GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איציק דניאל: אני ממתין לו, שוחחנו ממש לפני איזה חמש או עשר דקות, הוא מקווה ש - - -
דוד ביטן: בסדר, טוב, אז אנחנו ננעל את הישיבה ונמתין לך לתשובה שתיתן למנהלת הוועדה, אוקיי?
איציק דניאל: אין שום בעיה.
דוד ביטן: אוקיי, אז אפשר לסיים את הישיבה הזאת, אנחנו נדווח לך, לפי זה תמשיך הלאה.
דוד ביטן: אני חושב שהבעיה תיפתר.
דוד ביטן: אני פותח את הישיבה, הנושא זה היעדר תקנים, או עכשיו הנושא הוא טיפול בתוספת תקנים לרופאים מתמחים, לא היעדר תקנים.
דוד ביטן: כבר פתרנו, אנחנו בטיפול בבעיה.
דוד ביטן: שוּנה הסעיף על סדר היום.
דוד ביטן: דיברתי אתמול עם עוזר השר, תיאמתי שיחה גם בין קלאודיה לעוזר השר, אני רוצה להבין דבר אחד, מה עד עכשיו אפשר לבוא ולומר?
דוד ביטן: אני רוצה להסביר לחברי הוועדה, היו 40 תקנים כאלה – לא, סליחה, 40 צרכים יש, אבל כמה תקנים יש?
יואל רזבוזוב: 11 אושרו.
דוד ביטן: כמה יש תקנים באופן קבוע?
דוד ביטן: 70, יפה, ויש 40 שממתינים בתור, נכון?
ברוך שמעון: נכון לנקודת הזמן הזו יש לנו כ-40.
יואל רזבוזוב: יש יותר, אבל 40 ממש מחכים להיכנס.
דוד ביטן: 11 נפתר עד עכשיו, נכון?
ברוך שמעון: 11 נפתר עד עכשיו.
שלומית אבינח: מתוך ה-40.
דוד ביטן: יש עוד רופאים שהגישו?
יואל רזבוזוב: כן, עוד 29.
דוד ביטן: לא, יש 18 שעכשיו עוזר השר מתאם להם זירוז של ה - - -
יואל רזבוזוב: נכון, בנוסף ל-11.
דוד ביטן: יש עוד 18, כי יש את התקנים הנוספים, שמוכנים להתמחות בפנימית וכבר מקדימים להם את הריאיונות על מנת לראות איך פותרים את הבעיה.
דוד ביטן: אז בוא נגיד, לצורך העניין, שחצי ייפתר.
יואל רזבוזוב: לא, אם אנחנו 11 ועוד 18, זה 29.
דוד ביטן: לא, רגע, נהיה ב-20.
יואל רזבוזוב: איך ב-20?
דוד ביטן: כי אמרתי חצי מה-18.
דוד ביטן: אני כאילו מהמר שחצי ייפתר, לא הכול.
דוד ביטן: בעוד חצי שנה, עד חצי שנה, משתחררים כמה תקנים?
שלומית אבינח: משרד הבריאות צריך לענות.
יואל רזבוזוב: מתוך ה-70 הקיימים שמשתחררים תקנים?
שלומית אבינח: 20 ומשהו היא אמרה.
יואל רזבוזוב: כן, אבל עדיין בגדול יש לנו תור של 40 עכשיו ויש עוד הרבה אנשים ש - - -
דוד ביטן: לא, יש 40.
דוד ביטן: 40.
ברוך שמעון: לא, יש.
יואל רזבוזוב: יש, בטח, תשאל אותו.
ברוך שמעון: יש.
ברוך שמעון: בנקודת הזמן הזו יש 40, אבל יש רופאים נוספים - - -
דוד ביטן: מה זה יש?
דוד ביטן: היום יש 40.
דוד ביטן: אין לי בעיה, אם אנחנו נפתור את התור אז בגדול שיתחילו – תמיד יהיה תור, זה לא שאתה יכול און ליין לפתור כל בעיה.
דוד ביטן: היום יש בעיה של 40, 11 נפתר, 18 הם בבדיקה.
דוד ביטן: בוא נגיד, היא אמרה בין שלושה חודשים עד חצי שנה, כמה מתפנה?
דוד ביטן: יש לך תשובה או לא?
ברוך שמעון: אני לא יודע להגיד כמה.
שלומית אבינח: משרד הבריאות.
דוד ביטן: היא אמרה את זה בישיבה הקודמת.
שלומית אבינח: לא קלאודיה, נציגת משרד הבריאות.
דוד ביטן: לא, קלאודיה אמרה את זה.
דוד ביטן: קלאודיה בזום?
שלומית אבינח: שירה ארנון אמרה את זה.
דוד ביטן: תעלי את שירה רגע.
יואל רזבוזוב: נישאר ב-11, בוא נראה מה מעל 11.
שירה ארנון: אפשר רגע להגיד משהו?
שירה ארנון: אני רק רוצה לדייק משהו שאמרנו בפעם הקודמת.
שירה ארנון: ה-11 שנקלטו על חשבון משרד הקליטה, הרוב מהם אמורים להיכנס בתוך ה-23.
שירה ארנון: אז אני רק רוצה לדייק, אם בפעם הקודמת אולי לא הובנתי נכון אז אני מתנצלת.
שלומית אבינח: 23 אמורים לסיים.
שירה ארנון: 11 שמשרד הקליטה מממן, הם יהיו חלק מה-23.
שירה ארנון: זאת אומרת שמה-23 - - -
דוד ביטן: לא, אמרנו שזה מעבר ל-70.
יואל רזבוזוב: בדיוק, אמרו שזה מתוך ה-600 תקנים.
שירה ארנון: ייוותרו לך 12 תוך חצי שנה.
דוד ביטן: לא, לא, זה לא נכון, אמרתם שזה מעבר ל-70.
שירה ארנון: סליחה אם בפעם הקודמת לא הסברתי כמו שצריך.
דוד ביטן: זה מעבר ל-70, אמרתם, לא?
דוד ביטן: עכשיו מה זה חלק?
דוד ביטן: בואו תהיו מדויקים, מה זאת אומרת חלק?
שירה ארנון: אז הנה, חבר הכנסת ביטן, אני מדייקת.
שירה ארנון: 11 שנקלטו עכשיו על חשבון משרד הקליטה הם אמורים להיקלט בחצי השנה הקרובה מתוך ה-23.
שירה ארנון: זאת אומרת שמתוך ה-23 נשארו לך רק 12 שאתה יכול להשתמש בהם בפול של ה - - -
דוד ביטן: אתם חזרתם בכם.
דוד ביטן: אתם חזרתם בכם מהעניין, עזבו, באמת.
דוד ביטן: אז אתם לא נותנים כלום, מה?
דוד ביטן: מתוך ה-70 אני צריך אתכם?
דוד ביטן: מה אני צריך אתכם?
יואל רזבוזוב: כן, זה משהו ששייך לעולים גם ככה.
דוד ביטן: ה-70 האלה קיימים, אז מה פתרתם פה?
שירה ארנון: פתרנו, מתוך 20 התקנים ששלחנו לבתי החולים, שרובם עושים שם התמחות בפנימית - - -
דוד ביטן: אז מה עכשיו?
דוד ביטן: אמרנו שזה יהיה מתוך ה-600, לא מתוך ה-70.
יואל רזבוזוב: נכון, ה-600 שהמדינה הקצתה למלחמה בקורונה, יש 600, ביקשנו שייתנו העדפה לעולים.
דוד ביטן: אתם אמרתם את זה במפורש, עכשיו חזרתם בכם?
דוד ביטן: אז מה, ה-18 שיש להם עכשיו בקשות, אז הם יהיו גם על חשבון ה-23 בעוד חצי שנה?
שירה ארנון: לא, לא, לא, אנחנו רוצים שהם ייקלטו על חשבון ה-600.
שירה ארנון: אנחנו רוצים שה-18 האלה, כמה שיותר מהם ייקלטו על חשבון ה-600.
דוד ביטן: אז גם ה-11 - - -
יואל רזבוזוב: אבל זה לא רציני, מה זה אתם רוצים?
יואל רזבוזוב: תגידו את המספרים.
שירה ארנון: כבר ביקשנו לראיין את כולם.
דוד ביטן: לא, הם חזרו בהם, אתה לא מבין?
דוד ביטן: יש לכם 600 תקנים, אז אתם לא יכולים לתת משהו לעולים?
דוד ביטן: כאלה שמוכנים להתמחות בתחום שאתם מדברים עליהם, של הקורונה.
שירה ארנון: אז זה מה שאנחנו אומרים, שיש 18 שמוכנים, שאנחנו רוצים לקלוט אותם.
דוד ביטן: לא, אמרתם בישיבה ששבעה קלטתם כבר.
דוד ביטן: זה מה שהיה בישיבה.
דוד ביטן: ואחר כך היא הוסיפה, ממשרד הקליטה, עוד ארבעה.
שלומית אבינח: יהיו 88 תקנים לעולים?
שלומית אבינח: כאילו זה התוספת?
שלומית אבינח: 70 ועוד 18.
יואל רזבוזוב: אז בואי תגידי, כן, אם 70, ה-18 שאת מדברת זה בנוסף, תוספתיים ל-70?
יואל רזבוזוב: או ש-70, כשאלה ייפלטו, כשיסיימו את ההתמחות ואז ייכנסו?
דוד ביטן: גם ה-18 בתוך ה-70?
שירה ארנון: ה-18 האלה הם חלק מה – המימון של ה-70 הוא מימון ששונה מהמימון של ה-600.
שירה ארנון: המימון של ה-70 הוא מימון יותר טוב כי זה מימון שהוא מתקבל ישירות לבתי חולים, זה מימון שעובר דרכנו.
שירה ארנון: המימון של ה-600 זה מימון בצורה אחרת, זה ממומן דרך מחיר יום אשפוז, זו צורת התחשבנות אחרת.
שירה ארנון: אנחנו בהתחלה, קלאודיה לא הסבירה את זה אולי, אבל - - -
יואל רזבוזוב: יפה, אז נעזוב את ה-70.
יואל רזבוזוב: כמה מתוך ה-600, את הזמניים, כמה אתם מוכנים לתת לנו?
יואל רזבוזוב: את הזמניים, אנחנו הולכים איתכם לתקנים הזמניים, התקנים של קורונה, 600, כמה מתוכם אתם יכולים לתת אותם, לייעד אותם, לעולים?
יואל רזבוזוב: עזבו את ה-70.
שירה ארנון: אני מציעה שוורד עזרא, הבוסית שלי, שהיא תענה על זה.
דוד ביטן: אבל אני לא מבין את זה.
דוד ביטן: מתוך ה-600 כמה קלטתם עד עכשיו?
שירה ארנון: מתוך ה-600, אני אסביר שוב, אנחנו קיבלנו רשימה של 20 שמוכנים להתמחות בפנימית.
דוד ביטן: עזבי עכשיו את המתמחים, כמה קלטתם מתוך ה-600?
שירה ארנון: שלחנו את זה ביום רביעי לכל מנהלי בתי החולים, ביקשנו מהם שתוך שבוע, עד יום ראשון הבא, כמה מהם ייקלטו מתוך ה-600, אותם 20 ששלחנו של הפנימית, כמה מהם ייקלטו אצלם על חשבון ה-600.
שירה ארנון: ביקשנו מהם לתעדף אותם בקליטה.
דוד ביטן: אני רואה שאתם רוצים שאנחנו נלך איתכם בדרך שלנו.
דוד ביטן: גם לנו יש כוחות.
דוד ביטן: תעלי רגע את האוצר.
דוד ביטן: גם לנו יש כוחות, אנחנו נטפל במשרד הבריאות לבד.
דוד ביטן: לא צריכים אתכם.
דוד ביטן: אף אחד לא ישקר אותי פה בישיבות.
יואל רזבוזוב: מה, זה ביזוי הוועדה.
יואל רזבוזוב: הם אמרו בפעם שעברה שיש ועכשיו אין.
דוד ביטן: טוב, תעלי, בבקשה, את משרד האוצר.
דוד ביטן: אני אראה להם מה זה בוועדת כספים עכשיו, אין בעיה.
שלומית אבינח: דניאל לא פה, אבל ורד עזרא.
דוד ביטן: הכול אני אעצור להם, את כל התקציבים, עד שהם יעשו מה שאנחנו צריכים.
דוד ביטן: נמאס לי מזה.
שלומית אבינח: דניאל לא בזום, קובי כאן, אתה רוצה את קובי צורף?
דוד ביטן: תביאי אותו.
דוד ביטן: קובי, תדע לך, אני הולך איתכם למלחמה, שתהיה בעניינים.
דוד ביטן: פה רימו אותנו ממשרד הבריאות, אני מאוד מצטער.
קובי צורף: במה משרד הבריאות רימה?
דוד ביטן: רימה אותנו, כן, זה מה שאני אומר לך.
דוד ביטן: אני אלך איתכם למלחמה בוועדת הכספים על כל התקציב שלכם.
דוד ביטן: אין בעיה, קורונה לא קורונה אנחנו נילחם איתכם.
דוד ביטן: לא יכול להיות שיגידו לי פה שזה על חשבון ה-600 ועכשיו פתאום זה על – מה שיש לי ביד של העולים אני צריך אתכם?
דוד ביטן: לא צריך אתכם.
קובי צורף: התקנים של העולים, ה-18, שביקשו להיקלט במקצועות שתועדפו במסגרת ההסכם עם האוצר, הם ירואיינו תוך שבוע בבתי החולים על פי הנחיה - - -
דוד ביטן: אבל הם רוצים לקחת אותם על חשבון ה-70.
קובי צורף: והם לא על חשבון ה-70, הם על חשבון ה-600.
קובי צורף: זה מה שגם שירה אמרה.
דוד ביטן: ומה קורה עם ה-11?
יואל רזבוזוב: מעבר ל-70 כמה תוספתיים אתם נותנים?
יואל רזבוזוב: אני מבין שזו הקצאה אחרת, 70 זה תקנים ניידים, הולכים ישירות לבית חולים, ויש את ה-600 של הקורונה, כמה מתוך ה-600 אתם מוכנים - - -
דוד ביטן: לא, מה עם ה-11?
יואל רזבוזוב: 11 נתתם בפעם שעברה.
דוד ביטן: למה ה-11 לא יכולים להיות על חשבון ה-600 גם כן?
קובי צורף: אני מבקש שראש חטיבת הרפואה שלנו תתייחס.
שלומית אבינח: ורד עזרא.
דוד ביטן: נו, בואו נשמע.
דוד ביטן: אתה אל תעזוב לנו את הזום.
דוד ביטן: שלום, בוקר טוב.
ורד עזרא: שלום.
ורד עזרא: אני רוצה להסביר, אני ניסיתי להבהיר את זה גם בדיון הקודם, אני אנסה עכשיו שוב.
דוד ביטן: לא, לא, אני לא מקבל חזרה מהדיון הקודם.
ורד עזרא: בסדר, אני אתחיל מההתחלה.
דוד ביטן: לא, אל תתחילי מההתחלה.
דוד ביטן: לא, יש לך טעות, אל תתחילי מהתחלה.
ורד עזרא: חבר הכנסת, אני לא שומעת.
דוד ביטן: תסלחי לי מאוד, את לא תתחילי מההתחלה שום דבר.
ורד עזרא: אז לא מההתחלה, אני אתחיל מהאמצע.
ורד עזרא: נתחיל מהיום.
דוד ביטן: בישיבה הקודמת הוצהר לפרוטוקול ש-11 איש שהתקבלו זה על חשבון ה-600, עכשיו אתם אומרים שלא.
דוד ביטן: לא מקובל עליי.
ורד עזרא: אני מנסה להסביר.
ורד עזרא: שנייה, אולי אחרי זה יהיה יותר ברור ותוכל אחרי זה להגיב.
דוד ביטן: לא, אני רוצה לדעת.
יואל רזבוזוב: לנו הכול ברור.
דוד ביטן: לנו הדברים מאוד ברורים.
דוד ביטן: אני רוצה להבין, עכשיו אמר ראש המטה של השר, שה-18 שבריאיונות זה יהיה על חשבון ה-600.
דוד ביטן: גם ה-11 צריכים להיות על חשבון ה-600, כי אתם לא קלטתם 600, אתם קלטתם עד עכשיו אולי 250 איש.
ורד עזרא: תן לי, בבקשה, להסביר.
ורד עזרא: בבקשה, שני משפטים, ואחרי זה תוכל לומר את אשר על ליבך.
דוד ביטן: לא, אני רוצה לדעת כמה קלטתם מה-600.
דוד ביטן: כמה קלטתם?
ורד עזרא: ה-600 תקנים ניתנו - - -
דוד ביטן: כן, אבל כמה קלטתם עד עכשיו?
ורד עזרא: עוד פעם, אני מבקשת שנייה להשלים משפט, כי אני פשוט לא שומעת אותך, אז אם אפשר להשלים משפט.
דוד ביטן: אני לא באתי לשמוע – אני לא רוצה לשמוע את משרד הבריאות.
ורד עזרא: ה-600 תקנים, שמתוכם - - -
דוד ביטן: אני לא רוצה לשמוע.
דוד ביטן: נגמר, לא רוצה לשמוע.
דוד ביטן: תודה רבה, אני נכנס למלחמה.
ורד עזרא: אבל אתה לא הקשבת לי, בבקשה אפשר להגיב?
דוד ביטן: אתם תשבו במשרד ותגידו לנו – אני רוצה שה-11 - - -
ורד עזרא: אני אשמח להגיב ותבין שאני חושבת שאין לך מה לעשות מלחמה.
דוד ביטן: לא, לא רוצה, לא רוצה לשמוע.
שלומית אבינח: האוצר, דניאל פדון.
דוד ביטן: אני רוצה ככה, בסך הכול ה-600 איש, 600 תקנים שהתקבלו, אין להם, הם לא איישו את כולם, עם כל הכבוד.
דוד ביטן: ממה שאני יודע הם איישו 200 ומשהו, אז יש להם מספיק תקנים כדי לתת לעולים.
דוד ביטן: יש להם את זה.
דוד ביטן: מה ההתעקשות?
דוד ביטן: אני לא מבין את ההתעקשות.
דוד ביטן: באמת שאני לא מבין.
דוד ביטן: אם אין להם רופאים אז שיקבלו רופאים עולים, מה הבעיה?
דוד ביטן: אני מבקש שהם ישקלו את זה עוד פעם, גם ה-11 וגם ה-18 יהיו על חשבון ה-600 ואז כשיתפנו 23 המשרות באלה שמתמחים זה יהיה על חשבון ה-40 שאנחנו צריכים ואז זה פותר לנו את כל הבעיה.
דוד ביטן: יש 40 ממתינים, בואו נפתור את הבעיה של ה-40.
שלומית אבינח: והם גם יכולים להתחיל לעבוד, למה הם צריכים לחכות - - -
דוד ביטן: לא, על התקנים האלה אין צורך, אין בעיה.
דוד ביטן: סתם, הם עושים סלט מכל דבר.
דוד ביטן: כאילו יש להם כבר 600 רופאים שמחכים להם בתור.
דוד ביטן: אין 600, אז קחו רופאים עולים שרוצים, תראו שהם מתאימים מבחינה רפואית, תכניסו אותם.
דוד ביטן: לא מבין את העניין.
דוד ביטן: יש גבול, לכל דבר יש גבול.
שלומית אבינח: דניאל.
שלומית אבינח: דניאל, בוקר טוב.
דניאל פדון: כן, בוקר אור.
דוד ביטן: דניאל, אני רוצה לדעת, הרי ה-600 תקנים שאישרתם לא אוישו, רק חלקם אוישו, נכון?
דניאל פדון: להבנתנו לא כל ה-600 אוישו.
דוד ביטן: כמה אוישו?
דניאל פדון: אנחנו לא מכירים את המספרים המדויקים, משרד הבריאות הוא זה שעוקב אחרי זה.
דוד ביטן: בסדר, אני אומר לך שבערך 250, אולי אני טועה, אבל עדיין יש לך פנויים.
דוד ביטן: אני מבקש, למה אי אפשר במקצועות שאתם ביקשתם, נתתם את ה – כל פעם אומרים לי כן, אבל זה למטרות – כן, בסדר, זה פנימאים, זה קרדיולוגים - - -
שלומית אבינח: קורונה.
דוד ביטן: כל מה שקשור.
דוד ביטן: זה לא קורונה, אין רופא לקורונה, יש רופא מומחה.
דוד ביטן: למה אי אפשר לתת לממתינים, הרופאים העולים הממתינים, שהם רופאים שרוצים להתמחות, למה אי אפשר לתת תקנים לעניין הזה?
דוד ביטן: מה שאני מבקש מכם, משרד האוצר, תצבעו לנו את התקנים האלה, מתוך ה-600 תצבעו 40 לעולים, לרופאים עולים, ואז זה פותר את הבעיה, עם כל הכבוד.
דוד ביטן: משרד הבריאות יהיה חייב לקלוט עולים ולא מישהו אחר.
שלומית אבינח: ואז יהיו 110 תקנים קבועים לעולים, זה מה שאתה רוצה?
דוד ביטן: לא, עכשיו, מהזמניים שיצבע לנו 40.
דוד ביטן: יש 40, שכל מי שמתאים מה-40 ורוצה להתמחות בפנימית שייכנס.
דוד ביטן: אנחנו צריכים שתצבעו את התקנים האלה.
דוד ביטן: תצבעו.
דוד ביטן: אי אפשר לסמוך על משרד הבריאות.
דוד ביטן: אני מאוד מצטער, יושבים שם פקידים שכל פעם מדקלמים לי כל מיני דברים, אבל תכלס הם לא מקבלים שום החלטה, שום החלטה הם לא מקבלים.
דוד ביטן: אני מבקש שתעשו דיון נוסף אצלכם ותצבעו לנו 40 תקנים זמניים לעולים חדשים.
דוד ביטן: זה מה שאני מבקש.
דוד ביטן: אין שום בעיה, אתה יודע למה?
דוד ביטן: כי ה-600 לא אוישו.
דוד ביטן: אז תצבע לי אותם.
אלכס קושניר: גם לא יאוישו.
דוד ביטן: וגם לא יאוישו.
דוד ביטן: גם איוש לא יהיה.
דוד ביטן: יש לך רופאים שמחכים בתור ולא נותנים להם להילחם בקורונה, למה?
דניאל פדון: חבר הכנסת ביטן, אין לנו שום התנגדות שייקלטו כל ה-40 רופאים העולים שממתינים על חשבון ה-600 תקנים שניתנו למערכת.
דוד ביטן: לא אמרתי שייקלטו, תצבע 40.
דוד ביטן: אני מבקש – מחר אין לנו ישיבות, נכון?
שלומית אבינח: ביום רביעי.
דוד ביטן: אני מבקש עד יום רביעי, בבקשה, תשבו עם משרד הבריאות, תצבעו 40 תקנים.
שלומית אבינח: אתה רוצה ישיבה בעשר וחצי?
שלומית אבינח: ישיבה קצרה.
יואל רזבוזוב: כן, קצר.
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים תשובות, אנחנו לא צריכים דיון.
יואל רזבוזוב: אנחנו יודעים את המספרים, הם יודעים את המספרים, הם יודעים מה אנחנו רוצים.
דוד ביטן: כן, מה זה הדבר הזה?
דוד ביטן: יש 600 תקנים, מתוכם לא יודע כמה אוישו, אבל עד עכשיו לדעתי 200 ומשהו, מה הבעיה לתת ל-40 ממתינים, רופאים שרוצים להתמחות, לתת להם משרות זמניות, מה הבעיה?
דוד ביטן: מה הסיפור?
דוד ביטן: אני לא מבין מה הסיפור פה.
דוד ביטן: יותר טוב שאף אחד לא יהיה, זה מה שאתם אומרים לי?
דוד ביטן: משרד הבריאות, אתה מבין?
דוד ביטן: תקבעי ישיבה, ועד יום רביעי, אם אין לכם תשובה אני אתחיל מלחמה, גם נגד האוצר וגם נגד – אתם אולי מזלזלים בחברי הכנסת, חושבים שאין להם מה להגיד, אז תדעו לכם שיהיה לנו מה להגיד בעניין הזה.
דוד ביטן: טוב, אני נועל את הישיבה, תודה רבה.
מיכל וונש: שלום לכולם, סליחה על העיכוב שהיה לנו.
מיכל וונש: אנחנו נמצאים בישיבתה הראשונה של ועדת המשנה לקשרי ישראל.
מיכל וונש: התחלתי בלהודות לחבר הכנסת דוד ביטן, יו"ר ועדת העלייה והקליטה שאפשר לי להקים את ועדת המשנה הזו ומינה אותי לעמוד בראשותה.
מיכל וונש: אני חושבת שזו ועדה חשובה מאין כמותה תמיד ובפרט בעת הזו, כשאנחנו יודעים שכולנו מתמודדים עם משבר שהוא בריאותי, כלכלי וגם חברתי מאוד מאוד גדול ומשפיע על האוכלוסיות והקהילות השונות ברחבי העולם, מכיוונה של הוועדה הזאת על הקהילות היהודיות ברחבי העולם, בצורות שונות וקשות, לא פשוטות, גם מבחינת המנגנונים הקיימים בקהילה ובטח ובטח שחשוב לנו בעת הזו בפרט לייצר ולהעמיק את השיח ואת ההזדמנויות שלנו וגם החובה שלנו, אני אומר, בכנסת ישראל לשמוע ולהבין לעומק את האתגרים.
מיכל וונש: אנחנו בחרנו והיה לי חשוב להתחיל את הדיון דווקא עם הסטודנטים, דווקא בנושא של האנטישמיות, שאנחנו רואים סממנים של גדילתה לצד וירוס הקורונה, וירוס הרבה יותר עתיק יומין שהולך ושוב מרים את ראשו, גם בקמפוסים השונים.
מיכל וונש: היה לי חשוב מאוד עוד לפני ראש השנה, גם שהסטודנטים שנמצאים איתנו כאן, וכמובן גם הגורמים השונים ומשרדי הממשלה שלנו, ישמעו אתכם הסטודנטים, מי שנמצאים, מה שלפעמים נקרא the boots on the ground, אין מומחים יותר מכם לאתגרים הללו בכלל וגם בתקופה הזו.
מיכל וונש: אני אומר שנמצאים איתנו נציגים סטודנטים, ואני מברכת אתכם וגם את ההזדמנות לומר לכם באופן אישי שנה טובה לקראת סיומו של הדיון הזה.
מיכל וונש: נמצאים איתנו סטודנטים מכל העולם, לא מכל העולם, אבל נציגות מאוד יפה, מאוסטרליה וקנדה ואירופה ואמריקה הלטינית ודרום אפריקה וארצות הברית כמובן, ואתם המומחים למה שקורה בשטח, אתם הקולות שחשוב לנו מתוך כנסת ישראל לשמוע וגם להשמיע בתוך המשכן הזה.
מיכל וונש: לא רק בנושא הזה, אלא באמת בכלל הנושאים שמטרידים אתכם שצריכים להטריד גם אותנו בקשר הזה המאוד מאוד חשוב בין מדינת ישראל לבין הקהילות בתפוצות, בין האחים והאחיות שנמצאים משני צדי האוקיינוס.
מיכל וונש: אז תודה לכל מי שכאן.
מיכל וונש: נמצאים איתנו גם נציגים מחלק ממשרדי הממשלה ואחרים נמצאים בזום ונמצאים איתנו גם נציגים מהארגונים.
מיכל וונש: ברשותכם, לכל האנשים שנמצאים פה, ובאמת עושים ימים כלילות ועובדים כדי להתמודד עם האתגר של האנטישמיות בקמפוסים, גם בהקשר של הקורונה, אתחיל דווקא עם הסטודנטים, כיוון שאני חושבת שכולנו צריכים לשמוע קודם כל אותם ולהתייחס אליהם וגם כי זו הזדמנות שלי לשמוע ישירות מהם.
מיכל וונש: אז כך נתחיל.
מיכל וונש: אני מודה לשלומית שהכינה לי גם את הדברים, מנהלת הוועדה שלנו, שנמצאת פה ואני מודה, שלומית, כבר מראש על כל העבודה שאת עושה תמיד בוועדה וגם בוועדה הזאת.
מיכל וונש: כאמור, המטרה של הוועדה הזו היא לחזק את הקשר שבין הכנסת, וועדת המשנה הזו באופן ספציפי, ובין הקהילות היהודיות בתפוצות.
מיכל וונש: שלומית היא המומחית גם לדברים הטכניים האלה, המאוד מאוד חשובים, ובאמת גם להעלות את הנושאים השונים שחשוב שנעלה פה, גם כמובן המצוקות השונות, אבל גם כדי ליזום דיונים כדי שאנחנו נדע מה מטריד אתכם.
מיכל וונש: אני מבקשת להגיד את מייל הוועדה ואולי אנחנו נוכל גם להעביר אותו אחר כך בצורה מסודרת יותר, .
מיכל וונש: כאמור אנחנו נמשיך לקיים את הישיבות הללו, זה רק הדיון הראשון, ובבקשה תרגישו בנוח גם להציף אלינו, חשוב מאוד, את הנושאים שחשוב שהוועדה תדון בהם.
מיכל וונש: אם כך נתחיל לשמוע מהסטודנטים שנמצאים איתנו, אני מבקשת מהסטודנטים, אני מקווה שכולם מבינים אותי בעברית ומי שמעדיף לדבר באנגלית והוא לא יכול לדבר בעברית, אני אתרגם את דבריו או דבריה.
מיכל וונש: אני מבקשת שכל אחד באמת, בצורה מאוד נקודתית, יתמקד בנושא הדיון של היום כדי שנוכל לתת לכולם את ההזדמנות לדבר, ממש שתיים-שלוש דקות מכל אחד מהסטודנטים.
מיכל וונש: מארצות הברית נמצא איתנו נח רייאן שופוטינסקי, סטודנט מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
מיכל וונש: שלום.
נח רייאן שופוטינסקי: שלום.
נח רייאן שופוטינסקי: אחר צהריים טובים.
נח רייאן שופוטינסקי: שמי נח שופוטינסקי וזה כבוד גדול להיות כאן איתכם.
נח רייאן שופוטינסקי: (תרגום חופשי מאנגלית): תודה על ההזדמנות להיות איתכם, StandwithUs, לשתף אתכם בסיפור שלי.
נח רייאן שופוטינסקי: אני סטודנט באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון בעיר וושינגטון.
נח רייאן שופוטינסקי: בזמן היותי באוניברסיטת וושינגטון התברכתי בלהיות חלק מהקהילה היהודית הפעילה במקום.
נח רייאן שופוטינסקי: בכל מקרה, בהרבה מוסדות אקדמיים בחוץ לארץ המורשת שלי טורגטה, הותקפה.
נח רייאן שופוטינסקי: בשנה הראשונה כסטודנט, אלה שנקראים הארגונים הפרוגרסיביים, כששמעו שאני יהודי מיד שאלו אותי לדעתי על העמדות של הממשלה הישראלית וגרמו לי להרגיש לא מקובל אם לא התנערתי מהציונות, מהזהות היהודית שלי.
נח רייאן שופוטינסקי: הרגשתי שאני צריך לבחור להיות 'יהודי טוב' ולהכחיש את הקשר שלי למקום שאני קורא לו בית על מנת להתקבל כסטודנט מן המניין.
מיכל וונש: אני רק אגיד, וזה בסדר, נח, אתה יכול כבר להמשיך, אני אגיד, כיוון שאתה נותן הקדמה מאוד מאוד חשובה (תרגום חופשי של דברי נח שופוטינסקי): נח מספר לנו מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון על הניסיון והחוויה של סטודנט יהודי בקמפוסים יהודיים ובעצם הבחירה המאוד קשה של הרבה מאוד מהסטודנטים לבחור בין הזהות היהודית ובין ההזדהות עם מדינת ישראל ומה שאנחנו קוראים שלושת ה-D, דה לגיטימציה, דמוניזציה ו-double standard, שמופנה כלפי מדינת ישראל ומאפשר את מה שקורה בקמפוסים דווקא במקומות שאמורים להיות מקום בטוח, דווקא שם תופעות כמוIsrael apartheid week, זאת אומרת זה חלק ממה שאני קוראת קמפיין ה-BDS שהצליח לאורך השנים לבלבל אותנו, הוא רק קמפיין בעיניי, אבל לעשות איזה שהיא עבודת חריש מאוד עמוקה שמשפיעה על יכולתם של סטודנטים, וזה מה שנח מספר לנו, או ההכרח שלהם לבחור בין הזהויות שלהם, שהם מביאים לקמפוס, במקום להרגיש שגם הם בטוחים לחגוג או לציין את כל הזהויות שלהם בקמפוסים שלכאורה מספקים מרחב בטוח כזה.
נח רייאן שופוטינסקי: (תרגום חופשי מאנגלית):
נח רייאן שופוטינסקי: נאמר לי שהגזענות כלפי אדם שחור לא תקבל התייחסות אם זה לא על מבוצע וקשור לישראל.
נח רייאן שופוטינסקי: דבר ראשון שלמדתי הוא שמדברים על גזענות רק אם זה נוח לתפיסה האנטי ציונית.
מיכל וונש: פה יש מושג שמאוד מקשה עלינו, אין אפילו מילה בעברית שאומרת intersectionality, פה אנחנו נתקלים באיזה שהוא מושג שנח מתאר לנו, ותודה, נח, שכאדם שחור בעצם אתה לא יכול לדווח על גזענות כלפיך כיוון שהיא לא על ידי מדינת ישראל כלפיך.
מיכל וונש: פה באמת המוסר הכפול שבא לידי ביטוי, ה- double standard, של שלושה ה-D הוא מאוד מאוד מוחשי.
מיכל וונש: אתה, נח, מייצג באמת באומץ, בעיניי, את מה שמאתגר את מדינת ישראל ב-intersection, דווקא במקום הזה של החיבור שאנחנו חייבים להיות מודעים לו גם בכנסת ישראל ובטח ובטח במדינת ישראל ובארגונים שמסייעים לכם להתמודד עם האתגרים בקמפוסים.
נח רייאן שופוטינסקי: (תרגום חופשי מאנגלית): אני הוטרדתי מילולית בדרך ממקום העבודה שלי, בדרך לבית כנסת, וכשחבשתי כיפה, ולאחרונה סטודנטים טענו שאני והקהילה שלי אחראים לקורונה ולהתפשטות שלה.
נח רייאן שופוטינסקי: נאמר לנו גם שאנחנו תומכים באפרטהייד, רצח עם, גזענות ואלימות, רק בגלל הגישה הלא מתנצלת שלנו.
נח רייאן שופוטינסקי: זה לא שינה שיהודים ציוניים מתמודדים בעצמם עם עליית העוינות כלפיהם בארה"ב.
מיכל וונש: (תרגום חופשי של דברי נח שופוטינסקי): פה נח מתאר לנו בעצם את האנטישמיות החדשה ואת ההתקפות האנטישמיות עליו בעצמו, בקמפוס, בדרכו לקמפוס, בדרכו לעבודה, בהפצת אנטישמיות ישנה שהיהודים הם האשמים בהפצת הווירוס שאנחנו מתמודדים איתו בכל העולם, דווקא בתקופה הזאת, ועוד בהאשמה שנח וחבריו הם אלה שהם עליונות לבנה או גזענים בעצמם כמי שמזדהים עם מדינת ישראל בדרך כזו או אחרת.
נח רייאן שופוטינסקי: (תרגום חופשי מאנגלית): זה מה שקורה לסטודנטים יהודיים ציוניים בקמפוסים באוניברסיטאות.
נח רייאן שופוטינסקי: טוענים כלפיהם שישראל היא קולוניאלית ושהיא מעורבת ברצח עם נגד האוכלוסייה ילידת המקום ושאם אני רוצה להתקדם אני חייב להילחם בתופעות האלה.
מיכל וונש: (תרגום חופשי של דברי נח שופוטינסקי): אז ההאשמות האלה, שכל מי שמזדהה עם מדינת ישראל כמי שהוא בעצמו משתתף ברצח עם נגד העם הפלסטיני, אלה האתגרים של הסטודנטים בקמפוסים היום.
מיכל וונש: זאת אומר הטרגוט, הכוונה אליהם באופן ישיר כמי שמבצעים את הפשעים נגד האנושות, כפי שהם מוגדרים על ידי הרבה מאוד ממי שתוקפים אותם והעובדה שהסטודנטים היהודים אינם בטוחים בקמפוסים שבהם הם מסתובבים ובטח ובטח באווירה הכללית שישנה בקמפוס, כפי שנח מתאר לנו.
נח רייאן שופוטינסקי: (תרגום חופשי מאנגלית): כשאני רואה את ישראל זה לא מה שאני רואה, אני רואה אנשים שחווים דברים כמו אבא שלי, מה שמוסרי בארה"ב מוסרי פה.
נח רייאן שופוטינסקי: כשגדלתי בארה"ב הידיעה שיש לי מולדת נתנה לי כוח וכשאני מסתכל על ישראל אני רואה את ההקשר של חזרה מגלות ושעבוד, אני רואה את השורדים מהשואה שהגיעו למזרח התיכון, אנשים שהגיעו ללא כלום ונאבקו כדי לייסד ולבנות מקום שאני קורא לו בית היום.
נח רייאן שופוטינסקי: אני רואה אנשים שבאו מרחבי העולם, שהביאו איתם מסורת שמשותפת לתרבות היהודית, אני רואה את אחיי ואחיותיי מאתיופיה, שעדיין שואפים לציון היום, אני רואה ציונות.
מיכל וונש: (תרגום חופשי של דברי נח שופוטינסקי): אז קודם כל נח לוקח חזרה את המילה ציונות למקום שבו היא נועדה להיות, למקום של שיבת ציון, שהעם היהודי שב לארצו בזכות.
מיכל וונש: האתגר שלנו, נח, אני אומר את זה גם לפני ששאר הסטודנטים מדברים, זה להנגיש את המסר הזה של מהי מדינת ישראל וגם לחשוף את המוסר הכפול שמאפשר לדה לגיטימציה שאתם חווים אותה והדמוניזציה שאתם חווים אותה להמשיך ולהתנהל בקמפוסים.
מיכל וונש: ואני אומר כבר עכשיו שהיום יש לנו גם הגדרה לזה, ה-IHRA working definition לאנטישמיות שעלתה פה בדיונים אחרים, יש לנו הגדרה לאנטישמיות.
מיכל וונש: כדי להילחם בתופעה צריך גם להגדיר אותה ויש לנו הגדרה שכוללת את השלושה D כפי שאתה מתאר אותם שמשמשים את מי שרוצים לפגוע דרככם, דרך הסטודנטים שנמצאים בקמפוסים ברחבי העולם, הסטודנטים היהודיים ובכלל הקהילות היהודיים, בקשר עם מדינת ישראל ובמדינת ישראל באופן כללי.
מיכל וונש: אז תודה רבה, נח.
מיכל וונש: אנחנו נתקדם למי שנמצאים פה, ליונתן בראון, נשיא הסטודנטים היהודים של ההתאחדות העולמית.
מיכל וונש: אם אפשר בעברית זה יהיה טוב יותר.
יונתן בראון: אני אדבר באנגלית כדי שהסטודנטים שלנו גם יבינו מה שאני אומר ואני אעצור כל זמן קצר שתוכלו לתרגם.
יונתן בראון: (מדבר באנגלית).
מיכל וונש: (תרגום חופשי של דברי יונתן בראון):
מיכל וונש: אני רק אומר לפרוטוקול שיונתן מספר שהארגון עצמו הוקם כדי להבטיח את המשכיות העם היהודי לסטודנטים ברחבי העולם.
מיכל וונש: עוד קצת על הארגון והחשיבות לאחדות ולהשתתפות הסטודנטים בהמשכיות דתית וזהותית ובכלל בעידן הזה אני חושבת שהפעילות הזו חשובה מתמיד.
מיכל וונש: יונתן, אם אני יכולה לבקש שתתמקד באמת בנושא של הדיון שלנו היום.
מיכל וונש: (תרגום חופשי של דברי יונתן בראון): הפעילות של הארגון, ספציפית בהקשר של הקורונה, גם לסייע לקהילה, גם לסייע לסטודנטים עצמם, גם להנגיש את הידע וגם לסייע לקהילה, אם באמצעות מזון, חלוקת מזון וכו'.
מיכל וונש: תודה רבה, יונתן, ובאמת ידברו עוד מעט הנציגים מהמקומות השונים שחברים ב-WUJS, כשהמרכז נמצא בירושלים ומקשר בין כל הסטודנטים דווקא מירושלים, גם מבחינת זהות יהודית תמיד וגם בתקופה הזו, שעוד מעט נשמע על האתגרים השונים שבה.
מיכל וונש: ביני גוטמן, מאירופה, נשיא אירופה, נמצא איתנו, ומי שיכול לדבר עברית, רק כי זה יצמצם את הזמן שאני מתרגמת.
ביני גוטמן: תודה רבה, זה כבוד להיות כאן.
ביני גוטמן: (מדבר באנגלית).
מיכל וונש: (תרגום חופשי של דברי ביני גוטמן):
מיכל וונש: ביני מייצג כ-160,000 קולות מ-36 מדינות באירופה.
מיכל וונש: ביני, ספר לנו קצת על האתגרים דווקא בתקופת הקורונה, אנחנו רוצים להתמקד באתגרים.
מיכל וונש: ביני גם דיבר על האתגרים סביב הקורונה, הפיזיים יותר, הסברה והנגשה של מידע וגם סיוע לקהילה ומצד שני גם על הפעילות של הארגון שמאפשר להם לדעת איך לפעול בתוך הקמפוסים.
מיכל וונש: אם תוכל לספר לנו יותר על האתגרים הללו, שמצריכים הנחיות מיוחדות.
מיכל וונש: (תרגום חופשי של דברי ביני גוטמן): זה מאוד חשוב.
מיכל וונש: בעצם ביני מספר לנו על סקר שהם ערכו ביחד עם האיחוד האירופי שלפיו 49% מיהודים צעירים היום באירופה חוו מעשה אנטישמי או אירוע אנטישמי, ומצד שני 80% מהם מרגישים בזהותם ומגדירים את עצמם כאירופאים.