GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תהלה פרידמן: זה לא סותר אחד את השני.
עומר ינקלביץ': לא, זה לא סותר.
עומר ינקלביץ': זה דבר אחד.
עומר ינקלביץ': בסיס הפעילות שלנו, דרך אגב, אפרופו קמפוסים, יש לנו פרויקט ענק שמתבסס על מחויבות לשלוש שנים עם פעילות עצומה בקמפוסים לחיזוק היהדות, עם קורסים וסדנאות, עם מעקב אחרי הסטודנטים שמניב, דרך אגב - - -
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אני רק רוצה להוסיף על מה שהשרה אומרת.
מיכל וונש: היושב ראש, כל הדברים שהעלית זה הסימפטומים.
דוד ביטן: יוג'ין, תעצור רגע, אני אתן לחברי הכנסת לדבר ונמשיך.
עומר ינקלביץ': וברשותכם, גם - - -
דוד ביטן: עוד מעט.
דוד ביטן: חברי הכנסת שרוצים לדבר, לפי הסדר.
יוג'ין קנדל: אני יכול לסיים רק, היושב ראש?
דוד ביטן: אני אתן לך, אל תדאג, אני חוזר אליך.
מיכל וונש: תודה, אדוני היושב ראש.
מיכל וונש: נעשה את זה זריז, רק הערה למה שאמרת עכשיו בסוף.
מיכל וונש: כל הדברים האלה הם סימפטומים, החינוך היהודי זה סימפטום לבעיה, ההתבוללות היא סימפטום לבעיה, אפילו מה שקורה בקמפוסים הוא רק סימפטום לבעיה, אנחנו כבר שנים רבות מתנהלים בתגובתיות לסימפטומים.
מיכל וונש: מה שאני שומעת מפרופ' קנדל וגב' פסברג ובתוכנית שהביאה השרה, אני חושבת שיש פה שינוי, ועל כך אני מברכת אותה, זה שינוי פרדיגמטי, תפיסתי, של מה שמדינת ישראל אוחזת כבר הרבה מאוד שנים.
מיכל וונש: צריך לזכור שמדינת ישראל היא הפרויקט האחרון שעשינו ביחד כעם יהודי.
מיכל וונש: הקמנו את מדינת ישראל כפרויקט של העם היהודי.
מיכל וונש: עכשיו מה שאני שומעת זה התוכנית החדשה, ארוכת הטווח, ההוליסטית שמסתכלת על הפרויקט המשותף של העם היהודי.
מיכל וונש: זה מה שאני שומעת ורואה במה שקורה פה ומבינה ממה שקרה עכשיו.
מיכל וונש: בתור מי שעלתה ארצה, יש פה הרבה אנשים שעונים על הקריטריון הזה, ואני מתחברת מאוד למה שאמר פרופ' קנדל, אני לא מבינה מה לקח על כך הרבה זמן.
מיכל וונש: אני נפגשתי עם דביר כהנא, מנכ"ל משרד התפוצות, בגלגול הראשון של משרד התפוצות ואני חושבת שחוסר ההשתלבות, אדוני היושב ראש, אנחנו מדברים על זה הרבה מאוד פעמים פה בוועדה הזאת, חוסר ההשתלבות של עולים חדשים במקומות, אני לא יודעת כמה עולים חדשים יש בדרג הבכיר במשרד התפוצות שמשפיעים על השיח שמאתגר את התפיסות האלה של מדינת ישראל בכל השנים.
מיכל וונש: יש לנו השפעה מאוד חשובה בכלכלה ובפילנתרופיה ובמיזמים החברתיים, לעולים חדשים, אתה יודע שאני מדברת על המילה השתלבות, יש חסמים מאוד גדולים להשתלבותם לאורך השנים ואנחנו עכשיו בעצם אוכלים את הבאושים, התוצאה של האתגר הזה.
מיכל וונש: רק דבר אחד שאני רוצה שהשרה תדע, שאני חושבת שמאוד חשוב שמשרד התפוצות יהיה מודע, שאתה, אדוני היושב ראש, מוביל פה בוועדה ושכל מי שיושב פה סביב השולחן מחויב לו, וזה באמת הסרת החסמים כדי שגם מי שמגיע וגם מי שלא מגיע וההנגשה של המידע, גם למי שמגיע וגם למי שלא מגיע, אנחנו מדברים כל הזמן על המגזר הציבורי, על הקריטריונים בנציבות שירות המדינה, לשילוב עולים חדשים.
מיכל וונש: זה בעיניי מאוד מאוד חשוב ששרת התפוצות תדע.
דוד ביטן: חבר הכנסת יוסי טייב, בבקשה.
יוסף טייב: אדוני היושב ראש, גברתי השרה, אחרי הפגישה שלנו הארוכה שהייתה והסקירה שנתת - - -
דוד ביטן: זה גם מצחיק שהממשלה העיקר מאשרת תוכנית, עקרונות בלי כלום, אז מה יעשו עם זה?
עומר ינקלביץ': על זה אנחנו נלחמים.
מיכל וונש: אתה צודק, אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים להילחם על זה.
דוד ביטן: העיקר אישרו את זה.
עומר ינקלביץ': לא, אנחנו יושבים עם האוצר ונלחמים על תקציבים בנחישות.
יוסף טייב: באמת, גברתי השרה, אחרי הפגישה הארוכה שהייתה לנו ודיברנו על התוכניות שלך, אני התרשמתי מאוד קודם כל מהרצון עז והכן והטווח הארוך, להסתכל גם מבחינת רוחב, אבל גם לטווח הארוך.
יוסף טייב: אני חושב שיש לנו לא בעיה, אבל אנחנו הישראלים התרגלנו כבר לפלא הזה של שיבת ציון ואנחנו עסוקים בוויכוחים, חשובים, ערכיים ככל שיהיו, אבל אנחנו שוכחים באמת את הפלא הזה ואת החיבור לאותה אוכלוסייה שרובנו, לא משנה אם בגלגול הזה או בגלגול הקודם, הורינו או הסבים והסבתות הגיעו, בסופו של דבר הגענו משם.
יוסף טייב: אני חושב שיש מדינה יהודית אחת בעולם וחובתנו היא לדאוג לאותם יהודים.
יוסף טייב: אנחנו מדברים על שמונה מיליון בעולם ואני מתחבר לגמרי עם מה שהשרה אומרת על הזהות היהודית, אני חושב שעצם הירידה בעלייה נובע מחוסר החיבור לזהות היהודית וזה מביא אותנו בסופו של דבר לנקודה ישירה של ירידה בעלייה מחוסר עניין, מחוסר חיבור, מחוסר התעניינות, גם סביב היהדות, אבל גם סביב המדינה.
יוסף טייב: אתה דיברת על סטודנטים, אני יכול להגיד לך שאני כנער שלמדתי בבית ספר ממלכתי בצרפת, מה שחיבר אותנו ואת המשפחה שלי לזהות היהודית היה באמת בית הספר של יום ראשון שהיינו הולכים ומקבלים שם את החיזוק ואת החיבור לקהילתיות ולזהות היהודית.
יוסף טייב: אני ראיתי את בני הדודים שלי, שהם לא היו באותם בתי ספר, איפה הם נמצאים היום, חלקם במיאמי, בדרום אפריקה, נשואים ללא יהודיות ואני רואה איפה הצד השני של המשפחה, שכן היה מחובר לזהות היהודית, איפה הוא הגיע, בסופו של דבר הוא נמצא פה בארץ.
יוסף טייב: אז אני באמת מברך אותך על התוכנית הזאת של חיזוק הזהות היהודית ואני חושב שזו חובתנו כמדינה לדאוג לאחים שלנו בחו"ל, וזה לא טובה, אני חושב שזו באמת חובתנו כמדינה יהודית אחת ויחידה בעולם לדאוג לדבר הזה.
דוד ביטן: יכול להיות שאולי חלק מהסיוע האמריקאי לישראל יכולים להמיר אותו לסיוע לעם היהודי.
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים לקחת אחריות.
דוד ביטן: לא תמיד צריך לרוץ לממשלה.
דוד ביטן: גם ככה זה חוזר לקהילות האמריקאיות שזה רוב העם היהודי בחוץ לארץ.
תהלה פרידמן: חברת הכנסת וונש אמרה שמדינת ישראל הייתה הפרויקט של העם היהודי, אני חושבת שבאמת הגיע הזמן שהעם היהודי יהפוך להיות הפרויקט של ישראל ולא רק כמאגר עלייה.
תהלה פרידמן: זו המשפחה שלנו בסוף.
תהלה פרידמן: זה לא יחס אינסטרומנטלי, זה גם הצדקת הקיום של מדינת ישראל כמדינה יהודית.
תהלה פרידמן: אין עם ישראלי, מדינת ישראל הוקמה מכיוון שיש עם יהודי.
תהלה פרידמן: לכן התוכנית הזאת, בעיניי, היא באמת שינוי פרדיגמטי, שלא לדבר על זה שזו התוכנית הממשלתית היחידה שלא קשורה לקורונה שהתקבלה מאז קום הממשלה הזו, שזה כשלעצמו מראה על החשיבות.
תהלה פרידמן: אני רק רוצה לומר, כסף הוא סופר חשוב ובהחלט הגיע תורנו להשקיע בהם, אבל אני חושבת שהשלב הבא זה גם לחשוב על איפה אנחנו שומעים אותם, איפה אנחנו מתייעצים איתם, שותפות - - -
עומר ינקלביץ': כולל בתוכנית הזאת.
תהלה פרידמן: כשאנחנו מקבלים כל הזמן החלטות שקשורות אליהם.
עומר ינקלביץ': זה בדיוק הסיפור של השותפות.
תהלה פרידמן: אנחנו עושים את זה בלי לשמוע אותם והדבר הבא, בעיניי, וזה דבר שאני באופן אישי רוצה לקדם בכנסת הזאת, זה לחשוב על מסגרות שבהן כנסת ישראל וממשלת ישראל מתייעצת ושומעת את הקול של יהודי התפוצות בהחלטות שהיא מקבלת שקשורות אליהם.
תהלה פרידמן: אני יודעת שעוד לא גמרתם להשלים את ההצגה, אבל אני רוצה להגיד תודה רבה על העבודה שעשיתם, וגם התרגשות גדולה מזה שאחרי שנים שהיינו מין מעגל קטן של אנשים שמחויבים לנושא הזה, פתאום ממשלת ישראל מתעסקת בו, פתאום יש הרבה חברי כנסת שמתעסקים בו, זו קפיצת מדרגה משמעותית וזו בשורה גדולה.
אופיר סופר: אדוני היושב ראש, דיון חשוב מאוד.
אופיר סופר: אני רוצה לברך את השרה על הדברים.
אופיר סופר: אני רוצה להגיד, לפחות אם הבנתי נכון את עקרונות הוועדה, אני חושב שהם נוגעים בדיוק בנקודה, רק אני אגיד לפני כן, בפתח הדברים, שכששמעתי את פרופ' קנדל מדבר על כך שישראלים, לפחות חלק מהישראלים מלינים על הצורך שלנו כרגע לתמוך את יהדות ארצות הברית או יהדויות אחרות, גם אני פגשתי את הופעה הזאת ואני בהחלט מצר על כך ואני חושב שזה רק אומר עד כמה אנחנו צריכים להעלות את השיח הציבורי ועד כמה אנחנו צריכים לייצר שיח מחייב שמייצר מעורבות בעניין הזה.
אופיר סופר: זו משימה חינוכית שלנו כלפי עצמנו כעם וכלפי מי שיושב כאן בארץ.
אופיר סופר: אין ספק שהסוגיה המרכזית בסופו של יום היא הסוגיה שעוסקת בחינוך, ובאמת הנושא של החינוך הלא פורמלי, אנחנו מוצאים את זה גם בארץ, במסגרת תנועות הנוער ובמסגרות אחרות, כאשר אחת, בחינוך הלא פורמלי אתה בוחר להיות שייך למשהו גדול, אתה בוחר את הזהות שלך על פני זהויות אחרות, ודבר נוסף, יש שם נקודות של מעט המחזיק את המרובה.
אופיר סופר: אם זה חוויה שמתכנסת למשל סביב יום העצמאות ויום הזיכרון.
אופיר סופר: הבת שלי הייתה בלונדון ביום הזיכרון האחרון במסגרת שותפות 2000, זה אירוע שברור לי שהוא משפיע גם עליה וגם על הסביבה סביב העבודה הזאת והוא משפיע גם על מי שהיא פגשה.
אופיר סופר: אירועים כאלה הם קטנים, הם לא עולים הרבה, אבל הם מכוננים.
אופיר סופר: אני מדבר בכלל על החינוך הלא פורמלי, דוגמת תנועות נוער.
אופיר סופר: אני כן ארצה לזרוק כמה רעיונות שעלו לי ככה כי אני מתעסק עם זה בתקופה האחרונה.
אופיר סופר: למשל י"א-י"ב בארץ, פרויקט שיכול בהחלט לעודד עלייה.
אופיר סופר: ביקרתי במכון לב ויש להם שיעורים שלמים, אפשר לעשות תואר באוניברסיטה פתוחה.
אופיר סופר: זום, ככה השיעורים היום ניתנים בזום, עכשיו, דווקא בקורונה, ואז ממילא אפשר לייצר יתרון יחסי שלא קיים בארצות הברית, למשל לימודי ארץ ישראל שנמצאים בבר אילן או בעברית או בחיפה, לא נמצאים במקומות אחרים.
אופיר סופר: ונקודה אחרונה, אדוני היושב ראש, זה הנושא של השתתפות בבתי הספר היהודיים, השתתפות שלנו בבתי הספר היהודיים.
אופיר סופר: אני חושב שזה דבר קריטי.
דוד ביטן: זו חובה כרגע.
דוד ביטן: יש עוד בעיה שאני ראיתי במקומות קטנים, שבתי ספר יהודיים, מעל 50% מהתלמידים הם לא יהודים.
דוד ביטן: כדי שאפשר יהיה לבסס את זה כלכלית אז גם מגיעים לשם נוצרים ומוסלמים.
דוד ביטן: למשל בפרגוואי ראיתי את זה, לדוגמה.
דוד ביטן: זה לא ממש בתי ספר יהודיים, בגלל בעיה תקציבית.
יבגני סובה: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
יבגני סובה: קודם כל אני רוצה לברך אותך, כי זו פעם ראשונה, אני לא חבר קבוע בוועדה ולא יצא לי להשתתף, אז אני מאחל לך גם בהצלחה בתפקיד יושב ראש הוועדה לקליטה וגם כמובן לגברתי השרה, שנפגשתי מספר פעמים איתך וגם הבעתי את מה שאני חושב.
יבגני סובה: בקצרה אני אגיד, יש שלוש אבני יסוד של הבעיה שאנחנו מדברים עליה, אני אנסה לקצר את הדברים שלי.
יבגני סובה: קודם כל זו בעיית הזהות היהודית, בתוך הבעיה הזאת כמובן הבעיה של החינוך.
יבגני סובה: אני אתן לכם דוגמה, אנחנו מדברים על יחס של קהילות בארצות הברית ואני לא שמעתי פה מילה על מתווה הכותל.
יבגני סובה: הרי בגלל מתווה הכותל יש בעיה עמוקה, יש בעיה - - -
דוד ביטן: מה הקשר?
יבגני סובה: יש קשר ישיר - - -
דוד ביטן: בגלל מתווה הכותל לא מלמדים עברית בארצות הברית?
יבגני סובה: קשר ישיר של היחס של הקהילה בארצות הברית כלפי ישראל בגלל שהממשלה לא יכולה להעביר את מתווה הכותל.
דוד ביטן: זה לא קשור למתווה הכותל.
יבגני סובה: לא, זה מחקרים.
דוד ביטן: זה קשור להרבה גורמים, לא למתווה הכותל.
יבגני סובה: אתה יכול לדבר עם הנציגים של הקהילות בארצות הברית ואתה תראה שמתווה הכותל זה נושא שבוער בליבם.
דוד ביטן: כן, זה נכון, אבל לא בגלל זה אין לימודים יהודיים בארצות הברית.
יבגני סובה: אני מסביר לך שמבחינה חינוכית, כשאתה רוצה לחנך את היהודים בארצות הברית ומנסים לתת להם ערכים חינוכיים, אז כל ילד וכל נער שואל: שנייה, אני רוצה בתור יהודי רפורמי להגיע לכותל בירושלים ולא נותנים לי לחגוג בר מצווה.
יבגני סובה: אז זה חלק מבעיה מובנית בתוך החינוך.
יבגני סובה: בעיה נוספת שלא שמעתי עליה, זה בעיית הביטחון.
יבגני סובה: הרבה אנשים, בעיקר באירופה, מודאגים מהביטחון האישי.
דוד ביטן: כן, אבל בעניין זה יש קרן של הסוכנות שמסייעת.
דוד ביטן: אני חושב שגם אנחנו משתתפים בה.
יבגני סובה: אני רוצה להגיד פה עוד נקודה.
יבגני סובה: כשאתה מדבר על מדינות אירופה, ופה גם גברתי השרה בקשר עם הקונגרס היהודי האירופאי, אנשים מפחדים להסתובב בחוץ עם סמלים יהודיים.
יבגני סובה: אז אם בן אדם מפחד להסתובב עם כיפה על הראש אז גם בבית הוא מפחד לדבר עברית - - -
דוד ביטן: זו האנטישמיות.
יבגני סובה: בוודאי שזו אנטישמיות, אבל חלק מבעיית הביטחון גם מקרינה על הנושא של הזהות היהודית ולימודים, כי הילד אומר: אני לא רוצה, אני רוצה להתרחק מהמשפחה היהודית.
יבגני סובה: והבעיה השלישית זה היחס של יהודי העולם כלפי מדינת ישראל בהקשר לעלייה.
יבגני סובה: אנחנו צריכים להחליט, אנחנו רוצים אותם פה, שכולם יעלו בתוך 40-30 שנה, או שאנחנו רוצים לחזק את הקהילות.
יבגני סובה: כשאנחנו נענה על השאלה הזאת בעצמנו - - -
דוד ביטן: זה לא פוסל.
יבגני סובה: בסדר, אבל אז נוכל להבין.
דוד ביטן: אתה מחזק את הקהילות, חלקם יבואו לארץ.
דוד ביטן: זה לא או זה או זה.
יבגני סובה: כן, אבל אני מזכיר לאדוני, כשהיו פיגועים בצרפת וראש הממשלה ביקר בעקבות הפיגועים ועשה את זה נכון ופנה לקהילה היהודית בצרפת ודיברו על כך שמשרד הקליטה צריך להיערך לקליטה של כמעט 50,000 יהודי צרפת, בסוף הוא אמר שם כמה משפטים שהרגיזו את הממשל הצרפתי.
דוד ביטן: תודה, יבגני.
דוד ביטן: אני משחרר את השרה.
דוד ביטן: אנחנו נמשיך עם המנכ"ל ועם פרופ' יוג'ין קנדל.
יבגני סובה: משפט אחרון דוגמה אישית.
יבגני סובה: מישהו ספר שבכנסת יש למעלה מ-35 חברי כנסת שלא נולדו בארץ.
יבגני סובה: אז דוגמה אישית, אפשר להיעזר בכנסת, אפשר להביא גם במסגרת השדולה, גם במסגרת נסיעות, לא לפחד, אני פונה לגברתי השרה, לא לפחד לפנות אלינו, זה לא משנה קואליציה אופוזיציה, שמאל ימין, אין הבדל, כולנו נתגייס למאבק הזה ונסייע למשרד התפוצות בדבר הזה.
דוד ביטן: יש פה ארבעה לא נולדו בישראל.
יבגני סובה: יש 32 או 34 סך הכול.
דוד ביטן: פה אני מדבר.
עומר ינקלביץ': ברשות אדוני היושב ראש וכל חברי הכנסת הנכבדים שנמצאים פה, אני פשוט נקראתי לישיבה מאוד דחופה.
עומר ינקלביץ': הודעתי על זה ליושב ראש מקודם - - -
יבגני סובה: מה יש יותר דחוף מהעם היהודי?
עומר ינקלביץ': חשוב לי לומר, אני מאוד מאוד מכבדת את הישיבה הזאת.
עומר ינקלביץ': אדוני היושב ראש, אני מאוד אשמח שנתכנס שוב.
עומר ינקלביץ': אני רוצה לענות לכם, אתם אמרתם דברים מאוד חכמים, רק ליבגני חשוב לי לומר, יש דברים שמפרידים בינינו, צריך להגיע להסכמות, אבל אנחנו ברגע היסטורי ואנחנו צריכים להניח למפריד ולדבר על המאחד.
עומר ינקלביץ': יש הרבה מאוד מאחד.
עומר ינקלביץ': פחות להתעסק במפריד, יותר להתעסק במאחד - - -
יבגני סובה: לא, תגידי להם, לא לנו.
יבגני סובה: עומר, תגידי לאמריקאים, לא לנו.
עומר ינקלביץ': כן לפתור בעיות, כן להגיע להסכמות.
יבגני סובה: את לא צריכה לשכנע אותי, תשכנעי את הקהילות האמריקאיות, שם יש בעיה ביחס אלינו.
עומר ינקלביץ': אני מודה לכם על הדברים.
עומר ינקלביץ': אדוני היושב ראש, תודה רבה לך על שיתוף הפעולה, אני מאוד מקווה שאנחנו נשב כולנו ונדבר על הדברים.
עומר ינקלביץ': אדוני, תודה, ואני מתנצלת שאני נאלצת לעזוב, זו באמת ישיבה מאוד חשובה.
דוד ביטן: אין שום בעיה, אנחנו נמשיך, יש את המנכ"ל פה ויש - - -
עומר ינקלביץ': תודה.
עומר ינקלביץ': תמשיכו, בהצלחה.
דוד ביטן: תעלי את מזכ"ל הסוכנות.
דוד ביטן: ג'וש, שמעת את כל מה שנאמר.
ג'וש שוורץ: בוקר טוב לכולם.
ג'וש שוורץ: אני רוצה לברך על הדיון הבאמת חשוב הזה ואני רוצה קודם כל לברך את יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת דוד ביטן, שגם משמש יושב ראש שדולת העם היהודי בכנסת על קיום הדיון, על כל מה שהוא עושה למען התפוצות וכמובן על היוזמה המבורכת שלו להקים קרן למען הקהילות הקטנות בתפוצות.
ג'וש שוורץ: אני גם רוצה לברך את שרת התפוצות ואת משרד התפוצות, קודם כל על הפעילות המבורכת שהם עושים.
ג'וש שוורץ: יש לנו הרבה מאוד פרויקטים משותפים ואנחנו עובדים במשותף.
ג'וש שוורץ: אנחנו מברכים על היוזמות וכמובן מברכים על החלטת הממשלה בעניין שנדון כאן עכשיו, התפוצות, בוועדה.
ג'וש שוורץ: אני רוצה להגיד שאנחנו מאוד מאוד מברכים על הנושאים שעלו פה.
ג'וש שוורץ: אין ספק שיש פה אתגר אדיר לחבר את יהדות העולם, במיוחד יהדות העולם שמתרחקת ממדינת ישראל וזה מה שהמוסדות הלאומיים עושים כבר 90 שנה, אם זה במאות שליחים בעולם, אם זה בהקמת פרויקטים כמו 'מסע' שבזמנים נורמליים מגיעים לכאן 12,000 משתתפים בשנה, להביא לפה מאות ואלפי משתתפים בחוויה הישראלית.
ג'וש שוורץ: כל הפעילות שאנחנו עושים זה בעצם לב ליבו של חיבור בין מדינת ישראל ליהדות התפוצות.
ג'וש שוורץ: אני חייב לציין שיש לנו הסתייגות מאוד מאוד ברורה מהעבודה שעשה פרופ' קנדל, מאחר שהמוסדות הלאומיים, הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית, לא מוזכרים באף מקום בדוח, לא באף מילה, אי אפשר להתעלם מהמוסדות הלאומיים שהקימו את המדינה ב-90 השנה האחרונות לפי חוק ו - - - ממשלת ישראל לקירוב בין התפוצות למדינת ישראל.
ג'וש שוורץ: אנחנו אחראים על ארגון הקהילות לעלייה לישראל, מפעילים פרויקטים ענקיים כמו 'מסע', יש לנו מאות שליחים שניצבים כמעט בכל קהילה יהודית בעולם, ב-60 מדינות, ולכן אנחנו אומרים באופן ברור שהדוח חייב להתייחס גם למוסדות הלאומיים, לא רק לפעילות הממשלה.
ג'וש שוורץ: אנחנו כן תומכים באופן ברור בהמלצות הדוח, להגדלת ההשקעה של הממשלה בתפוצות.
ג'וש שוורץ: כמובן שזה דבר מאוד חשוב, מה שהתחיל לפני 20 שנה ואפילו לפני יותר מ-20 שנה, בתוכניות כמו נעל"ה, חפציב"ה, 'תגלית', 'מסע'.
ג'וש שוורץ: המגמה ברורה, הפרדיגמה השתנתה, אנחנו רואים שהממשלה משקיעה יותר ויותר כסף וזה כמובן כי מדינת ישראל היא הקהילה היהודית הגדולה בעולם, החזקה בעולם, ולכן אין ספק שזו מגמה חיובית שחייבת להיות מוגדרת.
ג'וש שוורץ: אני גם רוצה לציין את הקשר החם ואת שיתוף הפעולה המדהים שיש לנו עם המשרד לעלייה וקליטה.
ג'וש שוורץ: כידוע אנחנו אחראים על ארגון פעילות העלייה עם הממשלה ויחד עם המשרד אנחנו מביאים לפה עשרות אלפי יהודים בשנה - - -
דוד ביטן: תודה, ג'וש, תמשיך לשמוע אותנו בזום.
ג'וש שוורץ: בשנה שעברה היה שיא ב-15 שנה, הגיעו 35,000 עולים.
ג'וש שוורץ: אנחנו מצפים בשנים הקרובות, בעקבות הקורונה והגברת האנטישמיות, וגם כל העבודה שאנחנו עושים - - -
דוד ביטן: בבקשה, אבל אין לנו הרבה זמן.
שלומית אבינח: גם מקסין לא דיברה.
דוד ביטן: אני אתן.
דוד ביטן: יש לך משהו להוסיף?
דביר כהנא: אני מציע שיוג'ין ומקסין יסיימו.
דוד ביטן: בבקשה, פרופ' קנדל.
דוד ביטן: אני רוצה שתתייחס, אני לא סומך על הממשלה, אני אומר לך את האמת, אף אחד לא יביא חצי מיליארד שקל מהתקציב לעניין הזה.
דוד ביטן: זה לא נעשה כל השנים, זה גם לא ייעשה עכשיו.
יוג'ין קנדל: לא, למה?
יוג'ין קנדל: 420 מיליון בשנה שעברה.
דוד ביטן: זה הם נותנים לאט לאט, זה בכוח נותנים, אבל לבוא עם תוכנית של תוספת חצי מיליארד שקל, קשה לי להאמין שזה יהיה.
דוד ביטן: תחשוב על הרעיון הזה, שחלק מהסיוע האמריקאי, איזה 100, 150 מיליון דולר, יגיע לנושא הזה מבחינת ארצות הברית.
דוד ביטן: אז זה גם לא יהיה על חשבון משלם המסים הישראלי ואז - - -
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אני חייבת לומר על זה משהו, זו פעם שנייה שאתה אומר את זה, זו לא לקיחת אחריות של מדינת ישראל על פרויקט העם היהודי.
דוד ביטן: זה תקציב.
מיכל וונש: הנראוּת של - - -
דוד ביטן: במקום שזה יגיע לפה, זה יגיע לשם.
מיכל וונש: בעיניי זה ממש דבר והיפוכו, ההיפוך הפרדיגמטי בתוכנית שלהם, זה חוסר לקיחת אחריות.
דוד ביטן: אני לא מחפש את העיקרון שהממשלה תיתן, אני מחפש את העיקרון שיהיה לזה תקציב, ואז גם לא תהיה על זה ביקורת מבחינת משלם המסים הישראלי.
יוג'ין קנדל: אדוני היושב ראש, אנחנו ויתרנו על סיוע אזרחי מארצות הברית למדינת ישראל לפני 20 שנה, אז אנחנו מקבלים רק סיוע צבאי.
דוד ביטן: זה לא סיוע אזרחי למדינת ישראל.
יוג'ין קנדל: לא, אנחנו היום מקבלים רק סיוע צבאי.
דוד ביטן: אני מכיר את הבעיה.
יוג'ין קנדל: אז אני לא יודע אם משלם המסים האמריקאי – קודם כל לפי החוקה האמריקאית הממשל לא יכול לתמוך בדת מסוימת, אני חושב שיש לזה קושי, אבל אני לא בא להגיד מאיפה יבוא הכסף.
יוג'ין קנדל: דרך אגב, סגן ראש אגף התקציבים היה בוועדה וחתום על הדוח ואכן לגמרי גם אגף התקציבים מתחבר לחשיבות של הסוגיה.
יוג'ין קנדל: אני חושב שיש פה חשיבות של הכרזה, שזה חשוב למדינת ישראל.
יוג'ין קנדל: ואם מדינת ישראל אומרת תשמעו, זה חשוב, אבל כרגע לא נוח לנו, אז אנחנו נחכה, אני חושב שכדאי להסתכל, אם איזה שהיא קהילה יהודית קטנה בעולם הייתה בסכנה פיזית, האם אנחנו היינו אומרים - - -
דוד ביטן: אז כן, על זה אין ויכוח.
יוג'ין קנדל: אז כן.
יוג'ין קנדל: אבל פה יש קהילות ענקיות שנמצאות באחוזים מאוד גבוהים בסכנת הכחדה תוך דור.
יוג'ין קנדל: אנחנו לא יכולים להגיד שזה לא נוח לנו כרגע, בואו נחכה למתי שיהיה יותר נוח כי אף פעם לא יהיה יותר נוח.
דוד ביטן: אני מסכים איתך.
יוג'ין קנדל: אני איתך שצריך להיות יצירתי ולמצוא דרך להביא כסף.
יוג'ין קנדל: למשל, מישהו הציע את זה כבר בממשלה, ממשלת ישראל השנה לא משלמת על 'תגלית' כי הנערים והנערות האלה לא יכולים להגיע.
יוג'ין קנדל: אפשר למשל מהכסף הזה לעזור בקורונה.
יוג'ין קנדל: יש דברים יצירתיים שאפשר לעשות, אבל המחויבות חייבת להיות.
דוד ביטן: כן, אבל זה חד פעמי.
יוג'ין קנדל: דבר שני, אתה אמרת משהו, אני חושב שאתה מסתכל על התוצאה, התבוללות זו תוצאה של תהליך, אם אנחנו אומרים שהתבוללות זה נגזר משמים אז חבל, אפשר לפרק את המשרד וללכת הביתה.
מיכל וונש: וגם את המדינה.
יוג'ין קנדל: לפי דעתנו יש הרבה מאוד מה לעשות במקור של הבעיה, בילד או ילדה בגיל ארבע-חמש שיכולים להתחבר ולהיות כל החיים שלהם מחוברים ואז האוניברסיטה לא תפריע להם.
יוג'ין קנדל: האוניברסיטה תקשה עליהם, זה נכון, אתה צודק שזו אחת הבעיות, אבל זה לא נגזר משמים.
יוג'ין קנדל: אנשים הלכו על קדושת ה' לאש וטבעו במים, אני חושב שאפשר לעבור אוניברסיטה אמריקאית ארבע שנים גם בלי לאבד את הזהות היהודית.
יוג'ין קנדל: הדבר האחרון, אני רציתי להגיד לגבי האמירה של מזכ"ל הסוכנות.
יוג'ין קנדל: הוועדה הזאת עסקה בהמלצה לממשלת ישראל, זה היה המנדט שלה.
יוג'ין קנדל: אנחנו בפירוש הזכרנו פעילות ברוכה שנעשתה לאורך כ-100 שנה על ידי המוסדות הלאומיים וממשלת ישראל, אבל אנחנו מסתכלים קדימה ואנחנו אומרים לממשלת ישראל שהיא צריכה לקחת אחריות.
יוג'ין קנדל: עם היא הולכת לעבוד אחר כך, זה לא מקומנו להגיד לה איך לעבוד.
יוג'ין קנדל: אני בטוח שהסוכנות ומוסדות לאומיים אחרים, יש להם את היכולות שלהם, אנחנו דיברנו על טכנולוגיה, על חדשנות, יש הרבה מאוד גופים אחרים נוספים שצריכים להיות מעורבים בזה.
יוג'ין קנדל: לכן זה לא המקום שלנו ולכן אני לא חושב שיש פה התנגדות, יש פה פשוט אי הבנה של מה שאנחנו ניסינו לעשות.
יוג'ין קנדל: אנחנו דיברנו על מה צריך לעשות, מי יעשה את זה זו כבר החלטה של הממשלה.
יוג'ין קנדל: לכן אני לא רואה שהיה פה בדוח הזה איזה שהוא חוסר כבוד לסוכנות היהודית, שאני מאוד מעריך אותה, כי היא גם עזרה לנו להיקלט במדינה.
מקסין פסברג: אני אוסיף רק שני דברים.
מקסין פסברג: האחד זה שאנחנו מדברים פה על שינוי פרדיגמה שהשרה בהחלט מבינה והדגישה ודביר דיבר עליה גם כי אנחנו חייבים לעשות שיחה משותפת, אנחנו לא יכולים להתנשא ולהגיד להם מה צריך לעשות.
מקסין פסברג: צריך מאוד להיזהר, לעומת מה שחברת הכנסת אמרה, אנחנו לא רוצים שהם יתערבו במה שנעשה בממשלת ישראל או בכנסת, אין להם זכות הצבעה, אבל כן הכנסת והמדינה וכל הקהילה היהודית בישראל צריכים לדעת להקשיב למה הצרכים ויחד אנחנו צריכים לייצר את השותפות הזאת, שדרך אגב, אם אתה דואג לכסף, אחד העקרונות שכתובים בדוח זה שהם צריכים pay to play, כדי שהם יוכלו לשחק במשחק ובאינטרנט הזה הם יצטרכו לשלם ולכן יהיה מקור תקציבי שיבוא גם מהתפוצות.
מקסין פסברג: אני לא רוצה להרחיב את מה שג'וש מהסוכנות אמר כי אני באמת מסכימה עם יוג'ין שיש פה חוסר הבנה אמיתי מה אנחנו מנסים לעשות ואיך התפיסה שלנו את תפקידם.
מקסין פסברג: אני כן מברכת על כל הפעילות שנעשית, אבל היא חייבת להיות מחוברת והוליסטית, היא לא יכולה להמשיך להיות נקודתית בכל מיני היבטים וקהילות.
מקסין פסברג: תודה רבה.
דוד ביטן: מזכ"ל הסוכנות.
דוד ביטן: ג'וש, בבקשה.
ג'וש שוורץ: רק להגיד שזה לא עניין של כבוד בכלל, לא קשור לכבוד.
ג'וש שוורץ: מדינת ישראל חוקקה חוק מעמד על הסוכנות וההסתדרות הציונית, אנחנו גופים ממלכתיים, עם תקציבים שפועלים לפי האמנה עם ממשלת ישראל בהתאם להחלטות של הממשלה והסוכנות.
ג'וש שוורץ: לפי האמנה עם הממשלה אנחנו אחראים על ארגון העלייה לארץ, יש לנו פרויקטים בהיקפים אדירים מול הממשלה.
ג'וש שוורץ: אז לכתוב דוח על מה הממשלה צריכה לעשות עם התפוצות ולא לכלול אף מילה על הסוכנות או ההסתדרות הציונית העולמית, שרוב הקשר עם העולם היהודי זה דרכנו, עם כמעט 500 שליחים שיש לנו בעולם, אין אף שליח של מדינת ישראל חוץ מהמוסדות היהודיים, הביקורת שלי היא עניינית, אני רק אומר, לכתוב דוח בנושא הזה ולא על המוסדות הלאומיים הוא להפסיד חלק ניכר מהתמונה.
דוד ביטן: חברי הכנסת, יש לכם משהו לומר לפני שמסיימים?
תהלה פרידמן: רק שזו בשורה ענקית, הקרן שאתה מקים היא בשורה ענקית.
דוד ביטן: וזו ההתחלה.
דוד ביטן: זה כמו בדוח, זה תומך במה שאתם אומרים, רק אנחנו מתחילים בקהילות הקטנות.
תהלה פרידמן: נכון.
מיכל וונש: אני רוצה, אדוני היושב ראש, רק לומר שמה שאמרה עכשיו מקסין פסברג מאוד מאוד חשוב לגבי השותפות.
מיכל וונש: השותפות, about us not without us אומרים באנגלית, אנחנו כבר שנים מדברים על הקהילות, בין אם זה עולים חדשים או שאינם עולים חדשים, ואומרים להם מה הם צריכים לעשות ומה אנחנו צריכים במערכת היחסים בינינו.
מיכל וונש: כשדיברתי על השינוי הפרדיגמטי, שאני מברכת את יוג'ין קנדל ואת מקסין פסברג, שהם הנגישו לנו בצורה הזאת, אני מתכוונת בדיוק לזה, ההיפוך של המשוואה זה אומר שיש פה שותפות, אנחנו שותפים שווים בשיח הזה והוא שיח מתמשך של לקיחת אחריות משותפת על הפרויקט של 72 השנים הבאות של העם היהודי.
דוד ביטן: מסכים.
דוד ביטן: אנחנו נתמכנו על ידי הקהילות היהודיות כשהקמנו את מדינת ישראל ועכשיו הגיע הזמן שאנחנו נעזור להם, זה המצב.
מיכל וונש: זה לא לעזור להם, אפילו זה חלק מהתפיסה, זה לעזור לעצמנו.
מיכל וונש: אנחנו כל הזמן חושבים בצורה - - -
דוד ביטן: לעזור להם הכוונה מבחינה תקציבית, כספית, כי זה מוביל לתוכניות שהם מדברים עליהן.
מיכל וונש: שוב, אנחנו לא עוזרים להם, אנחנו עוזרים לעצמנו.
שלומית אבינח: דגנית ממשרד הקליטה, חשוב לה להגיד כמה דברים.
דוד ביטן: חשוב לה להגיד.
דוד ביטן: בבקשה, דגנית.
דגנית סנקר: ממש קצר.
דגנית סנקר: ראשית אני רוצה לומר שאני שמחה לשמוע ששני המשרדים מסכימים על תפקידה של העלייה, רוצה לומר לך, כבוד היושב ראש, שאנחנו מקיימים שיתוף פעולה הדוק ואני מסכימה עם מי שאמר שם שהאתגרים הגדולים הם בתחום של ה-affiliated וגם בתחום של הקהילות הקטנות והבינוניות.
דגנית סנקר: אני רוצה לספר לכם שאנחנו את תוכניות עידוד העלייה שלנו מרכזים מאמץ גם על שתי הקהילות האלה.
דגנית סנקר: לגבי נושא הישראלים, אני מניחה שנדבר עליהם גם בדיון הבא, אני רק רוצה לומר שמשרד העלייה והקליטה מקים 12 בתים ברחבי העולם וזה נמצא על שולחן העבודה המשותף שלי ושל חגי, שאיתו אנחנו מקיימים שיתוף פעולה הדוק, כמו שציינתי.
דגנית סנקר: הנושא הזה של סנכרון והתאמה במסגרת תוכנית החומש, כבוד היושב ראש, יהיה גם פרק שמתעסק בישראלים.
דגנית סנקר: נכון לא בחיזוק הקהילות, מה שאתה מדבר, אבל בהחלט בכל מה שקשור בליווי שלהם חזרה הביתה, ובכלל זה גם הנקודות של ביטוח לאומי וכו'.
דגנית סנקר: השרה תגיש את זה, אתה יודע ואתה מכיר.
דגנית סנקר: השרה שלי כמובן.
דגנית סנקר: לגבי מספרי העולים, רק תיקון קטן למי שאמר שם, אני לא יודע איך הגיעו ל-14,000.
דגנית סנקר: אם יש תופעה של חזרה של עולים הרי שהיא זניחה, באחוזים בודדים ובשול שוליים של תופעת העלייה.
דוד ביטן: מה שחשוב להדגיש, בעצם מה שפרופ' קנדל אומר, שאם לא נחזק את הקהילות בחו"ל לא יהיה גם את מי להעלות אחר כך.
דוד ביטן: זה פלוס מינוס המצב.
דוד ביטן: המנכ"ל רוצה לסכם?
דביר כהנא: רק בקצרה לסיים.
דביר כהנא: עולם הפעילות שלנו הוא גם בעולם המאבק באנטישמיות וחוסן קהילתי, גם בקשר של ישראלים לישראל והיחס שלהם אל יהדות העולם, ובעיקר באמת בחינוך פורמלי ובלתי פורמלי בעולם.
דביר כהנא: שיתופי הפעולה שלנו באמת מאוד הדוקים גם עם משרד החינוך והיום עם המשרד להשכלה הגבוהה, אנחנו ממש עובדים יד ביד, גם בישראל, בתוכניות לימודים בתוך בתי הספר בישראל כדי לחבר אותם לאותה ערבות הדדית, וגם כמובן הכשרות מורים ומנהלים.
דביר כהנא: גם היום עם משרד של השר אלקין, בכל העולם של מורים שליחים ושל עיסוק בחינוך יהודי בתפוצות וגם כמובן עם משרד ראש הממשלה, 'מסע' ו'תגלית'.