GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן: דבר בבקשה.
צבי אוד: לגבי החיילים ילידי הארץ שנקראים חסרי עורף.
צבי אוד: אני הרבה שנים מטפל בהם ומנסה לסייע להם וללוות אותם ותמיד היו לי ארבע-חמש בנות שלוו.
צבי אוד: לפני ארבע שנים הרגשתי שהמספרים מתחילים לעלות ואני לא נותן להם את השירות הנכון.
צבי אוד: גייסנו עובדת נוספת.
צבי אוד: נתתי לה רשימה של שבע בנות אבל בתוך ארבע שנים היו 100 חיילות חסרות עורף מהחברה החרדית.
צבי אוד: בעקבות המצב האחרון בחברה החרדית, כשהכול מתפרק, אם בעבר היו לי ארבעה בחודש, היום יש לי ארבעה פונים חדשים בשבוע.
דוד ביטן: לא הבנתי את העניין.
שלומית אבינח: יוצאים בשאלה.
צבי אוד: יוצאים בשאלה.
דוד ביטן: הפתרון עליו אנחנו מדברים, לא פותר להם את הבעיה?
צבי אוד: עוד לא.
דוד ביטן: כי הם בודדים?
צבי אוד: אם תיתן לי להמשיך, אני אסביר.
צבי אוד: בצה"ל, כדי להיות חסר עורף, צריכים להיות מנותקי קשר בצורה מוחלטת מההורים.
דוד ביטן: לגבי ההכרה כחייל בודד?
יוסף טייב: אבל אמיר הסביר את זה אחרת.
צבי אוד: זה נקרא חסר עורף.
צבי אוד: הישראלים נקראים חסרי עורף.
צבי אוד: אני מנסה לשכנע שנים את מערך הת"ש שאלה שבאים מהחינוך החרדי, יש להם בבטן, הם רוצים להגיד פעם בחודש שבת שלום לאימא או שבת שלום לאבא, וזה אומר שיש קשר.
צבי אוד: ברגע שהם מצלצלים לומר חג שמח או שבת שלום, זה אומר שיש קשר.
דוד ביטן: אתה מעלה נושא אחר לגמרי.
קרן וייס: אני אחראית על מדיניות הטיפול בחיילים בצה"ל, לרבות האוכלוסיות הייחודיות וביניהן החיילים הבודדים.
דוד ביטן: מה התשובה שלכם?
קרן וייס: התשובה שלנו היא שזה לא מדויק.
קרן וייס: לעניין הסוגיה שציקי מעלה, עבור האוכלוסיות הללו, גם החרדים וגם היוצאים בשאלה, אנחנו מבינים שצריך להסתכל עליהם במשקפיים אחרות בבחינה שלנו להכרתן כחיילים בודדים.
קרן וייס: אנחנו מבינים שבניגוד לחסרי העורף שם אנחנו בוחנים נתק משפחתי בזמן שהוא מספק ומעיד על חוסר או היעדר של תמיכה הורית או מסוגלות הורית לצורך העניין, דווקא במקרים הללו אנחנו יודעים שיכול להיות שחייל יצא מבית הוריו בפעם האחרונה ביום הגיוס ובעצם רק מאותו היום יתחיל סוג של ניתוק.
קרן וייס: דרך אגב, בהרבה מאוד מהמקרים אנחנו עדים לקשר חד צדדי עם אחד מההורים ולא ניתוק.
קרן וייס: בהמשך לגישת הרווחה במדינה, אנחנו לא פוסלים ולא מעודדים ניתוק.
קרן וייס: להיפך, אנחנו רוצים לשמר ממד של קשר כזה או אחר עם אחד מבני המשפחה כדי להבטיח ביציאה מהצבא - ואנחנו מבינים שהצבא זה כנראה האירוע הטראומתי בסוגיית הקשר עם ההורים – איזושהי חזרה לקן משפחתי אחרי השירות.
קרן וייס: לכן הגישה השתנתה מאוד בשנתיים האחרונות.
דוד ביטן: איך הוא לא יודע על זה?
קרן וייס: כך אנחנו פועלים.
קרן וייס: מרכז הבודדים נמצא בקשר אתי והקשר הוא ישיר עם ציקי ואנשיו.
צבי אוד: מחר את מקבלת ווטסאפים.
דוד ביטן: המדיניות השתנתה ואתה פשוט לא יודע על כך.
דוד ביטן: רק בשביל זה היה כדאי לך לבוא.
צבי אוד: זה היה שווה לכולם.
דוד ביטן: זה נרשם בפרוטוקול.
דוד ביטן: אתם צריכים קצת להקטין את הלחץ בעניין הזה.
דוד ביטן: גמישות.
דוד ביטן: אולי תעשו איזו ועדת חריגים שנותנת להם את זה גם אם הם לא עומדים עד הסוף.
קרן וייס: זה מתקיים.
שלומית אבינח: אני אחדד את השאלה.
שלומית אבינח: השאלה אם קשר עם משפחה כמו טלפון או ברכת יום הולדת או משהו כזה, זה פוסל מבחינת ההכרה במעמד של חייל בודד?
דוד ביטן: אם זה עם אחד ההורים – לא.
דוד ביטן: אם זה עם שני ההורים – יקשר.
קרן וייס: אני אתן לך דוגמה פרטנית בהתאם לשאלה שלך.
קרן וייס: לצורך העניין היה חייל שהוכר כחייל בודד ומדי יום שישי היה מקבל מאימא שלו סיר דגים.
קרן וייס: הוא עדיין מוכר כחייל בודד.
דוד ביטן: כי זה קשר עם אחד ההורים.
דוד ביטן: אמרת את זה.
קרן וייס: אנחנו מבינים ורוצים לשמר את היכולת הזאת של ההתקשרות עם התא המשפחתי.
קרן וייס: זה חשוב גם לנו.
דוד ביטן: איזו עוד עמותה נשמע?
אלכס קושניר: יש כאן שתי עמותות, עמותת הלל ועמותת יוצאים בשאלה.
צבי אוד: אני יכול להמשיך את הדברים?
דוד ביטן: סיימנו.
דוד ביטן: פתרנו לך את הבעיה.
דוד ביטן: למה אתה צריך להמשיך?
צבי אוד: יש כאן חיילת בודדה שיכולה לדבר.
דוד ביטן: אנחנו לא באנו לשמוע הרצאות.
דוד ביטן: אם נשמע הרצאות כל ישיבה תארך שמונה שעות.
אלכס קושניר: יש כאן שתי עמותות.
דוד ביטן: נשמע את העמותה השנייה.
יאיר הס: שלום.
יאיר הס: עמותת הלל.
דוד ביטן: חשבתי שאתה ב-זום.
שלומית אבינח: הוא כאן.
שלומית אבינח: היום כולם כאן.
יאיר הס: עמותת הלל מלווה חיילים יוצאים בשאלה כבר 29 שנים, חלקם בודדים וחלקם לא בודדים.
שלומית אבינח: חיילים חרדים.
יאיר הס: אנחנו מלווים רק יוצאים בשאלה.
יאיר הס: ראינו את מדור שילוב חרדים צומח, ראינו את מינהלת שילוב חרדים צומחת מתוך המדור ולכל אורך השנים האלה ועד היום עדיין נשמרה אפליה בוטה נגד החיילים היוצאים בשאלה.
דוד ביטן: מה שאמר התת-אלוף לא מספק אותך?
יאיר הס: זה מספק אותי כמילים אבל אני רוצה לראות דברים קורים בשטח.
דוד ביטן: זה שינוי מדיניות.
יאיר הס: לא ראינו דברים קורים בשטח.
דוד ביטן: הדברים נרשמו בפרוטוקול הוועדה ואני חושב שהוא לא היה מתחייב עליהם סתם.
יאיר הס: אנחנו מאוד מקווים לראות את זה קורה.
דוד ביטן: בוא ניתן קרדיט גם לצבא וגם למפקד שרוצה לעשות את הדברים האלה.
יאיר הס: מאוד מקווים לראות את השינוי.
יאיר הס: בעיניי הדברים עדיין לא מספיקים ואני אסביר מיד למה הם לא מספיקים.
יאיר הס: היות ודיברנו כל הדיון כאן על חיילים, אני רוצה להזכיר שיש חיילות יוצאות בשאלה.
יאיר הס: במקרה אני יודע שכאשר הצבא התחיל לעבוד על בנייה של תוכנית לחיילים יוצאים בשאלה, הוא שכח באיזשהו שלב את החיילות.
יאיר הס: צריך לוודא שכאשר המחשב מברר מי הם בוגרי חינוך חרדי, הוא מברר גם מי הן בוגרות החינוך החרדי.
דוד ביטן: הוא לא אמר שלא.
דוד ביטן: אני מצטער, אני לא הבנתי שאלה רק חיילים.
דוד ביטן: הוא אומר חיילים ומתכוון גם לחיילות.
צבי אוד: אבל המינהלת לא סופרת את החיילות.
דוד ביטן: זה גם כולל חיילות, נכון?
דוד ביטן: זה גם כולל חיילות והחיילות הן באותו מעמד.
אמיר ודמני: הם לא קשורים למינהלת.
צבי אוד: כל חיילת חרדי שהלך לסיירת מטכ"ל ולא ליחידות, המינהלת מקבלת עליו כסף.
יאיר הס: ציקי, אני לא הפרעתי לך כשדיברת.
אמיר ודמני: חיילים וחיילות אותו דבר.
אמיר ודמני: איך זה מטופל צבא, לא נראה לי שזה משהו שאתה אמון עליו.
יאיר הס: אני מקווה שבאמת הפתרונות יהיו גם לחיילות.
יאיר הס: היה לי חשוב לציין את זה.
יאיר הס: אני רוצה להסביר דבר אחד לגבי הזכויות של חיילים יוצאי החברה החרדית.
יאיר הס: אסור בשום אופן שלצבא תהיה מדיניות כלפי חיילים יוצאים בשאלה משום שכל מדיניות שתהיה כלפי חיילים יוצאים בשאלה, היא מדיניות שכוללת אפליה על רקע דתי.
יאיר הס: הצבא צריך לפתח מדיניות אחידה לכל יוצאי החינוך החרדי שמשרתים בכלל צה"ל וזה הדבר שהצבא יכול היה לפתח מזמן וחייב לעשות את זה באופן מיידי.
דוד ביטן: זה מה שהם אמרו.
דוד ביטן: אתה לא הבנת את המסקנות הסופיות.
דוד ביטן: עכשיו אנחנו מתייחסים לכל החיילים שלמדו שנתיים, בהגדרה של החוק, מתייחסים אליהם כאל חיילים שזכאים למענה, קרא להם חוזרים בשאלה, קרא להם חרדים שלא משרתים ביחידות המיועדות לחרדים.
דוד ביטן: לכן זה כבר לא עניין של חזר בשאלה או לא - כולם מקבלים אותו הדבר.
יאיר הס: הדרך היחידה לתת לחיילים האלה שוויון זכויות אמיתי כמו שמקבל בוגר חינוך חרדי שהוא חרדי, זה להקים מינהלת שילוב בוגרי החינוך החרדי שיש לה סמכויות.
דוד ביטן: ברגע שאני אעשה את זה, זה עניין פוליטי.
דוד ביטן: אני אומר, תנו לצבא לעבוד.
יאיר הס: הצלחנו לקיים את הדיון הזה בלי להזכיר עד עכשיו שיש כאן פוליטיקה מאחורי העניין.
דוד ביטן: לא התייחסנו לזה כאל משהו פוליטי.
דוד ביטן: לא מקבל את העמדה הזאת.
מיכל וונש: אנחנו ממש משתדלים לא לאפשר פוליטיזציה ופרסונליזציה של שוויון הזכויות.
יאיר הס: אני מצטער.
יאיר הס: אני רוצה לעמוד על הדברים.
דוד ביטן: סיימת.
דוד ביטן: נתתי לך לדבר ארבע דקות.
יאיר הס: מינהלת שילוב ליוצאי המגזר החרדי.
דוד ביטן: אני לא מקבל את מה שאתה אומר, גם לא לפי המתווה שהציע עכשיו הצבא.
דוד ביטן: המתווה הזה הוא לא מספק במאה אחוזים אבל הוא משנה מצב קיים.
דוד ביטן: יש עוד עמותה?
שלומית אבינח: אביחי, יוצאים לשינוי.
אביחי מרציאנו: אני רוצה לדייק בשתי מילים.
דוד ביטן: אתה כבר דיברת.
אביחי מרציאנו: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לחיילת שיושבת כאן אבל אני רוצה לפני כן לבקש התייחסות מצה"ל ולשאול האם המעטפת הזאת שאנחנו מדברים עליה כוללת גורם מטפל בתוך הצבא?
אביחי מרציאנו: אנחנו לא מבקשים שוויון כמו במינהלת החרדים.
אביחי מרציאנו: תשים שני קצינים, ארבעה קצינים שיטפלו באוכלוסייה הזאת.
דוד ביטן: תענה לו בבקשה.
דוד ביטן: מה השאלה?
אביחי מרציאנו: האם יהיה גורם מטפל מטעם הצבא לחיילים וחיילות האלה שנמצאים בכלל צה"לי במסגרת התוכנית?
אביחי מרציאנו: במסגרת מעטפת הסיוע?
אמיר ודמני: התשובה היא כן.
אביחי מרציאנו: מטעם מי?
אמיר ודמני: מטעמי.
אמיר ודמני: מה זה משנה איך זה יהיה?
אמיר ודמני: העיקר שזה יהיה.
אמיר ודמני: זו אחריות שלי.
אביחי מרציאנו: האם תפותח תורת ת"ש לאוכלוסייה הזאת במהלך צה"ל?
אמיר ודמני: מה פתאום?
אמיר ודמני: תורת הת"ש שלהם תהיה כמו של כולם.
אמיר ודמני: זה נכון שיכול להיות שנעשה איזה שהן התאמות כאלה ואחרות, אבל כמו לכל אוכלוסייה שאנחנו עושים לה התאמות.
אמיר ודמני: אנחנו עומדים על כך שתורת הפרט תהיה תורה אחידה לכולם.
אמיר ודמני: אני לא עושה שום הבחנות בהקשרים האלה.
אמיר ודמני: חייל בודד הוא בודד הוא בודד.
אמיר ודמני: נקודה.
הודיה אביכזר: אני חיילת בודדה משוחררת.
הודיה אביכזר: אני כאן דווקא לספר את הסיפור של החיילות שנמצאות כרגע בצה"ל.
הודיה אביכזר: אני מתוך עמותת יוצאים לשינוי ובנוסף אני מתנדבת בעמותת אח גדול.
הודיה אביכזר: במסגרת ההתנדבות שלי בעמותת אח גדול אני נתקלת ועוזרת להמון חיילות, דווקא מהרגע הישראלי.
הודיה אביכזר: אלה שיצאו בשאלה ובפועל אנחנו מגיעות למצב שאנחנו צריכות להוכיח שאנחנו אמורות להיות מוכרות כחיילות בודדות.
הודיה אביכזר: באיזשהו מקום שמים לנו את הכתרת של סיפור סינדרלה.
הודיה אביכזר: אנחנו מגיעות, משתפות, מספרות את כל הסיפור שלנו ואומרים לנו שאת ממש סיפור סינדרלה אבל בסופו של דבר כאן זה נגמר.
הודיה אביכזר: אנחנו עוברות מלחמה, ואני בכוונה קוראת לזה מלחמה.
הודיה אביכזר: לבוא ולהוכיח כל פעם וכל פעם לקבל את המבטים.
דוד ביטן: אבל הצבא לא יכול לקבל רק לפי מה שאת אומרת.
דוד ביטן: חייל בודד, זה לא קשור לחרדי או לא חרדי.
הודיה אביכזר: נכון.
דוד ביטן: לחייל בודד יש קריטריונים ספציפיים.
הודיה אביכזר: אין ספק אבל לא נראה לי הגיוני שאני מביאה את כל המסמכים הדרושים, אני מביאה מסמכים ומכתבים מהמחנכות שלנו, מיועצות, מעובדות רווחה, מכולם, מכל מי שאפשר, מוכיחות את זה שאנחנו חיילות בודדות, ובסופו של דבר, אחרי שמונה חודשים, אנחנו מקבלות את ההכרה כחיילות בודדות.
הודיה אביכזר: אחרי חודש מבטלים לנו את ההכרה הזאת כי הסיפור כנראה לא נשמע להם הגיוני.
הודיה אביכזר: כל פעם צריך לעבור את המלחמה הזאת.
דוד ביטן: מה שאת מתכוונת זה למשך זמן הבדיקה.
הודיה אביכזר: בדיוק.
הודיה אביכזר: חוץ מהבדיקה, העניין הזה שלא מאמינים לנו.
דוד ביטן: אין בעיה שיבדקו אבל משך הזמן צריך להתקצר.
הודיה אביכזר: חייב להתקצר.
הודיה אביכזר: בנוסף אתם צריכים להבין שכל מי שיוצא בשאלה, לרוב הוא יוצא בלי שאף אחד ידע כי הוא פוחד שההורים יגלו את זה.
הודיה אביכזר: בסופו של דבר רובנו מגיעים למצב שביום הגיוס שלנו אנחנו מגיעים בלי לדעת מה הזכויות שלנו.
דוד ביטן: מה שאת אומרת, זה נכון.
דוד ביטן: יש מקרים כאלה.
דוד ביטן: אני לא אומר שלא.
דוד ביטן: אבל אם יקבלו את הטענה שלך, כל חרדית תהיה חיילת בודדת.
הודיה אביכזר: לא.
הודיה אביכזר: אני לא מדברת על זה.
אלכס קושניר: מי שהיא חרדית, היא לא מתגייסת.
דוד ביטן: הצבא זכאי לבדוק.
דוד ביטן: אם אתה סמוי, אי אפשר לבדוק.
אלכס קושניר: במקרה של נשים, אם היא חרדית, היא לא מתגייסת.
הודיה אביכזר: עוד נקודה שאני רוצה להבהיר.
הודיה אביכזר: כאשר אנחנו מתגייסות, אנחנו מתגייסות ללא כל ידיעה על הזכויות שלנו ובסופו של דבר יש המון חיילות כמו במקרה שלי.
הודיה אביכזר: אני הגעתי למצב שלקראת סוף הגיוס שלי ביטלו לי את ההכרה כחיילת בודדה.
הודיה אביכזר: זה אומר שאני לא זכאית ללימודים, אני לא זכאית לעזרה.
דוד ביטן: למה ביטלו לך?
הודיה אביכזר: אני לא יודעת.
דוד ביטן: כנראה יש סיבה.
הודיה אביכזר: אני לא יכולה לדעת.
דוד ביטן: אני מצטער, אני לא יכול להיכנס לדברים האלה.
דוד ביטן: אנחנו ועדה של הכנסת.
דוד ביטן: אני מאמין שיש סיבה.
דוד ביטן: יכול להיות שהיא יודעת ואולי לא טוב לך שהיא תגיד אותה כאן.
הודיה אביכזר: אולי כן כדאי שיגידו.
דוד ביטן: תשאלי אותה בצד והיא תגיד לך.
שלומית אבינח: לא לפרוטוקול.
דוד ביטן: את העלית נושא של משך הזמן ויש בזה צדק.
הודיה אביכזר: זה לא רק משך הזמן.
דוד ביטן: מה התשובה שלכם לגבי זה?
קרן וייס: אני רוצה קודם לומר להודיה שאני אשמח לשוחח אתה בהמשך ולבדוק את פרטי המקרה ולתת לה איזושהי סגירת מעגל להבנת האירוע הספציפי הזה.
קרן וייס: זה לא אירוע שקורה לנו הרבה.
קרן וייס: כמעט ואין חיילים בודדים שלקראת סוף השירות שלהם מתבטלת הכרתם ולכן נעשה בדיקה פרטנית.
קרן וייס: לעניין משך הזמן.
קרן וייס: תו תקן עומד על 14 ימים להכרה כחייל בודד מרגע שהחייל משתף פעולה ומביא אישורים התומכים בסיפורו.
דוד ביטן: זה לא חייב לקחת שמונה חודשים.
קרן וייס: אני אומרת שמדובר ב-14 ימים.
קרן וייס: להגיד למה זה נמשך לשמונה חודשים, אני לא יודעת.
קרן וייס: אני מניחה שכנראה יש מקרים שיש איזושהי בדיקה שהיא אורכת קצת יותר זמן ולכן זה אורך יותר זמן.
דוד ביטן: כמה זמן בדרך כלל אורכת הבדיקה עד לסיום התהליך?
דוד ביטן: הממוצע.
קרן וייס: תו התקן הוא 14 ימים וגם זה הממוצע.
דוד ביטן: קחו בחשבון שיש מקרים שצריך לבדוק אותם בצורה יותר מהירה.
דוד ביטן: אולי היא לא הביאה אתה אישור ולכן הזמן התארך.
דוד ביטן: כשהיא מגיעה, אתם פותחים לה תיק במחשב.
דוד ביטן: צריכה להיות התרעה שאומרת לכם שהחייל הזה והזה, עבר את המועד הדרוש ואז אתם בודקים מה קורה.
צבי אוד: סליחה שאני מפריע לך.
צבי אוד: מדברים עם האימא והסבתא וכולי.
שלומית אבינח: הקרן לחיילים משוחררים, מישהו אתנו ב-זום?
לימור לוי: אני מהקרן לחיילים משוחררים.
דוד ביטן: יש לך דקה.
דוד ביטן: אני חייב לסיים את הישיבה.
לימור לוי: חשוב לי לציין שכל החיילים המשוחררים לפי האינדיקציות שמוגדרות על ידי צה"ל בעצם זכאים להטבות מהקרן.
לימור לוי: זה אומר שאם אלה חיילים חרדים שמוגדרים כך במערכת, הם זכאים להטבות גם בלימודים של 12 שנות לימוד וגם במכינות.
לימור לוי: יש להם מימון מלא של שכר לימוד.
לימור לוי: יש להם דמי קיום חודשיים בסך 2,500 שקלים לחודש.
לימור לוי: יש להם הנדסאים, טכנאים, כל המערכים פתוחים בפניהם.
לימור לוי: האינדיקציה וההגדרה של הצבא היא הקריטית כי אם החייל מוגדר גם החרדי לשעבר וגם החרדי, כל אינדיקציה אחרת, אנחנו פועלים לפיה.
דוד ביטן: חיילים משוחררים מצה"ל, יש להם את התנאים של השחרור.
דוד ביטן: את אומרת שהחרדים או אלה שחזרו בשאלה, אין להם את התנאים האלה?
דוד ביטן: יש להם את התנאים האלה.
דוד ביטן: קושניר, אני מבקש אם אפשר לקיים ישיבת מעקב כדי לראות שהדברים מתבצעים.
דוד ביטן: אם יהיה עוד נושא שצריך לדון בו, תדון גם בו.
דוד ביטן: אנחנו רשמנו את ההודעות של צה"ל, של מערכת הביטחון, שעלו במהלך הדיון.
דוד ביטן: אני חושב שהן לא נותנות מענה מלא כי זה בלתי אפשרי אבל הן נותנות מענה והתקדמות מאוד טובה, במיוחד קבלת ההגדרה של צה"ל בעניין הזה, כפי שאנחנו ביקשנו.
דוד ביטן: קושניר, אתה לא יכול להיות מרוצה באופן מלא, אבל יש לך משהו.
אלכס קושניר: אני אף פעם לא מרוצה באופן מלא.
דוד ביטן: אבל אתה יכול להגיד מילה טובה.
אלכס קושניר: התקדמנו.
דוד ביטן: התקדמנו.
דוד ביטן: תגיד, לא יקרה לך כלום אם תגיד.
אלכס קושניר: לפרגן לצה"ל.
דוד ביטן: איווט לא שומע מה אתה אומר עכשיו.
אלכס קושניר: הוא כן שומע.
דוד ביטן: תודה רבה לכם.
דוד ביטן: באמת תודה רבה.
דוד ביטן: אני מתכבד לפתוח את הישיבה, הנושא היום היעדר תקנים להתמחות לרופאים עולים, יש גם היעדר לרופאים לא עולים, היערכות משרד הבריאות לקליטת רופאים עולים חדשים ותושבים חוזרים.
דוד ביטן: הדיון מתקיים בעקבות בקשתו של חבר הכנסת יואל רזבוזוב שפנה בעקבות פנייה של רופא בן 28 שעלה לישראל מסנט פטרסבורג ב-2017 במסגרת תוכנית הסוכנות היהודית.
דוד ביטן: הרופא עשה ברוסיה התמחות בכירורגיה עבר מבחן רשמי, קיבל את רישיונו הרפואי ב-2019, התגייס לצה"ל ושירת כרופא.
דוד ביטן: הרופא מונה להתמחות בכירורגיה, אך אין תקנים להתמחויות עולים.
דוד ביטן: הציעו לו להתמחות בגריאטריה אך אינו מעוניין בהתמחות זו.
דוד ביטן: דוגמה זו מהווה דוגמה אחת מני רבות של עולים שעלו לישראל ממניעים ציוניים ואידיאולוגיים שלא יכולים לעשות התמחות.
דוד ביטן: הכשרת רופא בישראל עולה כחצי מיליון שקל, סכום שכבר הושקע ברופאים העולים שרכשו את השכלתם בחו"ל.
דוד ביטן: מדינת ישראל זקוקה למומחים אלה.
דוד ביטן: רוב המומחים העולים צריכים לעשות התמחות שנמשכת בין ארבע לשש שנים ולפיכך בפועל כל עוד מתמחה לא מסיים אין כניסה של מתמחה חדש לפיכך נכון להיום ממתינים 20 רופאים לתחילת ההתמחות בפועל לאחר שעברו את כל המיונים.
דוד ביטן: מנתונים שהגיעו לוועדה לקראת הדיון עולה שנכון ל-2019 מתוך סך של 7,808 מתמחים ברפואה יש רק 636 מתמחים עולים, 8%.
דוד ביטן: תחומי ההתמחות שבהם מתמחים הרופאים העולים הם תחומי התמחות נדרשים במערכת הבריאות, עיקר העבודה מתבצעת בבתי חולים ואין כמעט פרקטיקה פרטית בהם.
דוד ביטן: דוגמה להתמחויות עולים, טיפול נמרץ ילדים, שבעה מומחים עולים, 88%; הרדמה 101 מתמחים, 22%; רדיולוגיה אבחנתית 44 מתמחים עולים 18%; אנטומיה פתולוגית 28 מתמחים עולים 32%; רפואה גרעינית תשעה מתמחים.
דוד ביטן: מה הם בודקים ברפואה גרעינית?
קריאה: לוחמים בסרטן.
דוד ביטן: אבל אין לנו בעיות גרעין, מה הבעיה?
דוד ביטן: אנחנו לא ברוסיה.
דוד ביטן: נתוני משרד הבריאות מתוך סטטוס רופאים בגילאי עבודה, בגיל 67 כולל, מתוך 13,275 בוגרי הארץ 8,284 מומחים, 62% ו-5,001 לא מומחים, 38%.
דוד ביטן: מתוך 9,482 עולים בוגרי חו"ל 5,295 מומחים, 56% ו-4,187, 44%, הם לא מומחים.
דוד ביטן: מנתוני משרד הקליטה בשלוש השנים האחרונות עלו 741 לישראל עולים רופאים שנמצאים בתקן, למל"מ, לא מומחה ולא מתמחה.
דוד ביטן: מה זה, המצאה שלך?
אנדרי קוז'ינוב: לא, זה רשמי.
אנדרי קוז'ינוב: זה סטטוס רשמי.
טלי פלוסקוב: הנה, הם מפרטים, למל"מ, לא מומחה, לא מתמחה.
דוד ביטן: הרופאים עובדים בשכר עבודה נמוך ללא אפשרות קידום והתפתחות מקצועית.
דוד ביטן: משרד העלייה והקליטה יחד עם משרד הבריאות מפעיל תוכנית מיוחדת להתמחות עולים לפיה מוקצים 70 תקנים להתמחות עולים.
דוד ביטן: במספר הרופאים בתהליך הסדרת מומחיות מול המועצה המדעית קיימת ירידה משנת 2014, 77 מומחים ו-31 בשנת 2019.
דוד ביטן: בדיון הכי חשוב לשמוע איך משרדי משרד הבריאות והעלייה והקליטה והאוצר נערכים להתמודד עם המחסור בתקנים לעובדים בעידן ההתעניינות בעלייה שצפויה בתקופה הקרובה.
דוד ביטן: לפני שאני מעביר לך את השרביט אני רק רוצה לעדכן, קודם כל מבחינת המשבר שהיה לנו עם משרד החוץ הנושא טופל והבעיה עם האוצר, שהם טענו, משרד החוץ אמר שהם מתנצלים, שהם כן מוכנים לקבל את הסיוע, אין שום בעיה.
דוד ביטן: משרד האוצר טען שיש בעיה מהבחינה הזאת שכדי לעשות צוות בישראל אתם צריכים אנשים שיש להם - - -
שלומית אבינח: תסביר להם את הכול, על מה אתה מדבר.
דוד ביטן: חברי הכנסת יודעים, אני מעדכן את חברי הכנסת, לא את הפרוטוקול.
מיכל וונש: האפוסטיל.
דוד ביטן: לא רק האפוסטיל, באופן כללי, שהם צריכים איזה שהיא מומחיות ואז לקלוט את האנשים האלה ולעשות להם קורס זה מעל חצי שנה.
דוד ביטן: אז מה שסיכמתי באוצר, שהתקציב יעמוד לרשותם, האוצר ידבר עם מנכ"ל משרד החוץ על מנת לראות, יש להם תמיד משרות שהן לא פעילות, הם פעילים, הם מקבלים משכורת, אבל הם לא מתפקדים כמעט.
דוד ביטן: אלה יועברו לנציגויות שצריכים אותם בחו"ל, רק האוצר יוסיף תקציב לצורך השהות שלהם בחו"ל וכו'.
דוד ביטן: אמרתי לו שיסגור עם המנכ"ל, שיסגרו ביניהם, מבחינתי זה בסדר, אין לי בעיה.
דוד ביטן: אני לא חייב צוות בארץ, אני צריך שהדברים יזוזו בחו"ל.
דוד ביטן: הם יתגברו ויישבו איתם וייתנו להם את התקציב שצריכים לצורך התגבור.
דוד ביטן: אז הנושא הזה הסתיים.
דוד ביטן: כמו כן, לאחר ששרת התפוצות וגם אני טיפלנו בזה אושרו 50 מיליון שקל סיוע בממשלה, סיוע לקהילות יהודיות בחו"ל.
דוד ביטן: כל העניין שאני רוצה לראות גם את הסוכנות בפנים.
דוד ביטן: לא יכול להיות, עכשיו יש יריבות בין הסוכנות למשרד ואז כאילו הם יקבלו את התקציב בעוד הסוכנות היא זו שיש לה את הקשרים עם הקהילות והיא יודעת את הבעיות.
דוד ביטן: אז אני כן הייתי רוצה דיון בעניין הזה על מנת שנראה איך הסוכנות משתלבת בתוך העניין הזה.
מיכל וונש: כשיש צורך.
דוד ביטן: לא מספיק רק לארגן כסף, שהוא יילך לאיפה שצריך.
דוד ביטן: איפה שצריך זה הסוכנות, יש לה יכולת, מידע וקשר עם הקהילות היהודיות.
שלומית אבינח: בשבוע הבא?
דוד ביטן: כן, כמה שיותר מהר על מנת לסיים את העניין הזה.
דוד ביטן: תזמיני את הסוכנות, תזמיני מצד התפוצות ונראה איך אנחנו סוגרים את הקשר הזה ביניהם ומסיימים את העניין.
דוד ביטן: יש 50 מיליון שקל, שיילכו לדברים הטובים.
דוד ביטן: זהו, אחרי שדיווחתי, אז אני מבקש ממך, כבודו, להתחיל.
דוד ביטן: אני חושב שמנהלת הוועדה נתנה את ההקדמה הנכונה, לא?
יואל רזבוזוב: חבל על הזמן, אחת הטובות.
דוד ביטן: אני חושב שאני צריך לתת לה לקרוא את זה.
דוד ביטן: היא כתבה, היא עבדה, שתקרא.
דוד ביטן: נשנה את זה.
שלומית אבינח: קלאודיה סיפקה את הנתונים.
טלי פלוסקוב: זה עבודה משותפת.
דוד ביטן: בסדר, אבל את אספת את הכול, צירפת את זה למסמך אחד.
יואל רזבוזוב: ככה עושים, אתה היושב ראש, אתה פותח.
טלי פלוסקוב: זה עבודה משותפת, יש מי שפותח, יש מי שמקריא.
דוד ביטן: אני יודע, אבל היא מכינה את זה, אז אולי היא תקרא את זה.
דוד ביטן: אני לא מתיימר להגיד שאני יודע את הדברים האלה לבד.
דוד ביטן: בבקשה, רזבוזוב.
יואל רזבוזוב: תודה, היושב ראש.
דוד ביטן: מי זה הבן אדם שפנה אליך, אני יכול לדעת?
שלומית אבינח: הוא בזום, זה שני רופאים.
דוד ביטן: הוא מ'יש עתיד'?
דוד ביטן: מה הוא בדיוק?
יואל רזבוזוב: לא, לא קשור.
יואל רזבוזוב: קודם כל מה שאתה השווית - - -
טלי פלוסקוב: גם אלינו הגיעו פניות, דוד, זה לא נושא של מקרה אחד.
דוד ביטן: לא, אני צוחק.
טלי פלוסקוב: זה מקרה מאוד נפוץ.
דוד ביטן: תירגעי, אני יודע שהוא לא מ'יש עתיד', אין הרבה 'יש עתיד'.
יואל רזבוזוב: הרופאים ב'יש עתיד', אל תדאג.
יואל רזבוזוב: נתחיל ברצינות כי יש לנו כאן בעיה ואני באמת מודה לך על הדיון הזה כי זה דיון מאוד מאוד חשוב.
יואל רזבוזוב: הדוגמה שהקראת היא אחת מני רבות ואני חושב שכל חבריי כאן מקבלים את הפניות הללו מהרופאים.
יואל רזבוזוב: יש לנו עובדה מוגמרת שיש מצוקה של רופאים במדינת ישראל.
יואל רזבוזוב: כולם זועקים, כולל משרד הבריאות, משרד האוצר, כל המדינה אומרים שאין מספיק רופאים בישראל.
דוד ביטן: אין מספיק תקנים, לא אין מספיק רופאים.
יואל רזבוזוב: לא, אין מספיק רופאים, אין רופאים בישראל.
יואל רזבוזוב: תמיד אומרים שהרפואה סובלת, אין מספיק רופאים.
יואל רזבוזוב: הגיעו לכאן בשלוש השנים האחרונות 741 רופאים עולים, זאת אומרת שהגיעו לכאן רופאים שהם כבר מוכנים אחרי כל המבחנים, חלקם אפילו הגיעו בתוכניות של המדינה, מוכנים להיקלט במערכת הרפואה הציבורית והמצב הוא שישנם רק 70 תקנים להתמחות ורוב אותם הרופאים שרוצים להתמחות, בפניות שאנחנו מקבלים, מגיעים למצב שהם לא מצליחים להשתלב במערכת הרפואה הציבורית כי אין להם שום אפשרות.
יואל רזבוזוב: הם לא מצליחים לעבור שום מכרז, ושלא יגידו לנו שיש מכרזים והם יכולים, הם לא יכולים, זו ההזדמנות היחידה שלהם להיקלט בארץ כרופאים מומחים.
יואל רזבוזוב: הרי בסופו של דבר אנחנו קיבלנו חומר מוגמר, חומר אנושי הטוב ביותר והמצב הוא שבסופו של דבר הם מוצאים את עצמם מיואשים, חלק אפילו, שמעתי, חוזרים לארץ המוצא.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהמצב הוא לא בריא, אנחנו מדינת עלייה ואנחנו כן מדברים על העדפה מתקנת.
יואל רזבוזוב: ישנם 70 תקנים, אז אם אנחנו מדברים על להוסיף, אנחנו לא מדברים על להוסיף 700 תקנים ל-741, אבל תיתנו עוד אפשרות, תיתנו עוד 50 תקנים, 70 תקנים, בשביל לתת להם את ההזדמנות.
יואל רזבוזוב: יש כאן עניין כספי.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, זה לא כסף גדול, להכשיר רופא בישראל עולה הרבה יותר כסף, זה דבר אחד.
יואל רזבוזוב: שתיים זה העניין של התקן, זה מנציבות שירות המדינה, הנציבות צריכה לקבל החלטה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהנציבות לפני שבוע קיבלה באומץ רב 126 תקנים למשרדים שהמציאו, משרדים שלא קיימים, לשרים, אז כאן לתת לרופאים, לתת להם עוד 70 תקנים, אני חושב שהמדינה יכולה להרשות לעצמה במיוחד כשאנחנו נמצאים במצב של זעקת אמת שאין מספיק רופאים בישראל.
יואל רזבוזוב: זה לא קשור לקורונה, זה היה הרבה לפני הקורונה, ובזמן הקורונה אנחנו נמצאים במצב עוד יותר גרוע.
דוד ביטן: לא, נושא הדיון הראשון זה התמחות לרופאים מומחים, זאת אומרת יש תקן לרופא, אבל אין תקן לרופא מומחה.
יואל רזבוזוב: כן, בשביל לעבור התמחות הם צריכים תקן לרופא.
דוד ביטן: זה לא רק תקן לרופא, אתה מדבר על רופאים מומחים.
יואל רזבוזוב: אני מדבר על רופאים מומחים ויש לנו מחסור ברופאים מומחים, כל אחד יכול להעיד על כך, וישנם היום רק 70 תקנים, זה תקנים ניידים, אחד סיים את ההתמחות שלו, שלוש, ארבע, חמש, שש שנים, כמה זמן שזה לוקח, הוא יוצא ואז מישהו אחר נכנס, אבל ישנם רק 70 תקנים, זה מה שיש לנו ואנחנו רוצים להגדיל את זה.
דוד ביטן: מה שאני מתכוון, שגם אם יגדילו את מספר התקנים לרופאים זה עדיין לא אומר שיגדילו את זה לגבי המומחים.
דוד ביטן: הדרישה שלך זה לגבי המומחים.
יואל רזבוזוב: הדרישה שלי להגדיל את התקנים להתמחות.
שלומית אבינח: לעולים חדשים.
יואל רזבוזוב: מ-70 להגדיל בעוד 70 לדוגמה, בשביל שהאנשים האלה יוכלו לעשות התמחות ולהיות רופאים במדינת ישראל.
יואל רזבוזוב: זה מה שאנחנו מבקשים, רופאים מומחים במדינת ישראל.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, יש מחסור, הפניות האלה, יש שניים בזום, אבל יש מאות כאלה, אפילו לא עשרות, של אנשים שנפלו בין הכיסאות.
יואל רזבוזוב: וכמו שאמרנו, אנחנו מדינת עלייה ואנחנו צריכים לתת להם את ההזדמנות.
יואל רזבוזוב: במכרז רגיל הם לא יעברו, אנחנו יודעים את זה.
דוד ביטן: מישהו מחברי הכנסת רוצה להגיד משהו?
אנדרי קוז'ינוב: בקצרה, כן.
אנדרי קוז'ינוב: בהמשך לדברי חבר הכנסת רזבוזוב, כמובן הדרישות הצודקות, הנתונים מעידים שיש פה בעיה מערכתית כלל ישראלית, בכלל בכל מערכת הבריאות בכל הסיפור של התקנים, לא רק לעולים, גם לאלה שלמדו כאן.
אנדרי קוז'ינוב: אני לא קורא להגמיש קריטריונים, אבל כן להוסיף תקציבים וכן כהבטחת הממשלה להשקיע במערכת הבריאות ולהקצות תקנים, אז כשמקצים את התקנים בהמשך לתקופת משבר הקורונה, אז גם לתת את הדעת לגבי רופאים עולים שיכולים להשתלב גם במסגרת הזאת, זאת ההזדמנות.
אנדרי קוז'ינוב: ברגע שהממשלה מחליטה להוסיף תקנים ותקציבים במסגרת משבר הקורונה אז צריך לתת את הדעת איך משלבים בסיפור הזה גם את העולים.
טלי פלוסקוב: אני גם משפט אחד, אדוני.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לכם שהמדינה שלנו התברכה במספר העולים הרופאים שהגיעו ארצה אחרי העלייה של שנות ה-90.
טלי פלוסקוב: רוב הרופאים האלה כבר התבגרו ובאופן טבעי כבר יוצאים מהמעגל ואני לא רואה איך אנחנו משלימים את מספר הרופאים שיוצאים ממערכת הבריאות.
טלי פלוסקוב: אני נחשפתי למקרה קצת דומה, רופא שהגיע לארץ עם ניסיון של 20 שנה בעבודה כרופא מומחה, לא מצליח לקבל כאן רישיון לעבוד ועובד כעוזר רופא עד היום.
טלי פלוסקוב: גם פה לפי דעתי אנחנו צריכים לחשוב על המנגנון איך אנחנו לוקחים בחשבון גם את הנושא של הניסיון שהרופאים מביאים איתם.
טלי פלוסקוב: אנחנו יודעים כמה כסף המדינה חוסכת בכך שאנשים מגיעים לכאן כבר עם תואר של רופא.
טלי פלוסקוב: אז צריך לחשוב איך אנחנו כמה שיותר מהר מזרימים אותם או מכניסים אותם לתוך המערכות שלנו כדי שיוכלו לתת את המענה.
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אני רוצה בצורה קצת יותר פרקטית, כמובן כל מה שנאמר פה חשוב, אבל יש, ואולי חלק מהגורמים שנמצאים פה יענו לנו על זה, יש היום אולפן שעוסק ספציפית במונחים הרפואיים שלהם זקוקים העולים האלה.