GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן: לא, אולי זה היה בחוק ההסדרים אז הכניסו הסתייגות של תיקון חוק.
אלעזר שטרן: יש לך חוק הסדרים עכשיו.
דוד ביטן: יכול להיות שעשו את זה.
דוד ביטן: אני עשיתי את זה לניצולי שואה פעם עם גפני.
דוד ביטן: הכנסנו הסתייגות, תיקון חוק וזה היה 80 מיליון שקל אבל העברנו את זה בחוק ההסדרים וגמרנו עניין.
יצחק שמחון: אתה לא מדבר על סכומים כאלה.
אלעזר שטרן: אתה מדבר פה על 8 מיליון.
אלעזר שטרן: זה המספרים.
דוד ביטן: כמה נציגי המחתרות, ההגנה, לח"י ואצ"ל יש ב-950?
גלית כהן: מעט מאוד.
גלית כהן: הנתון שקיים אצלנו זה בין 65 ל-80 אנשים.
דוד ביטן: וכמה יש אסירי ציון מחבר העמים?
גלית כהן: שחיים היום?
גלית כהן: 140.
אלכס קושניר: וכל השאר?
גלית כהן: הם בתוך ה-950.
אלכס קושניר: יש לך 60 מחתרות, כ-130 יוצאי ברית המועצות.
אלכס קושניר: מה כל השאר?
גלית כהן: עיראק, אתיופיה, רומניה.
גלית כהן: אתם רוצים שאני אקריא לכם?
דוד ביטן: אתיופיה, סודן?
גלית כהן: אתיופיה - 290 וסודן - 72.
גלית כהן: ביחד זה 350.
גלית כהן: יש לנו מארצות ערב כמובן.
דוד ביטן: ארצות ערב גם יש, סוריה, לבנון?
דוד ביטן: מה הגילאים שלהם?
גלית כהן: מבוגרים מעל גיל 70.
קריאה: מרוקו גם יש?
גלית כהן: מרוקו, בוודאי.
גלית כהן: גם אתיופיה הם מבוגרים.
גלית כהן: גם היום הם מעל גיל 50 לפחות.
דוד ביטן: מה הקריטריון לקבל אסיר ציון?
גלית כהן: הקריטריונים נגזרים מתוך חוק התגמולים.
גלית כהן: יש את תקופת המעצר בכלא.
גלית כהן: צריכים להוכיח פעילות ציונית או שבעצם אתה צריך לייצר בגלל יהדותך או שאתה צריך לייצר בגלל פעילותך הציונית בארץ שהפעילות הציוני בה אסורה.
גלית כהן: זה בעצם מה שמקנה לך הכרה כאסיר ציון.
שלומית אבינח: ביטוח לאומי יוכל לתת נתונים.
בני פרץ: שני משפטים, כבודו, אני פותר לך את הבעיה.
דוד ביטן: יש לך חצי דקה.
בני פרץ: אנחנו נכי פעולות איבה באותה מידה, אותו דבר.
בני פרץ: החלטנו שרוצים להכיר בזה ובסוף עשינו, כל מה שמקבלים נכי צה"ל, אנחנו אותו דבר בזכויות.
בני פרץ: הם דורשים את אותן זכויות של ניצולי שואה.
בני פרץ: מה שצריך לעשות פשוט מאוד, בחוק לחבר שאלה זכאים לקבל אותו דבר כמוהם.
בני פרץ: בזה פתרת את כל הזכויות - מה שאלה מקבלים, יקבלו גם אלה.
דוד ביטן: קושניר.
אלכס קושניר: קודם כל הזכרת פה את הנושא של האתר לציונם ופועלם של אסירי ציון.
אלכס קושניר: עשינו את זה בתקופתה של סופה לנדבר כשהייתי מנכ"ל משרד ובאמת הייתה פעילות, אני חושב, מאוד מאוד חשובה.
אלכס קושניר: אני מתחבר פה לדוברים שאמרו שצריך לשנות את התאריך היות והתאריך נופל שלא בשנת הלימודים, ואגב, יש לי חוק מוכן עם פ' בשביל הדבר הזה, רק הדבר היחיד שאני מבקש לשנות, זה את התאריך לתאריך של י"א בסיון, ולמה י"א בסיון?
אלכס קושניר: י"א בסיון זה "מבצע חתונה".
אלכס קושניר: זה ניסיון של חטיפת מטוס של יהודים מברית המועצות, שנכשל.
אלכס קושניר: חלק מהם עדיין חיים כאן בארץ.
אלכס קושניר: הם בזמנו נשפטו למאסר עולם והיה הרבה מאוד רעש בשנות ה-80' על הנושא הזה.
דוד ביטן: איזה תאריך בשנה זה י"א בסיון?
אלכס קושניר: זה תחילת יוני.
אלכס קושניר: ה' בתמוז נופל ביולי אחרי ששנת הלימודים מסתיימת.
אלכס קושניר: התאריך שאני מציע נופל בתחילת יוני.
דוד ביטן: אתם מציעים מתי?
יצחק שמחון: ב' חשון.
דוד ביטן: מתי זה בשנה?
יצחק שמחון: ספטמבר-אוקטובר.
שלומית אבינח: ז' בחשון זה יום העלייה.
מרב תורג'מן: ב' בחשון זה מדי קרוב ליום העלייה.
אלכס קושניר: יש שתי בעיות עם התאריך הזה: אחת, זה בין חגי תשרי וזה יכול להיעלם שם בגלל חופשות בתי הספר, ושתיים, זה מאוד קרוב ליום העלייה, וחבל, לכן אני מציע את התאריך הזה.
אלכס קושניר: אגב, יש פ', אני מאוד אשמח אם הוועדה תיקח את החוק הזה ותקדם אותו כחוק של הוועדה.
אלכס קושניר: יש כבר פ', יש הכול.
דוד ביטן: הגשת תיקון?
אלכס קושניר: כן, כן, יש פ', פטור מחובת הנחה.
אלכס קושניר: לגבי הנושא של הזכאות לגמלה, הבעיה הכי גדולה שקיימת בחוק הזה, שהם לוקחים את הנכות כקריטריון לקביעת גובה הזכאות, ואני חושב שהנכות היא מאוד חשובה כמובן אבל צריכה להיות איזושהי גמלה בסיסית שניתנת לכל מי שמוכר - - -
דוד ביטן: מה הקשר לנכות?
אלכס קושניר: יש קשר.
אלכס קושניר: אם אתה נפגעת מהפעילות שעשית, אז אתה מקבל את זה.
דוד ביטן: אתה מקבל תוספת על הנכות, אבל אם אדם הוא אסיר ציון, מגיע לו.
אלכס קושניר: ולכן פלסטר של לתת עכשיו מענק חודשי, שנתי או לא משנה מה, אני חושב שהוא לא נותן פתרון, גם לא מכיר בפעולה של האנשים שבאמת פעלו מאוד מאוד קשה.
אלכס קושניר: דבר אחרון שאני רוצה לומר, זו אחת הוועדות הבודדות, אדוני היושב-ראש, שאין בה פוליטיקה.
אלכס קושניר: זה שלקחת עכשיו וקראת לכל המפגינים אנטי-ציוניים, אני מוחה על זה בתוקף.
יצחק שמחון: אתה שמעת ממני את המילה אנטי-ציוניים?
יצחק שמחון: יש פה הקלטה, נכון?
יצחק שמחון: בבקשה תוציא את ההקלטה.
אלכס קושניר: אדוני, תקשיב, אתה אמרת שאם המפגינים היו מכירים בפועלם של אסירי ציון, כנראה שהם לא היו מפגינים, אז אני אומר לך שאני נמצא בהפגנות האלה ואני מכיר בפועלם של אסירי ציון, ויש עוד הרבה כאלה.
אלכס קושניר: כל הניסיונות של משפחת המלוכה להפוך את ההפגנות האלה לשמאל רדיקלי, זה ממש לא ככה.
דוד ביטן: קושניר, אמרת בלי פוליטיקה.
דוד ביטן: למה אתה נכנס עכשיו?
אלכס קושניר: כי אני הייתי חייב להגיב לדבר הזה.
אלעזר שטרן: ביטן, כיוון שנראה לי גם שאתה קורא, אז תקרא בשבת.
אלעזר שטרן: בן כספית לא כתב פוליטיקה.
אלעזר שטרן: חלק כן.
אלעזר שטרן: תקרא על רמי מתן שהוא עומד שם.
אלעזר שטרן: אני קראתי את זה עוד פעם, נתתי את זה גם לאחרים עכשיו.
אלעזר שטרן: הוא היה מ"פ טנקים בחווה הסינית תחת עמרם מצנע, שמאלן.
אלעזר שטרן: כמה נהרגו לו, כמה הוא יצא ונכנס בגדוד של יובל נריה, לא יודע אם אתה מכיר את השמות האלה.
אלעזר שטרן: אני לא אמרתי את מה שאמרת.
אלעזר שטרן: אני אמרתי, כשאתה מדבר על אסירי ציון, זה מושג שאני מתייחס אליו כחרדת קודש.
דוד ביטן: אין קשר בין אסירי ציון למערכת הפוליטית.
אלעזר שטרן: אל תכניס מפגינים.
דוד ביטן: שטרן, אתם אומרים לא להיכנס ואתם נכנסים.
אלעזר שטרן: אני נכנסתי?
דוד ביטן: אז עזוב את זה.
דוד ביטן: אין קשר בין הנושא של אסירי ציון למה שקורה היום בפוליטיקה.
אלעזר שטרן: דרך אגב, אם כבר אתה מדבר, היושב-ראש, חשבתי שאתה תפסיק אותו.
בני פרץ: אנשים רואים את השידור בטלוויזיה.
בני פרץ: אנשים רואים שידור ישיר, שלחו לי הודעות, בהם אלי דוידי שאומר, האם גם אסירי יהדות אירן הם גם מוכרים כאסירי ציון?
קריאה: כן, גם אירן.
דוד ביטן: אתה מקבל שאלות מהצופים?
בני פרץ: אני מקבל מהצופים, נו, מה אני אעשה?
בני פרץ: לא דיברו על אסירי יהדות אירן.
דוד ביטן: שטרן, בבקשה, אני רוצה שאתה תגיד כמה דברים.
יאיר שטרן: אני אגיד כמה דברים אבל בלי פוליטיקות.
יאיר שטרן: אסירי ציון, אנחנו מקבלים אותם.
יאיר שטרן: זה האחים שלנו מכל הגלויות וגם אסירי ציון מהמחתרות שישבו פה בארץ בבתי סוהר של האנגלים או לוחמי מחתרות שהוגלו לקניה ולאריתריאה וישבו שם שנים במחנות מעצר ובבתי כלא, ככה שבאמת כדאי להרחיק את הפוליטיקה.
יאיר שטרן: כולם, מכל העדות ומכל הגלויות ומכל הזרמים, כולם יהודים שלחמו ורצו להגיע לארץ ישראל ולחיות כאן, לכן צריך יחס שווה לכולם בלי הבדל של מדינה או עדה או גיל.
יאיר שטרן: דבר שני, אני באופן כללי רוצה להגיד.
יאיר שטרן: כל העמותות של המחתרות, ההגנה, אצ"ל ולח"י פועלים בשיתוף פעולה.
יאיר שטרן: אנחנו כבר שנים באמת פועלים כדי להוביל את המורשת של מלחמת המחתרות, ושכחנו את המריבות הישנות שהיו בדור של ההורים שלנו ואנחנו באמת רוצים להנחיל את המורשת לדורות הבאים.
יאיר שטרן: יש הצעת חוק שהכין מיקי זוהר, יו"ר הקואליציה, שנקראת חוק המחתרות, ובמסגרת הזאת היא עומדת להיות מובאת בקרוב מאוד לוועדת שרים לחקיקה.
דוד ביטן: מה כתוב בה?
יאיר שטרן: מה שכתוב בה, בגדול, שני דברים: אחד, שתוקם מועצה ציבורית להגברת המודעות והמורשת של המחתרות, בצורה מסודרת של כל המחתרות ביחד, והשנייה, שפעילות ההנצחה הזאת תקבל תקצוב ממלכתי מתקציב המדינה, ולא שכל עמותה תצטרך לרוץ ולבקש תרומות ולעמוד כעניים בפתח, מאנשים פרטיים.
דוד ביטן: בסדר, זה מדובר על הנצחה.
דוד ביטן: אנחנו מדברים על משהו אחר.
דוד ביטן: הבקשה שלכם היא על משהו אחר, לא על הנצחה.
יאיר שטרן: כשזה יגיע לכנסת אני מבקש שכל חברי הוועדה הזאת יצביעו בעד החוק הזה.
יאיר שטרן: לגבי ההצעה של איציק, אני לא יודע, זה תלוי בכם אם לתת באמת מענק חד-פעמי או לחלק את זה לאיזה שהם תגמולים בפעימות שונות, אבל ההשוואה לניצולי שואה היא מתבקשת.
בני פרץ: הצמדה לניצולי שואה ואז תפתרו את כל הבעיה.
יצחק שמחון: האנדרטה – האנדרטה הוקמה בלטרון ממש בסמוך למחנות המעצר אבל היא נשארה שם תקועה, לא הכשירו אפילו רחבה שאפשר לעשות שם טקסי אזכרה או משהו כזה.
יצחק שמחון: אנחנו ביקשנו במסגרת הבקשות פה להשלים את העבודה.
דוד ביטן: אבל במסגרת החוק של ההנצחה יכניסו גם את זה.
יצחק שמחון: אוקיי, רק שיעשו את זה.
יצחק שמחון: פה יש חוק ספציפי שקשור לאנדרטה הזאת.
שלומית אבינח: היא כבר קיימת, האנדרטה.
יצחק שמחון: היא לא רק של המחתרות.
יצחק שמחון: האנדרטה הזאת היא של כל אסירי ציון.
גלית כהן: לא הבנתי רק איזה חוק של הנצחה קיים?
דוד ביטן: אני לא אסכם את הדיון.
דוד ביטן: אנחנו צריכים לקיים דיון פנימי בינינו.
דוד ביטן: שמענו את הבעיה ונראה מה לעשות.
דוד ביטן: אתם רוצים משהו להגיד, ח"כים?
אלכס קושניר: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח דיון של ועדת המשנה לעניין חיילים בודדים בשירות ובשחרור בנושא חיילים בודדים יוצאי החינוך החרדי.
אלכס קושניר: זהו הדיון השלישי של ועדת המשנה.
אלכס קושניר: למדנו שחיילים בודדים נחלקים לשתי קבוצות עיקריות: עולים וחסרי עורף משפחתי.
אלכס קושניר: בתוך הקבוצה של חסרי עורף משפחתי יש ילדים שמחליטים להתגייס ולתרום למדינה אבל במקביל, או לא במקביל, מחליטים לשנות את אורח חייהם, ואני מדבר כאן על חיילים בוגרי מערכת החינוך החרדית שהחליטו לחזור בשאלה.
אלכס קושניר: לצערי הרב, החבר'ה האלה מופלים ביחס לחיילים במסלול השירות החרדיים, הן במהלך המיונים, הן במהלך השירות והן באופציות להשלמת ההשכלה.
אלכס קושניר: הכול רק בגלל שהם החליטו לחיות את חייהם לפי ראות עיניהם.
אלכס קושניר: חייל במסלול חרדי משרת שנתיים ולאחר מכן מקבל שנה השלמת השכלה וזכאי לתשלומי משפחה.
אלכס קושניר: לפני גיוס הוא מתמיין באופן ייחודי שמאפשר לו למממש את הפוטנציאל שבו, ואני כמובן מברך על כך.
אלכס קושניר: לצורך הדיון הזה אני מתעלם מהשאיפה שלנו לחוק גיוס שוויוני לכולם, שמטרתו שכל נער או נערה המגיעים לגיל 18 יתגייסו לשירות צבאי או אזרחי.
אלכס קושניר: מטרת הדיון הזה היא לוודא שאלה שכן מתגייסים ורוצים לתרום לא מופלים ולא נופלים בין הכיסאות.
אלכס קושניר: נכון להיום, חייל או חיילת שחזרו בשאלה מופלים לרעה.
אלכס קושניר: רובם המוחלט מנודה על ידי משפחתם ואין להם כלים להתמודד ולהשתלב בחברה.
אלכס קושניר: צה"ל תמיד היה צבא העם.
אלכס קושניר: אחד מתפקידיו הוא לאפשר את אותו כור היתוך שכולנו גדלנו עליו.
אלכס קושניר: היוצאים השאלה אינם זכאים לתהליך מיון ייחודי וכך לא מממשים את הפוטנציאל שלהם בגיוס.
אלכס קושניר: הם צריכים להילחם כדי לקבל הכרה של חייל בודד ולא זכאים לשום תהליך של השלמת השכלה.
אלכס קושניר: היו מקרים שבהם חיילים ביקשו לקבל קורס מזורז של השלמת 12 שנות לימוד אך נדחו בטענה מגוחכת שהם השלימו את השכלתם.
אלכס קושניר: בטופס ההצטרפות למסלולים חרדיים, בסעיף 2, מחויב החייל להצהיר שהוא נוהג כבן תורה.
אלכס קושניר: הסעיף הזה מכריח את החיילים להתחפש למה שהם לא, כדי לקבל הטבות שמגיעות להם בלאו הכי.
אלכס קושניר: זה סעיף מפלה מיסודו ואנחנו בוועדה חייבים לשים לזה סוף.
אלכס קושניר: אנחנו חייבים לשים סוף לאפליה על רקע אורח חיים, על רקע דת, אפליה שגוזלת את חופש הבחירה.
אלכס קושניר: אני מאוד שמח שיש היענות גדולה לדיון הזה ואני מאוד מקווה שנוכל לקבל תשובות ברורות מכלל הגורמים המעורבים.
אלכס קושניר: אני גם מקווה מאוד שלכולם מטרה אחת – שוויון והוקרה למי שבוחר לשרת את המדינה, להגן עליה, על אף הקשיים והמצוקות האישיים.
אלכס קושניר: שמחתי לקרוא את התשובות שקיבלנו מצה"ל היום.
אלכס קושניר: ראיתי שבשנה האחרונה ישנה התקדמות בנושא וישנם הבנה ושיתוף פעולה עם עמותות שמטפלות בנושא.
אלכס קושניר: יחד עם זאת, אני חייב לומר שאני לא בטוח שהפתרון נמצא על ידי צה"ל, ואת זה, אגב, אנחנו נראה כאן בוועדה.
אלכס קושניר: אני חושב שאנחנו כמחוקקים וכחברי כנסת חייבים לשים סוף לאפליה על רקע אורח חיים, על רקע העובדה שבן אדם החליט שהוא משנה את אורח חייו, שהוא לצורך העניין מוריד את הכיפה.
אלכס קושניר: זה פשוט לא יכול לקרות יותר.
אלכס קושניר: אנחנו חיים במדינה נאורה, במדינה דמוקרטית, וכל אחד שמתגייס לצה"ל ראוי להוקרה וראוי להערכה, במיוחד כאלה שעוברים קשיים ייחודיים כדי להגיע לזה.
אלכס קושניר: אם אנחנו לא נצליח לפתור את הבעיה פה אנחנו נצטרך לעשות זאת בחקיקה כדי לאפשר לצה"ל באמצעות החקיקה להציע פתרונות אמיתיים ולא פלסטרים שמוצעים כיום.
אלכס קושניר: אני רוצה לפתוח את הדיון.
אלכס קושניר: נתחיל עם נציג צה"ל, תת-אלוף אמיר ודמני.
אמיר ודמני: שלום.
אמיר ודמני: שמי אמיר ונדמני, אני ראש חטיבת תכנון ומינהל כוח אדם בצה"ל.
אמיר ודמני: מתוקף תפקידי אני אחראי על שילוב כלל החיילים.
אמיר ודמני: אני חייב להגיד שכל מה שנאמר בפתיח על ידך, ח"כ קושניר, הוא חד-משמעית גם עמדתנו.
אמיר ודמני: אני רוצה להסביר כיצד אנחנו מטפלים בנושא.
אמיר ודמני: כפי שהוצג על ידך, היה לנו פער בכל מה שקשור למענה לחיילים שיוצאים בשאלה.
אמיר ודמני: אני חייב להגיד לפני שאני נכנס לפרטים של מה שאנחנו עושים ואיך סיכמנו את הדברים, שבכל מה שקשור לטיפול בחיילים בודדים בצה"ל אין הבדל אם אתה יוצא בשאלה, חרדי או כל דבר אחר.
אמיר ודמני: נהפוך הוא.
אמיר ודמני: אני חושב שדווקא בנושא של חיילים חרדים או יוצאים בשאלה יש מדיניות הרבה יותר מרחיבה.
אמיר ודמני: לדוגמה, אם במקרה של חייל בודד אנחנו צריכים לראות איזשהו נתק בין החייל לבין משפחתו, בנושא של חיילים חרדים הנתק הזה לא מתחייב מבחינתנו כי אנחנו מבינים שיש פה מציאות יותר מורכבת.
אמיר ודמני: לכן ניתנים פה אישורים גם לטווח יותר ארוך - - -
אלכס קושניר: תת-אלוף ודמני, אני מנסה למקד את הדיון: אני לא מדבר אתך על הטבות כלכליות שמקבלים חיילים בודדים, אני מדבר אתך על הפער בין חייל חרדי שהולך למסלול חרדי לבין חייל בוגר מערכת החינוך החרדית שהחליט לשנות את אורח חייו, הוריד את הכיפה וכשהוא נכנס למסלול כלל-צה"לי הוא נופל בין הכיסאות כי האתגרים שלו הרבה יותר גדולים אפילו מהאתגרים של חייל שנשאר חרדי, ומצד שני הוא לא מקבל מצה"ל היום השלמת השכלה.
אלכס קושניר: אני יודע שהתקדמתם, אמרתי את זה בפתיח, אבל אני רוצה לשמוע ממך איפה הדברים עומדים היום.
אלכס קושניר: כרגע אנחנו לא מדברים על הבדל בין חייל בודד כזה או חייל בודד אחר, אנחנו כרגע מדברים על חייל שחזר בשאלה – בדרך כלל הוא גם הופך להיות חייל בודד בגלל שהמשפחה מנדה אותו – מה ההבדל בינו לבין חייל שהולך למסלול חרדי?
אלכס קושניר: את הנקודה הזו אני רוצה להבין.
אמיר ודמני: הבנתי היטב את השאלה, רק פתחתי בכך מכיוון שנאמר שהטיפול בחיילים בודדים הוא לא מספיק טוב.
אמיר ודמני: לכן הבהרתי שאין פה קשר לשאלה אם הוא יוצא בשאלה, חרדי או לא.
אלכס קושניר: זה לא מה שאמרתי.
אמיר ודמני: לעצם העניין של הטיפול ביוצאים בשאלה, כפי שאדוני היושב-ראש אמר, מזה מספר חודשים אנחנו מקיימים עבודת מטה, שלשמחתי אפשר לומר שסיימנו אותה, שעוסקת במענה לדברים שנאמרו פה.
אמיר ודמני: למה אני מתכוון?
אמיר ודמני: הדבר הראשון שאנחנו מדברים עליו הוא שער הכניסה לצה"ל.
אמיר ודמני: סיכמנו שבמסגרת שער הכניסה לצה"ל חייל שיוצא בשאלה – תכף אני אתייחס לשאלה המרכזית: איך אני מזהה חייל שיוצא בשאלה?
אמיר ודמני: אני בכוונה אתייחס לזה בסוף – יטופל בשני אופנים מרכזיים: הדבר הראשון הוא יכולת לאפשר לו דחיית שירות לצורך השלמת השכלה או כל דבר אחר שנדרש כדי שהוא יוכל להתגייס לצה"ל כמו כל אחד אחר.
אמיר ודמני: זו נקודה ראשונה שהכנסנו למדיניות.
אמיר ודמני: הנקודה השנייה היא נושא הנתונים.
אמיר ודמני: מכיוון שרובם לא למדו בבתי ספר רגילים ולא עשו מבחני בגרות הנתונים הבסיסיים הם נתונים נמוכים שלא מעידים על היכולות האמיתיות שלהם.
אמיר ודמני: כדי לפתור את זה אנחנו מדברים על שני דברים: הדבר הראשון, כל חייל יוצא בשאלה שיתגייס, מעבר לנתונים, יעבור ראיון אישי שבמסגרתו ייבחנו היכולות שלו וההחלטה לגבי שיבוצו.
אמיר ודמני: במידה והראיון יעלה שהוא בעל יכולות גבוהות השיבוץ יתבצע על פי הראיון ולא על פי הנתונים.
אמיר ודמני: דבר נוסף, חלק מהאנשים – לא בכל המקרים יהיה צורך – יופנה לביצוע אימות נתונים.
אמיר ודמני: הכוונה היא מבחנים חוזרים שישקפו – כמובן אם הוא יצליח במבחנים האלה – את הרמה שהוא נמצא בה עכשיו ולא את הרמה שהיא פונקציה של החינוך שהוא עבר.
אמיר ודמני: אני שוב אומר שלא בכל המקרים אימות הנתונים הוא הפתרון.
אמיר ודמני: אני חושב שברוב המקרים הפתרון יהיה דווקא דרך הראיון האישי ושיבוץ פרטני על פי היכולות שעולות בו.
אמיר ודמני: הדבר השני הוא נושא מהלך השירות.
אמיר ודמני: הנקודה המרכזית בו היא יציאה לפיקוד וקצונה.
אמיר ודמני: היציאה לפיקוד וקצונה בצה"ל היא כמובן פונקציה של הנתונים האישיים.
אמיר ודמני: בהקשר הזה סיכמנו שגם אם הנתונים יהיו נמוכים הדבר שיקבע יציאה לפיקוד וקצונה הוא חוות דעת המפקד.
אמיר ודמני: אני חייב להגיד שהנוהל הזה קיים כבר בצבא גם לגבי אוכלוסיות אחרות, לדוגמה ישראלים יוצאי אתיופיה וחרדים, ועכשיו הוא גם לגבי יוצאים בשאלה.
אמיר ודמני: הדבר השלישי הוא מה שאנחנו מכנים שער היציאה מצה"ל.
אמיר ודמני: במסגרת שער היציאה מצה"ל סיכמנו שהחיילים האלה – בדומה לאוכלוסיות נוספות, זו לא האוכלוסייה היחידה – יקבלו מענה, כמובן בהתאם למצבם, של השלמת השכלה, של השלמת תעודת בגרות, של הכשרה מקצועית, של קורסים של משרד הכלכלה, יש פה הרבה אפשרויות, במשך 4 חודשים לקראת סוף השירות שלהם.
אמיר ודמני: אם אורכה של ההכשרה יעלה על 4 חודשים, יש מודל של 4 חודשים נוספים בשירות סדיר על מנת לתת מענה סך הכול של 8 חודשים.
אמיר ודמני: אני לא מדבר על כך שכמובן אם הם היו במסלול לחימה הם זכאים גם לתוכנית "מדים ללימודים" ותוכניות נוספות.
אמיר ודמני: עכשיו אני מגיע לנקודה הכי משמעותית, שהיא בעצם הייתה הכי מורכבת, איך אתה מזהה חייל יוצא בשאלה כדי לתת לו את התנאים שאמרתי.
אמיר ודמני: היום אני מזהה חייל חרדי לפי החוק בתור חייל שבין גיל 14 לגיל 18 היה שנתיים במוסד לימוד חינוך חרדי מוכר.
אמיר ודמני: במציאות יכולים להיות לא מעט חיילים חרדים שנמצאים בצבא שלפי איך שהם נראים כלפי חוץ אני לא באמת יודע לזהות אם הם חרדים, יוצאים בשאלה.
אמיר ודמני: אני גם לא חושב שזה תקין שאני אלך ואשאל מישהו אם הוא יוצא בשאלה או לא.
אמיר ודמני: לכן יש פה שתי נקודות: הנקודה הראשונה, הוספתי פונקציה של איסוף ב"מיטב", בבקו"ם.
אמיר ודמני: הגוף הזה כבר היום עוסק בסוגיות של אוכלוסיות ייחודיות, בסוגיה של בנות דתיות ותחומים אחרים, והיום הוא יעמוד מול העמותות הרלוונטיות – שמבחינתי אין חשיבות לכמה עמותות, איזה עמותות, אני לא עושה ביניהן שום הבדל.
אמיר ודמני: אני מתכוון להחיל את האירוע הזה כבר ב-1 אוקטובר 2020, הם יעמדו בקשר מול העמותות ואז זרימת המידע מיהו יוצא בשאלה תוכל לעבור דרך העמותות.
אמיר ודמני: האופציה השנייה תהיה שאני אפרסם באתרים שלנו, שכמובן שהמלש"בים מכירים אותם, גם בפייסבוק, גם באינטרנט וגם בקרב המפקדים, את המידע שאם חייל יוצא בשאלה שהתגייס לצה"ל אבל לא הגיע דרך העמותות, הוא יוכל לפנות לאותו גורם וכמובן לקבל את התנאים האלה באופן מידי.
אמיר ודמני: חשוב לי להדגיש שהדברים שהתקבלו הם בדיוק הדברים שהצגתי קודם, קרי: נושא גיוס לצה"ל, אופציה של דחיית שירות להשלמת השכלה ושיטת טיפול ומיון ייחודית שנותנת מענה ליכולות של הפרט ולאו דווקא לנתונים שלו.
אמיר ודמני: במידת הצורך ביצוע מבחנים; הדבר השני זה ביציאה לפיקוד וקצונה, מדיניות שמתבססת על חוות דעת המפקד; והדבר השלישי הוא בשער היציאה, כל מה שקשור להכשרה, שתהיה בין 4 ל-8 חודשים, לפי הצורך, לכל אחד מהחיילים האלה.
אמיר ודמני: כפי שאמרתי, המתכונת הזו תהיה אופרטיבית ב-1 באוקטובר 2020.
אמיר ודמני: יכול להיות שאני אצליח להקדים את לוחות הזמנים אבל לכל היותר ב-1 באוקטובר 2020 היא תהיה אופרטיבית ומסונכרנת עם כל הגורמים של צה"ל.
אמיר ודמני: זה מה שאני יכול לעדכן לגבי הסטטוס.
אלכס קושניר: יש לי כמה שאלות בעקבות דבריך: אחת, דיברת על דחיית שירות לצורך השלמת השכלה.
אלכס קושניר: אתה בטח יודע שהחבר'ה האלה בדרך כלל ללא עורף משפחתי כי ברגע שהם עזבו את הקהילה החרדית הם לבד, אז בזמן דחיית השירות, מי דואג להם למקורות הכנסה ומי מממן להם את השלמת ההשכלה?
אלכס קושניר: שאלה שנייה שאני רוצה לשאול היא: למה אתם מסתבכים והולכים סחור-סחור?
אלכס קושניר: הרי ברור לכולם שילד בוגר מערכת חינוך חרדית הוא זה שאליו אתה צריך להתייחס.
אלכס קושניר: אז יש לך שתי אופציות: יש לך ילד אחד שממשיך את חייו כחרדי, ואז יש לך מסלול מובנה, ויש לך ילד נוסף שגם הוא בוגר מערכת חינוך חרדית ובשבילו אתה מנסה לבנות פה עכשיו איזשהו פלסטר, מסלול אחר.
אלכס קושניר: ילד שהולך למסלול חרדי מקבל שנה השלמת השכלה, נכון?
אמיר ודמני: לא, 8 חודשים.
אמיר ודמני: זה תוקן.
אמיר ודמני: זה כבר לא שנה, זה 8 חודשים.
אמיר ודמני: בגלל שהשירות קוצר בזמנו מ-36 חודשים ל–32 – עכשיו הוא כבר קוצר ל-30 – גם אורך ההכשרה ירד מ-12 חודשים ל-8.
אלכס קושניר: אמרת שלחייל יוצא בשאלה אתה נותן 4 חודשים בשירות ו-4 חודשים בשס"ן.
אלכס קושניר: לעומת זאת, חייל חרדי עושה את זה בתוך שירות צבאי ולא בשס"ן, אני צודק?
אמיר ודמני: כן, אני רק אסביר שאין שום הבדל בין שס"ן לבין שירות רגיל מבחינת כל התנאים.
אלכס קושניר: חוץ מ-4 חודשים של הזמן מהחיים שלו.
אמיר ודמני: הצגתי פה מסלול לחייל יוצא בשאלה שמקביל לחלוטין למסלול לחייל חרדי ולכן זה לא פלסטר, זה מסלול.
אלכס קושניר: אתה לא יכול להגיד שזה מסלול מקביל לחלוטין.
אלכס קושניר: עוד מעט ניתן פה לעמותות ולחיילים לדבר ואתה תבין שזה לא כך.
אלכס קושניר: לפני שאנחנו עוברים לעמותות יש לי שאלה אליך: בטופס ההצטרפות למסלול מג"ן, בסעיף 2, כתוב שחייל חייב להצהיר על עצמו שהוא נוהג כבן תורה.
אלכס קושניר: זאת אומרת שאתם מציבים פה שני קריטריונים כדי להתקבל למסלול הזה: אחד, בוגר מערכת החינוך החרדי, ושניים, מצהיר על עצמו כבן תורה, שומר אורח חיים דתי.
אלכס קושניר: הסעיף הזה יוצר אפליה מובנית כי ברגע שחייל לא שומר על אורח חיים דתי יש לו שתי אופציות:
אלכס קושניר: ללכת למסלול כלל-צבאי ואז הוא צריך לחפש את עצמו בתוך הצבא כדי לקבל את המסלול שאתה מציע, שהוא פחות טוב מהמסלול בחינוך החרדי, או שהוא צריך להתחפש ולהתחזות לחרדי כדי לקבל את המסלולים האלה.
אלכס קושניר: האם הסעיף הזה לא מפלה מבחינתכם?
אלכס קושניר: אתם לא רואים בו אפליה?
אמיר ודמני: אני חוזר על הדברים, אני רוצה לחדד אותם.
אלכס קושניר: אל תחזור, תענה על השאלה שאני שואל, בבקשה.
אמיר ודמני: אני עונה על השאלה, בוודאי.
אמיר ודמני: אני קודם אומר שיש הבדל בין מסלול חרדי לבין מסלולים אחרים.
אמיר ודמני: במסלול חרדי ההתחייבות שלי היא שאדם ישרת בסביבה של חרדים.
אלכס קושניר: אדוני, פה יש לך הרבה פחות התניות.
אלכס קושניר: להפך.
אלכס קושניר: פה יש לך ילד שסיים מערכת חינוך חרדית, אין לו כלים להשתלב בשוק העבודה, אין לו כלים גם להתמודד מול חיילים אחרים שסיימו 12 שנות לימוד.
אלכס קושניר: אתה אומר לו: בוא אני אדחה לך את השירות.
אלכס קושניר: במהלך דחיית השירות לא ברור מי משלם לו על המחייה ואיך הוא מממן את השלמת ההשכלה שלו; אחר כך הוא מתגייס לצה"ל, אז אתה נותן לו פה תהליך מיון ייחודי, שהוא לא מובנה ואני בטוח שהרבה מאוד אנשים נופלים בין הכיסאות; אחר כך הוא צריך להילחם בשביל לקבל סטטוס של חייל בודד כי אנחנו יודעים שהסיפור הזה לא אוטומטי; אחר כך הוא צריך לשרת שנה ו-4 חודשים ואז אולי הוא יקבל 4 חודשים של השלמת השכלה, ואחר כך הוא יצטרך לחתום שס"ן ועוד 4 חודשים לנסות להשלים.
אלכס קושניר: השאלה היא למה אתם לא עושים דבר מאוד פשוט: למה אתם לא אומרים שמלש"ב שסיים מערכת חינוך חרדית, ללא קשר לאורח חייו, יקבל את המסלול שמקבלים החיילים החרדים, בלי אותן התניות של חייל חרדי שקשורות לאורח החיים הדתי שלו.
אלכס קושניר: זה גם יותר קל לכם, זה גם יותר זול לכם וזה גם הוגן וצודק.
אמיר ודמני: זה בדיוק מה שאמרתי.
אמיר ודמני: הסברתי שעשינו מסלול מקביל לחלוטין – ואני מתעקש על זה שהוא מקביל לחלוטין – למה שמקבל חייל חרדי לא בתוך מסגרת חרדית.
אמיר ודמני: למה לא בתוך מסגרת חרדית?
אמיר ודמני: כי במסגרת חרדית אני מחויב שיהיו עוד - - -
אלכס קושניר: אני לא רוצה שהוא יהיה בתוך מסגרת חרדית, גם הוא לא רוצה, אבל אני רוצה שהתנאים שלו יהיו זהים.
אמיר ודמני: זה בדיוק מה שאני עושה.
אמיר ודמני: לא עשיתי את המסלול הזה בלי לדבר עם אנשים.
אלכס קושניר: אנחנו מדברים בשפה שונה, אולי אני לא מסביר את עצמי נכון אז אני רוצה להעביר את זכות הדיבור לעמותות.
אלכס קושניר: אביחי מרציאנו, "יוצאים לשינוי", בבקשה.
אמיר ודמני: תן לי, בבקשה, להשיב.
אלכס קושניר: שמעתי, אני מבקש לתת לעמותות להשמיע את קולן.
אמיר ודמני: אמרת דברים שהם לא מה שאמרתי.
אלכס קושניר: יכול להיות שלא הסברתי את עצמי נכון.
אלכס קושניר: בוא נשמע את העמותות שמכירות את השטח יותר ממני.
אלכס קושניר: קדימה.
אביחי מרציאנו: שלום וברכות על הכינוס החשוב הזה.
אביחי מרציאנו: להבנתי, זו הפעם הראשונה בה כנסת ישראל מתייחסת לחיילים בוגרי מוסדות החינוך החרדי שבחרו לחצות את הקווים, להכיר את החברה הישראלית, ולהשתלב ביחידות הכלליות, בגולני, גבעתי, הנח"ל, שריון וכן הלאה.
אביחי מרציאנו: חברי ואני כאן נמצאים היום בעיקר וקודם כל כדי לתקן עוול, עוול שנמשך כבר שנים ארוכות כלפי היוצאים בשאלה שבוחרים להגיע לצבא.
אביחי מרציאנו: הם מגיעים בעצמם, חוצים את הקווים ומנושלים מתנאים רבים אחרים שמקבלים המקבילים שלהם.
אביחי מרציאנו: קוראים לי אביחי, אני בן 31, גר בבאר שבע בשנים האחרונות.
אביחי מרציאנו: הייתי חייל בודד במהלך הצבא.
אביחי מרציאנו: גדלתי בבית מסורתי ביבנה, אבא שלי עלה ממרוקו, משפחת אמי מעירק.
אביחי מרציאנו: בגיל 13 וחצי, קצת אחרי בר המצווה, התחלתי את דרכי בעולם הישיבות החרדי, בבני ברק ואחר כך בירושלים.
אביחי מרציאנו: אני חייב להגיד שמצאתי שם עולם מופלא, תוכן מרתק, מאמץ אינטלקטואלי שהסב לי הרבה נחת, עונג וסיפוק אינטלקטואלי במהלך הימים שלי בישיבה.
אביחי מרציאנו: לקראת גיל 20, כשאני כבר נשוי, אברך כולל הלכה – מאוד אהבתי את הלימוד – אני מתגייס לצה"ל כמו כל חייל אחר, בלי מסלול חרדים.
אביחי מרציאנו: אני אמרתי: אני הולך "לבן" עם הצבא, בלנקו מההתחלה, אין לי מה לשקר.
אביחי מרציאנו: מגיע לצבא, אומר להם: אני חרדי לשעבר, בואו נראה מה אני יכול לעשות, איך אני יכול לתרום לכם במדינת ישראל.
עודד פורר: באיזה גיל יצאת בשאלה?
עודד פורר: היה פה דילוג.
אביחי מרציאנו: זה תהליך די מורכב.
אביחי מרציאנו: בשנה הראשונה שאלתי הרבה שאלות, ישבתי עם ראש הכולל ודיברנו על הנושא הזה.
עודד פורר: בן כמה היית?
אביחי מרציאנו: בן 19.
אביחי מרציאנו: לקראת גיל 20 התגייסתי לצבא, מרס 2012.
עודד פורר: אתה עדיין חובש כיפה בשלב הזה?
אביחי מרציאנו: נכון, אני עדיין מגיע עם כיפה, ובחרתי שלא ללכת למסלולי השילוב למרות שהייתי עם כיפה, הייתי נשוי והייתי במקום מאוד בטוח וטוב בקהילה שלי.
אביחי מרציאנו: עליתי על אוטובוס בבקו"ם ומורידים אותי בבא"ח נח"ל, תל ערד, 931.
אביחי מרציאנו: אני מגיע ומוצא את עצמי באוהל עם עוד 7 חיילים טירונים שביניהם וביני אין שום דבר במשותף, לא מה שהביא אותנו לשם, לא התפיסה שלנו את הצבא, את התרבות הישראלית ולא מה שאנחנו רוצים להוציא מהצבא.
אביחי מרציאנו: הגעתי לצבא אחרי חששות ודאגות רבים, אבל אם החששות והדאגות שהתעסקתי אתם היו בעיקר מצד המשפחה והקהילה לפני שהגעתי לצבא, אחרי 3 חודשים לתוך השירות אני מבין כמה החששות שלי היו מוצדקים מכיוון אחר לגמרי.
אביחי מרציאנו: אני צריך להתחיל להילחם ולהיאבק מאבקים אישיים במש"קית ת"ש שאני אומר לה שאני חרדי לשעבר והיא לא יודעת מה זה אומר.
אביחי מרציאנו: אני אומר לה שהייתי חרדי, אני אמנם עדיין עם כיפה על הראש אבל אני מנסה למצוא את הדרך שלי בצה"ל, והיא פשוט לא יודעת מה אני אומר.
אביחי מרציאנו: היא מביאה לי רשימה של טפסים, אני חוזר אליה עם הטפסים, עובר חודש, עובר עוד חודש, 3 חודשים מתוך השירות ואני מבין שאין מי שיעזור לי, פשוט אין מי שיעזור לי כאן.