GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל רזבוזוב: לאיזה עיר מגיעים העולים מצרפת?
יעקב חגואל: רוב הצופים פה הם שכנים שלי מנתניה, אז ברוך השם העולים מגיעים הרבה לנתניה ואנחנו אוהבים אותם ושמחים.
יעקב חגואל: דרך אגב, גם התיירים מצרפת מגיעים לנתניה.
יעקב חגואל: מגיעים גם לירושלים, גם לאשדוד, גם לרעננה ואנחנו שמחים שיגיעו לכל חלקי ארץ ישראל.
יעקב חגואל: יש פה מקום לכולם.
דוד ביטן: טייב, בבקשה.
יוסף טייב: קודם כל אני מתנצל, הייתי בזכויות הילד ודיברנו גם על נוער בסיכון.
יוסף טייב: קיבלתי עדכונים מאחורי הקלעים שאריאל העלה את הנושא הזה של חוסר תמיכות בנוער בסיכון בערים שאינן ירושלים, נתניה ואשדוד.
יוסף טייב: תראו, אני מטבע הדברים גם מנסה להתחבר לשטח ובשבועות האחרונים אני ירדתי הרבה.
יוסף טייב: אתמול הייתי בחיפה, נהריה, חריש, חדרה.
יוסף טייב: אנחנו מדברים על עלייה מצרפת בערים הגדולות, ירושלים, אשדוד, נתניה.
יוסף טייב: מגיעים לערים אחרות גם המון צרפתים.
יוסף טייב: נהריה, אתמול היה לי ישיבה ארוכה עם ראש העיר, עלייה קבוצתית שעולה, ביניהם גם רופאים, עלייה איכותית.
יוסף טייב: הבעיה האמיתית היא שראשי הערים אינם יודעים איך להתמודד עם העלייה הזאת.
יוסף טייב: אם מחר אנחנו נביא באמת כמו שמדבר אריאל, צפי של 50,000 עולים, לנתני לא בא בחשבון ואני לא מאמין גם שראש העיר יזרום עם הדבר הזה ואני גם לא חושב שזה טוב.
יוסף טייב: אני חושב שאנחנו בסופו של דבר, איך אומרת מיכל, צריכים שילוב.
יוסף טייב: להביא אותם וליצור גטו של צרפתים זה לא הדבר הנכון.
יוסף טייב: אנחנו צריכים לפזר אותם.
יוסף טייב: כדי לפזר אותם אנחנו צריכים גם לתת כלים.
דוד ביטן: יש נתניה, יש אשדוד.
יוסף טייב: אז אני אומר, יש גם נהריה, יש גם חדרה ויש גם עוד ערים אחרות בארץ שחייבים להכניס לשם.
דוד ביטן: אבל זה איפה שהם רוצים.
דוד ביטן: אתה לא יכול לקלוט אותם במקום אחר.
יוסף טייב: נהריה, אתמול היה לי ישיבה ארוכה עם ראש העיר, הוא מוכן לקבל.
דוד ביטן: השאלה אם הם רוצים.
יוסף טייב: הם רוצים, צריכים רק לתת להם את הכלים בשביל לקלוט אותם לאותן ערים.
יוסף טייב: אתה לא יכול לבוא לראש העיר ולהגיד לו, בוא, תקבל עכשיו 100 צרפתים אבל אין לו את הכלים לעמוד בזה.
יוסף טייב: לצורך העניין, גם הנושא של פרויקטורים.
יוסף טייב: נושא של פרויקטורים, בסופו של דבר משרד הקליטה מממן אבל הוא קול קורא שנתי ואז ראש עיר אומר לי, תשמע , אני לא מוכן להתחייב לקחת פרויקטור שבסופו של דבר הופך להיות עובד עירייה ואחרי שנה אני לא יודע מה קורה עם המשרד.
יוסף טייב: אני חושב שאנחנו צריכים לשקול באמת איך גם משרד הקליטה בשותפות גם עם המגזר השלישי הולכים על תוכנית חומש הוליסטית, כללית שתיתן את המענה לאוכלוסייה הזאת בכל הערים, לאו דווקא נתניה, אשדוד וירושלים.
יוסף טייב: זה טוב, יש תשתיות שכבר קיימות בערים האלה ולכן יותר קל לנו, אבל יש גם את הצד השני של המטבע, שאנחנו יוצרים איזשהו גטו צרפתי שהוא פחות טוב לשילוב של האוכלוסייה הזאת.
יוסף טייב: אני חושב שאם אנחנו ניתן את הנקודה ואת האצבע להביא אותם כן למקומות אחרים, אנחנו צריכים לבנות תשתית מתאימה כדי להביא אותם.
דוד ביטן: מה הבעיה עם המקומות שכבר הם מרגישים טוב?
יוסף טייב: לא, אנחנו יוצרים איזשהו גטו צרפתי.
יוסף טייב: קודם כל יש להם המון מה לתרום והמון גם מה ללמוד ואני חושב שכשאתה מדבר על ערים כמו חדרה, נהריה, חריש, זה ערים שבסופו של דבר אנחנו רוצים להביא לשם אוכלוסייה חדשה.
יוסף טייב: אנחנו רוצים לעזור לערים האלה.
יוסף טייב: יש פה אוכלוסייה טובה שיכולה לתרום.
יוסף טייב: אתה מדבר על עלייה של 20 רופאים שמתוכם שבעה כבר התקבלו בבית חולים שם.
יוסף טייב: דיברתי אתמול עם מנהל בית החולים.
יוסף טייב: זה תרומה למדינה.
יוסף טייב: אנחנו צריכים בסופו של דבר לפזר את הדבר הזה.
יוסף טייב: חובתנו כמדינה לתת להם את הכלים ולעזור לראשי הערים האלה לקלוט את הצרפתים במקומות האחרים גם כן.
דוד ביטן: משרד הקליטה, מי רוצה לדבר מכם?
יצחק אוחנה: שנינו.
יצחק אוחנה: בואו נתחיל עם נתונים מעידוד עלייה ואנחנו נמשיך לקליטה.
דגנית סנקר: נתחיל במאמץ עידוד העלייה שזה בעצם רגל ליד רגל, כמו שאמרת, כלים שלובים בין קליטה ועידוד עלייה.
דגנית סנקר: ראשית, באמת אני מציינת שצרפת הייתה המדינה הראשונה שנכנסנו בה לעידוד עלייה.
דגנית סנקר: אריאל היה חלק מהצוות הזה.
דגנית סנקר: זו הייתה החלטת ממשלה שקראו לה 2446 אבל גם לפניה ב-2013 המשרד, הצלילה הראשונה הייתה לתחום צרפת ובאמת כמו שאנחנו קוראים, 50 מיליון שקלים מאז ועד היום.
דגנית סנקר: אני רוצה בהקשר הזה להזכיר שאנחנו תומכים גם בארגונים מעודדי עלייה וככזה יש לנו את קליטת קהילות ישראל שמביא 11 רופאים לנהריה בקיץ הזה, שזה באמת פרויקט שגם אותו, אם אתה מסייר אדוני היושב-ראש, אני מציעה לראות.
דגנית סנקר: אני רוצה רגע לומר שבתחום הזה של עידוד עלייה אנחנו מפעילים כמובן אולפנים, כמובן ערבי מידע, כמובן וובינארים בנושא תעסוקה אבל כמובן גם יועצי תעסוקה, צריך לומר את זה, שתי נשים שכל ייעודן זה באמת לעסוק בתחום התעסוקה ולנסות ולקדם את הדבר הזה.
דגנית סנקר: בהקשר הזה מי שדיבר על קליטה קהילתית, מה שעושה באמת אותה עמותה זה קליטה קהילתית והלוואי ונצליח לשכפל את זה.
דגנית סנקר: אחת ההצעות שלנו היא במסגרת אותה תוכנית חומש שכולנו מדברים עליה כאן.
דגנית סנקר: אני רוצה מילה על חינוך.
דגנית סנקר: ראשית, אני אומר שיש שתי תוכניות שמפעיל המשרד, הראשונה היא תוכנית פל"א לחטיבות ביניים ותיכונים, והשנייה היא תוכנית יע"ל.
דגנית סנקר: תוכנית יע"ל צמחה ונולדה מתוך ההבנה הזאת על מסגרות ארוכות, על חוסר יכולת של ההורים לתת תגבורים בכל הדברים האלה.
דגנית סנקר: אנחנו אומרים שהסיפור הזה שהורים מכינים שיעורי בית עם הילדים זה סיפור מאוד מאוד ישראלי.
דגנית סנקר: אנחנו מכירים את זה.
דגנית סנקר: 40% מילדי פל"א הם ילדים של עולי צרפת ו-20% מתוכנית יע"ל שמיועדת ליסודי, יוצאי צרפת גם הם.
דגנית סנקר: בכל הנוגע לסיסמוגרף קטן שאני רק רוצה כן לשתף אותנו, אנחנו גם עוסקים בנתונים ובאמת מקצועית, אז אני רוצה לומר שכמות החוזרים כמו שאנחנו מזהים אותה, לצרפת, היא לא מהגבוהות.
דגנית סנקר: אנשים שעלו בחמש שנים האחרונות וכבר לא נמצאים איתנו שנתיים, סדר גודל של 2.4, ואם אני רוצה להחמיר ולהגיד שנה לא נמצאים בארץ, אנחנו רואים את זה על 5.5%.
דגנית סנקר: בואו ניקח את כל האנשים שעלו מ-2015 ועד היום ונשאל את עצמנו כמה אנשים יצאו בדרכון ישראלי, לא חזרו חזרה או שנה או שנתיים, אם אני מסתכלת על נתונים של שנה זה סדר גודל של 5%.
דגנית סנקר: אם אני מסתכלת על נתונים של שנתיים זה 2.4%.
דגנית סנקר: אני רוצה רק לומר שביחס לאוכלוסיות אחרות, אנחנו רואים שהם ממוקמים אחרי ארצות הברית, אחרי רוסיה, אחרי אוקראינה.
דגנית סנקר: זה חשוב.
דגנית סנקר: אני לא רוצה לבטל את מאמצנו חס וחלילה, אני רק רוצה כן שנדע איפה אנחנו נמצאים.
דגנית סנקר: זה חלק מהחובה שלנו לשים נתונים מקצועיים.
אופיר סופר: דגנית, ברשותך, לדעתי זה נתון מאוד מפתיע מה שאת אומרת.
אופיר סופר: אריאל, אם אתה חושב אחרת, אז כדאי שתגיד כי יש פה פער.
<< אורח >> אריאל קנדל: זה חבר'ה שלא חזרו שנתיים, נכון?
<< אורח >> אריאל קנדל: אבל יש כאלה שעשו עלייה, הם חזרו לצרפת והם באים, מה שנקרא, לחופשה בצרפת של יולי-אוגוסט, אז הם באים לחודשיים יולי-אוגוסט ואז הם נכנסים לארץ עם דרכון ישראלי, אז אומרים, הם לא ירדו מהארץ.
יוסף טייב: אז אתה מסביר שזה ה-5%?
<< אורח >> אריאל קנדל: כן.
אופיר סופר: מה הדלתא?
<< אורח >> אריאל קנדל: בזמנו זה היה בסביבות 11%.
<< אורח >> אריאל קנדל: בדקנו את זה מול משרד הפנים, כאלה שעשו עלייה, הם אמנם חזרו לישראל אבל לתקופות קצרות של שבועיים-חודש, מה שנקרא בחופשה.
<< אורח >> אריאל קנדל: הרוב חוזרים.
שלומית אבינח: כמה הערכה שלכם?
שלומית אבינח: כמה במספרים?
<< אורח >> אריאל קנדל: אני אומר, אם יש 40,000 שבאו בעשר השנים האחרונות, אני מניח ש-4,000 חזרו לצרפת.
דגנית סנקר: אני לא רוצה להיכנס לדיון הזה כי זה כאילו מבטל את הצורך שלנו בעיסוק ביהודי צרפת ובקליטת עולי צרפת ואני לא חושבת שאני רוצה ללכת לשם, אבל אני רק אומרת, יש לנו נתונים על אוכלוסיות מקבילות אחרות כמו האמריקאים, כמו אוקראינה, כמו רוסיה, מספרים גבוהים יותר.
אופיר סופר: זה לא סותר את תהליך הקליטה שאנחנו מדברים עליו והליווי שלו.
אופיר סופר: זה משהו שצריך להתקיים כלפי כל הקהילות.
דגנית סנקר: מסכימה.
דגנית סנקר: אני רוצה לומר שיש 34 עובדי משרד שהם דוברי צרפתית.
דגנית סנקר: אנחנו לא מכירים שיש איזו בעיה במתן שירות בצרפתית, ואריאל, אם יש בעיה במקום כזה או אחר אז אני אשמח לשמוע אחרי זה.
דגנית סנקר: אנחנו לא מכירים בעיה כזאת.
דגנית סנקר: אני רוצה לדבר על תוכנית החומש.
דגנית סנקר: כבוד היושב-ראש, לך אני לא צריכה להגיד אבל אתה בוודאי יודע שגם השרה שלנו מזהה את זה כחלון זמנים והולכת להגיש תוכנית חומש הוליסטית ובתוכה יש גם נוער בסיכון.
דגנית סנקר: אני רוצה להזכיר, רוב החבר'ה פה חדשים אבל אנחנו במרץ 2019 בראשות השר גלנט הנחינו להכין תוכנית לעולי צרפת והתוכנית הזאת כמעט עמדה להיות מוגשת, היא הייתה עם מאות מיליוני שקלים, ביחד עם כל משרדי הממשלה והיא נבלמה כמובן בגלל הבחירות.
דגנית סנקר: אנחנו עכשיו עובדים על תוכנית חדשה כזאת שתאגד את כל משרדי הממשלה ובכלל זה גם סוגיות של חינוך.
דוד ביטן: בתוכנית החומש שלכם, מה יש שם לגבי יהודי צרפת?
דגנית סנקר: למשל, יש שם תוכניות רווחה לנוער בסיכון ולמשל יש שם גם את אותה תוכנית "מחוברים" שהולכת להישאר בלי אבא ובלי אימא, של החברה למתנ"סים.
דגנית סנקר: השרה שלנו גם ישבה עם החברה למתנ"סים בשביל ללמוד מה התוכנית הזאת ואיך אנחנו יכולים להכניס אותה.
דוד ביטן: מה יש בתוכנית החומש שקשור ליהודי צרפת, שיכול לבשר לנו שתהליך הקליטה שלהם יהיה הרבה יותר טוב?
דגנית סנקר: בכל הנוגע לנוער בסיכון יש לנו תוכניות.
דוד ביטן: לא נוער בסיכון, באופן כללי.
דוד ביטן: אבל אני לא רואה שאתם נוגעים בדיור ותעסוקה, שזו הבעיה העיקרית.
דגנית סנקר: לא, דיור ותעסוקה יש לנו גם.
דגנית סנקר: אני משאירה לעמיתי פה לדבר.
מיכל וונש: יש לי שאלה ספציפית לגבי תעסוקה שאני אשמח אם תוכל גם לתת עליה את הדעת.
מיכל וונש: אני יודעת שיש בעיה קשה של תשלום כפול, אדוני היושב-ראש, התייחסת למי שנוסעים הלוך-חזור, עובדים שם, חיים פה.
מיכל וונש: יש בעיה גם עם עולי צרפת שמשלמים פה?
מיכל וונש: אני יודעת שיש בעיה כזאת עם ארצות הברית, מאוד קשה, ביטוח לאומי כפול, נושאים כאלה של מיסוי כפול שמהווים גם חסם נוסף.
יוסף טייב: עם צרפת יש איזושהי אמנה.
מיכל וונש: יש אמנה.
מיכל וונש: עם ארצות הברית יש בעיה מאוד קשה, אנחנו עוד נצטרך לדון בה, של כפל מיסוי.
יוסף טייב: אני הייתי רוצה לשאול את דגנית.
יוסף טייב: אם כבר בעניין חינוך, אז רק כדי לסגור את הנושא הזה.
יוסף טייב: דיברת על תוכנית יע"ל ותוכנית פל"א ואני כקרן וולפסון בעבר, אני הייתי מהמייסדים של התוכנית בעקבות זה ומיזם משותף שאז בזמנו רצינו לעשות יחד.
יוסף טייב: האם בתוכנית יע"ל ותוכנית פל"א יש איזושהי הכשרה ייעודית, איזה שהם תכנים ייעודיים לאותה אוכלוסייה או שאנחנו אומרים, תשמעו, אוקיי, נכון ש-40% מכלל התוכנית הם צרפתיים אבל המענה הוא אותו מענה, אנחנו נותנים לאוכלוסייה של עולי אתיופיה ועולי ברית המועצות וארצות הברית וצרפת, אנחנו נותנים את אותו מענה.
יוסף טייב: אנחנו וקרן וולפסון בזמנו זיהינו שיש לאוכלוסייה הצרפתית איזשהו מענה ייעודי שהיא צריכה לקבל, איזה שהן הכשרות לצוות.
יוסף טייב: האם בתוכנית יע"ל אתם מעבירים את הדבר הזה או שזה משהו שהוא הוליסטי יותר, רחב יותר, פחות ייעודי לאותה אוכלוסייה?
יוסף טייב: כי אנחנו מזהים, ואני שומע את זה מהפרויקטורים שלכם בערים, אם זה בנתניה, באשדוד, בירושלים, שבעצם יש איזשהו חוסר בהתאמה בין הצוות החינוכי שמעביר את התכנים בתוכנית לאוכלוסייה שמגיעה לה תוכנית.
יוסף טייב: נכון שאת מציגה 40% של צרפתים שמשתתפים בתוכנית אבל יש גם נשירה מאוד גדולה מתוך התוכנית, וחבל, כי יש פה המון כסף שמושקע.
יוסף טייב: מי שלא יודע, תוכנית יע"ל זה מיזם משותף של משרד החינוך ומשרד הקליטה ביחד, תוכנית מעולה.
יוסף טייב: השאלה אם באמת אתם שמתם על זה את הדגש, האם אפשר לשלב את זה לצורך העניין עם תוכנית "מחוברים" שנותנת מענה של חוגים?
יוסף טייב: אולי נחשוב על משהו הרבה יותר רחב, לקחת את תוכנית יע"ל ותוכנית פל"א, לשלב אותה עם תוכניות שקיימות במגזר השלישי כמו קעליטה או "שלבים" או תוכניות מקבילות לאותו דבר, לנסות לשלב ידיים כי אני יודע שהמכרז מגביל את מי שזכה במכרז בזמנו, ואני אחד מהם שהתמודדתי אז אני מכיר את המכרז טוב.
יוסף טייב: האם ישנה היום אפשרות לפתוח את המכרז הזה ולתת אפשרות למגזר השלישי לבוא ולהיות חלק מהתוכנית בשביל פשוט לייעל את זה, לא מעבר לזה.
דגנית סנקר: אני לא יכולה לענות לך כרגע בשלוף, אני רק רוצה לומר שגם פל"א וגם יע"ל כמו שאתה מכיר, יש בהן גם רכיבים של לימוד מקצועות ליבה וגם רכיב חברתי ואנחנו אכן עושים לצוותים גם של פל"א וגם של יע"ל הכשרה שהיא רגישת תרבות.
דגנית סנקר: אם יש לי איזה כשל פה ושם, אני אשמח לשמוע ולהשתפר איפה שתדייק אותי.
דגנית סנקר: אנחנו עושים להם גם פעולות חברתיות, גם פעולות שמותאמות.
דוד ביטן: האמת, שאני עוד לא הבנתי את תוכנית החומש, מה אתם הולכים לעשות.
דוד ביטן: הנושא של עלייה מצרפת זה איזושהי נקודה שאפשר לפתח אותה.
דוד ביטן: מה אתם עושים בתוכנית החומש?
דוד ביטן: זה לא הבנתי עדיין.
דוד ביטן: אני אלחץ עליכם בעניין הזה.
מיכל וונש: אני רוצה להצטרף לשאלה של אדוני היושב-ראש.
מיכל וונש: מה שבעיניי מאוד מטריד זה שאנחנו עוד פעם בפתרונות שהם פלסטרים.
מיכל וונש: אנחנו יורדים יותר ויותר לרזולוציות של קבוצות ועכשיו תתי קבוצות.
מיכל וונש: התוכניות הספציפיות האלה כפי שאת מתארת אותן, בצורה האידיאלית שאני רואה את זה צריך שכל מערכת החינוך בעצם תעבור את כל הרפורמה הזאת וכלל ילדי ישראל יזכו בכלל התוכניות כיוון שכולם צריכים לדעת להשתלב, כולל ילידי מדינת ישראל שלא זוכים בתוכניות האלה.
מיכל וונש: פה לא נתקן בוועדה הזאת את הדבר הזה.
מיכל וונש: אני מתחברת למה שאמר יושב-ראש הוועדה.
מיכל וונש: לא ברורה לי מה התוכנית הזאת בעצם תצליח להשיג כפי שהיא.
דגנית סנקר: אנחנו לא הצגנו לכם אותה.
דגנית סנקר: בואו תנו לנו להציג.
דוד ביטן: לא, אתם צריכים להראות שתוכנית החומש גורמת לעלייה.
דגנית סנקר: ברור.
מיכל וונש: ולהשתלבות.
יוסף טייב: דגנית, אנחנו לא רוצים לחכות שתוכנית החומש תהיה מוכנה ואז נצטרך לעשות תיקונים.
יוסף טייב: הפוך, בואו תציגו לנו אותה.
דגנית סנקר: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שזה שווה אולי פגישה נפרדת.
דגנית סנקר: אנחנו מוכנים להציג.
דוד ביטן: לא, לא, אני כרגע מדבר על יהדות צרפת.
יצחק אוחנה: אני מוכן לנגוע בדברים ספציפיים.
דוד ביטן: אנחנו לא נספיק הכול בישיבה הזאת אבל אני אומר לכם, לישיבה הבאה תראו לנו מה אתם הולכים לעשות על מנת שהקליטה והעידוד עלייה יהיה יחד עם הסוכנות וגם עם העמותות שקשורות לזה.
דוד ביטן: העמותות הן חלק מהעניין.
יצחק אוחנה: כן, אבל תוכנית החומש צריכה להיות מסוכמת על ידי השרה וצריכה להירתם ברכיבי תקציב.
דוד ביטן: עזוב רגע תקציב.
דוד ביטן: הבנו שכמובן צריך לעבור איזה שהם שלבים, אני לא מתווכח, אבל נכון לעכשיו אני לא רואה משהו ייחודי שבגללו אתם פותרים את הבעיות של יהדות צרפת.
דוד ביטן: אנחנו יחד אתכם עובדים על העניין של המקצועות, עובדים על העניין של הדיור.
דוד ביטן: הדברים האלה, ברגע שהם יפתרו, אז זה גם יפתור חלק ממה שאנחנו מדברים עליו, אבל בואו תראו לנו את זה באופן כללי חוץ ממה שאנחנו מטפלים ביחד.
דוד ביטן: אני מדבר על דברים אחרים.
יצחק אוחנה: אני ברשות
יצחק אוחנה: כם אגיד כמה נקודות מבחינתנו.
יצחק אוחנה: קשה מאוד להתחרות עם מנעמי מדינת הרווחה ותפארתה בצרפת, שזה אחד גורמי הבלימה.
יצחק אוחנה: עם זאת, לא ניכנס פה לדון בנושא מה מרוויח רופא זוטר בצרפת לעומת רופא בכיר פה, אבל זה נושא אחר.
יצחק אוחנה: אריאל, אני מסכים איתו, הוא נגע בזה.
יצחק אוחנה: הם רגילים לקבל הכול מוכן בדחיפה וכו' ופה צריך קצת להתאמץ ולדחוף את השירותים בלי הביורוקרטיה וכל שאר הדברים.
יצחק אוחנה: לעניינו, אני חושב שכן אנחנו צריכים לעשות כמו שעשינו ב-2015-2014, תוכנית ייעודית, וככה זה גם הרוח והכיוון של השרה.
יצחק אוחנה: אני תיכף אגע פרקטית בכמה דברים בהיבט של תוכנית החומש לפחות בהיבטים שבאגפים שלי.
יצחק אוחנה: יש להם חשיבה ואנחנו צריכים עוד לשתף.
יצחק אוחנה: זה לא רק זה, אנחנו גם צריכים לשתף ארגונים וגופים כדי לראות שאנחנו בכיוון הנכון.
יצחק אוחנה: 37% מתוכניות עלייה 2000, קרי עלייה מקצועית, אני מדבר עכשיו על 2019, לא לפני 100 שנה, הן לאוכלוסיית עולי צרפת.
יצחק אוחנה: אני לא נכנס לרישוי כי נגענו בו.
יצחק אוחנה: היה גם דיון של הרישוי והכרת תארים.
יצחק אוחנה: חבל לבזבז את הזמן.
יצחק אוחנה: יש לנו פה הרבה עבודה עם המשרדים השונים כדי לשנות פאזה ולא להתקבע על הגילדות, ואמרתי את דבריי כבר בדיון הקודם.
יצחק אוחנה: מבחינת עסקים, צריך להבין, אוכלוסיית יוצאי צרפת לא חד היא.
יצחק אוחנה: זה לא איזה גוש אחד ואומרים יאללה.
יצחק אוחנה: מעל 60%, ואם אתם רוצים אני אפרוט לכם שורות, של האוכלוסייה שהגיעה, היא בלתי מקצועית, לא עבד, שירותים ודברים כלליים, קרי לא בעלי מקצועות ואני משאיר שנייה את הרישוי.
יצחק אוחנה: אני חותך פה בחתכים.
יצחק אוחנה: אפשר לראות פה שנים שחתכנו.
יצחק אוחנה: מה שזה מסביר, זה לא כדי להרפות את ידנו אלא שצריך לתת חליפה לפי מידה באלמנטים, ופה הקושי הוא הרבה יותר גדול כי לא מקצועיים ולא אקדמאיים, לי כמשרד העלייה והקליטה, אנחנו צריכים לבנות מה שנקרא תוכנית.
יצחק אוחנה: יש לנו את הוואצ'רים של הכשרה, הסבה וכו' ולכן באמת צריכים לעשות מענה לדבר הזה.
יצחק אוחנה: זה שונה מאשר להנגיש לאקדמאי ומקצועי, כי בשביל זה יש לי את מרכזי ההשמה שאמורים לעשות את ההשמה.
אופיר סופר: איך דבר כזה משתלב עם משבר הקורונה?
יצחק אוחנה: מה זאת אומרת מבחינת המשבר?
אופיר סופר: האתגר הופך להיות הרבה יותר גדול.
יצחק אוחנה: כן, ברור.
יצחק אוחנה: דרך אגב, קצת נתונים בהיבטים של קורונה, אז אנחנו בודקים שירות התעסוקה יחד עם הקטע של ביטוח לאומי, אז אחוז דורשי העבודה בשנה השנייה, כי בשנה הראשונה הם מוכשרים, אולפן וכל מה שקשור.
יצחק אוחנה: בקרב צרפתים 7%.
יצחק אוחנה: לא נתונים שלנו, נתונים של שירות התעסוקה.
<< אורח >> אריאל קנדל: אבל אמרת גם מרכזי השמה.
<< אורח >> אריאל קנדל: אני חייב להגיד, כבוד היושב-ראש, אני מאוד משתדל בחודשים האחרונים, גם יודעים את זה, לפרגן לחבר'ה, אבל בסיפור של מרכזי השמה, חברים, זה לא עובד.
<< אורח >> אריאל קנדל: אני שוב אומר את זה גם בוועדה.
<< אורח >> אריאל קנדל: מרכזי ההשמה האלה לא מתאימים לעולים מצרפת.
<< אורח >> אריאל קנדל: מדובר בחברות שאפילו עמוד פייסבוק בצרפתית אין להן, אז אני לא יודע איך זה עבד, מה היו המכרזים.
<< אורח >> אריאל קנדל: אני לא רוצה להיכנס לזה, אבל חייבים לשנות את זה.
<< אורח >> אריאל קנדל: כל שני וחמישי אנחנו באים ומדברים פה על קליטה מתאימה לכל תרבות ולכל קבוצה ואז ממשיכים לספר לי שמרכזי השמה של משרד הקליטה זה מרכזים שכשאני בודק האם יש להם דף פייסבוק בצרפתית, אז אין להם, למה?
<< אורח >> אריאל קנדל: אף אחד לא יודע, וכמובן איציק, שבשפות אחרות יש דף פייסבוק.
<< אורח >> אריאל קנדל: דף פייסבוק ברוסית יש להם.
<< אורח >> אריאל קנדל: בצרפתית אין, אז צריך קצת להיות פרואקטיביים בסיפור הזה.
<< אורח >> אריאל קנדל: תאמין לי, לפרגן אני יודע אבל כשזה לא עובד, חברים, זה לא עובד וחייבים לשנות את זה.
<< אורח >> אריאל קנדל: יש פה 25% של מובטלים לפני הקורונה.
<< אורח >> אריאל קנדל: אנשים, אין להם עבודה, לא יודעים על ימינם ועל שמאלם.
<< אורח >> אריאל קנדל: אומרים, נכון, אז בצרפת היה להם יותר קל.
<< אורח >> אריאל קנדל: נכון, אז הם באים לפה, חייבים לעזור להם, אז בואו נשנה את זה ביחד.
יצחק אוחנה: כנראה התבלבלנו בהיבטים של מרכזי השמה.
יצחק אוחנה: מרכזי השמה הוא לא גוף שעומד בפני עצמו וצריך לשווק את עצמו, אלא אנחנו צריכים לתת להם את השפה כי בלי הרמה של השפה הנאותה הוא לא יוכל להיות.
יצחק אוחנה: הוא בא אחרי התהליך.
יצחק אוחנה: מרכזי השמה מקבל ממני עולה שעשה תהליך, הגיע לרמה הנאותה ברמת עברית ואז הוא מונגש לאחת מחברות ההשמה.
מיכל וונש: אבל אפילו את זה צריך להנגיש, אפילו את המידע שעכשיו אמרת.
יצחק אוחנה: חברים, מקובל עלי דבר אחד, זה לא דבר בשלמות.
יצחק אוחנה: אנחנו לא נתנו פה ציונים למרכזי השמה כמשימים בסיטונאות.
יצחק אוחנה: זה לא הדיון.
יצחק אוחנה: התהליך שמבצע משרד העלייה והקליטה, ואין לי ספק שיחד עם עמותות וארגונים שהם בפן התרבותי ואני קורא לו בפן התשתיתי, כולם אומרים לשלב ידיים.
<< אורח >> אריאל קנדל: אבל הכלי הוא מאוד חשוב ואני אסביר למה, כי בסוף אתה יכול לבוא עכשיו ולספר לי שעות מה כל אחד פה עושה.
<< אורח >> אריאל קנדל: אני בסוף צריך לראות נתונים, לא האם עושים אלא כמה עושים.
<< אורח >> אריאל קנדל: השרה החדשה, כשהיא הגיעה למשרד היא אמרה, תוציאו נתונים לפי ארץ מוצא.
<< אורח >> אריאל קנדל: זה לא סתם, חברים.
<< אורח >> אריאל קנדל: אפשר להגיד שיש תוכניות יפות ומהמהמות.
<< אורח >> אריאל קנדל: בסוף צריך לבדוק כמויות.
דוד ביטן: ליאורה לוי, חברת מועצה בנתניה.
דוד ביטן: תעלו אותה בזום בבקשה.
ליאורה לוי: שלום לכולם.
דוד ביטן: שתי דקות יש לך, בסדר?
ליאורה לוי: תודה רבה.
ליאורה לוי: קודם כל אני רוצה באמת לברך על כל הדברים שנאמרו על ידי יושב-ראש הוועדה וכל האנשים המכובדים.
ליאורה לוי: אני חושבת שהוועדה הזאת מאוד מאוד חשובה במיוחד בגלל שיש נציגים גם מהכנסת, מקבלי ההחלטות וגם מהמגזר השלישי ומשרדי קליטה וכו'.
ליאורה לוי: אנחנו חושבים שצריך לשלב ידיים כולנו ביחד.
ליאורה לוי: אני לא אחזור על כל מה שנאמר לפניי.
ליאורה לוי: הנגשה זה גם בשפה, זה גם תרגום שלפעמים אפשר לעשות אותו בגוגל תרגום, אבל זה גם תרבותי, הנגשה לעולים מצרפת.
ליאורה לוי: כל מה שנאמר פה, למשל מרכזי השמה וכו', יש בעיה קשה של הנגשה.
ליאורה לוי: אני חברת מועצה בנתניה, הכול נעשה בהתנדבות כמו הרבה אנשים פה שנמצאים בזום.
ליאורה לוי: זה לא מקובל וזה גם לא התרבות הצרפתית שמישהו שעולה לארץ, הוא מצפה בעצם לקבל את השירותים מהמשרדים הרשמיים, משרדי ממשלה, משרד הפנים, משרד הקליטה, משרד החינוך, דיור וכו'.
ליאורה לוי: אנחנו צריכים לפנות לאנשים שהם מהמגזר השלישי לקבל תרגומים, לקבל הסברים כמו שאמר אריאל, דפי פייסבוק לא מתורגמים.
ליאורה לוי: אני רוצה לדבר שנייה על העניין של הקורונה.
ליאורה לוי: חצי שנה אנחנו כמעט בסיפור הזה של הקורונה.
ליאורה לוי: מי חשב שאנחנו נהיה עדיין עכשיו.
ליאורה לוי: אנשים עשו עבודה מטורפת, הכול בהתנדבות.
ליאורה לוי: אנחנו נלחמנו יחד עם ארגון קעליטה ואנשים טובים כדי שהמשרדים הממשלתיים יתרגמו את ההנחיות לעולים כדי שהעולים יקבלו את ההנחיות הרשמיות, שלא ישמעו שמועות.
ליאורה לוי: מדובר פה בחיי אדם.
ליאורה לוי: מדובר בהנחיות מאוד חשובות שגם דרך אגב מקבלים דוחות, זה גם יכול להיות היבטים אחרים בעיקר על חיי אדם.
ליאורה לוי: הסיפור של ההנגשה, אני חושבת שצריך לתת לו דגש בכל דבר שעושים.
ליאורה לוי: כל תוכנית, כל משרד, כל מרכז השמה.
ליאורה לוי: כל דבר שנעשה צריך להיות מונגש בשפה שלהם.
ליאורה לוי: כמובן לצד זה צריך לתגבר ולתת דגש על האולפנים ועל הקניית השפה העברית.
ליאורה לוי: אני אומרת את זה תמיד לאנשים שאני מלווה ועוזרת להם, שזה המפתח לכול, גם לתעסוקה, גם לחינוך.
ליאורה לוי: יש עולים מצרפת בשנים האחרונות גם אוכלוסיות של מבוגרים שקשה להם ללמוד עברית כמובן ברמה מספיק טובה.
ליאורה לוי: יש הרבה קשיים כשפונים לכל מיני משרדים, אם זה ממשלתיים, אם זה של הרשויות המקומיות, אפילו חשמל, מים.
ליאורה לוי: לפעמים לדבר מול בן אדם ולקבל שירות, מה שהם רגילים בצרפת לקבל.
ליאורה לוי: אני לא בעד לתרגם הכול, אני בעד שהאנשים ילמדו עברית, אבל פה זה גם ועדת העלייה וגם הקליטה.
ליאורה לוי: למשל בבחירות האחרונות, שיש מספר טלפון כדי לדעת איפה אני צריך להצביע.
ליאורה לוי: יש מספר טלפון בכל השפות.
ליאורה לוי: יש אנגלית כמובן, רוסית, אמהרית, אבל יש גם ספרדית וכל מיני שפות שאולי יש פחות אנשים, אני לא יודעת.
ליאורה לוי: למה אין צרפתית?
ליאורה לוי: אנשים מקבלים את זה כסוג של מדינת ישראל לא מטפלת בי.
ליאורה לוי: זו הרגשה של הצרפתים, כמו שאמר אריאל, שהם רגילים לקבל הכול מונגש.
ליאורה לוי: מאוד קשה להם וזה מקשה על הקליטה הטובה וגם כמובן על עידוד העלייה.
דוד ביטן: תגיד, למה אתם לא עושים דף פייסבוק בעמותה ושם תכניסו את כל המידע?
<< אורח >> אריאל קנדל: לעמותה יש.
<< אורח >> אריאל קנדל: יש הרבה מאוד.
דגנית סנקר: אני רק רוצה להגיד שהאתרים שלנו מונגשים בכול.
<< אורח >> אריאל קנדל: ראש הממשלה יוצא ב-20 במרץ עם ההנחיות וברסי מדבר על ההנחיות והצרפתים לא מבינים.
<< אורח >> אריאל קנדל: זה מתורגם בכל השפות באתר של משרד הבריאות ולא בצרפתית.
<< אורח >> אריאל קנדל: אתה יודע מה קרה?
<< אורח >> אריאל קנדל: אני אגיד לך מה קרה.
<< אורח >> אריאל קנדל: העולים, אתה יודע מה הם עשו?
<< אורח >> אריאל קנדל: הם הלכו להקשיב להנחיות של עמנואל מקרון, נשיא צרפת.
<< אורח >> אריאל קנדל: לספר לך מה היה בצרפת?
<< אורח >> אריאל קנדל: 30,000 נפטרים.
<< אורח >> אריאל קנדל: התחילו להתקשר אלי מהרשויות.
<< אורח >> אריאל קנדל: החבר'ה של המועצה התחילו להגיד, תשמע, הצרפתים עושים בלגאן, הם לא הולכים לפי ההנחיות.
<< אורח >> אריאל קנדל: ברור, אף אחד לא מתרגם להם ואז חבר'ה מאוד טובים שעומדים עכשיו בזום, ליאורה והחבר'ה האלה התחילו לתרגם הכול על בסיס התנדבותי.
דוד ביטן: למה אתם לא מתרגמים לצרפתית?
יוסף טייב: למה הם צריכים לתרגם?
יוסף טייב: משרד הבריאות צריך לתרגם.
יוסף טייב: אני העליתי שאילתה לשר הבריאות שיתגרם את הדבר הזה.
דוד ביטן: הם עמותה, יכולים לעשות גם כן.
יוסף טייב: אבל למה הם צריכים לעשות את זה?
דוד ביטן: אז הם יעשו.
דוד ביטן: למה משרד הבריאות לא מתרגם לצרפתית?
רינה שימינוב: בוקר טוב, אני משרד הבריאות אבל אני ממינהל הסיעוד.
רינה שימינוב: אנחנו אחראיות על האחיות.
דוד ביטן: הבנתי, את לא קשורה לזה.
דוד ביטן: לישיבה הבאה אני מבקש שיהיה נציג שיסביר לנו למה הם לא עושים את זה.
דוד ביטן: צרפתית זו שפה מאוד מאוד רצינית בעולם וכולם יודעים שהצרפתים לא יודעים אנגלית.
דוד ביטן: הם יודעים רק צרפתית.
דוד ביטן: תעלי רגע את שי פלבר.
שי פלבר: תודה רבה ליושב-ראש.
שי פלבר: אני רוצה בקצרה להתייחס רגע להיערכות בצרפת כי חלק מהשיחה היא לגבי היערכות.
שי פלבר: על הקליטה נרחיב בדיון אחר כך.
שי פלבר: קודם כל מבחינת נתונים רק שנדע.
שי פלבר: מינואר 2020 נפתחו בצרפת 3,286 בקשות לעלייה לעומת 1,552 ב-2019.
שי פלבר: אנחנו רואים גידול של 112%, גידול מרשים וזה בהחלט משקף את מה שכולנו מרגישים בתקופה האחרונה.
שי פלבר: אני מלווה את העלייה מצרפת כבר שמונה שנים גם באופן אישי, גם באופן משפחתי ואני מאמין שהפוטנציאל הוא גדול יותר ממה שאנחנו מממשים.
שי פלבר: אני רוצה להגיד שבצרפת עצמה יחד עם משרד העלייה והקליטה, אופק ישראלי, אנחנו תגברנו תקנים.
שי פלבר: בצרפת לפני גל העלייה היה לנו 17 תקנים של עובדים.
שי פלבר: אנחנו הוספנו כרגע בצרפת עוד שלושה תקנים כדי לעמוד בעומס ועוד הוספנו שני תקנים בישראל כדי שנוכל לתת את השירות המיטבי.
שי פלבר: סך הכול חמישה תקנים, זה בנוסף לתקנים הקיימים.
שי פלבר: לפני כחודש וחצי דיברתם פה כולכם על הנגשת המידע.
שי פלבר: לפני כחודש וחצי אנחנו הפקנו סרטון ביחד עם משרד העלייה והקליטה, ביחד עם קעליטה והפצנו אותו לכל העולים מצרפת, שמציג את תהליך העלייה, מה הזכויות, מה התהליך, למי לפנות בכל דבר.
שי פלבר: נשמח גם להפיץ אותו.
שי פלבר: אגב, בסרטון הצענו גם את נושא המגורים.
שי פלבר: אני יודע שנושא מרכזי הקליטה עולה כל הזמן, אז רק לסבר את האוזן, בחמש שנים האחרונות בתוך כל מסגרות הקליטה היו 645 עולים שבחרו במרכזי הקליטה.
שי פלבר: אנחנו מציעים את זה.
שי פלבר: אני חייב להגיד, יש פה מומחים לצרפת.
שי פלבר: לצערי הרב העולים מצרפת פחות בוחרים את מרכזי הקליטה אבל זה בתקופה האחרונה.
שי פלבר: אני מסכים עם כולם שהמפתח לעלייה מצרפת הוא נושא התעסוקה ואני חושב שפה אנחנו צריכים לעשות מאמץ ייחודי וייעודי יחד עם כל השותפים.
שי פלבר: אני יכול להגיד לכם שאחרי שלוש שנים שלא פתחנו תוכניות תעסוקתיות לעולים מצרפת, התחלנו ממש בשבועיים-שלושה האחרונים גם ביחד עם משרד העלייה והקליטה וקעליטה לשווק תוכניות למטפלות לגיל הרך, תוכניות למתכנתים ולנהגי אוטובוסים בתקווה שעולים מצרפת ייקחו חלק בהסבות מקצועיות.