GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף טייב: צריך לבנות צוות שיטפל בדברים האלה.
יוסף טייב: זה לא צריך להגיע אליך.
מיכל וונש: רק להוסיף למה שאמר חבר הכנסת טייב.
מיכל וונש: חייבים שתהיה שקיפות לדברים האלה.
מיכל וונש: צריך להנגיש את המידע לאנשים, לא אחד-אחד כי אנחנו משגעים את סטלה.
מיכל וונש: היא עונה בכל שעות היום אבל זאת לא הדרך.
מיכל וונש: צריך איזשהו מנגנון.
דוד ביטן: אבל לפחות יש מישהו שעונה.
מיכל וונש: ברוך השם, ולברך אותה על זה שהיא עונה.
מיכל וונש: לא רק שהיא עונה, היא גם מטפלת מייד במסירות, אבל זאת לא דרך שהיא יכולה לטפל במספר כל כך גדול של פניות.
מיכל וונש: אי אפשר להציק לה אחד-אחד.
ישראל אייכלר: אפילו משה רבנו אמר ליתרו, "נבול תיבול", באמת כל היום מהבוקר עד הלילה עם כל האנשים, קח לך שרי עשרות, שרי מאות, שרי חמישים, שרי אלפים, שיהיו פקידים מספיק שיוכלו לטפל בכל הבעיות.
דוד ביטן: בבקשה סטלה.
סטלה ראפ: שלום, תודה לכם.
סטלה ראפ: אני רוצה להבהיר כמה אמיתות כדי שלא נתבלבל במושגים.
סטלה ראפ: א', הוועדה הבין-משרדית שדנה בהקלות לכניסת זרים לישראל מתכנסת מדי שבועיים.
סטלה ראפ: זו ועדה ראשות מנכ"ל רשות האוכלוסין, ייצוג של משרד החוץ, משרד הבריאות.
סטלה ראפ: היא דנה על קריטריונים להקלות פעם בשבועיים.
סטלה ראפ: אני חושבת שזה פרק זמן סביר.
סטלה ראפ: לא כל יומיים משנים קריטריונים להיכנס לישראל.
סטלה ראפ: הוועדה ההומניטרית שדנה במקרים שחורגים מהקריטריונים, וזה מקרים של מחלות, מקרים קשים אלה ואחרים, דנה במקרים בין רשות האוכלוסין, משרד הבריאות ומשרד החוץ כמעט 24/7 ואני לא מגזימה, ומרבית המקרים נענים בחיוב.
סטלה ראפ: באשר לעומס על הקונסוליות, שישנם חברי כנסת שמלינים עליהם.
סטלה ראפ: יש לנו אנשים במדור הקונסולרי בקונסוליה X, Y ו-Z והם לא היחידים, שזה שניים עד שניים ורבע אנשים וגם הם צריכים לעבוד בקפסולה כי אנחנו מנסים לשמר רציפות של שירות, כלומר יום יגיע העובד הזה, למחרת יגיע העובד השני.
סטלה ראפ: כמה אדוני חושב שאפשר לתת שירות כשמדובר בעובד אחד ועם קונסול או סגן קונסול שמתחלפים?
סטלה ראפ: זה המצב בלא מעט מהנציגויות שלנו.
סטלה ראפ: יש לנו נציגויות קצת יותר גדולות כמו ניו יורק, פאריס ולונדון שאז 13 או 15 עובדים או שמונה עובדים מתחלקים לשניים.
סטלה ראפ: הם עובדים 12 שעות ביממה כולל יום ראשון שזה היום החופשי שלהם, כדי לעמוד בפרץ של מאות בקשות מדי יום, מדי חודש של חריגים, של משפחות מעורבות, של לידות, של סבא וסבתא שאפשרנו להם להיכנס לשמחות ולבריתות ולחתונות.
סטלה ראפ: המבול הוא פשוט בלתי אפשרי.
סטלה ראפ: באשר לתלמידי הישיבות, הבינו ככלל, תלמיד ישיבה או תלמיד באוניברסיטה חייב להצטייד באשרת סטודנט גם אם אמריקאי, בריטי או צרפתי.
סטלה ראפ: מי שהולך להיות סטודנט, לא נכנס כאילו הוא תייר ומסדיר את מעמדו בישראל.
סטלה ראפ: זה הכלל שבשגרה.
סטלה ראפ: הבינו רשות האוכלוסין שהעומס עלינו הוא כזה, יחד טקסנו עצה והוחלט שלגבי תלמידי ישיבות בגירים, כל ההסדר הזה אחרי שהם יסדירו מול משרד הבריאות והישיבות, הם יכנסו לארץ ואחר כך יסדירו את מעמדם.
סטלה ראפ: לא כך הוא ואייל סגני הסביר את זה.
סטלה ראפ: ילד קטין בישיבות חייב אישור של הורה.
סטלה ראפ: ההורה חייב להתייצב או בפני נוטריון ציבורי ולאמת את חתימתו בחותמת אפוסטיל, שבחלק מהמקומות סגורים המשרדים, או וזה קל יותר למרות שזה מעמיס על הנציגויות שלנו, להתייצב בפני הקונסול עם הילד ולתת את אישורם בכתב שהם מרשים לילד הקטין להגיע לשמש כתלמיד ישיבה בארץ.
סטלה ראפ: האחוזים, כך אומרים לנו, של כלל תלמידי הישיבות הם קטנים וגם הקונסוליות יוכלו לעמוד בפרץ הזה.
סטלה ראפ: באשר למה שחברת הכנסת וונש העירה ומהבוקר אני מתנהלת איתה במגמה לעזור והיא יודעת את זה, חסרה עובדה אחת פשוטה.
סטלה ראפ: חסר מסמך שהיולדת ילדה.
סטלה ראפ: אני מניחה שאם הקונסוליה בניו יורק הייתה מקבלת את המסמך הזה, היא הייתה מוציאה לאלתר את אישור הביקור של האם בארץ כי זה בהחלט עונה לקריטריונים.
סטלה ראפ: אדוני היושב-ראש, בשורה התחתונה אנחנו כאן לתת שירות גם בנציגויות וגם במטה משרד החוץ.
סטלה ראפ: תודה.
דוד ביטן: הבנתי שיש בעיה של כוח-אדם.
דוד ביטן: הרי זה לא משנה, הכול אפשר לעשות דרך האינטרנט.
דוד ביטן: למה אי אפשר שבישראל, במשרד החוץ ישבו שלושה-ארבעה פקידים שיקבלו את החומר מחו"ל ויתנו את האישורים האלה?
דוד ביטן: למה צריך לפנות לקונסוליות שאין שם כוח-אדם?
דוד ביטן: אני לא מדבר על פאריס, ניו יורק ששם יש כוח-אדם.
דוד ביטן: אני מבקש מכם, את רוצה סיוע שלי?
דוד ביטן: אני אדבר עם משרד האוצר.
דוד ביטן: בארבעה חודשים האלה שיהיה צוות של חמישה איש, יתנו לזה תקציב בישראל, במשרד החוץ, שכל הפניות ירוכזו אליו מהמדינות הקטנות ואז פתרנו את הבעיה הזאת.
דוד ביטן: אני מבין את מצוקת כוח-האדם, אז אני מבקש מכם, אנחנו נדבר גם עם משרד האוצר.
דוד ביטן: תלכו על הפתרון הזה.
דוד ביטן: כל דבר אינטרנט.
דוד ביטן: מגישים בקשות דרך האינטרנט, ממציאים מסמכים דרך האינטרנט, אתם נותנים אישור דרך האינטרנט, בזה נגמר הסיפור.
סטלה ראפ: אדוני היושב-ראש, אנחנו כבר חודשים מאז ינואר-פברואר יושבים פה צוות לא גדול במטה אגף הקונסולרי, ועובדים, אני לא אגזים, 18 עד 20 שעות ביממה.
סטלה ראפ: אנחנו מגויסים כל כולנו הן לנושא של חילוץ ישראלים, הן לאישורי הכניסה בארץ, הן לעזור לנציגויות זרות להוציא את אזרחיהן מכל מיני שטחים בישראל או מחוצה לה.
סטלה ראפ: אנחנו כאן כדי להגיש את השירות ואנחנו לא נושמים.
סטלה ראפ: כך גם בנציגויות, אבל עדיין יש ניירת שהיא חייבת להיות ספציפית ולהיבדק בנציגויות.
סטלה ראפ: הנציגות ברגע משגרת את זה אלינו בדואר אלקטרוני.
סטלה ראפ: זה לא לוקח יותר מעשר שניות.
סטלה ראפ: אנחנו יושבים על אין-סוף בקשות כדי להעביר אותן להחלטת רשות האוכלוסין, מעברי הגבול, לטקס עצה ביחד, לבדוק מעמד של פונים.
סטלה ראפ: אנשים פונים לכל מיני הסדרים וזה רשום במחשבים שמצויים אך ורק ברשות האוכלוסין.
סטלה ראפ: אנחנו מדינה שחייבת לנהוג באחריות ולבדוק הרבה מאוד מקרים לגופם ולהחליט האם האיש הזה שסורב שבע פעמים בעבר, מנסה להיכנס לישראל בדרך אחרת, באצטלה זו או אחרת.
סטלה ראפ: אתם כנבחרי ציבור חייבים לסמוך על הפקידות שעושה את מלאכתה נאמנה וזה בעזרת המחשוב ובעזרת האנשים שמצויים פה בארץ.
סטלה ראפ: אנחנו עובדים שכם אחת עם כל הנציגויות.
סטלה ראפ: עדיין המצב שלנו בנציגויות או לצורך העניין גם במשרד החוץ, הגענו עד הלום אבל אנחנו לא מלינים על זה.
סטלה ראפ: גם המתי-מעט אנשים שיושבים שם, יושבים מגויסים כדי להגיש את השירות.
סטלה ראפ: תספקו את כל המסמכים.
סטלה ראפ: אין בעיה, אנחנו עושים את זה מייד.
דוד ביטן: סטלה, אני פונה אליך בבקשה להקים את הצוות בארץ שיהיה כוח-אדם מספיק כדי לטפל בכל הבעיות.
דוד ביטן: אני לא מדבר על המקרים החריגים.
דוד ביטן: המקרים החריגים זה עניין אחר.
דוד ביטן: אנחנו נסייע לכם להביא את התקציב לעניין הזה למשך ארבעה-חמישה חודשים והנושא הזה ייפתר אחת ולתמיד.
דוד ביטן: אני אחזור אליך בעניין הזה אחרי שנסגור את זה עם משרד האוצר ואז יהיה פתרון לכל הבעיות האלה מבחינת המהירות ונסיים את העניין הזה.
דוד ביטן: תודה, סטלה.
מיכל וונש: ואולי אדוני היושב-ראש רק להוסיף שאין ספק, סטלה, שאת עושה את עבודתך נאמנה.
מיכל וונש: אנחנו יודעים את זה.
מיכל וונש: אנחנו מעריכים את זה, זה רק לא צריך להגיע.
דוד ביטן: אבל יש בעיה מבחינת לוחות זמנים.
מיכל וונש: זו בעיה מערכתית.
דוד ביטן: לא מאשימים אתכם חס וחלילה.
ישראל אייכלר: להיפך, אנחנו משבחים אותך אבל כמו שאמר יתרו למשה רבנו, יש בעיה כשמישהו שולח לקונסוליה במייל, אומרים לו, תוך חמישה ימי עבודה, זאת אומרת לא יום ראשון ולא יום שני, והם לא מעבירים את זה לצוות פה בארץ.
דוד ביטן: אייכלר, אם יהיה צוות בארץ, הם בכלל לא צריכים את הקונסוליה.
דוד ביטן: צוות של משרד החוץ.
דוד ביטן: אתה פונה אליהם, הם עושים את הבדיקה, הכול יותר מהיר ונגמר הסיפור.
ישראל אייכלר: אדרבא.
דוד ביטן: לסגור את הבעיה הזאת אחת ולתמיד.
דוד ביטן: אי אפשר להתעסק בזה כל יום.
דוד ביטן: כל יומיים מקבלים מכתב מאיזה מקום.
דוד ביטן: זה לא התפקיד שלנו גם.
דוד ביטן: נשמע את נחמיה מלינוביץ', יושב-ראש איגוד הסמינרים והישיבות לבני חו"ל.
נחמיה מלינוביץ': שלום, קודם כל תודה לשר דרעי ולכל הח"כים שמטפלים בצורך הגדול הזה.
נחמיה מלינוביץ': הבנו שזה בלתי אפשרי לעמוד מול כל ישיבה וישיבה, אז הקמנו איגוד עם כל הישיבות מכל החוגים, מהציונות החרדית-החסידית, הדתית, כולם ביחד שיעבדו מול המשרדים באופן מרוכז, וברוך השם התוצאות, שכולם לוקחים אחריות.
נחמיה מלינוביץ': אנחנו לקחנו אחריות על כל הישיבות שיהיה מסודר עם המתווה, עם הבידוד, עם כל מה שהם צריכים.
נחמיה מלינוביץ': יש לי שאלה אחת.
נחמיה מלינוביץ': כמו שמייזלמן אמר, אלפים נשארים פה, הם מהווים חלק גדול מהחברה הישראלית שנמצאת פה בארץ.
נחמיה מלינוביץ': ההרגשה הראשונה שתהיה להם כשהם מגיעים ארצה, ומדובר באלפי תלמידים ותלמידות שמגיעים פעם ראשונה בחייהם להיות פה בארץ ובעזרת השם להשתלב פה ולגור פה עם המשפחות כמו שאנחנו רואים בכל הערים, שיש אלפים שנשארים פה.
נחמיה מלינוביץ': בהרגשה הראשונה שהם מגיעים אחרי המטוס, שהם יצאו ביחד מאות תלמידים בקבוצות ומגיעים באותן טיסות, ואנחנו מנסים לארגן שכולם יגיעו באותן טיסות.
נחמיה מלינוביץ': האם יש אפשרות להקל בבידוד?
נחמיה מלינוביץ': זה מאוד קשה לתלמיד ותלמידה שמגיעים פעם ראשונה בחייהם לארץ שהם לא מכירים.
נחמיה מלינוביץ': בין כך הם מגיעים באותן טיסות, יושבים ביחד 12 שעות בטיסה, אז אולי אפשר להגדיל את זה לקבוצות של עשר ו-12 שפשוט יהיה להם יותר אפשרות.
נחמיה מלינוביץ': בריאות הנפש גם מאוד חשוב לנו.
דוד ביטן: אנחנו נברר את זה עם משרד הבריאות תיכף.
דוד ביטן: תעלי בבקשה את רשות האוכלוסין.
דוד ביטן: שלום מיכל.
מיכל יוספוף: בוקר טוב לכולם, אני רוצה לתת קצת נקודות לגבי התהליך.
מיכל יוספוף: כמו שאמרה סטלה וכמו שאמר אייל סיסו, אחרי שהישיבה מקבלת את האישור ממשרד הבריאות לגבי תנאי הבידוד שנקבעו, הישיבה למעשה לא צריכה לעשות הרבה.
מיכל יוספוף: היא צריכה לקחת את השמות של תלמידי הישיבה באותו רגע, להעביר את זה אלינו לביקורת גבולות וביקורת גבולות יתנו להם אישור עלייה לטיסה.
מיכל יוספוף: למעשה ראש הישיבה יצטרך להעביר את זה לכל תלמיד ישיבה כדי שהוא יוכל לעלות לטיסה.
מיכל יוספוף: בכניסה שלהם בארץ, בניגוד לשגרה שבדרך כלל אנחנו עושים, שאותו תלמיד ישיבה כמו שסטלה אמרה ואייל אמר, הם אמורים להגיע לנציגות לקבל את אשרת הסטודנט שלהם, הם יכנסו כאן לארץ באשרה של תייר.
מיכל יוספוף: במהלך 30 הימים אחרי כניסתם לארץ מחויב ראש הישיבה להגיש לנו בקשות מרוכזות.
מיכל יוספוף: אנחנו לא נדרוש ממנו להגיש בקשה-בקשה אלא בקשות מרוכזות כדי שנוכל להחליף להם את האשרה שלהם מאשרה של תייר לאשרה של סטודנט.
דוד ביטן: את מדברת על אלה שפחות מגיל 18?
מיכל יוספוף: לגבי אלה שמתחת לגיל 18, החוק מחייב שההורים חייבים לתת את הסכמתם.
מיכל יוספוף: כדי שההורים יתנו את הסכמתם בפני זה, נאלצנו להעביר אותם לנציגות.
מיכל יוספוף: אני מאמינה שמשרד החוץ או הנציגויות יעשו את זה במהירות האפשרית ולא יעכבו את זה, ואז ברגע שהם יגיעו לארץ הם יקבלו את אשרת הסטודנט שלהם.
מיכל יוספוף: ראש הישיבה לא יצטרך בכלל לגשת אלינו ללשכה כדי להחליף את האשרה לסטודנט.
דוד ביטן: אנחנו דיברנו עם משרד החוץ ואנחנו רוצים שהדברים יהיו בהירים וברורים גם לכם.
דוד ביטן: אנחנו צריכים את הסכמתכם.
דוד ביטן: לגבי תלמידים שהם מתחת לגיל 18, הישיבות יטפלו בזה במסגרת קבלת אישור נוטריון ציבורי ואז הם ימציאו את זה בצורה מרוכזת.
דוד ביטן: זה מקובל עליכם?
מיכל יוספוף: לאן בצורה מרוכזת, לנציגות?
דוד ביטן: לכם ישירות.
מיכל יוספוף: ההורה חייב לחתום על הטופס.
דוד ביטן: אנחנו רוצים לקפוץ מעל משרד החוץ.
מיכל יוספוף: בנוסף לזה שהוא מביא את ההסכמה של הנוטריון, ההורה צריך לתת את הסכמתו על הטופס ולהגיש בקשה.
מיכל יוספוף: זה שכאן אמרו בארץ שלפעמים יוצא מקרים שבן אדם מגיע לכאן כתייר ואחר כך הוא מחליט להיכנס להיות תלמיד ישיבה, נכון.
מיכל יוספוף: כשהוא בא ומגיש את הבקשה לישיבה, אנחנו מבקשים מההורים להגיע לנציגות ולחתום, גם אם הוא בארץ.
דוד ביטן: רגע, את לא יורדת לסוף דעתי.
דוד ביטן: לפי הנוהל זה או שהם חותמים אצל הקונסול או שהם הולכים לנוטריון ציבורי לחתום.
מיכל יוספוף: כן.
דוד ביטן: ברגע שהישיבה תרכז את התלמידים עם אישורים נוטריונים, אז ההורים חתמו, אין שום בעיה עם זה, ואז הם פונים אליכם ונגמר הסיפור.
דוד ביטן: מה הבעיה עם זה?
מיכל יוספוף: אני צריכה לבדוק את זה.
דוד ביטן: דיברנו עם משרד החוץ גם על זה.
מיכל יוספוף: אני צריכה לבדוק את זה מול הלשכה המשפטית שלי.
דוד ביטן: דבר שני, אני מבקש שתפני בבקשה למור-יוסף.
דוד ביטן: אנחנו רוצים להקים צוות במשרד החוץ שיטפל בבקשות האלה מכל העולם פה בישראל, לא דרך הקונסולים.
דוד ביטן: בתוך הצוות הזה ישבו גם נציגים שלכם על מנת שהנושאים יפתרו באותו רגע ולא צריכים לפנות וכו'.
דוד ביטן: זה צוות לארבעה חודשים שהם ישבו, אתם תשבו ותקבלו את ההחלטות באופן מהיר.
ישראל אייכלר: אבל שיהיה מייל שלהם פה בארץ.
דוד ביטן: כל הפניות יהיו דרך הארץ.
דוד ביטן: הסיפור הזה שצריך לרוץ לקונסוליות, הוא לא מקובל עלי.
דוד ביטן: כן פתוח, לא פתוח, כן עובדים, לא עובדים.
דוד ביטן: אותי זה לא מעניין.
דוד ביטן: אני רואה שכל הבעיות מתנקזות על הבעיה הזאת ואני לא מוכן יותר לזה.
דוד ביטן: נגמר.
דוד ביטן: כל יום שני וחמישי אני מקבל בקשה.
דוד ביטן: זה לא התפקיד שלי, עם כל הכבוד.
דוד ביטן: אנחנו נסגור לכם את הבעיה התקציבית מול משרד האוצר.
דוד ביטן: אני מתחייב אישית לסגור את זה ואז להקים צוות שיכלול את משרד החוץ, את המשרד שלכם.
דוד ביטן: כל הבקשות יוגשו בצורה מרוכזת, יטפלו בזה מהר ונגמר העניין פעם אחת ולתמיד.
דוד ביטן: הרי לכם אין עניין למשוך את זה, נכון?
דוד ביטן: העניין שלכם זה לקבל את האישורים הנכונים, אז בואו נעשה את זה בצורה כזאת ונגמור את העניין הזה.
מיכל וונש: אם אפשר גם לבקש, אדוני היושב-ראש עוד נקודה אחת, לבקש מפרופ' מור-יוסף לבדוק את הנושא של ההחרגה של עוד כ-200 עולות שילדו לבדן בארץ לפני יותר מחודש.
מיכל וונש: זה לא עד אין-סוף, זה כולם מתחילת הקורונה.
מיכל וונש: 200.
דוד ביטן: אז תרכזי לנו את זה ואנחנו נשב איתם.
מיכל וונש: בסדר.
מיכל וונש: ריכזתי, יש רשימה.
דוד ביטן: דבר נוסף שהייתי רוצה שתבדקי זה הנושא של בנות שירות לאומי.
דוד ביטן: כתבנו מכתב על זה למור-יוסף.
דוד ביטן: בנות שירות לאומי, ההורים לא יכולים לבוא.
דוד ביטן: לעומת זאת חיילים בודדים כן יכולים לבוא.
דוד ביטן: אין הבדל בין חייל בודד לבין בת שירות לאומי שהיא בודדה בארץ מהבחינה הזאת.
דוד ביטן: זה נושא שלא עלה כנראה אבל קיבלנו פניות בעניין הזה.
דוד ביטן: אני מבקש אם אפשר שהנושא הזה גם כן יושווה לחיילים בודדים.
מיכל יוספוף: כבוד היושב-ראש, עד כמה שידוע לי הנושא הזה נמצא בבדיקה.
דוד ביטן: מצוין, אז התפרצנו לדלת פתוחה.
דוד ביטן: תעדכנו את הוועדה בעניין הזה.
מיכל יוספוף: אנחנו נעדכן את הוועדה כשתהיה החלטה.
דוד ביטן: לא, אבל אין סיבה.
מיכל וונש: מה ההבדל בין בנות השירות לחיילים הבודדים, את יכולה להסביר לנו?
מיכל יוספוף: אמרתי, הנושא נמצא בבדיקה.
מיכל יוספוף: ברגע שתהיה החלטה אנחנו נעדכן את הוועדה.
דוד ביטן: תעדכני את מור-יוסף שהעמדה שלנו היא שצריך לעשות שוויון בין ההחלטות, ובאופן מיידי אם אפשר, לא פעם בשבועיים-שלוש.
ישראל אייכלר: למי אני צריך להגיש את השאלות, אדוני היושב-ראש?
דוד ביטן: עכשיו הגענו למשרד הבריאות.
ישראל אייכלר: קודם כל המתווה הנוכחי, אני רוצה לשאול באמת את אשר שלמון אם יוכל לענות לנו על כל הדברים, אני מקווה, ואולי גם הרשות.
ישראל אייכלר: כמה זמן אמור לקחת משליחת הבקשה הראשונה על ידי ראש הישיבה ועד לקבלת אישור משרד הבריאות?
ישראל אייכלר: זו שאלה ראשונה והיא חשובה כי אנחנו עומדים 30 יום לפני פתיחת שנת הלימודים.
אשר שלמון: אני קבעתי הערב פגישה עם הרב נחמיה ואני אשב עם אחרים.
אשר שלמון: מבחינתי ננסה לעשות את זה כמה שיותר מהר ותוך יום-יומיים לתת תשובות.
דוד ביטן: בסדר, תשובה טובה.
ישראל אייכלר: כן, בסדר.
דוד ביטן: מה לגבי הטענה על הקפסולות, לשישה?
ישראל אייכלר: בדיוק, למה רק שישה?
ישראל אייכלר: האם באים באותו מטוס.
אשר שלמון: זו הייתה פשרה.
אשר שלמון: בהתחלה דיברנו על ארבעה.
אשר שלמון: לטעמנו זו הדרך היחידה לייצר עדיין איזשהו סוג של בידוד.
אשר שלמון: דרך אגב, מישהו מדה מרקר הבוקר תקף אותנו קשות ביותר על זה שאפשרנו את זה ולא אפשרנו לאחרים.
אשר שלמון: בעינינו שישה זה המקסימום שאפשר לייצר במסגרת של חדר או קפסולה ועדיין לשמור על מבנה קפסולרי.
אשר שלמון: מעבר לזה זה ייפרץ.
אשר שלמון: גם לגבי מניין יימצא לזה פתרון.
אליהו ברוכי: הקפסולות שבישיבות היו 26.
אשר שלמון: זה לא דומה מאחר והקפסולה בישיבה לא הייתה בידוד.
אשר שלמון: מי שהיה בקפסולה הזו לא היה חייב בידוד.
אשר שלמון: הסיבה הייתה לייצר מסגרות סגורות כדי למנוע הפצת מחלה אבל האנשים היו פטורים מבידוד.
אשר שלמון: פה מדובר על בידוד בן שבועיים שכל מטרתו היא למנוע הפצת מחלה לישראל.
דוד ביטן: לא קיצרו את הבידוד לעשרה ימים?
אשר שלמון: לא קיצרו לעשרה ימים.
אשר שלמון: זו טעות נפוצה, אני אסביר ברשותכם גם כדי שהוועדה תבין.
אשר שלמון: מה שקיצרנו היה, חולה מאומת שאין לו סימפטומים, לאחר עשרה ימים מניסיוננו ומהניסיון בעולם איננו מדביק יותר, לכן יוצא מבידוד.
אשר שלמון: זה לא רלוונטי למבודדים אחרים, בין אם חזרו מחו"ל או אם - - -
דוד ביטן: חולה מאומת אתה מקצר לו וחולה לא מאומת אתה לא מקצר לו?
דוד ביטן: זה דבר מיוחד במינו.
אשר שלמון: לא, לא, יש לכך סיבה מקצועית מוצדקת.
אשר שלמון: הסיבה המקצועית היא שלוקח זמן עד שאדם מפתח מחלה ומתחיל להדביק.
אשר שלמון: ברגע שהוא פיתח מחלה, הוא תוך עשרה ימים נרפא, בהנחה שאין לו סימפטומים, אבל לפעמים לוקח גם עד שבועיים עד שהוא מפתח את אותה מחלה, לכן יש פה באמת אבסורד שהאדם המדביק יכול לצאת קודם מהבידוד.
אליהו ברוכי: למה אלה שמגיעים מחו"ל חייבים בבידוד?
אליהו ברוכי: אם הם נכנסים לקפסולה של 14 יום, זה לא פותר את הבעיה שמזהים אם יש בעיה בהם או אין בעיה.
אשר שלמון: הבעיה עם בחורים צעירים, שהרבה פעמים מפתחים מחלה ללא סימפטומים, שנקראת אסימפטומטית וגם אם הם מדביקים בחורים אחרים בקפסולה, אנחנו לא נדע את זה לפעמים עד שכל הקפסולה התפרקה, לכן יש את העניין המהודק הזה.
אשר שלמון: זה מאוד שונה מכל מה שעשינו בבתי הספר ובישיבות עם הקפסולות, ששם זו מסגרת אחרת.
אשר שלמון: דרך אגב, הבחורים שייצאו מהקפסולה הקטנה של השישה אולי ייכנסו לתוך הקפסולות הגדולות של הישיבות, שבעזרת השם ב-א' אלול יפתחו.
ישראל אייכלר: עכשיו שאלה נוספת.
ישראל אייכלר: מה עם תלמידים שיוצאים לצורך שמחה משפחתית, אירוסין וכל מיני דברים כאלה שאתה יודע עליהם במהלך שנת הלימודים, וברגע שהם יוצאים לא נותנים להם לחזור?
ישראל אייכלר: אתה יודע שאנחנו עמדנו על הרבה מקרים כאלה.
אשר שלמון: אם רוצים לשמור על קפסולות, אז צריך לשמור על קפסולות.
אשר שלמון: אם מאפשרים לכל בחור לצאת לעניין משפחתי - - -
ישראל אייכלר: לא, אחרי 14 יום.
ישראל אייכלר: הוא כבר לומד פה.
אשר שלמון: אני לא מדבר על הקפסולות של השבים.
אשר שלמון: אתה שואל אותי לגבי הקפסולות בישיבות עצמן.
אשר שלמון: הבעיה הגדולה שלנו, שבישיבות שנפרצו קפסולות, ואני יכול לתת לכם עכשיו שלל דוגמאות.
אשר שלמון: היו לנו מקרי תחלואה ובחלקם תחלואה רבה: עטרת שלמה בראשון.
אשר שלמון: אני יכול לדבר על ישיבת חב"ד בלוד.
אשר שלמון: הרבה ישיבות שעבדו לפי קפסולות, פתחו את הקפסולות ומייד הייתה לנו תחלואה של בחורים.
אשר שלמון: צריך מאוד מאוד להישמר אחרת אנחנו נגרום לביטול תורה בזה שהישיבות יסגרו.
דוד ביטן: למה הם לא יכולים להתחיל את הבידוד בחו"ל?
אשר שלמון: מהרבה מאוד סיבות.
אשר שלמון: אתה רוצה שאני אכנס לזה?
אשר שלמון: יש לנו שורה ארוכה של סיבות מדוע אי אפשר בחו"ל.
אשר שלמון: אנחנו גם רוצים לנטרל את אלמנט ההדבקה במהלך השהייה בשדה התעופה ובטיסה.
אשר שלמון: זה הליך מאוד סדור עם הרבה מחשבה, אם כבר מאשימים אותנו שהעדפנו את בחורי הישיבות - - -
ישראל אייכלר: זה שמאשים אותך זה אנשים שלא רוצים שבני הישיבות יבואו לארץ ישראל.
ישראל אייכלר: זה ברור לי.
אשר שלמון: אני לא שם.
ישראל אייכלר: לכן אסור לנו לעבוד לפי אנשים שלא רוצים.
ישראל אייכלר: אנחנו עוסקים בוועדת העלייה והקליטה במי שרוצה שכל יהודי מכל העולם יוכל לבוא לארץ ישראל אם הוא בריא.
אשר שלמון: בכך רצוננו דומה.
ישראל אייכלר: זה קורה יותר מדי בממשלה הזאת, שמפחדים שמא יכתבו באיזשהו עיתון שהוא מלכתחילה רוצה שיהיה מה שפחות חרדים בארץ ישראל.
מיכל וונש: לא, זה לא רק חרדים, הרב אייכלר, אל תיקח את זה לשם.
מיכל וונש: אנחנו צריכים כרבע מיליון עולים חדשים בשנתיים הקרובות.
אשר שלמון: אני רוצה להזכיר לכולם שמדובר גם על תלמידי אוניברסיטאות ועל תלמידי מכינות.
מיכל וונש: כן, אנחנו מדברים על מי שיעלו ארצה.
אשר שלמון: אנחנו לא מבדילים ולא מפלים אף אחד.
ישראל אייכלר: זה מה שצריך להיות, אבל לא לפחד מאלה שרוצים שכן יפלו.
דוד ביטן: איך אתה פותר וקצת מוריד את הלחץ בנושא הזה?
דוד ביטן: יש דרך?
אשר שלמון: לפני כחודשיים דובר על מתווה של בידוד יחידני בישיבות וזה אפילו התחיל עד ששר הפנים חשש שהעסק לא עובד כמו שצריך.
אשר שלמון: אנחנו הקלנו מאוד עכשיו מתוך הבנה שקשה או כמעט בלתי אפשרי בתנאים של הפנימיות של הישיבות לעשות בידוד יחידני, אבל ברור שמבחינה אידיאלית אילו היינו יכולים, היינו מבקשים שכל אחד יעשה בידוד לבד.
דוד ביטן: מתי היה דבר כזה 26 בבידוד ביחד?
אליהו ברוכי: בקפסולות של הישיבות.
יוסף טייב: אבל אושי הסביר את ההבדל בין הקפסולה לבין הבידוד.
אליהו ברוכי: הם יהיו שישה חבר'ה בבידוד 14 יום ואז הולכים לקפסולות עוד 14 יום?
אשר שלמון: לא עוד 14.
אשר שלמון: הם מצטרפים לישיבה כרגיל.
אשר שלמון: מה שהישיבה עושה גם הם עושים.
אשר שלמון: אם הישיבה עדיין בקפסולה, הם יצטרפו.
אשר שלמון: אם הישיבה כבר איחדה קפסולות, אז הם חלק - - -
ישראל אייכלר: הקפסולות יכולות להיות גם בתוך הפנימיות, נכון?
ישראל אייכלר: אנחנו רק רוצים שאנשים יוכלו לבוא ללמוד.
ישראל אייכלר: זה היה הרס מאוד גדול.
אברום מייזלמן: יש נקודה אחת בנושא הזה שד"ר אשר אמר.
אברום מייזלמן: אנחנו חייבים להיות דינמיים גם ביחס לבני חוץ לארץ.
אברום מייזלמן: המצב היום הוא שתלמידים מגיעים כמו שחבר הכנסת הרב אייכלר אמר, ברוך השם בריאים.
אברום מייזלמן: אולי יש פתרונות שאפשר לבדוק את התלמידים בדיקת קורונה לפני שהם יוצאים.
אברום מייזלמן: אולי יש דרכים להנגיש את זה קצת?
אברום מייזלמן: נחמיה אמר פה נקודה שחייבים לחשוב עליה.
אברום מייזלמן: מגיעים לפה בנות בגיל 18-17 לסמינרים, בחורים צעירים מארצות רווחה, בפעם הראשונה הם עוזבים את הבתים של ההורים שלהם ומגיעים במסירות נפש לארץ.
אברום מייזלמן: אולי יש דרך להנגיש את זה בצורה בטוחה?
אברום מייזלמן: הם לא יוצאים החוצה, לא מתערבים באוכלוסייה הכללית בכלל, אבל לעשות משהו קצת יותר בטוח אבל בצורה יותר נעימה כדי לא להעניש אותם שהם רוצים לבוא לארץ ולשים אותם בבית סוהר.
אברום מייזלמן: לקחת בחורה בגיל 17, לשים אותה עם עוד חמש חברות שהיא לא הכירה מעולם, לשים אותה במכלאה ביחד, עונש על זה שבהם באים לארץ.
אברום מייזלמן: אני אומר את זה בצורה בוטה קצת אבל מבחינה רגשית ככה הם מרגישים.
אברום מייזלמן: אנחנו רוצים לעודד את התלמידים.
אברום מייזלמן: אני רוצה לציין, מתוך קרוב ל-15,000 של האיגוד ועם סטודנטים זה עוד יותר, יש אלפים שהם לא יגיעו לארץ בגלל הקושי הזה בלבד.
ישראל אייכלר: מה אתה מציע, הרב, שיעשו בדיקת קורונה כשמגיעים?
ישראל אייכלר: רוב מדינות העולם עושים את זה.
ישראל אייכלר: יעשו בדיקה ותוך שלושה ימים - - -
אשר שלמון: רוב המדינות המתוקנות בעולם לא מסתפקות בבדיקת קורונה.
אשר שלמון: הנושא הרי נמצא בדיון בכל מיני מישורים.
אשר שלמון: אני אהיה הרבה יותר קיצוני.
אשר שלמון: אלוף מצה"ל או שגריר או אפילו שר יוצא לחו"ל לאיזשהו עניין, הוא חייב בבידוד.
אשר שלמון: אין לזה פתרון.
אשר שלמון: מדוע אנחנו מתעקשים על בידוד ולא על בדיקה?
אשר שלמון: אני צריך הרבה דקות כדי להסביר.
אשר שלמון: הבדיקות, רמת הרגישות שלהן מוגבלת.
אשר שלמון: גם הזמן שבו אדם שנחשף לנגיף ומפתח מחלה, עד שהבדיקה חיובית, גם היא לוקחת לפעמים עד 14 יום וזאת הסיבה לבידוד.
אשר שלמון: אנחנו בחנו את סוגיית חלופות הבידוד בבדיקות לעומק.
אשר שלמון: גם כפי שאתם יודעים, הנהלת משרד הבריאות התחלפה, וכרגע לא נראה שיש תחליף לבידוד.
אשר שלמון: דרך אגב, רוב מדינות אירופה המתוקנות עדיין דורשות בידוד.
דוד ביטן: אם יעשו בדיקת קורונה כל יום, אז זה התחליף של בידוד.
אשר שלמון: אתה לא יכול.
אשר שלמון: זה גם לא יפתור.
דוד ביטן: למה לא יפתור?
דוד ביטן: כל בוקר הוא עושה ואז אתה רואה אם הוא נדבק או לא.
אשר שלמון: הרבה פעמים האדם יתחיל להדביק לפני שהבדיקה תראה את זה ואז שוב הסוסים יברחו לנו מהאורווה.
אשר שלמון: לצערנו גם באים מריכוזים בעולם שבהם יש הרבה תחלואה.
אשר שלמון: גם עדיין בניו יורק וגם בלונדון וגם בפאריס, סך הכול המקומות שרבים מהבחורים באים, ממקומות עם הרבה מאוד תחלואה.
אשר שלמון: במקרה עכשיו כתב לי שגריר ותיק שלנו במדינה גדולה שבאמת הרבה יותר נקיה מהמקומות שהזכרתי, למה הוא חייב עכשיו כשהוא שב ארצה להיכנס לבידוד.
אשר שלמון: זה בדיוק אותם כללים וזה חל על כולם.
אשר שלמון: הלוואי שנגיע ליום שבו רמת התחלואה תרד לרמה כזו או לחילופין יהיו לנו אמצעים שאין בידנו היום, שנוכל לפתור את זה.
אשר שלמון: זה הרי כאב ראש ועלות מאוד גדולה לכולם.
ישראל אייכלר: יש אפשרות שהישיבה תיתן את אותו תהליך שאתם עושים לתלמידים חדשים, גם לתלמיד שיצא לצורך איזה שמחה?
ישראל אייכלר: אגב, לי יש פתרון אחר, שבתוך שדה התעופה יקימו פינה שם יוכלו לסיים שידוכים.
ישראל אייכלר: זה דבר מאוד חשוב.
אשר שלמון: אנחנו עשינו את זה מספר פעמים באולם פתאל, בטרקלין.
ישראל אייכלר: אולי תעשו את זה באופן קבוע לכולם.
דוד ביטן: שמה יעשו?
ישראל אייכלר: שמגיע חתן וכלה, שהם לא יצטרכו להיכנס ולא יצרכו לצאת.
ישראל אייכלר: יש תקדים, אולם בשדה התעופה.
ישראל אייכלר: הם באים עם אבא ואימא ואומרים שידוך, כל אחד נוסע לארצו ואף אחד לא צריך להיות בבידוד.
אשר שלמון: היה וקרה.
ישראל אייכלר: צריך לעשות את זה קבוע כי ברוך השם יש הרבה שידוכים בין יהודים שאוהבים את ארץ ישראל משם וחיים בארץ ישראל פה.
אשר שלמון: אני חושב שזה רעיון מצוין.
דוד ביטן: לא חשבתי שאני אגיע לדברים האלה, אבל הנה.
אשר שלמון: יש טרקלין נוח מאוד עם מספר חדרים בשדה התעופה.
אשר שלמון: אני אספר לכם שגם בריתות של יהודים שלא הצליחו למצוא מוהל בחו"ל ולא רצו להיכנס לבידוד, הגיעו לטרקלין ועשינו ברית.
ישראל אייכלר: עשו ברית מילה גם.
ישראל אייכלר: יפה מאוד.
אברום מייזלמן: מה עם תלמידים שיש להם כבר נוגדנים?
אברום מייזלמן: שהם כבר עברו את המחלה?
אשר שלמון: תלמידים שחלו, לא נוגדנים, שיש בדיקת PCR מעת מחלתם שמראה שהם באמת חלו ואחר כך בדיקה שהחלימו, יהיו פטורים מבידוד.
אברום מייזלמן: הבעיה היא שרוב הבחורים בניו יורק שחלו, הם לא עשו בדיקות PCR.
אשר שלמון: אנחנו יודעים את זה.
אשר שלמון: לצערנו נוגדנים היא לא בדיקה מספיק טובה.
דוד ביטן: אוקיי, לגבי משרד הבריאות, אם אתם יכולים תוך כדי ללכת לקראתם, וזה תמיד קורה, אז תשנו את הנוהל.
דוד ביטן: אם אתם לא יכולים, אז לא יכולים.
אשר שלמון: הרב אייכלר מכיר אותי כבר לא מעט שנים.
דוד ביטן: ולגבי השידוכים תפתרו להם את הבעיה.
דוד ביטן: נראה לי רעיון באמת, לא יוצאים משדה התעופה.
ישראל אייכלר: לגבי אברכים נשואים, גם הם לפי ההסדר החדש?
אשר שלמון: אברכים נשואים עושים את הבידוד בבית עם בנות זוגם.
ישראל אייכלר: כן, אבל מבחינת הבקשות והוויזות וכל הדברים זה אותו דבר?
אשר שלמון: אני לא יודע, זה לשאול - - -
דוד ביטן: אני רוצה לסכם את הישיבה.
דוד ביטן: ביחס לתלמידים שמתחת לגיל 18, הישיבות באופן מרוכז ימציאו למינהל האוכלוסין אישורים נוטריונים ציבוריים במקום להריץ את ההורים.
דוד ביטן: זו אופציה.
דוד ביטן: הם לא חייבים.
דוד ביטן: מי שרוצה ללכת לקונסוליה, יכול ללכת.
ישראל אייכלר: האופציה השנייה שהם יעשו את זה אחר כך כמו שהיה עד היום.
דוד ביטן: זה לא יהיה הם לא מקבלים אשרת תייר.
דוד ביטן: אלה שמעל גיל 18 מקבלים.
ישראל אייכלר: אז יצטרכו לעשות את זה כמו שאתה אומר.
דוד ביטן: בסדר, שיעשו ככה.
דוד ביטן: לגבי אלה שמעל גיל 18, כפי ששמענו גם מהרב, יעשו את זה בצורה מרוכזת.
דוד ביטן: הפנייה תהיה מרוכזת ואז לא יצטרכו את כל התהליך הזה ולשגע את האנשים.