GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עומר ינקלביץ': ה-BDS הם חרמות אל מול ישראל, אז באמת יש את המשרד לעניינים אסטרטגים שמתעסק עם החרמות ועם ה-BDS על ישראל ואנחנו מתעסקים עם הקהילות והפרויקטים הם מאוד מיוחדים, הם מרתקים.
עומר ינקלביץ': אני לא יודעת אם אנחנו ניכנס אליהם היום מפאת קוצר הזמן, אבל צריך להכיר אותם וצריך לדעת שהאנטישמיות גוברת.
עומר ינקלביץ': אפרופו מה שדיברת, דיברת על המפגש של שבוע שעבר, צריך להכיר, אנחנו מנטרים, אנחנו מכירים את הדברים לעומק ושווה אולי בהזדמנות שנלמד את זה.
עומר ינקלביץ': ביום ראשון שעבר, ועל זה תיכף ירחיבו, אנחנו העברנו בממשלה החלטה תקדימית וזו החלטה שאימצה את העקרונות של דוח הוועדה של פסברג-קנדל ועליה ירחיבו, אבל האמירה אומרת שאנחנו לטווח רחוק, אנחנו בסופו של דבר לטווח רחוק צריכים לטפל בכל הנושא של יהדות התפוצות על הרבדים השונים.
עומר ינקלביץ': אנחנו דיברנו על אנחנו לא אל מול ה-BDS וכן על האנטישמיות, אני גם רוצה לחדד וכן אמר היושב ראש בהתחלה, אנחנו גם לא מתעסקים בקליטה ועלייה, יש משרד קליטה ועלייה, ולמה חשוב לי לחדד את זה?
עומר ינקלביץ': כי פתאום כשאנחנו מדברים על מספרים אנחנו מבינים את המשמעות של משרד התפוצות.
עומר ינקלביץ': עלייה יש לארץ היום בסביבות 24,000 יהודים בשנה, צריך להגיד יורדים בסביבות 16,000, חוזרים בסביבות 8,000, אנחנו נמצאים בסביבות 14,000 עולים בשנה.
עומר ינקלביץ': בואו נגיד שבתקופה, בעקבות הקורונה, יכפיל, ישליש, ירביע, בואו נגיד יעלו 100,000 עולים בשנה, 200,000 עולים בשנה, יודעים מה?
עומר ינקלביץ': 300,000 עולים בשנה, התפרעתי בטירוף, מה עם שמונה המיליונים שחיים בתפוצות?
עומר ינקלביץ': תבינו על מה אני מדברת, אנחנו רוצים שתהיה עלייה ובסוף ההשפעה של המשרד בזהות היהודית היא בתקווה שבסוף יעלו, אבל צריך להגיד שיש אנשים שחיים בתפוצות ולא רוצים לעלות, וזה בסדר, אבל הם יהודים ואנחנו צריכים לתת להם את כל הכלים ואת הלגיטימציה להיות מחוברים לזהות היהודית שלהם ולתת להם את כל התמיכה מפאת המחויבות.
עומר ינקלביץ': לכן אני בכוונה מבדלת, כי לפעמים יש בלבול, אומרים אוקיי אוקיי, עלייה, אז שיעלו, מי שיעלה יעלה, ברוך הבא, אנחנו מתפללים שיעלו, בסדר גמור, אבל מה עם כל השמונה מיליון שחיים בתפוצות?
עומר ינקלביץ': וזה רק כדי להבהיר את הנקודה הזאת שאני חושבת שהיא מאוד חשובה.
עומר ינקלביץ': משרד התפוצות לאן, כמה מילים ממש ואנחנו עוברים למנכ"ל.
עומר ינקלביץ': אני רואה באמת בתפקיד הזה ייעוד אמיתי ברמה האישית.
עומר ינקלביץ': אני יודעת שגם אדוני היושב ראש רואה בזה ייעוד אישי והרבה מאוד שנים מתעסק בזה, מבחינתי אני מרגישה שצריך הרבה סיעתא דשמיא, אבל זה באמת ייעוד אישי לתת את הכלים ליהודים בתפוצות ולתמוך ולייצר גם את הקשר.
עומר ינקלביץ': בסוף הסיפור שלנו הוא לייצר את החיבור עם החברה הישראלית לתפוצות, את החיזוק בתפוצות ושל הקהילות עצמן.
עומר ינקלביץ': אבל, אני גם חייבת לומר, מעבר לרמה האישית של כל מי שמחויב לסיפור הזה, אני יודעת שיושבים פה חברי כנסת שהם מחויבים, הם שנים מתעסקים בדבר הזה, אבל בסוף זה לאומי, צריך לומר, אפילו שלא מקובל להשתמש במילים אינטרס לאומי, אבל זה אינטרס לאומי של העם היהודי.
עומר ינקלביץ': אני רואה חשיבות עליונה ביציבות של המשרד שלנו, במדיניות מתמשכת, מקצועית ויציבה כדי ליצור פעילויות ארוכות טווח בין ישראל ליהדות התפוצות, ועל זה תיכף המתווה ירחיב.
עומר ינקלביץ': ולזכור, אנחנו ממשלת העם היהודי, לזכור את זה, בשיתוף כל הגורמים, אבל אנחנו ממשלת העם היהודי, אנחנו מחויבים.
עומר ינקלביץ': המשרד עבד ויעבוד על פרויקטים, אנחנו כרגע בונים תוכנית משמעותית בעזרת ה' לשנה הקרובה וצריך גם לומר, אנחנו רוצים לעלות קומה, לעלות קומה על בסיס ההמלצות ואנחנו פתוחים ונשמח לשמוע את עמדותיכם ורעיונות איך אנחנו עושים את זה בצורה מדויקת יותר, אבל צריך לדאוג שבסוף המטרה של כל הסיפור הזה היא שברצף חייו של היהודי מגיל קטן, אם זה בחינוך הבסיסי והחינוך הפורמלי והבלתי פורמלי, לאורך כל החיים, לאורך הקמפוסים ואחר כך בהמשך יהיה לו לאורך כל חייו זיקה וחיבור ליהדות בצורה סדורה ומסודרת.
עומר ינקלביץ': חשוב לי לומר פה, אתה יושב פה, אדוני המנכ"ל ואדוני הסמנכ"ל, עשיתם עבודה מאוד יפה, אני רוצה להודות לכם על כל העבודה ועל כל העשייה של השנים, באמת פרויקטים ברוכים ומשמעותיים ואנחנו נרחיב את זה בעזרת ה' ונעלה דרגה.
עומר ינקלביץ': שיתוף הפעולה, חשוב גם לומר, עם יושב ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, מהיום הראשון דיברנו ונדברנו ואני רואה שיש פה שיתוף פעולה שייבנה בעזרת ה' לפרויקטים ובמהלך בעזרת ה' השנים והתקופה שנעבוד ביחד, יש פה מישהו שמאוד מאוד מחויב לפרויקט הזה.
עומר ינקלביץ': ביום הראשון שנפגשנו הוא אמר לי: אנחנו צריכים לעשות קרן לקהילות הקטנות.
עומר ינקלביץ': אמרתי לו: השר ביטן, קדימה.
עומר ינקלביץ': הוא לא שקט עד ששר האוצר התחייב בפנינו לבסיס של תקציב.
עומר ינקלביץ': אנחנו נראה איך אנחנו ממנפים את זה.
עומר ינקלביץ': אנחנו מקווים שנצליח למנף את זה עם הסוכנות ואם לא, אז צריך לומר - - -
דוד ביטן: לא, יהיה בסדר.
עומר ינקלביץ': אם לא, אנחנו נעשה כל מאמץ לדאוג לפילנתרופיה.
דוד ביטן: השגנו מהאוצר 20 מיליון ומהסוכנות אנחנו צריכים להשיג 20 ואז יהיה לנו קרן של 40 מיליון.
יוסף טייב: עודכנתי אתמול על ידי בוג'י בפגישה איתו ואתה בכיוון הנכון.
עומר ינקלביץ': בעזרת ה'.
עומר ינקלביץ': צריך לומר, המלחמה שלנו על התקציב היא מלחמה לא פשוטה, אנחנו הולכים לקראת גירעון.
עומר ינקלביץ': גם השיחה שלי עם השר כץ על הפרויקט הזה, בשיתוף עם דוד ביטן, הייתה שיחה מאוד טובה, אבל כמובן שאנחנו נלחמים פה על התקציב כי אנחנו יודעים שלמשרד שלנו יש עכשיו פעילויות שהן חובה שייעשו, ואני אגיד לכם גם למה.
עומר ינקלביץ': בסופו של דבר המשרד שלנו בנוי, ופה אני משתפת אתכם, על פרויקטים של שלוש שנים ובפרויקטים שלנו המשרד עובד על מצ'ינג, אנחנו בכוונה עובדים על מצ'ינג כי אנחנו יודעים שהשותפות פה מאוד חשובה, אדוני היושב ראש, בסוף הם צריכים להיות מחויבים לפעילות הזאת ובדרך כלל על כל שקל שלנו יש שקל של פילנתרופיה או של ארגונים ושל קהילות בתפוצות או בחלק מהפרויקטים שני שקלים.
עומר ינקלביץ': דווקא בימים הקשים האלה, אם אנחנו לא נדע להמשיך את הפרויקטים האלה עם התקציבים המורכבים האלה ונגדע חלילה את הפעילות, זו פגיעה באמון נוראית דווקא בתקופה הזאת, אל מול הקשיים שגם הם עוברים כי אנחנו בסוף צריכים מהם את החיבור וצריכים את החיבור שלהם.
עומר ינקלביץ': ואם אנחנו לא נדע לעשות את זה בצורה הכי חכמה אנחנו גם נפגע באמון של תוכניות מתמשכות וגם עלולים לפגוע במצ'ינג הזה, שזו סכנה גדולה.
עומר ינקלביץ': אני רוצה לומר מילה על פעילות הקורונה.
עומר ינקלביץ': אני לא ארחיב, כי דביר נוגע בפרטים בהרחבה יותר, אבל בפעילות הקורונה חשוב לומר, כל הפעילות שלנו היא פעילות פנים אל פנים, היא מאוד מאוד אקטיבית עם הקהילות שם, בין אם זה בחינוך, בחינוך הפורמלי, בקהילות, הכול בממשק מול אנשים.
עומר ינקלביץ': מיד כשפרצה הקורונה עשינו במשרד שינוי מסיבי כדי לראות איך אנחנו מצליחים להיות יעילים ולהסיט כספים שקיימים אצלנו של הפעילויות כדי שיהיו אטרקטיביות ויהיו מספיק רלוונטיות בתקופה של הקורונה וזה לא פשוט.
עומר ינקלביץ': דביר ירחיב, אבל אני אתן לכם שתיים-שלוש דוגמאות, זה מחנות קיץ וירטואליים.
עומר ינקלביץ': לעשות את מחנות הקיץ וירטואליים כי הרי האנשים שם סגורים עדיין בבתים ולא יוצאים.
עומר ינקלביץ': זה קמפיין סולידריות שאנחנו עובדים עליו כדי לחבר בין הישראלים לבין האנשים שם בתפוצות.
עומר ינקלביץ': המאבק על האנטישמיות שעבר איזה שהיא אינטרפרטציה.
עומר ינקלביץ': כל הנושא של הכשרת המורים, צריך לומר, כשהבנו שהמורים שם כרגע במצוקה ולא מצליחים להגיע לבתי הספר וללמד פתחנו פה קורס אינטרנטי להכשרת מורים שמעלה אותם דרגה, נותן להם תוכן וזה חלק מההסבות הדיגיטליות שעשינו ושצריך להכיר אותם ושווה להכיר אותם.
עומר ינקלביץ': כמובן שחשוב לי לברך ולהודות על הקרן שאנחנו נקים וצריך לומר שזה חלק מהדברים שאנחנו במשרד רוצים לעשות כסיוע למערך של הקורונה.
עומר ינקלביץ': עכשיו יש לי בקשה למי שיושב פה בחדר ולמי שמאזין לנו, וכמובן לאדוני היושב ראש, חברי הכנסת הנכבדים שיושבים פה - - -
שלומית אבינח: יש לנו הרבה צופים בזום, קרוב ל-30 צופים בזום.
עומר ינקלביץ': וכמובן הנציגים של הגופים של המוסדות הלאומיים וכל מי שיכול להיות, בסוף אנחנו שגרירים של הסיפור הזה.
עומר ינקלביץ': בסוף היום, כשנמצאים פה במדינת ישראל אנשים במצב הישרדותי זה קשה, המצב פה בארץ קשה ואנחנו חלק מהדבר הזה וצריך להכיר את זה, אבל צריך לדעת שעניי עירנו זה 15 מיליון יהודים, זה עניי עירנו.
עומר ינקלביץ': כשאנחנו מדברים על העם היהודי זה העם היהודי.
עומר ינקלביץ': אני חוזרת ואומרת, התקציב הזה הוא מורכב וקשה, אבל אם כולנו נהיה שגרירים של הדבר הזה אנחנו נדע בצורה חכמה כמובן לדאוג לזה שאנחנו נשים את כל הנושא הזה על השולחן ולא נוותר על זה, כי זה עכשיו, אם לא עכשיו אימתי.
עומר ינקלביץ': וגם חשוב לי לומר עוד דבר.
עומר ינקלביץ': זו מכפלת כוח.
עומר ינקלביץ': אני לא רוצה לדבר על דברים שעוד לא קיימים, אבל אני רק אומרת לכם בקטנה שמתוך הרצון לייצר את ההדדיות הזאת אנחנו מנסים לייצר פלטפורמה שגם ברמת המסחר וקניית הידע – אתם יודעים?
עומר ינקלביץ': אמר לי פה מישהו בארץ: פתאום הקורונה עזרה לי קצת כי פתאום הבנתי שבחנות קפה שלי אני יכול למכור פולי קפה לא רק בירושלים, גם בנס ציונה דרך האינטרנט.
עומר ינקלביץ': ואני אומרת, אנחנו 15 מיליון וצריך לעשות פה משהו של סולידריות, שנדע גם לקנות אחד מהשני ולתמוך אחד בשני.
עומר ינקלביץ': אני לא בכוונה מפרטת מה אנחנו רוצים לעשות כי זה בתהליכי פתיחה, אבל החשיבה היא להעצים כוח.
עומר ינקלביץ': אני מודה לכם, אני מעבירה בבקשה, ברשות אדוני היושב ראש, לדברי לעבור על המצגת, לדייק קצת יותר בפרטים.
דביר כהנא: שלום לכולם, תודה רבה, אדוני היושב ראש, תודה רבה, כבוד השרה.
דביר כהנא: אני באמת אתן אולי רקע קצרצר על דמוגרפיה ואנחנו נעביר את המיקרופון לפרופ' יוג'ין קנדל ולמקסין פסברג שיסקרו את עבודת הוועדה ואז אני אסכם את פעילות המשרד במצגת קצרה.
דביר כהנא: (מצגת).
דביר כהנא: אז ממש בקצרה אני אגיד על דמוגרפיה יהודית בעולם.
דביר כהנא: אנחנו מדברים באמת על כשמונה מיליון יהודים מחוץ לגבולות מדינת ישראל.
דביר כהנא: כידוע במדינת ישראל אנחנו מדברים על כ-45% מהעם היהודי.
דביר כהנא: מה שמתרחש ברחבי העולם, מצד אחד באמת שגשוג, כמעט שאין יהודים בארצות מצוקה, כמעט שאין יהודים שלא חיים במדינות דמוקרטיות מערביות.
דביר כהנא: הבשורה הטובה שרוב רובה של יהדות העולם, היהודים נמצאים ברווחה כלכלית, אזרחים שווי זכויות במעמד סוציואקונומי בדרך כלל בינוני וגבוה, אבל אנחנו גם חיים בתוך קטסטרופה היסטורית, שמעולם העם היהודי לא התמודד עם זה ש-80% מאותם שמונה מיליון יהודים לא מרגישים קשר משמעותי וחזק לא למדינת ישראל כמרכז ולא לקהילה היהודית המקומית.
דביר כהנא: 80%, אלה מספרים אדירים.
דביר כהנא: בפעולות שלנו כולן אנחנו שוחים כנגד זרם ששוטף את הארץ.
דביר כהנא: האתגר האדיר הזה למצוא מסילה לליבם של מה שאנחנו מכנים הפחות משויכים, זה האתגר הגדול, זו האסטרטגיה.
דביר כהנא: אנחנו נשווה מה מתרחש מבחינת גדילת האוכלוסייה.
דביר כהנא: אנחנו יודעים שבמדינת ישראל, כידוע, מ-600,000 עולים בקום המדינה ועד ימינו אלה יש פה התפתחות מדהימה, שגשוג אדיר של פריחת האוכלוסייה.
דביר כהנא: בארצות הברית, במקום שגשוג וגרף שהיה אמור לעלות, אנחנו רואים את הגרף שהוא פחות או יותר שומר על עצמו.
דביר כהנא: בשאר העולם אנחנו נמצאים בירידה משמעותית.
דביר כהנא: צריך גם להזכיר כמובן, בגלל העולים.
דביר כהנא: העולים ששינו את המצב הדמוגרפי, במיוחד מחבר המדינות לשעבר, נראה על מפת ההגירה שאנחנו רואים פיק גדול כמובן בשנות ה-50, פיק גדול מאוד בשנות ה-90 ואנחנו רואים מה מתרחש בשנים האחרונות.
דביר כהנא: מאוד חשוב לשים לב בכל גרף, החלק הירוק מתייחס לעלייה והחלק הכחול מתייחס ליהודים שמהגרים לא לישראל, צריך לראות, פחות או יותר אותה כמות יהודים שעולה לארץ היא כמות היהודים שמהגרים.
דביר כהנא: אנחנו רואים תופעות בשנים האחרונות, אפילו ביהדות צרפת אנחנו רואים לא מעט יהודים שבוחרים לעבור ללונדון, לקנדה, למקומות אחרים.
יוסף טייב: מיאמי, דרום אפריקה.
דביר כהנא: מיאמי, דרום אפריקה.
דביר כהנא: אנחנו רואים הגירה שמתרחשת בקרב מדינות רבות ולא כולה, לצערנו הרב, מגיעה למדינת ישראל.
דביר כהנא: אנחנו אומרים שיש פה מסר, ואני מודה פה לפרופ' דלה פרגולה שאנחנו מסתמכים על הנתונים שהוא הכין.
דביר כהנא: המסקנה, שמצד אחד אנחנו מחבקים ומנשקים כל עולה ואנחנו רואים בזה תופעה שאין כדוגמתה, מי שבוחר לעזוב את מרכז חייו ולעלות לישראל, מנגד, כמו שהשרה אמרה, יש פה אסטרטגיה איך מדינת ישראל כמרכז לוקחת אחריות ובונה תוכנית עבודה משמעותית, ארוכת טווח ומתמשכת בקרב אותם שמונה מיליון יהודים שחיים ברחבי העולם כולו.
דביר כהנא: יש איזה שהוא פוקוס לצפון אמריקה, כי יש שם בערך כ-80%-70% מיהדות ארצות הברית, אבל מאידך צריך לא לשכוח, יהדות צרפת, 500,000 יהודים.
דביר כהנא: מדינות רבות שיש בהן.
דביר כהנא: אנחנו בעצם מסתכלים על כלל יהדות העולם בכל רגע נתון.
דוד ביטן: איך אתם מתייחסים במשרד לישראלים שנמצאים בתפוצות?
דביר כהנא: אנחנו בוודאי רואים אותם כחלק מקהל היעד, אנחנו מדברים היום על כמיליון ישראלים לשעבר שחיים בתפוצות, בריכוזים בדרך כלל.
שלומית אבינח: אתם כוללים את גרמניה?
דביר כהנא: בגרמניה זו תופעה שהצטלמה טוב, אבל אלה מספרים קטנים ביחס למה שמתרחש בטורונטו, בניו יורק, בלוס אנג'לס.
דביר כהנא: אז כמובן גם בגרמניה אנחנו מדברים על בערך 30,000 ישראלים, 35,000 ישראלים לשעבר.
דוד ביטן: יש להם איזה תוכנית מיוחדת?
דביר כהנא: יש לנו תוכניות מיוחדות.
דביר כהנא: יש פה שני קהלים בקהילות היהודיות בעולם עם מאפיינים תרבותיים שונים מהקהילה היהודית המקומית שנמשכת שם במשך שנים, זה גם ישראלים וגם יהודים דוברי רוסית, או לפעמים אנחנו קוראים להם חושבי רוסית כי ההורים שלהם היגרו, אנחנו מדברים בשנות ה-90, מיליון עולים לישראל ומיליון שמתפזרים לכלל העולם.
דביר כהנא: יש ריכוזים גם שם, תרבות שונה, שפה שונה, מאפיינים שונים, שגם להם יש תוכניות ייחודיות.
עומר ינקלביץ': ונתמקד בהם, בעזרת ה'.
שלומית אבינח: בכנסת הקודמת, בכנסת ה-20, דובר הרבה על היהודים בגרמניה, ששם צריך לעשות הרבה עבודה, דיברו על מספרים אחרים לגמרי ממה שאתה אומר.
דוד ביטן: אני יודע שאלה המספרים, אני לא יודע על מה דיברו.
שלומית אבינח: דיברו על מאות.
עומר ינקלביץ': מאות אלפים את מתכוונת?
דביר כהנא: יהדות גרמניה היא יהדות מתחדשת, הרבה מאוד מהגרים שהגיעו מחבר המדינות לשעבר עברו לגרמניה, ממשלת גרמניה נתנה להם סוג של סל קליטה, עודדה את ההגירה שלהם.
דביר כהנא: אז יש שם קהילה גדולה מאוד דוברת רוסית ויש גם ישראלים.
דביר כהנא: רק נדבר במשפט אחד על הבסיס הערכי, השרה ציינה ורק נגיד, כבר מהרצל שכתב רבות על הנושא, אנחנו מדברים על כל הוגי הציונות שבאמת התנועה הציונית מדברת על דאגה לעם היהודי כולו.
דביר כהנא: נתנו פה כמה משפטים, גם מחוק יסוד, חוק הלאום שעבר בכנסת הקודמת ובפעם הראשונה נותן למשרד תוקף לעשייה שלו בחוק יסוד, מעבר למגוון החלטות ממשלה.
דביר כהנא: אנחנו מדברים פה באמת על התחדשות, מה שמתרחש בשנים האחרונות ומה שאנחנו כרגע חווים, המשרד תחת ההנהגה של השרה, הוא עומד לפני קפיצת מדרגה אסטרטגית לכל היחס, ההתנהלות, ההשקעה, הראייה ארוכת הטווח וההשקעה בעתיד העם היהודי בעולם.
דביר כהנא: ברשות
דביר כהנא: כם נעשה פה מעבר לפרופ' יוג'ין קנדל שיסקור את עבודת הוועדה הציבורית שהמשרד הקים כדי לבחון מה הממשלה עשתה, מה הממשלה צריכה ואמורה לעשות לטובת המחויבות שלה לעתיד העם היהודי ואז אנחנו קצת נדבר מתוך מסקנות הוועדה מה יישמנו בתוך החלטת הממשלה, מה התחלנו לעשות ומה אנחנו מתכננים לעשות בשנים הקרובות.
דוד ביטן: פרופ' קנדל.
דוד ביטן: אתה לא היית אז גם קשור למתווה הגז?
יוג'ין קנדל: בין היתר.
דוד ביטן: אז איך עברת לתפוצות?
עומר ינקלביץ': הוא היה בתפקידים רבים.
דוד ביטן: מכלכלה לתפוצות?
יוג'ין קנדל: לא, את מתווה הגז עשיתי בתוקף תפקידי במשרד ראש הממשלה, במועצה הלאומית לכלכלה, את זה אני עושה בהתנדבות.
עומר ינקלביץ': אני חייבת לומר, יושבים פה שני אנשים מאוד מאוד עסוקים, עם רקורד מאוד מרשים, אני לא חושבת שיש מישהו שלא היה שוכר את שירותיהם, אני משוכנעת שיש להם הצעות רבות, ובכל זאת הם מצאו לנכון - - -
דוד ביטן: קודם כל כל הכבוד ותודה שאתה עושה את זה בהתנדבות.
יוג'ין קנדל: שנינו.
עומר ינקלביץ': זה מה שרציתי להגיד, במשך מעל שנה הם השקיעו ממרצם ופועלם שעות על גבי שעות בפרויקט הזה ואני מודה לכם ואני חושבת שכל העם היהודי צריך להודות לכם כי בזכותכם כבר עברה החלטת הממשלה.
עומר ינקלביץ': אין מילים להודות.
עומר ינקלביץ': באתי הביתה, אחרי שהכרתי אתכם, אמרתי לילדים שלי, תכירו, יש לאן לשאוף.
עומר ינקלביץ': אז באמת תודה רבה לכם, אין מילים.
יוג'ין קנדל: קודם כל תודה רבה, אנחנו מאוד, גם מקסין וגם אנוכי וגם חברי הוועדה, הרגשנו מאוד כבוד וזכות לעסוק בזה כי אנחנו כולנו חושבים שזאת אחת הסוגיות באמת החשובות בחיי העם היהודי.
יוג'ין קנדל: אני שונא לחזור על דברים של אחרים, אבל אני רוצה להדגיש את זה, מצד אחד אנחנו נמצאים בתקופה חסרת תקדים בהיסטוריה היהודית מבחינת הרווחה ומבחינת הביטחון, למרות האנטישמיות, מצד שני אנחנו וולונטריים, זה קצת מזכיר את מה שקרה ליהודי סין, הם היו כולם בסדר וכן הלאה ונעלמו לחלוטין.
יוג'ין קנדל: אנחנו נמצאים בזה שבמקום שתוקפים אותנו ומקטינים את מספרינו אנחנו מקטינים את מספרינו לבד.
יוג'ין קנדל: אנחנו כולנו חושבים שזאת סיטואציה הזויה לחלוטין ואי אפשר להשלים איתה ולהגיד תשמעו, ככה זה, תמיד מיעוטים נטמעים ברוב ואלא אם כן הם יכלו אנחנו לא יכולים לעשות כלום.
יוג'ין קנדל: אני חושב שאנחנו כן יכולים לעשות הרבה והזמן לעשות את זה הוא עכשיו, אנחנו כבר בדקה ה-90 של התהליך.
יוג'ין קנדל: ישנה פעילות של הממשלה.
יוג'ין קנדל: אנחנו התבקשנו להמליץ לממשלת ישראל מה היא צריכה לעשות בתור נציגה של הקהילה היהודית בארץ ישראל והמחויבות שלה כלפי הקהילות היהודיות בעולם, האחים שלנו והאחיות שלנו בעולם.
יוג'ין קנדל: אנחנו סקרנו בוועדה את כל הפעילות שנעשתה ב-20 השנה האחרונות.
יוג'ין קנדל: בעצם ישראל התחילה להתעסק בזה רק בשני העשורים האחרונים.
יוג'ין קנדל: ישנה פעילות מאוד מבורכת, גם של הממשלה, גם של הסוכנות היהודית וגופים אחרים, יש שתי תוכניות גדולות וכמה תוכניות יותר קטנות, אבל מה שאנחנו גם מצאנו, שמבחינת ממשלת ישראל כל הפעילות הזאת לא מתואמת, אין מאחוריה אסטרטגיה אחידה, אין סדרי עדיפויות ואין מחויבות ארוכת טווח שמוצהרת על ידי מדינת ישראל בזה שזה בעצם משהו אסטרטגי מאוד לעם היהודי וגם למדינת ישראל והשרה דיברה על זה.
יוג'ין קנדל: אנחנו חושבים שהדבר הזה הוא באמת אסטרטגי ואנחנו חושבים שממשלת ישראל, בתפקידה לא כריבון במדינת ישראל, אלא כנציג של הקהילה היהודית אולי הגדולה או השנייה הגדולה בעולם, תלוי איך מחשבים את זה, חייבת להכריז על מהלך אסטרטגי שלה שממוקד בעזרה לקהילות יהודיות בהגדרה מאוד מאוד רחבה, לצמוח ולהתרחב, למשוך יותר אנשים לתוך הקהילות וגם לחבר בין הקהילות.
יוג'ין קנדל: זאת אומרת אנחנו בעצם מנסים לחשוב על העם היהודי בתור נט-וורק, בתור רשת, שלא כל אחד חייב להיות מחובר לכל אחד אחר, אבל כולנו מחוברים לאותה רשת.
יוג'ין קנדל: כמו באינטרנט.
יוג'ין קנדל: אנחנו חייבים להיות שותפים שווים, אסור לנו להישמע פטרונים ביחסים עם הקהילות האלה, אבל אנחנו כן צריכים לגייס משאבים ומאמץ והמאמץ הזה חייב להתמקד בשישה נושאים.
יוג'ין קנדל: נושא אחד הוא הנושא של חינוך יהודי פורמלי שהוא בעיקר עובד על קהילות שהן מחוברות, זאת אומרת אנשים ששולחים את הילדים שלהם לחינוך יהודי פורמלי צריך לתת להם את האפשרות הזאת, אבל אלה הם מאוד מחוברים כבר, כי רוב הקהל, כפי שדביר אמר, אפילו לא חושב לכיוון הזה.
יוג'ין קנדל: לכן מאוד חשוב, והתחום הכי גדול כנראה הוא החינוך הלא פורמלי, שהוא מייצר כל מיני נקודת מפגש ונקודות משיכה ליהודים, לילדים, להורים שלהם, איך להתחבר לסוגיות מסביב ליהדותם, לזהות שלהם, לתרבות שלהם, למסורת שלהם, להיסטוריה שלהם, איך לייצר את החיבור ברמה ובשפה שהם מבינים אותה ומתחברים אליה.
יוג'ין קנדל: זה הכיוון השני, שהוא לפי דעתנו הכי גדול, לא פחות חשוב להיכנס לתוך ישראל ולהתחיל לעשות סדרת חינוך לעם ישראל היושב בציון, שהוא לא היחיד.
יוג'ין קנדל: זאת אומרת מאוד חשוב שאנחנו, הישראלים, אנחנו לא פחות יהודים ואנחנו צריכים להתחבר ואנחנו נדהמנו מסקרים קטנים בסביבה שלנו, אנשים שחשבנו שיתחברו לנושא הזה מאוד מאוד חזק אמרו: תשמע, הם חיים שם, כל עוד הם לא פה למה זה קשור אליי?
יוג'ין קנדל: זה פשוט הדהים אותנו מבחינת איך אנחנו חווים את זה.
יוג'ין קנדל: שנינו עולים, מקסין באה מדרום אפריקה, אני עשיתי עלייה פעמיים, פעם אחת מברית המועצות, פעם שנייה מארצות הברית, ולשנינו זאת סוגיה שממש מובנת מאליה, בחוויה היום יומית שלנו.
יוג'ין קנדל: לכן זה כל כך חשוב שגם מערכת החינוך, גם צה"ל, גם מערכות אחרות ידגישו את הסוגיה שאנחנו חלק מעם יותר גדול מרק אלה שיושבים פה.
יוג'ין קנדל: סוגיה רביעית זה כל הנושא של תיקון עולם.
יוג'ין קנדל: נושא של תיקון עולם נשמע לפעמים נדוש, אבל זה אחד הדברים שערכים יהודיים לא כל כך משנה מה האוריינטציה הדתית של ההכרה העצמית, ערכים יהודיים בדרך כלל נכנסים לרצון להיטיב או לטייב את העולם, מסביב לזה חייבים לבנות תוכניות.
יוג'ין קנדל: אנחנו גם מנסים לעשות את זה בצד הישראלי, אבל גם לעודד תוכניות בעולם.
יוג'ין קנדל: אי אפשר להגיע לקהלים גדולים היום בלי טכנולוגיה, זה פשוט לא הגיוני, זה יקר מאוד, זה גם לא השפה שהילדים של היום מבינים.
יוג'ין קנדל: הם מבינים שפה טכנולוגית, הם מבינים את השפה שהם יודעים לדבר אותה מגיל שלוש ואם אנחנו נמשיך לטפל בסוגיה הזאת בכלים של המאה ה-20 אנחנו לגמרי נאבד את הדור של המאה ה-21, גם טכנולוגיה וגם חדשנות.
יוג'ין קנדל: יש לנו פה קלף מאוד חזק שמדינת ישראל נחשבת אולי למדינה הכי חדשנית בעולם, לאו דווקא פנימה, אבל מה שהיא מייצרת החוצה, ומסביב לזה אפשר לבנות גם טכנולוגיה וגם את הנרטיב.
יוג'ין קנדל: הדבר השישי והאחרון, אנחנו חייבים למדוד דברים בצורה אחידה.
יוג'ין קנדל: אנחנו המלצנו איך לעשות את זה, וכל הזמן לעשות רה-אבלואציה של תוכניות מה עובד פחות, מה עובד יותר, איך אפשר להעביר best practices בין מקומות למקומות ובשביל זה צריך שיהיה ארגון אחד, ממשלת ישראל, שהוא מרכז את זה, הוא מרכז את כל האסטרטגיה של העם היהודי.
דוד ביטן: אני רוצה רק להבין, הממשלה קיבלה החלטה בעניין הזה?
דוד ביטן: מה היא עשתה, היא אימצה את התוכנית?
יוג'ין קנדל: היא אימצה את העקרונות של התוכנית.
דוד ביטן: והיא תקצבה את זה, או רק בדיבורים?
עומר ינקלביץ': על זה אנחנו צריכים ללכת לעבוד.
יוג'ין קנדל: זה בדיוק הנושא, זה מה שנקרא שאלה מצוינת.
עומר ינקלביץ': אבל אני אשמח שתגיד מילה על התקצוב.
עומר ינקלביץ': לפני שפרופ' קנדל יסביר על התקצוב אני רוצה לומר, הוא יסביר את האסטרטגיה שעומדת מאחורי תקצוב תוכנית החומש, בגלל התקופה הקשה שאנחנו נמצאים, בתקופת הקורונה, לא העלינו את הדיון התקציבי בשלב הקודם, אבל בהחלט הכוונה היא להעביר תוכנית חומש עם תקציב לנושא הזה.
יוג'ין קנדל: תיכף אני אסביר.
עומר ינקלביץ': אבל אני מדגישה שזה לא תקציב לבקש עכשיו.
דוד ביטן: פרופ' קנדל, על מה אתה מדבר מבחינת סיוע של מדינת ישראל בקהילות?
עומר ינקלביץ': מה מצופה, לא דווקא עכשיו בתקופת הקורונה.
דוד ביטן: באופן כללי.
יוג'ין קנדל: קודם כל מה שמצופה, אני מניתי את חמישה התחומים שצריך לפעול.
יוג'ין קנדל: בדוח אנחנו שמנו איזה שהם טווחים של איך אנחנו חושבים שכדאי לחלק את התקציב.
יוג'ין קנדל: אני לא זוכר את המספרים במדויק, אבל הם - - -
עומר ינקלביץ': אבל תדבר על העיקרון של ה-OECD.
יוג'ין קנדל: תיכף אני אגיד.
יוג'ין קנדל: ואז נשאלת השאלה כמה זה סביר שאזרחי ישראל מהמסים שלהם יקדישו לאחים שלהם בעולם.
יוג'ין קנדל: פה אנחנו הלכנו לגישה קצת יצירתית ואמרנו, תראו, בואו נלך ל-OECD, שזה ארגון המדינות המתפתחות, ונשאל אותם כמה הם ממליצים או מה הסיכוי בין מדינות ה-OECD לעזרה למדינות אחרות, לא לאחים שלך, לא לעם שלך, למדינות אחרות.
יוג'ין קנדל: ההסכם ב-OECD הוא ש-0.7% של התוצר של כל מדינה מומלץ או מוסכם שיילך לעזרה למדינות אחרות.
דוד ביטן: כמה זה בישראל?
יוג'ין קנדל: בישראל התוצר הוא קרוב ל-400 מיליארד דולר, אז אנחנו מדברים על סדרי גודל של כמעט 3 מיליארד דולר, עשרה מיליארד שקלים.
דוד ביטן: מה, בשנה?
עומר ינקלביץ': אבל זה כמובן לא מה שמבקשים.
דוד ביטן: זאת הבקשה?
יוג'ין קנדל: זאת לא ההמלצה, זה מסגרת חשיבה.
יוג'ין קנדל: עכשיו אנחנו - - -
דוד ביטן: לא נראה לי שדבר כזה - - -
עומר ינקלביץ': לא, אנחנו לא שם, אבל זה העיקרון.
יוג'ין קנדל: אני אסביר.
יוג'ין קנדל: הממוצע ב-OECD הוא לא 0.7, הוא 0.4.
יוג'ין קנדל: מדינת ישראל היום עוזרת לעולם ב-0.1, היא רבע מהממוצע של ה-OECD, אולי המדינה הכי נמוכה - - -
דוד ביטן: מתקציב הסוכנות אתה מדבר?
מיכל וונש: לא, לעולם, לא ליהודים.
דוד ביטן: איך היא עוזרת?
יוג'ין קנדל: העזרה בכל מיני דברים, מש"ב במשרד החוץ, כל מיני דברים, זה דרך אגב כולל - - -
מיכל וונש: ארגונים בינלאומיים.
יוג'ין קנדל: זה דרך אגב, בחישוב של מדינת ישראל זה כולל קליטת עלייה בתור עזרה למדינות אחרות ואספקה של מים לירדן גם נכללת.
דוד ביטן: זה כולל גם את הדברים האלה?
יוג'ין קנדל: כן.
דוד ביטן: זה 0.1% מהתוצר?
יוג'ין קנדל: אנחנו פשוט לא נמצאים שם, אנחנו יותר נמוכים מרוב מדינות מזרח אירופה בתחום של עזרה למדינות.
יוג'ין קנדל: עכשיו אמרנו, תראו, בואו ניקח את ההבדל בין 0.1 ל-0.4, איפה שהממוצע של המדינות, ונקדיש חצי לאחינו.
יוג'ין קנדל: זה מייצר מספרים מאוד מאוד גדולים.
יוג'ין קנדל: אנחנו אמרנו שאנחנו לא חושבים שצריך להגיע לשם ולא צריך להגיע לשם מיידית.
יוג'ין קנדל: מה שהכי חשוב בתקציב, ברור לנו שכל מספר שאנחנו נשים הוא מספר הרבה יותר קטן מאיזה שהוא סדר גודל שנובע מהחישוב הזה.
יוג'ין קנדל: מה שאנחנו אומרים לגבי התקציב שהתקציב חייב להיות רב שנתי, הוא חייב להיות בבסיס, כי אנחנו חייבים ודאות.
יוג'ין קנדל: אנחנו בעצם קוראים למדינת ישראל להיכנס להסכמים ארוכי טווח עם העם היהודי שעדיין לא יושב בציון.
יוג'ין קנדל: כדי להיכנס עם מישהו לחוזה רב שנתי אתה לא יכול להגיד לו: תשמע, אני אתגלגל עם זה לפי המצב כל שנה ונראה מה יהיה, ככה אף אחד לא חותם על חוזה רב שנתי.
יוג'ין קנדל: לכן אם אנחנו רוצים ברצינות, כי כל המאמץ הזה מבוסס על מצ'ינג של קהילות יהודיות ומצ'ינג בהרבה מקרים של יותר מ-50%, אנחנו צריכים להגיד: רבותיי, הנה התוואי, זה מה שמדינת ישראל הולכת לשים.
יוג'ין קנדל: אנחנו הצענו בדוח שהתוואי הזה יגיע למיליארד שקלים, מ-400 ומשהו מיליון שכיום מושקעים בתחום הזה.
דוד ביטן: אבל רוב היהדות בעולם היום בארצות הברית, שם הם מסתדרים לבד, למה אנחנו צריכים להשקיע שם?
יוג'ין קנדל: לא, ממש ממש לא.
יוג'ין קנדל: תראה, הקצב של היעלמות יהודים בארצות הברית הוא הכי גבוה בעולם.
דוד ביטן: כן, אבל זה בגלל ההתבוללות, לא בגלל משהו אחר.
יוג'ין קנדל: על זה אנחנו מדברים.
דוד ביטן: כן, אבל איפה כסף יכול לעזור בנושא של ההתבוללות?
יוג'ין קנדל: מה זאת אומרת?
יוג'ין קנדל: זה בדיוק בחינוך לא פורמלי.
תהלה פרידמן: אדם בשביל לתת לילד שלו חינוך יהודי - - -
יוג'ין קנדל: זו המטרה, המטרה של הדוח הזה זו מניעת התבוללות.
עומר ינקלביץ': זו הפעילות שלנו, אלה הן הפעילויות שלנו.
דוד ביטן: רוב הבעיה בארצות הברית זה באוניברסיטאות.
מיכל וונש: לא, אדוני, יש בניית זהות בגילים - - -
דוד ביטן: הם הולכים לאוניברסיטה ושם הם מכירים בחורות וממשיכים הלאה.
עומר ינקלביץ': ועל זה יש לנו תוכנית קמפוסים.
דוד ביטן: הנושא של הגיור הרפורמי גם בעייתי.
עומר ינקלביץ': אני רוצה לענות לך.
עומר ינקלביץ': פה יש לנו תוכנית קמפוסים.
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אלה הסימפטומים.
דוד ביטן: לא, בסופו של רגע ברגע שיש - - -
יבגני סובה: לא, משפט טוב.
יבגני סובה: ככה, מכירים בחורות וזאת הבעיה.
דוד ביטן: לא, זו לא בעיה, במובן של ההתבוללות.
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אתה מדבר על הסימפטומים.
תהלה פרידמן: חינוך יהודי, צריך למכור כליה בשביל לשלוח ילד לבית ספר יהודי, זו השקעה מאוד מאוד גדולה ואם מדינת ישראל יכולה להקל בנקודה הזו זו המשכיות הכי - - -
דוד ביטן: בואו נתחיל קודם כל בקהילות הקטנות ואחר כך נעבור לגדולות.