GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן: הוא אומר שהכול מוכן מכל הבחינות ותגיש את הצעת החוק הזאת.
אנדרי קוז'ינוב: האמת שפספסתי את הנושא אבל אנחנו נבדוק.
דוד ביטן: צור קשר, קבל את כל המידע, תגיש את הצעת החוק ונתחיל לגלגל את זה.
דוד ביטן: הוא אומר שהכול מוכן ואין בעיה.
שלומית אבינח: השאלה היא למה מוסיפים מבחנים לרופאים.
דוד ביטן: תשאלי אותו.
שאול יציב: הייתה כאן שאלה של בחינה בחלק הקליני.
שאול יציב: צריך פעם אחת להבהיר שרפואה מורכבת מ-50 אחוזים שלוש שנים לימודים פרה-קליניים ושלוש שנים לימודים קליניים שהסטודנטים נמצאים מהבוקר עד הערב בבית החולים ורואים חולים ושומעים דיונים על חולים ועל הסיבות לפתרון זה או אחר של כל מיני מחלות.
שאול יציב: אלה 50 אחוזים מכל הסילבוס של לימודי רפואה.
שאול יציב: צריך להבין שהלימודים הפרה-קליניים, השלוש שנים הראשונות לא קיימות כדי שרופא יהיה מומחה בכימיה או בביו כימיה, שלוש השנים הראשונות קיימות כדי לחזק את החלק הקליני, כדי שהקלינאי, כשהוא ידון בחולים או ירצה לתת טיפול אנטיביוטי, שהוא יבין למה הוא נותן את האנטיביוטיקה הזאת.
שאול יציב: שיבין את המנגנון.
שאול יציב: כל הלימודים הפרה-קליניים נועדו כדי לחזק את החלק הקליני.
שאול יציב: כשבאים ועושים בחינה כדי להעריך את הידע של סטודנט במהלך שש שנות לימוד, אי אפשר להשמיט 50 אחוזים מכל החומר שהוא למד.
שאול יציב: אני ביקרתי בכ-15 מדינות שונות שמייצגות את מגוון הידע הרפואי בבתי חולים שם לומדים תלמידי חוץ לארץ.
שאול יציב: אני אומר לכם בכל האחריות ומידע בסיסי ביותר שלק גדול מבתי הספר לרפואה האלה הם ברמה נמוכה ביותר ובקושי אני יכול לקרוא להם בתי ספר לרפואה.
שאול יציב: כמעט ובכלל אין חשיפה ללימודים קליניים והם מגיעים להתמחות בלי ידע מינימלי ביותר בנושאים קליניים.
שאול יציב: אם אנחנו רוצים שבאמת רמת הרפואה במדינת ישראל בעשור הבא לא ייפול שלוש דרגות מתחת לרמה הקיימת היום, אנחנו צריכים לדאוג לכך שלתוך המערכת ייכנסו מתמחים ורופאים צעירים שעברו הכשרה קלינית כסטודנטים בתקופה הסטודנטיאלית שלהם.
שאול יציב: אין דרך היום לדעת אם מישהו היה חשוף או לא היה חשוף, אם אתה לא בודק את זה.
שאול יציב: אי אפשר להשמיט מתוך בחינה 50 אחוזים מחומר שנלמד במשך שש שנים.
שאול יציב: אני רוצה שתבינו, הבחינה הקלינית, זה מתוכנן, זה עדיין לא קיים.
שאול יציב: אנחנו נשב עם נציגי העולים, אנחנו נשב עם כל מי שרוצה, נשב יחד, נסביר, אולי גם בקורסי ההכנה נכין את הסטודנטים לקראת הבחינות האלה.
שאול יציב: אנחנו לא רוצים להכשיל אנשים.
שאול יציב: אנחנו רוצים אנשים שיגיעו להתמחות ויהיה להם את הידע הבסיסי המינימלי הקליני.
יוסף טייב: יש להם ניסיון של 20 שנים.
יוסף טייב: איזה ניסיון קליני צריך להיות להם יותר מזה?
דוד ביטן: במה שונה סטודנט ישראלי שלמד באיטליה מרופא שלמד בפריס?
יוסף טייב: לא רק למד.
יוסף טייב: יש לו נסיון של עשרות שנים בעבודה ברפואה, בקליניקות ובבתי חולים.
יוסף טייב: איזה ניסיון יותר מזה?
קלאודיה כץ: יש לחדד שההבדל הוא בין תושבים חוזרים שנוסעים לשם, לומדים וחוזרים לבין עולים שנולדו שם, למדו, עבדו, רכשו ניסיון והגיעו לכאן עם ניסיון של שמונה, 10, 14 שנים.
קלאודיה כץ: יש עוד דבר.
קלאודיה כץ: עולים שמגיעים עוברים את תהליך הרישוי והם כבר מכרו את הדברים שלהם והם יעלו במהלך דצמבר וייפלו לחקיקה חדשה וירימו להם את הרף.
אנדרי קוז'ינוב: אולי מבחן קליני הוא לחבר'ה האלה שלמדו.
אנדרי קוז'ינוב: לסטודנטים.
קלאודיה כץ: לא.
קלאודיה כץ: לכולם.
שאול יציב: יהיו קריטריונים.
שאול יציב: יכול להיות שאנחנו נחליט שרופא שעבד מספר שנים, נניח שמונה, עשר שנים בקליניקה והביא הוכחות שיש לו ניסיון קליני, יכול להיות שאנחנו נפטור אותו מבחינה קלינית.
דוד ביטן: למה אתה אומר יכול להיות?
שאול יציב: יש את הסטודנטים שלמדו בבתי ספר לרפואה בחוץ לארץ והגיעו לכאן ואין להם מושג בקליניקה כי הם אף פעם לא ראו חולה.
שאול יציב: בקליניקה.
שאול יציב: לכן אי אפשר לתת לאנשים האלה להיכנס לתוך המערכת בצורה כזאת.
דוד ביטן: מי שרופא לא טוב, אל תיתן לו להיכנס.
דוד ביטן: אנחנו לא רוצים בו.
דוד ביטן: אבל אני שואל אותך שאלה.
דוד ביטן: אתה אומר שיכול להיות שצריך לשנות.
דוד ביטן: מתי אתם מתכוונים לעשות את זה?
דוד ביטן: אתם צריכים כל כמה שנים לבחון את הקריטריונים.
שאול יציב: אתה שואל על החלק הקליני?
שאול יציב: לגבי החלק הקליני, מדובר על עוד שנה.
דוד ביטן: אתה אמרת עכשיו שיכול להיות שצריך לקחת בחשבון ולשנות את תקופת הניסיון.
דוד ביטן: אז תעשו את זה.
שאול יציב: ברור שאנחנו נעשה את זה.
שאול יציב: אנחנו לא עושים מהיום למחר בחינה קלינית.
שאול יציב: זה ייקח בערך עוד שנה.
שאול יציב: בתקופה הזאת נשב עם ארגוני העולים, נשב עם כל מי שירצה, נשמע אותם, נבנה קריטריונים לפטור למי שצריך לפטור כמו שאנחנו עושים גם לגבי דברים אחרים.
שאול יציב: לגבי סטודנטים שלמדו בבית ספר לרפואה ורק סיימו, למדו במקומות לא ראויים, הם יצטרכו להתמודד עם הבחינה הקלינית.
דוד ביטן: אתה מדבר בלשון עתיד אבל יכולת לעשות את זה מזמן.
דוד ביטן: את הקריטריונים האלה יכולתם לעשות מזמן.
דוד ביטן: למה אתם ממתינים עם העניין הזה?
שאול יציב: אתה שואל למה לא עשו עד עכשיו?
שאול יציב: את הבחינה הקלינית?
שאול יציב: לא עשו עד עכשיו את הבחינה הקלינית, אל תשאל אותי כי אני בתפקיד הזה לא יותר מדי זמן אבל צריך להבין שכל השינויים האלה חלו בעקבות נסיעה שלי.
שאול יציב: נסעתי ללמעלה מ-12 מדינות וראיתי ממקור ראשון כיצד לומדים, מה לומדים, מה הסילבוס, מה הרמה והגעתי למסקנות מאוד נוגות לגבי חלק גדול מבתי הספר האלה.
שאול יציב: כתוצאה מזה שראינו שאין כמעט חשיפה קלינית, החלטנו שאי אפשר לאפשר לשנים.
שאול יציב: המתמחים שמגיעים הם מגיעים להתמחות ומנהלי המחלקות אומרים שאין להם מושג ובחיים שלהם האנשים האלה לא ראו חולה.
שאול יציב: לא היינו מודעים לזה מספיק אבל עכשיו אנחנו יודעים את זה ואנחנו רוצים לתקן את זה.
שאול יציב: אנחנו רוצים לשפר את זה.
שאול יציב: אנחנו רוצים לשדרג את הידע של הסטודנטים האלה כדי שיוכלו להגיע להתמחות בצורה מסודרת.
דוד ביטן: תוך כמה זמן אתם תסיימו את העניין על מנת שהאנשים ידעו היכן הם עומדים?
שלומית אבינח: אלה לא סטודנטים.
יוסף טייב: יש לי שאלה אולי נקודתית לשאול את פרופסור יציב.
יוסף טייב: אני מבין שאתה זה שהחליט לשנות את המדיניות לגבי העניין למשל של פה ולסת.
שאול יציב: אני לא יודע מאיפה אתה מבין את זה.
שאול יציב: אני לא שיניתי מדיניות של פה ולסת.
שאול יציב: אני אסביר לך משהו.
שאול יציב: בצרפת יש כירורגיית פה ולסת וזה חלק מלימודי רפואה.
שאול יציב: במדינת ישראל פה ולסת זה חלק מלימודי רפואת שיניים.
שאול יציב: מי שלומד פה ולסת בצרפת, לא לומד רפואת שיניים שווה ערך למה שלומדים ברפואת שיניים בישראל.
שאול יציב: מה שכן, סוף הלימודים הם מקבלים תואר MD כרופאים אבל הם לא יכולים להיות בישראל גם רופאים וגם רופאי שיניים כי כמות הלימודים שהם למדו ברפואת שיניים בצרפת איננה שוות ערך למה שלומדים בארץ.
יוסף טייב: עד היום זה כן עבד.
יוסף טייב: למה פתאום החלטתם לשנות את המדיניות?
שאול יציב: הם יצטרכו לעשות השלמות כדי שיוכלו להיות שווי ערך.
יוסף טייב: פרופסור יציב, אני מאוד מכבד אותך, אבל עד היום המדיניות לא הייתה כזאת.
יוסף טייב: מה פתאום החלטתם לשנות את המדיניות?
יוסף טייב: עד היום זה עבד בסדר.
שאול יציב: לא החלטנו שום דבר.
שאול יציב: מי שלומד רפואה בצרפת, לא לומד פה ולסת, לא לומד רפואת שיניים ברמה של רפואת שיניים במדינת ישראל.
שאול יציב: אם הוא רוצה להיות רופא שיניים בישראל, הוא צריך להשלים דברים שהוא לא למד בצרפת.
דוד ביטן: לצורך כך מכינים לו קורס מיוחד?
שאול יציב: אנחנו עכשיו בודקים את זה.
שאול יציב: אני העברתי את החומר לדיקני רפואת שיניים.
שאול יציב: יש שניים, אחד בתל אביב ואחד בירושלים והם צריכים לקבל את הסילבוסים של רפואת שיניים בצרפת, כמה הם למדו, להשוות עם הסילבוס של כמה לומדים כאן ויצטרכו לעשות איזה שהן השלמות כדי שהידע שלהם ברפואת שיניים יהיה שווה ערך למה שקיים כאן.
שאול יציב: לא שיניתי שום דבר.
אסתר בלום: האם משרד הקליטה יכול להשתתף בהוצאות התרגום של הסילבוס?
אסתר בלום: למי אנחנו פונים כדי לתרגם?
שאול יציב: מי שיטפל בזה, אלה הדיקנים של רפואת שיניים.
שאול יציב: הם צריכים לקבוע כמה השלמות צריך לעשות.
דוד ביטן: לגבי מה שאמר חבר הכנסת טייב, יש משהו מאוד רציני במה שאתה אומר.
דוד ביטן: ודאי.
דוד ביטן: אבל אתם צריכים להנגיש את הקורסים האלה במהירות על מנת שאנשים ידעו היכן הם עומדים.
דוד ביטן: \
יוסף טייב: עוד טרם העלייה.
יוסף טייב: שיהיה רצף תעסוקתי.
דוד ביטן: שהוא ידע היכן הוא עומד.
מיכל וונש: אפשר לעשות בתהליך העלייה.
מיכל וונש: עוד מצרפת לעשות את הקורס הזה.
מיכל וונש: הרי הכול ב-זום.
דוד ביטן: הם יכולים לעשות את הקורס הזה עוד בצרפת.
דוד ביטן: לומר לו שאם הוא רוצה לקבל מהר את האישור מישראל, שיעשה את הקורס בצרפת.
דוד ביטן: אלה דברים טכניים שאתם יכולים לשפר.
דוד ביטן: מבחינה מקצועית אני לא מתווכח אתך וגם אין לי את היכולת להתווכח אתך.
דוד ביטן: אתה גם נשמע לי צודק.
דוד ביטן: פרופסור יציב, למדנו על קצה המזלג את העניין הזה ואנחנו עוד נדבר.
שאול יציב: בשמחה רבה.
ציפי ויינברג: אני מנהלת האגף להערכת תארים אקדמיים מחוץ לארץ במשרד החינוך.
ציפי ויינברג: תפקיד האגף הוא להעריך תארים אקדמיים מחוץ לארץ, תארים אקדמיים בלבד, לצורכי דירוג ושכר במגזר הציבורי.
ציפי ויינברג: חשוב מאוד להזכיר את העניין הזה שההערכה שלנו היא אך ורק לצרכי דירוג ושכר במגזר הציבורי.
ציפי ויינברג: לשם כך נוסד האגף בשנות ה-70 כדי לאפשר הכרה לצורכי דירוג ושכר במגזר הציבורי, דהיינו, מי שרוצה להשתלב בעבודה במגזר הציבורי ולהשתכר בהתאם לתואר שלו, צריך לעשות אצלנו את ההערכה.
ציפי ויינברג: ההערכה שלנו לא בהכרח עוזרת לכל אחד.
דוד ביטן: או שיבואו לדיון או שלא יבואו.
דוד ביטן: אני מאוד מצטער.
דוד ביטן: כל הישיבות הן לא נורמליות.
דוד ביטן: אני לא צריך את זה.
דוד ביטן: כל מי שבא לכאן, שיבוא.
דוד ביטן: מי שלא, שלא ידבר אתי ב-זום.
דוד ביטן: מספיק.
דוד ביטן: אי אפשר להכניס מילה.
דוד ביטן: אי אפשר לנהל ויכוח, אי אפשר לנהל דיון.
דוד ביטן: אנחנו לא באנו רק לשמוע אלא באנו לנהל דיון.
דוד ביטן: ריבונו של עולם, כל השיטה של ה-זום, כל עוד לא ניתן להיכנס לתוך השיחה, אין טעם ב-זה.
דוד ביטן: למה אני צריך דיונים כאלה?:
שלומית אבינח: הם לא רוצים לבוא בגלל הקורונה.
דוד ביטן: למה את מדגישה שזה רק לצורך הנושא הזה של הכסף?
דוד ביטן: כשאת מאשרת למישהו תואר ראשון, אז אישרת לו תואר ראשון לכל דבר ועניין.
דוד ביטן: זה לא רק לצורך העניין ההוא.
דוד ביטן: מה ההדגשה?
דוד ביטן: מה הצורך בהדגשה?
דוד ביטן: תאשרו לו את התואר הראשון שיתאים גם לזה וגם לעניינים אחרים.
ציפי ויינברג: הסמכות שלנו כפי שהיא ניתנה לנו על ידי נציבות שירות המדינה והממונה על השכר באוצר היא להכיר בתארים אקדמיים מחוץ לארץ לצורכי דירוג ושכר במגזר הציבורי.
ציפי ויינברג: זאת הסמכות שלנו.
מרב תורג'מן: לכן זה מתחלק בין די הרבה משרדים.
דוד ביטן: אבל מה זה משנה?
דוד ביטן: אם את מאשרת לו את התואר, תאשרי לו את התואר.
דוד ביטן: משהו הזוי.
דוד ביטן: לא נורמלי.
אנדרי קוז'ינוב: אין גורם אחד שמתכלל את כל הטיפול בדברים האלה.
אנדרי קוז'ינוב: אין גורם אחד.
אסתר בלום: אולי תעברו למל"ג.
אסתר בלום: זה יכול לשנות את התמונה.
ציפי ויינברג: אני יכולה להמשיך?
ציפי ויינברג: זה התפקיד שלנו.
ציפי ויינברג: כך הוא ניתן לנו מממשלת ישראל.
ציפי ויינברג: זה התפקיד.
ציפי ויינברג: אני רוצה להוסיף מילה.
דוד ביטן: אין צורך.
שלומית אבינח: זה לוקח חמישה חודשים.
בקה ורטמן: וגם למה הפורטל לא עובד?
דוד ביטן: למה זה לוקח כל כך הרבה זמן?
דוד ביטן: למה דבר כזה אורך חמישה חודשים?
ציפי ויינברג: קודם כל, זה תלוי מאיזה מדינה מגיע התואר.
מיכל וונש: נגיד ארצות הברית.
ציפי ויינברג: אם התואר הוא ממדינות רוסיה ואוקראינה, משם מגיעים לנו מרב התארים כמו שראיתם בטבלה ששלחנו לכם, עבור התארים האלה אנחנו לא מבקשים תרגום נוטריוני ולכן התארים האלה מתרכזים לעבודה לשתי עודות דוברות רוסית ואוקראינית.
ציפי ויינברג: הן חייבות.
ציפי ויינברג: אם התארים האלה לא מגיעים עם תרגום, חחומר חייב להגיע לעובדות דוברות רוסית ואוקראינית.
אנדרי קוז'ינוב: 22,000 תיקים ברוסית לשתי עובדות.
אנדרי קוז'ינוב: כל אחת מקבלת 11,000 תיקים.
אנדרי קוז'ינוב: 365 ימים בשנה, תעשו חשבון כמה תיקים כל אחת מהן צריכה לתרגם ביום.
דוד ביטן: תאמין לי, תקשיב טוב, בהסכם הקואליציוני של ישראל ביתנו, דברים כאלה היו צריכים להיכנס.
דוד ביטן: אתה יודע שהדברים הקטנים פותרים את הבעיות הגדולות.
אנדרי קוז'ינוב: אני לא בישראל ביתנו.
אנדרי קוז'ינוב: פשוט עשיתי עכשיו חישוב מתמטי.
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אנחנו לא מטפלים רק בבעיות של עולים מחבר העמים.
מיכל וונש: זה לא עניין של ישראל ביתנו אלא זה עניין של מדינת ישראל.
דוד ביטן: למה ש"ס לא הכניסו את כל הדברים שקשורים לעולי צרפת?
דוד ביטן: היו מכניסים את זה ואז לא הייתה לך שום בעיה.
אנדרי קוז'ינוב: אדוני היושב ראש, אני חייב ללכת.
אנדרי קוז'ינוב: אני מתנצל.
אנדרי קוז'ינוב: לגבי הרופאים.
אנדרי קוז'ינוב: לגבי הסמכה לתואר ובדיקה של ניסיון קליני.
אנדרי קוז'ינוב: קודם כל, יש את הסטודנטים שלומדים בכל המדינות ויכול להיות שלחלקם אין ניסיון קליני.
אנדרי קוז'ינוב: אז אותם צריך לבדוק.
אנדרי קוז'ינוב: רופאים פעילים, לא צריך לבדוק אותם כי יש להם ניסיון קליני כי אחרת נוצר המצב שרופא שכבר הגיע, יש לו ניסיון והוא צריך לעבור את כל התהליך הזה מחדש, גם בחינות המסכה, גם התמחות, ואורך זמן עד שהוא משתלב בעבודה.
אנדרי קוז'ינוב: נניח רופא שצבר כבר 10 שנות ניסיון, מגיע בגיל 40 ואז הוא צריך לעבור את ההסמכה, אז את ההתמחות, כך שלמשכורת סבירה הוא יגיע בגיל 55-50.
אנדרי קוז'ינוב: מה הסיכוי שבן אדם במשך 15 שנים, מגיל 40 עד 55, מחכה?
אנדרי קוז'ינוב: הוא פשוט יפרוש ויש הרבה כאלה.
אנדרי קוז'ינוב: הנה, היועצת שלי, ויקה.
אנדרי קוז'ינוב: היא מכירה רופאים שפרשו מהמרוץ הזה כי אין טעם כי עד שאתה מגיע בגיל 55 לתחום הזה, למשכורת יחסית סבירה, עדיף לך כבר לא לעסוק בזה.
דוד ביטן: מה הם עושים?
אנדרי קוז'ינוב: כל מקצוע אחר.
דוד ביטן: איזה מקצוע?
דוד ביטן: בן אדם שהוא רופא, באיזה מקצוע יכול לעבוד?
ויקה: אמבולנס.
ויקה: פרמדיקים.
ויקה: עובדים בלילות, עובדים במוסדות גריאטריים שזה לא רופא.
שלומית אבינח: כוח עזר.
ויקה: אני לא צריכה לומר שישראל נמצאת במשבר לאומי.
ויקה: יש מחסור ברופאים.
דוד ביטן: גם אין תקנים.
דוד ביטן: יש מחסור בתקנים ולא ברופאים.
דוד ביטן: דווקא רופאים יש.
אנדרי קוז'ינוב: צריך גם את התקנים וגם את הרופאים.
דוד ביטן: יש רופאים שאין להם עבודה.
מיכל וונש: להוסיף לזה שאנחנו במשבר של אבטלה והעולים החדשים הם במספרים הרבה יותר גבוהים.
שלומית אבינח: 28 אחוזים.
דוד ביטן: לא יודע מה לומר לכם.
דוד ביטן: זה מעצבן אותי התהליך הזה.
מיכל וונש: לכן אנחנו כאן.
דוד ביטן: זה ממש מעצבן.
דוד ביטן: עוד לא ראיתי דבר כזה.
דוד ביטן: ההיא מאשרת אחרי חמישה חודשים רק לצורך הכרה בדירוג.
דוד ביטן: תעשו את זה פעם אחת על הכול ונגמר.
מיכל וונש: שהמל"ג ייקח על עצמו.
דוד ביטן: תאמינו לי, בושה וחרפה.
דוד ביטן: חכו, זה רק דיון ראשון.
דוד ביטן: שאנחנו נטפל בזה.
דוד ביטן: לומדים את החומר.
שלומית אבינח: נציגת המל"ג.
שלומית אבינח: שרונה.
שלומית אבינח: היא לא עונה.
שלומית אבינח: מיכל אבגנים.
מיכל אבגנים: שלום לכולם.
מיכל אבגנים: אני אתייחס לכל הנושאים שעלו שקשורים למשרד העבודה והרווחה בהקשר של מהנדסים ואדריכלים.
מיכל אבגנים: לעניין הלימודים מרחוק, אני רוצה להבהיר שלא חלה חובה רישומית כמו גם מתן רישיון בכל המקצועות כדי לעסוק בתחום למעט חמישה מקצועות שהם אדריכלות, אדריכלות נוף, הנדסת חשמל, הנדסה אזרחית בדגש על מבנים והנדסה כימית.
מיכל אבגנים: לימודים משולבים כן מוכרים.
מיכל אבגנים: אם יש מקרים נקודתיים שלא טופלו כפי שצריך אצלי באגף, אני אשמח שז'נטה תרכז את הנושאים ותעביר אלי.
מיכל אבגנים: בלי קשר נעשית בימים אלו עבודה מחודשת כדי לבחון את כל הסוגיה הזאת גם נוכח משבר הקורונה וגם נוכח ריבוי פניות בהקשר הזה.
מיכל אבגנים: אנחנו בוחנים את הנושא הזה מחדש.
מיכל אבגנים: אני לגמרי מבינה את הצורך ואת החסם הזה ואנחנו פועלים.
מיכל אבגנים: אנחנו נהיה בקשר עם משרד הקליטה ועם כל הארגונים כדי ללמוד על זה יותר ולהכיר את התארים המשולבים האלה.
מיכל אבגנים: בגדול אני אומר שהדרישה הזאת ללימודים פרונטליים נוגעת יותר בהתנסות במעבדות, במקצועות שיש חובה כזאת וצורך כזה, בהתנסות במעבדות או בתרגילי תכן או בפרויקטים שהם בחדרי סטודיו למיניהם וזו הסיבה שבעצם נדחו בקשות כאלה.
מיכל אבגנים: אבל אנחנו כמובן נבחן את זה.
מיכל אבגנים: אני לא מכירה שינוי בתפיסה משנת 2011 כפי שטענו קודם.
מיכל אבגנים: לא הייתה איזושהי הנחיה כזאת ואני אשמח ללמוד עליה אם יש איזושהי אסמכתה בהקשר הזה.
מיכל אבגנים: לגבי הכרה בניסיון.
מיכל אבגנים: אני רוצה להבהיר שהמשרד מכיר בשני שלישים ניסיון שנצבר בחוץ לארץ לכל אחד מהמקצועות המוסדרים על ידי משרד העבודה והרווחה ובלבד שיבוצע שליש ניסיון בישראל כדי להכיר את התקנים הישראלים וכולי.
מיכל אבגנים: שני שלישים ניסיון מוכר עם אסמכתאות וכולי, אנחנו כן מכירים בהקשר הזה.
מיכל אבגנים: שירותי תרגום.
מיכל אבגנים: אנחנו מעניקים באופן יזום שירותי תרגום, גם תרגום מסמכים וגם תרגום עוקב.
מיכל אבגנים: זאת אומרת, כשפונה מגיע לאגף, אם זה לוועדה ואם זה לקבלת הקהל, שם יש מוקדנים שהם דוברי כמה שפות, מוצמד מתורגמן על חשבון האגף מתקציב המשרד לטובת העולים.
מיכל אבגנים: בהקשר של שירותי תרגום, אנחנו אפילו לא נעזרים בוואוצ'רים של משרד הקליטה.
מיכל אבגנים: אנחנו מקדמים פרויקטים יחד עם משרד העלייה והסוכנות היהודית עם מעסיקים גדולים.
מיכל אבגנים: אנחנו מגיעים לארצות המוצא של אותם עולים שיש שם את בעלי המקצוע האלה ואנחנו מעניקים - בארצות המוצא, לפני העלייה לישראל, לפני פתיחת תיק עלייה – את הרישיון.
מיכל אבגנים: מכירים שם בשני שלישים מהניסיון שנצבר ויחד עם המעסיק אנחנו מתאמים את שליש הניסיון שאותו עולה יוכל גם להיקלט במקום עבודה וגם לקבל את הרישיון המשודרג יותר.
מיכל אבגנים: הכרנו במספר רב של תארים באופן יזום כמו ה-BTS הצרפתי, כמו הבקלאווה שלא הוכר אף פעם.
מיכל אבגנים: בשנת 2017 הכרנו גם למהנדסים וגם להנדסאים.
מיכל אבגנים: בשנות ה-90 היו עולים רבים בעלי התואר הזה והוא לא היה מוכר ובשנת 2017 ביצענו הכרה.
מיכל אבגנים: האתר שלנו כולל כל המסמכים מתורגם לחמש שפות ונשלחו ונבדקו אלפי חוברות מתורגמות, תרגום של החוק, תרגום של התקנות, המון הקלות שאנחנו מקדמים.
מיכל אבגנים: בדברים האלה אנחנו עם יד על הדופק ובשיתוף פעולה מלא עם משרד העלייה והקליטה והארגונים.
מיכל אבגנים: ככל שיש חסם או קושי, אנחנו פתוחים ואנחנו נבחן את הסוגיות האלה.
מיכל אבגנים: המטרה שלנו היא להתיר את כל החסמים שקיימים עבור העולים כדי שישתלבו בתעסוקה כמה שיותר מהר.
מיכל אבגנים: אנחנו לא נהיה חסם בהקשר הזה.
מרב תורג'מן: תוכלי בבקשה להסביר לוועדה מה הכשל או הלקונה בנוגע להנדסאים?
מרב תורג'מן: להכרה בלימודי הנדסאות?
מיכל אבגנים: כמו שאמרתי קודם, לא חלה חובה רישומית גם למהנדסים וגם להנדסאים בכל הענפים.
מיכל אבגנים: יש הנדסאים כמו ה-BTS שלמדו בצרפת שזה מקביל להנדסאי או טכנאי בישראל אבל לצורך העניין בהנהלת חשבונות.
מיכל אבגנים: זה לא מקצוע הנדסי, אז הוא לא נרשם אצלנו במרשם ההנדסאים ומשרד החינוך מכיר בתארים למהנדסים או לאקדמאים.
מיכל אבגנים: כלומר, אין גוף ממשלתי שבעצם מכיר באותם הנדסאים שהם לא בעולמות ההנדסה אתמול שוחחתי על כך עם קלאודיה כץ במשרד הקליטה כדי להבין האם מדובר בתופעה ואני מבינה ממנה שלא מדובר בתופעה.
מיכל אבגנים: עם זאת, הגוף הזה באמת חסר בממשלה.
שלומית אבינח: הכרעה בהנדסאים, חסר בכלל.
מרב תורג'מן: אתם תבחנו את האפשרות להסמיך אצלכם את היחידה כדי להכיר באותם תארים?
מרב תורג'מן: באותם לימודים?
מיכל אבגנים: אנחנו נציף את העניין מול המנכ"ל והשר ואנחנו נבחן.
מיכל אבגנים: אני לא יודעת כרגע לשער בימים אבל ברגע שתהיה לי תשובה, אני אעביר אותה.
דוד ביטן: תעדכני את הוועדה תוך שבועיים.
מיכל אבגנים: בסדר, אבל אני מדגישה שהדבר מצריך תיקון חקיקה משום שחוק ההנדסאים והטכנאים הסמיך אותנו להכיר אך ורק במקצועות ההנדסה.
דוד ביטן: שתהיה החלטה עקרונית ואז יתחילו לטפל בתיקון חקיקה.
מיכל אבגנים: אנחנו נבחן את זה.
מיכל וונש: תוך כמה זמן?
מרב תורג'מן: היא אמרה שבועיים.
מרב תורג'מן: היא תשיב לוועדה במכתב.
מיכל אבגנים: כן.
מיכל אבגנים: במכתב.
שלומית אבינח: שרונה מהמל"ג.
שרונה אנגלנדר: אני מבקשת שתפתחו גם למרב אברהמי, סמנכ"לית האגף האקדמי והיא תדבר.
שרונה אנגלנדר: היא מ"מ סמנכ"ל לעניינים אקדמיים.
מרב אברהמי: בעיקרון החוק הסמיך את מל"ג להכיר אך ורק במוסדות ישראלים ולא במוסדות מחוץ לארץ.
מרב אברהמי: המוסדות האקדמיים הם אלה שמכירים בפועל דה פקטו בתואר שמגיע מחוץ לארץ.
מרב אברהמי: לא בסמכות מל"ג להכיר במוסד שהוא לא מוסד ישראלי.
מרב אברהמי: אנחנו סבורים שמאחר שמשרד החינוך ממילא מתעסק בהכרה, אמנם לצורכי שכר, אפשר להשתמש באותו המנגנון על מנת לעשות את ההכרה שהיא לא רק לצורכי שכר.
מיכל וונש: אפשר וצריך.
דוד ביטן: זה ברור.
דוד ביטן: שמעתם את זה.
דוד ביטן: היא בעצמה אומרת את זה.
דוד ביטן: אני אדבר עם השר ונראה.
דוד ביטן: אני אעדכן אתכם.
דוד ביטן: גם היא אומרת את זה.
דוד ביטן: זה פשוט לא הגיוני.
דוד ביטן: אם אתם לא יכולים להכיר במוסדות מחוץ לארץ, איך אתם פותרים את הבעיות כשאתם צריכים לקבל החלטות?
מרב אברהמי: האוניברסיטה או המכללה, המוסד הישראלי הוא זה שבעצם מכיר דה פקטו בתואר שמגיע מחוץ לארץ.
מרב אברהמי: זאת אומרת, בא אדם עם תואר כלשהו מאיזושהי אוניברסיטה נניח בארצות הברית, בוחנת אוניברסיטת תל אביב שבאה לקבל אותו לצורך לימודים מתקדמים האם היא מכירה בתואר, מה היא מכירה ממנו, והכול מוקנה בחופש האקדמי.
מרב אברהמי: אנחנו סבורים שמאחר ויש גוף, משרד החינוך, יש אגף מיוחד שעושה את זה, נכון שכרגע הסמכויות שמוקנות לו הן לצורכי שכר, אבל מאחר וזה כבר קיים, ניתן אולי להרחיב את סמכויותיו.
דוד ביטן: האוניברסיטה בישראל נכנסת לזה רק אם אדם רוצה ללמוד?
דוד ביטן: אדם שבא לאוניברסיטה, רק אם הוא רוצה להמשיך ללמוד, אז האוניברסיטה נכנסת לסוגיה.
דוד ביטן: במקרה אחר, הם לא נכנסים.
דוד ביטן: בעצם לאותו אדם אין כתובת.
מרב אברהמי: הכתובת היא המוסד האקדמי.
דוד ביטן: אבל אם הוא לא רוצה ללמוד, הם לא נכנסים לזה בכלל.
מרב אברהמי: נכון.
מרב אברהמי: אז הכתובת היא לא אצלנו.
דוד ביטן: אולי צריך מישהו שיתכלל את זה.
מרב אברהמי: המל"ג, זו סמכותה לפיהחוק, להכיר אך ורק במוסדות ישראליים.
דוד ביטן: אני מודה לך.
דוד ביטן: הבהרת לנו את התמונה וזה ניתן לפתרון.
שלומית אבינח: ארגון נפש בנפש רצו להתייחס.
קלאודיה כץ: אפשדר לחדד איזה דבר?
דוד ביטן: אתם כבר כאן.
דוד ביטן: אתם לא ב-זום.
קלאודיה כץ: יש כאן מעגל סגור.
קלאודיה כץ: המשרדים מסתמכים על החוק של מל"ג שהתקבל בסוף שנות ה-50.
קלאודיה כץ: מל"ג אומרים לא, אנחנו קובעים רק לגבי מוסדות ישראלים.
דוד ביטן: יבוא עולה, או לא משנה מי, גם מישהו שחוזר לארץ, ויטפלו בו.
דוד ביטן: זה יהיה טיפול לכל דבר ועניין, גם לזה וגם לזה.
יוסף טייב: גם לפני שהוא עולה לארץ.
דוד ביטן: מי שהולך לעבוד במקום מסוים, הוא מהנדס, אין לו מי שיאשר לו את התואר.
דוד ביטן: זה פותר 90 אחוזים מהבעיות.
מיכל וונש: זה טיפול שורש.
מיכל וונש: זה הטיפול מהשורש.
דוד ביטן: אני לא מבין למה עד עכשיו לא עשו את זה.
מיכל וונש: אדוני, לא עליך המלאכה לגמור ואין אתה בן חורין להיבטל ממנה.
דוד ביטן: אני לא יודע למה לא עשו את זה עד עכשיו.
דוד ביטן: חיכו לנו?
דוד ביטן: אני גם לא יודע אם זה בסמכות שר החינוך.
מיכל וונש: עכשיו זה השכלה גבוהה.
מיכל וונש: אלקין.
דוד ביטן: הם חייבים גורם אחד שיתכלל את זה ונגמר הסיפור.
דוד ביטן: נקבל תשובה תוך חודש.
דוד ביטן: מה יש כאן לבדוק?
דוד ביטן: כולה לדבר עם השר.
דוד ביטן: אין לי בעיה.
דוד ביטן: חודש.
דוד ביטן: אם את רוצה, אני אדבר אתו.
דוד ביטן: אני יכול לעזור לה.
קלאודיה כץ: גם עם משרד הבריאות.
שלומית אבינח: נפש בנפש.
שלומית אבינח: רוצים להגיד לנו משהו.
שלומית אבינח: רונן, בקצרה, אתה התחננת.
רונן פוקסמן: תודה רבה.
רונן פוקסמן: מסכים עם הנאמר לגבי התכלול.
רונן פוקסמן: כמו שאמרו כאן עכשיו, אני חושב שצריך לחבר אתה שר אלקין לנושא של התכלול אני רוצה להעלות כאן שני דברים שלא עלו וזה הנושא של הכרה בתארים שפשוט לא קיימים.
רונן פוקסמן: נמצאות אתנו כאן בדיון דוקטור לפיזיותרפיה ועוד דוקטור לסיעוד שמביאות אתן המון המון ניסיון.
רונן פוקסמן: אני לא מדבר על פרטני אלא אני מדבר על עשרות, מאות ואולי אלפים שפשוט רוצות לבוא - במקרה הזה אלה בעיקר נשים אבל לא רק – ולעבוד במקצוע שחסר בארץ.
רונן פוקסמן: אנחנו מדברים על דוקטורטים שזה נושא שהמל"ג ומשרד החינוך מסרבים להכיר.
רונן פוקסמן: דוקטור עדי עדי גידלי שנמצאת כאן, דוקטור מניו יורק, לימדה ב-NYU, עשתה מחקרים, לימדה סטודנטים ובגלל שקילות התואר היא מקבלת משכורת של תואר ראשון.
רונן פוקסמן: זה לראות ולבכות ואני ראיתי במו עיני את השכר שלה וכמוה יש עוד עשרות ומאות.
רונן פוקסמן: אותו כנ"ל לגבי אחיות מומחיות.
רונן פוקסמן: בארצות הברית זה נקרא נרט' פרקטישינר.
רונן פוקסמן: נמצאת אתנו כאן דוקטור קרן אנדרוס, מייצגת חבורה של מאות אחיות שרוצות לבוא במיוחד בתקופת הקורונה.
רונן פוקסמן: רק תנו לעבוד, בלי לדרוש מהן לחזור על עשרות שנים של דברים שהן למדו לפני כן.
רונן פוקסמן: אם מישהי שמגיעה היא בת 40 ויש לה 25 שנות ניסיון ואומרים לה שעכשיו היא צריכה להיבחן על מה שלמדה כשיצאה מהאוניברסיטה בגיל 20 וזה דבר שהוא בכלל לא רלוונטי לה.
רונן פוקסמן: אני חושב שצריך לעשות כאן איזשהו מהלך מתוכלל בין האוצר, המל"ג, החינוך ומשרד בריאות כדי לאפשר לאותם מקצועות.
רונן פוקסמן: המל"ג בא ואומר שהוא מכיר רק מה שקיים בארץ.
רונן פוקסמן: אם אין זה בארץ, הוא לא יודע מה לעשות עם זה.
רונן פוקסמן: אם זה תואר כמו דוקטורט שהוא באמצע בין תואר שני לתואר שלישי בישראל, לא יודעים להגיד.
דוד ביטן: מה שאמרת עכשיו, במה זה קשור לנפש בנפש?
מיכל וונש: אלה עולים חדשים.
רונן פוקסמן: אני אגיד לך.
רונן פוקסמן: לצורך העניין בארצות הברית שינו לפני שנתיים את ההגדרה שאי אפשר יותר ללמוד תואר שני בפיזיותרפיה.
רונן פוקסמן: יש רק PPT.
רונן פוקסמן: זה לא PHD.
רונן פוקסמן: בישראל אנחנו אומרים דוקטורט וישר חושבים PHD.
רונן פוקסמן: זה משהו אחר.
רונן פוקסמן: זה דוקטורט קליני.
רונן פוקסמן: הן רוצות לבוא אבל הן אומרות שבארצות הברית הן הרוויחו משכורת מסוימת, היה להן תואר דוקטור והיו להן סמכויות של דוקטור, אבל כאן הן יקבלו ויוכלו לעסוק במקצוע רק במעמד של תואר ראשון ולכן למה שהן יבואו?
רונן פוקסמן: אותו דבר לגבי קלינאיות תקשורת, אותו דבר במשפטים, אותו דבר בחינוך.
רונן פוקסמן: כל הדברים שהם לא עיוניים, בארצות הברית התואר הוא דוקטורט.
דוד ביטן: כל הדבר הזה גורם נזק כלכלי למדינה.
מיכל וונש: זה מה שאני אומרת.
מיכל וונש: \
דוד ביטן: משרד האוצר לא רואה את הדבר הזה?
דוד ביטן: שווה להשקיע קצת כדי לפתור את הבעיות כי בסוף זה חוזר אליך.
מיכל וונש: רק צריך את הגורם המתכלל.
מיכל וונש: מה שהעלה עכשיו רונן זה מאוד חשוב.
מיכל וונש: הסרת החסמים לעולים החדשים שמעוניינים להגיע.
מיכל וונש: זה חסם אדיר כיוון שאנחנו מדברים על שנתיים, בצל הקורונה, רבע מיליון.
מיכל וונש: מה שהוא אמר עכשיו זה מאוד מאוד חשוב כי ברגע שהתארים – מן הסתם בארצות הברית יש סוגי תארים שאין בארץ ולא מכירים בהם – אתה מבקש ממישהי או ממישהו, הרבה פעמים זאת מישהי, שכבר למדה, עבדה, עסקה,30 שנות ניסיון והיא תקבל שכר של תואר ראשון.
דוד ביטן: תעלי שוב את המל"ג.
יצחק אוחנה: הם לא עוסקים בזה.
יצחק אוחנה: רק תארים שנלמדו בארץ.
דוד ביטן: מה קורה עם תואר שנלמד בחוץ לארץ?
יצחק אוחנה: זה לא בתחום שלהם.
יצחק אוחנה: אני אגיד לך מה קורה.
יצחק אוחנה: אין גוף שחותם עליו.
יצחק אוחנה: מה שקורה זה שיש לנו דסק חוץ לארץ במשרד העלייה והקליטה בארבע שפות.
יצחק אוחנה: אנחנו נאלצים לעבוד מול הבן אדם - עוד לפני שהוא עולה – הוא צריך לשלוח לנו את המסמכים.
יצחק אוחנה: אנחנו מפנים למוסד הלימודי.
יצחק אוחנה: הוא אומר שהוא רוצה ללמוד משהו מסוים.
יצחק אוחנה: אנחנו בודקים ויודעים בתוך כל קשת המוסדות היכן לומדים את זה.
יצחק אוחנה: אני גם יודע לתת לו את שכר הלימוד וכל מה שקשור בזה.