כלומר, לציבור הישראלי על פי המנדט שלנו של תאגיד השידור הישראלי לתת שירות לציבור הישראלי – יש החלטת מועצה.
ליאור אברבוך: מועצת התאגיד קיבלה החלטה על פי פרמטרים מאוד ברורים של השפה הראשונה בבית, באילו שפות אנחנו אמורים לשדר.
ליאור אברבוך: על פי החלטת המועצה אנחנו משדרים עד עצם היום הזה.
ליאור אברבוך: ההחלטה שהתקבלה לא כוללת את השפה הפרסית.
דוד ביטן: השאלה אם צריך לשנות את זה כי בסך הכול הפרסים, במיוחד המבוגרים, מדברים רק פרסית.
דוד ביטן: הם כמעט ולא מדברים עברית.
ליאור אברבוך: המועצה התבסס בהחלטה שלה על נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ומשרד העלייה והקליטה.
ליאור אברבוך: הייתה ועדה משותפת יחד עם שני הגורמים האלה והם סיפקו את הנתונים.
ליאור אברבוך: אנחנו לא יודעים לשלוף מהמותן.
ליאור אברבוך: היו נתונים מאוד ברורים מי השפה הראשונה, ויש ציבור גדול של עולים, גם היום בשנת 2020, שצריך את השפות האלה כדי להתקיים והוחלט על רוסית, צרפתית, ספרדית, אמהרית כאשר בשפה הזאת אנחנו משדרים שעתיים ורבע ביום, בוכרית וגיאורגית.
דוד ביטן: יש פחות מבוגרים שמדברים פרסית כשפה ראשונה?
דוד ביטן: העלייה הפרסית היא הרבה יותר גדולה מאשר העלייה הבוכרית.
דוד ביטן: אני לא נכנס לשיקולים האלה.
ליאור אברבוך: אני לא יודע להגיד את הדברים האלה.
ליאור אברבוך: אני יודע להגיד שיש החלטת מועצה ועל פי החלטת המועצה אנחנו עובדים.
דוד ביטן: יש כאן פנייה של ועדת העלייה והקליטה לבחון את זה שוב.
דוד ביטן: אנחנו מבקשים מהמועצה לבחון את העניין של העלייה הפרסית על מנת לשדר.
דוד ביטן: הוא ביקש שעתיים אבל אני לא אומר שעתיים כי לדעתי גם שעה ביום זה זמן מספק.
דוד ביטן: תדונו זה שוב.
ליאור אברבוך: בסדר.
דוד ביטן: אם יש לך נתונים לספק למר ארליך, ספק לו.
דוד ביטן: הוא אומר שמבחינת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אין צורך בזה.
יוסף פיימן גהוורי: אפשר להעלות את הילה?
דוד ביטן: אנחנו נעלה.
דוד ביטן: גם הוא ישמע אותה אבל אני מבקש שתספקו להם את הנתונים ושכנעו את המועצה לעשות את הפעולה הזאת.
יוסף פיימן גהוורי: לספק להם באופן ישיר?
דוד ביטן: יש לך בעיה שהוא יספק לך את הנתונים באופן ישיר?
ליאור אברבוך: כלל לא.
ליאור אברבוך: אנחנו נעביר את כל המידע למועצה ברגע שהיא תתכנס.
שלומית אבינח: מבדיקה שעשינו בחומר ששלחתם, הבנתי שהמועצה לא מתכנסת כל פעם.
שלומית אבינח: כלומר, היא התכנסה וקבעה.
דוד ביטן: ביקשנו שידונו בזה.
איילה מזרחי: אני ראש אגף רגולציה בתאגיד.
איילה מזרחי: רציתי לציין שכיום עוד לא אושרו חברי המועצה.
איילה מזרחי: ברגע שתהיה מועצה, אנחנו נעלה את זה בפני היושב ראש בבקשה לדיון.
איילה מזרחי: המועצה מקיימת דיונים ואם הי אתתבקש על ידכם, היא תקיים דיון.
איילה מזרחי: חשוב לציין שהיא טרם מונתה.
אבי פריאל: האם אפשר כעת לשדר, כפלטפורמה, כשידור ניסיוני?
אבי פריאל: אם זה ישודר באופן ניסיוני אפשר לבוא גם למועצה עם תוצאות שאומרות כמה הקשיבו ולמה הקשיבו.
אבי פריאל: כלומר, לתת אפשרות באופן ניסיוני לפחות להעלות את הדברים.
ליאור אברבוך: לא.
ליאור אברבוך: אנחנו לא יכולים.
איילה מזרחי: אנחנו לא יכולים לפעול בניגוד להחלטת מועצה שהתקבלה על סמך קריטריונים.
איילה מזרחי: אנחנו כן יכולים להבטיח במעמד הזה שברגע שתמונה מועצה, זה יובא בפניה.
איילה מזרחי: אתם גם רשאים לשלוח מכתבים שנעביר למועצה.
איילה מזרחי: את הפניות האלה נעביר למועצה ונקיים דיון נוסף.
איילה מזרחי: הנתונים הם שקופים.
איילה מזרחי: מעולם לא הסתרנו את הנתונים.
איילה מזרחי: ההחלטות האלה הן באתר.
דוד ביטן: אני עדיין לא רואה איך יש הבדל בין הפרסית לבוכרית אבל אני לא מכיר את הנתונים.
דוד ביטן: תוך כמה זמן לדעתך תוקם המועצה?
איילה מזרחי: שאלת השאלות.
איילה מזרחי: להבנתנו מרשות החברות הממשלתיות מונתה השבוע ועדה לבדיקת ניגוד עניינים.
איילה מזרחי: כל פעם אומרים שבוע-שבועיים.
איילה מזרחי: אנחנו מעריכים ששבועיים-שלושה, זה רק אישור פורמלי של אנשים שכבר נבחרו.
איילה מזרחי: אנחנו מתעסקים בפרוטוקולים ולכן אני מציינת בפני הפרוטוקול שזו הערכה.
דוד ביטן: יוסי, תכינו להם את כל הנתונים.
דוד ביטן: הם יכולים לקבל את הנתונים שבזמנו עמדו בפני המועצה.
איילה מזרחי: אני אשלח.
איילה מזרחי: תעבירו לי את הכתובת ואני אשלח את הפרוטוקול שפורסם את ההחלטה המפורשת.
דוד ביטן: עם הפרמטרים איך קיבלו את ההחלטה?
איילה מזרחי: כן.
איילה מזרחי: יש שם ממש פירוט של שפות.
איילה מזרחי: הנתונים שקיבלנו מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
דוד ביטן: מצוין.
דוד ביטן: תעבירי את זה לוועדה והוועדה תעביר.
יוסף פיימן גהוורי: אנחנו יכולים להופיע בפני הוועדה?
איילה מזרחי: אני לא מנהלת את סדר יום המועצה אבל אתם בהחלט יכולים לבקש להופיע ויושב ראש המועצה יחליט, כשהוא ימונה.
איילה מזרחי: אין לי מנדט לומר לכם כן או לא בעניין הזה אבל אנחנו נעביר את כל הפניות.
דוד ביטן: אני חשוב שמיצינו את העניין.
דוד ביטן: אתם תכינו את החומר.
יוסף פיימן גהוורי: אפשר לאפשר להילה לדבר?
דוד ביטן: יש לי זמן.
שלומית אבינח: אנחנו מכירים אותה מקרן חיילים משוחררים.
הילה סולימני: שלום לכולם.
הילה סולימני: אני מקרן מיראז' ישראל, קרן פילנתרופית בבעלות דיוויד ולורה מירל, יהודים שהיגרו לאיראן לארצות הברית ותומכים במדינת ישראל בכמה פרויקטים.
הילה סולימני: אחת התוכניות שיותר מוכרת בוועדה היא תוכנית שפה לחיילים בודדים עולים אבל התוכניות כאן התחילו עם יוצאי איראן, עם קהילת יוצאי איראן, עם העולים עצמם, למעלה מ-20 שנים של פעילות ותמיכה בתעסוקה, השכלה, שיתוף פעולה עם קרן מכבים ונציגים נוספים בעדה, גם בתחומי הגיוס צה"ל.
הילה סולימני: היו הרבה דברים שעשינו בעבר עם הוועדה.
הילה סולימני: אני חייבת לציין שאני במשפחה שלי, במשפחת סולימני, אני הראשונה שנולדה בישראל, הנכבדה הראשונה שנולדה בישראל וגם אני אם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה תתקשר אלי ותשאל אותי מה שפת האם שלי, אני אומר עברית.
הילה סולימני: אבל עכשיו, ברגע שאני מנתקת את השיחה ואני ארים טלפון לאימא שלי ולסבא וסבתא שלי משני הצדדים, או אפילו אהיה באירוע משפחתי, אני מדברת רק פרסית.
הילה סולימני: העברית היא רק בעבודה.
הילה סולימני: אני חושבת שכמוני אלפים אם לא עשרות אלפים אנשים שנולדו לעולים חדשים.
הילה סולימני: אימא שלי הייתה שנה בארץ, אבא של קצת יותר כי הוא שירת כאן בצבא אבל זו השפה, זה החיים שלי וזו התרבות.
הילה סולימני: אם אתם חוגגים מימונה, אז אני חוגגת אוזבר.
הילה סולימני: יש לכם מנהגים מסוימים וגם לי יש מנהגים שהם ראשיים אצלי ואני חיה כאילו עליתי מאיראן וזו השפה העיקרית שלי.
הילה סולימני: זה אומר אם יהיה רדיו בפרסית, אז כנראה זה מה שאני אשמע ואני גם אוהב ואתחבר יותר.
הילה סולימני: לגבי נתונים שהועלו כאן.
הילה סולימני: כן, זו קהילה גדולה שעד היום משמרת את המסורת.
הילה סולימני: אני לא מבינה למה להם מגיע פחות ולאחרים יותר.
הילה סולימני: אני לא חושבת שזה צריך להוריד או לגרוע ממישהו אחר אבל זאת קהילה שמשמרת עד היום את המנהגים ומעבירה לדור הבא.
הילה סולימני: יש מגמת פרסית שנפתחת ברחבי הארץ.
הילה סולימני: 8200 זה הדבר הכי נחשב היום, אז אני לא מבינה למה השפה הפרסית לא מקבלת את המקום שלה.
דוד ביטן: ב-8200 כבר יודעים עברית טוב.
הילה סולימני: נכון.
הילה סולימני: השפה הפרסית תופס קצת יותר תאוצה בקרב מי שלא מגיע עם זה מהבית ואני חושבת שזה כן חשוב להכיר גם את השפה וגם להנגיש מידע.
הילה סולימני: למה אני שהייתי בעצמי חולת קורונה צריכה להגיד לסבא וסבתא שלי מה ההנחיות, ממה יישמרו ולתרגם להם ואין רדיו שיכול הסביר לאנשים בני 80 פלוס את הדברים הבסיסיים האלה?
הילה סולימני: למה כשהם הולכים לכל מקום אפשרי, אני צריכה להיות הנציגה של המדינה?
הילה סולימני: אני גם אשתף במשהו אישי.