GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גיא קונפורטי: מרבית החיילים, ברגעים הראשונים, הם מקבלים טלפון של גובה חובות, הרבה פעמים זה פקיד או פקידת גבייה שהרבה פעמים הם לא בהכרח רגישים ולא בהכרח קשובים ואני יכול להעיד שיש חיילים שמגיעים להסכמות בטלפון, בלי שום דבר כתוב, ומשלמים למרות שיש להם עיקולים, למרות שהתיקים ממשיכים וזה משהו שנכון שתהיה איזושהי אחידות בכל המקומות האלה.
גיא קונפורטי: אני יכול כמובן גם לתת דוגמאות אבל זה נראה לי נכון להוציא איזושהי קריאה לכל הגופים האלה, להושיב אותם מול שולחן עגול, שישמעו את מצוקות החיילים ויבינו מה הם עוברים.
אלכס קושניר: בסופו של דבר המטרה שלך היא לייצר אחידות.
אלכס קושניר: אתה מבין שהרבה פעמים אתה נמצא בקשר מול גורמים פרטיים.
אלכס קושניר: אני יוצא מנקודת הנחה שלכולם יש רגישות חברתית.
גיא קונפורטי: יש.
גיא קונפורטי: לרובם.
אלכס קושניר: יש כאלה שיש להם יותר ויש כאלה שיש להם פחות.
גיא קונפורטי: נכון
אלכס קושניר: לכן אני חושב שצריך להיות כאן חוק ואז זה מייצר אחידות.
גיא קונפורטי: בסדר.
גיא קונפורטי: אדרבה.
מיכל וונש: יש לכם הצעה כזאת?
גיא קונפורטי: הצעה לחוק?
גיא קונפורטי: אנחנו יכולים להביא.
גיא קונפורטי: אין בעיה.
שלומית אבינח: יש לי עוד מישהו מביטוח לאומי.
שלומית אבינח: צחי חכמון.
צחי חכמון: אני אתכם.
צחי חכמון: תסלחו לי אבל אני שומע חצאי משפטים כי יש לי כאן בעיות קליטה.
אלכס קושניר: אנחנו שומעים אותך.
שלומית אבינח: אתה מביטוח לאומי.
צחי חכמון: נכון.
צחי חכמון: תחום הגמלאות.
מיכל וונש: אנחנו צריכים מישהו מתחום הילדים.
אלכס קושניר: גמלאות וילדים זה אותו דבר אצלכם?
צחי חכמון: תחת גמלאות יש המון ענפים ואחד מהם הוא גמלת ילדים.
צחי חכמון: נכות כללית, נכות מעבודה וכולי.
אלכס קושניר: יופי.
אלכס קושניר: יש לנו שאלה אליך ואני בטוח שתוכל לעזור.
אלכס קושניר: חיסכון לכל ילד ניתן למשיכה עד גיל21 במידה ויש הסכמה של ההורים.
צחי חכמון: נכון מאוד.
אלכס קושניר: מה קורה כשיש לנו חייל בודד שאין לו קשר עם ההורים שלו?
אלכס קושניר: האם יש איזושהי דרך שהוא יוכל את החיסכון?
צחי חכמון: אנחנו מבקשים את האישור הזה במידה וההורים מקבלים את הקצבה לידיהם.
צחי חכמון: במקרה של חייל בודד, הוא מקבל את הקצבה לידיו באופן עצמאי ולכן הוא לא זקוק לאישור של ההורים כי הוא בעצם מנהל את כל הקבלה של הכספים.
אלכס קושניר: אני חייל בודד, מה אני אמור לעשות?
צחי חכמון: אם לאותו חייל בודד יש אפוטרופוס או ממונה, אנחנו בעצם מבקשים ממנו את האישור הזה, ממקבל הגמלה.
צחי חכמון: תמיד אנחנו פונים למקבל הגמלה, בין אם זה הילד ובין אם זה ההורה או האפוטרופוס.
אלכס קושניר: תעצור לרגע.
אלכס קושניר: חייל בן 19 וחצי, הקשר שלו עם ההורים התנתק.
אלכס קושניר: מה הוא עושה כדי למשוך את החיסכון הזה?
צחי חכמון: במקרים האלה הילד אמור לפעול מול ביטוח לאומי כדי לקבל את הקצבה לידיו.
צחי חכמון: אם הוא מקבל את זה לידיו, את החלק היחסי של קצבת הילדים, אנחנו לא מחייבים אישור.
צחי חכמון: אם ההורים שלו עדיין ממשיכים לקבל את הקצבה בשמו, אנחנו לא יודעים על הניתוק ביניהם, אנחנו מחייבים את האישור שלהם.
אלכס קושניר: כנראה שאני לא מסביר את עצמי כמו שצריך.
אלכס קושניר: שוב.
אלכס קושניר: חיסכון לכל ילד משולם עד גיל 18.
צחי חכמון: כן.
אלכס קושניר: בגיל 18 להורים מפסיקים לשלם את הכסף.
אלכס קושניר: זאת אומרת, קצבת ילדים לא משולמת יותר.
אלכס קושניר: זה אומר שעכשיו יש סכום כסף בחשבון.
צחי חכמון: הבנתי אותך.
צחי חכמון: אני דיברתי על תקופה בה הוא מקבל את קצבת הילדים.
צחי חכמון: בתקופה הזאת שאין קצבת ילדים, אני יכול לתת לכם תשובה בדקות הקרובות.
אלכס קושניר: אני מחדד את השאלה כי אנחנו שומעים אותך ב-דיליי.
אלכס קושניר: חייל בודד שהוא כמובן מעל גיל 18, צריך למשוך את החיסכון לכל ילד, הקשר שלו עם ההורים לא קיים ולכן הוא גם חייל בודד.
אלכס קושניר: איזו דרך יש לו למשוך א הכסף ללא הסכמת הורים שלו?
צחי חכמון: בסדר.
צחי חכמון: אני אומר שוב שכאשר לא משולמת קצבת ילדים בשוטף, אני צריך לעשות בירור מול קצבת ילדים על מנת לתת לך את התשובה זאת.
צחי חכמון: כרגע אין לי את התשובה.
אלכס קושניר: אנחנו עדיין בדיון לפחות עוד כ-20 דקות.
אלכס קושניר: אנחנו נשמח אם תחזור אלינו.
צחי חכמון: אני אעשה את הבירור הזה.
צחי חכמון: ברשותכם אני אגע בנושאים אחרים שקשורים לחובות גמלה או שכרגע זה לא רלוונטי?
שלומית אבינח: זה רלוונטי לחיילים בודדים?
צחי חכמון: אפשר לומר, גם.
צחי חכמון: קודם העליתם את כל הסוגיה של דמי ביטוח אבל אנחנו מדברים על חובות של גמלה.
אלכס קושניר: תן דוגמה.
צחי חכמון: יש לנו חובות של דמי ביטוח, לאדם שלא שילם דמי ביטוח יוצרים חוב ויש חובות של גמלה.
צחי חכמון: חובות של גמלה, כלומר, גמלה שולמה ביתר או שלא כדין ואנחנו פועלים לגבות את הגמלה בחזרה.
צחי חכמון: זאת המשמעות של חובות גמלה.
צחי חכמון: מדובר אצלנו במעט מקרים כיוון שהאוכלוסייה הזאת מאוד מצומצמת, של הילדים שמקבלים בעצמם את הקצבאות.
צחי חכמון: לכן גם הסכומים לא גבוהים כי מדובר בתקופות מאוד קצרות.
צחי חכמון: אני חייב לציין שמהבחינה הזאת אנחנו פועלים באופן רגיל כמו כל האוכלוסייה בישראל.
צחי חכמון: אבל לפני מספר חודשים לדעתי הייתה ישיבה עם אחת העמותות הצה"ליות וסוכם מול הביטוח הלאומי שהוועדה לביטול חובות גמלה – שוב אני מדגיש, חובות גמלה ולא דמי ביטוח – תפעל בגישה מקלה לעניין ביטול החובות כאשר מדובר בחובות של חיילים בודדים וחיילים בכלל.
שלומית אבינח: אלה כספים ששולמו ביתר, שלא כדין, ואתם רוצים אותם.
אלכס קושניר: יש לי שאלה אליך.
אלכס קושניר: כשאתה רוצה לשלוח הודעה לחייל, איך אתה עושה את זה?
צחי חכמון: זה תהליך די מורכב ודי ארוך.
צחי חכמון: לכל גמלה יש מערכת שמקבלת את העדכון על החוב והיא שולחת את מכתב הדרישה הראשוני לכתובת של החייל, לכתובת שמופיעה אצלנו בביטוח לאומי.
צחי חכמון: יש היום כל מיני אמצעים דיגיטליים, גם באתר אישי וגם באמצעות מסרון שאנחנו מעדכנים על מכתב שמופיע באזור האישי ויכולים לצפות בו כך שלאו דווקא צריך לחכות לדואר.
צחי חכמון: לאחר מכן, אנחנו ממתינים עוד שלושה חודשים ויש מערכת שהיא מאגדת את כל חובות הגמלה ומכניסה את זה לתהליך של דרישת החוב באמצעות מכתב ולאחר מכן מכתב תזכורת.
צחי חכמון: במקרים של מעל 25,000 שקלים, זה עובר גם לתהליך של עיקול.
צחי חכמון: כמו שאמרתי קודם, במקרה של חיילים בודדים - מדובר קודם כל באוכלוסייה מאוד קטנה וגם בסכומים לא גדולים, כך שהם לא מגיעים להליך הזה של העיקול.
רונה אסף: רציתי להבהיר כי אני לא יודעת אם הובנתי נכון לגבי המידע שמגיע מצה"ל.
רונה אסף: למעשה מידע מגיע אלינו מצה"ל כל הזמן בשוטף, גם אם חייל התגייס אחרי גיל 21, אבל אין לנו את סיבת הגיוס המאוחר.
רונה אסף: אנחנו לא יודעים אם הוא התגייס מאוחר כי הוא חייל בודד.
אלכס קושניר: אנחנו נעשה את הסנכרון ביניכם.
רונה אסף: אם הוא לא פונה אלינו ואומר לנו שיש לו בעיה משפחתית, בעצם החוב נשאר כמו שהוא.
רונה אסף: הוא צריך לפנות אלינו.
רונה אסף: אם יוכל להיות איזשהו תהליך שבצה"ל מעבירים לנו גם מידע לגבי מצבו של החייל, שמדובר בחייל בודד, זה יהיה מצוין כי אז יהיה לנו קשר ישיר עם אותו חייל בלי שהוא יצטרך לפנות לביטוח לאומי.
רונה אסף: כשאנחנו מקבלים מצה"ל את המידע, אנחנו מקבלים ממנו מידע על חייל שהתגייס בגיל 18, 21 או 22 אבל לא את סיבת הגיוס המאוחר.
אלכס קושניר: אם את תקבלי מצה"ל אינדיקציה מדובר בחייל שהוגדר כחייל בודד, זה מספיק לך כדי לבטל לו את החוב?
רונה אסף: זה מצוין.
רונה אסף: זה יספיק לנו כדי לבדוק את הרקע וליצור אתו קשר.
אלכס קושניר: מה ליצור אתו קשר?
אלכס קושניר: אני לא רוצה שתיצרו אתו קשר.
רונה אסף: להגיד אם יש תהליך אוטומטי שמאשר לנו לבטל אוטומטית עד גיל 22 כיוון שהוא חייל בודד – לשם כך אני צריכה את האישור של מנהל האגף.
רונה אסף: אנחנו כן מבטלים עד גיל 22 במצב סוציו אקונומי, כן עושים את הביטולים האלה, כן מתחשבים.
דקלה צרפתי דלג'ו: אולי חייל שמקבל תשמ"ש מצה"ל ולאו דווקא חייל בודד.
רונה אסף: זה לא תהליך אוטומטי.
רונה אסף: הביטול הוא לא תהליך אוטומטי.
דקלה צרפתי דלג'ו: לא, אבל חייל שמקבל תשמ"ש מצה"ל, אפשר לתת אישור ואז זה מרחיב את זה לחיילים שהמצב הכלכלי שלהם קשה וזה ממילא עונה על התנאים של הביטוח הלאומי.
אלכס קושניר: אני מבקש להחזיר את גלית לקו.
גלית גולן: אני שומעת.
אלכס קושניר: הם צריכים אינדיקציה שמדובר בחייל במצב סוציו אקונומי נמוך.
אלכס קושניר: דקלה נתנה רעיון טוב של קבלת תשמ"ש.
דקלה צרפתי דלג'ו: הטבות ת"ש.
גלית גולן: אני חושבת שיש כאן מספר מדרגות.
גלית גולן: האחד, אנחנו מעבירים דיווח על חייל בודד.
גלית גולן: חייל בודד, זאת המדרגה שזכאית לכל.
גלית גולן: אם יש חיילים שהם לא בודדים אבל הם זכאי תשמ"ש (תשלומי משפחה) או נמצאים במורכבות כלכלית אחרת, גם זה ניתן לסמל ולהעביר.
גלית גולן: אין בעיה - אני מדברת עכשיו אל גברת רונה אסף – שתעבירו את כלל האינדיקציות שיעזרו לכם לקבל החלטה אוטומטית.
גלית גולן: אני פחות ממליצה להעביר אינדיקציה שתייצר שיח משלים עם החיילים.
גלית גולן: כל מה שאני יכולה לחסוך כדי לנהל שיח ישיר עם החיילים, אני אשמח לעשות זאת.
דקלה צרפתי דלג'ו: עוד הצעה אחת כדי לכסות כמה שיותר.
דקלה צרפתי דלג'ו: כל הנושא הזה של להיות בקשר עם החייל, זה גם אתגר שהוא לא פשוט לנו.
דקלה צרפתי דלג'ו: החיילים הם באמת בתת-מיצוי זכויות והם לא פנויים לזה.
אלכס קושניר: גם חייל שנמצא בשבוע שטח, לא ענה לטלפון.
דקלה צרפתי דלג'ו: ברור.
דקלה צרפתי דלג'ו: אגב, לכן עשינו גם את ההנגשה הכפולה.
דקלה צרפתי דלג'ו: אם ביטוח לאומי מוציא מכתב על חוב, אני בכלל מציעה שכל חברה שמוציאה מכתב התראה, גם בנק, גם סלולר, גם ביטוח לאומי, תיידע את החייל – ביטוח לאומי בוודאי – שאם יש לו קושי, הוא יכול לנסות לבקש לבטל את החוב באיזו ועדה של ביטוח לאומי, להגיש מכתב.
דקלה צרפתי דלג'ו: ממש ליידע מה על החייל לעשות.
אלכס קושניר: אנחנו נגיע לזה.
אלכס קושניר: אני קודם רוצה לפתור את הסיפור הזה.
אלכס קושניר: רונה, את עדיין אתנו?
רונה אסף: אני אתכם.
רונה אסף: שומעת.
אלכס קושניר: אני אבקש ממך לנסות לחלק את המקרים.
אלכס קושניר: זאת אומרת, אני בטוח שמבחינתך יש מקרים שהם מצב חד ערכי.
אלכס קושניר: לצורך העניין, את רואה שכתוב חייל בודד – סתם אני אומר, אני לא יודע – אז בטוח תבטלי לו.
אלכס קושניר: השאלה היא אם אנחנו יכולים לצמצם את המקרים בהם אתם כביטוח לאומי צריכים לפנות לחייל אלא מספיקה לכם אינדיקציה מצה"ל.
אלכס קושניר: אני מבקש מכם לעשות את העבודה הזאת במהלך שבועיים.
שלומית אבינח: נעשה קשר בין גלית גולן לרונה אסף.
אלכס קושניר: במהלך שבועיים תנו לנו תשובה משותפת, גם גלית וגם רונה.
רונה אסף: אני אעביר את הפנייה הזאת למנהל האגף שלי, מר דני זקן, וכמובן נבדוק.
שלומית אבינח: הוועדה תפנה למוסד לביטוח לאומי.
גיא קונפורטי: אני אוסיף עוד משהו.
גיא קונפורטי: הפרט שחסר לפעמים – וזה גם מה שאנחנו מעבירים, אנחנו בעצם מתווכים, המידע שאנחנו מדווחים לביטוח הלאומי כדי להשיג את הפטור – זה סיבת הגיוס המאוחר.
גיא קונפורטי: יש מדור פניות במיט"ב והוא יכול לתת את המענה בצורה מסודרת.
אלכס קושניר: יש לנו את גלית.
אלכס קושניר: היא תעזור לנו.
שלומית אבינח: אנחנו נחבר.
שלומית אבינח: נוציא מכתב מסודר.
רונה אסף: אני חייבת לציין שמאז שאני מטפלת בפטורים של חיילים - פטורים באופן כללי ולאו דווקא בחיילים בודדים, חיילים בכל מיני מצבים – שעד כה הגיעו אלי באופן אישי חיילים שהגיעו דרך עמותות ודרך אנשים שמטפלים בהם או שהם הגיעו לסניף והסניף הפנה אותם אלי.
רונה אסף: לא קרה שקיבלתי אינדיקציה מגורם אחר בלי שהחייל היה מעורב בזה.
רונה אסף: הוא בעצמו פנה.
אלכס קושניר: אין לנו טענות אליך, באמת, ולפני שהיית ב-זום אמרנו שדווקא במשבר הקורונה הזה הביטוח הלאומי הצליח להוכיח לכולם עד כמה הוא ארגון חשוב ויעיל.
אלכס קושניר: באמת, אין שום טענה.
אלכס קושניר: אנחנו רק רוצים לייעל את התהליכים מסיבה אחת פשוטה.
אלכס קושניר: חייל שנמצא בשירות סדיר, בדרך כלל הוא לא נגיש וגם כשהוא כן נגיש, עד שהוא מקבל את יום הסידורים המסכן הזה, הדבר האחרון שהוא רוצה זה ללכת לביטוח לאומי למרות שאני בטוח שאתם נחמדים.
אלכס קושניר: לכן צריך לראות איך אנחנו מקלים על התהליכים ומה שאפשר לעשות אוטומטי, אפשר לעשות אוטומטי.
אלכס קושניר: אני רוצה לפנות ליצחק אוחנה.
אלכס קושניר: שאלה אליך בנושא של אגרות משפטיות לחיילים עולים בודדים.
אלכס קושניר: יש לך פתרון לזה?
אלכס קושניר: אני חוזר על השאלה.
אלכס קושניר: חייל עולה בודד שנאלץ לעבור תהליך משפטי ונאלץ לשלם אגרת משפט, האם יש לך דרך לפטור אותו מזה?
אלכס קושניר: זאת אומרת, אין כאן הבדל בין חייל בודד עולה לבין חייל בודד חסר עורף משפחתי וזה אותו הדבר.
יצחק אוחנה: אין הבדל.
אלכס קושניר: גיא, יש עוד נושאים?
גיא קונפורטי: הנושא האחרון שמבחינתי כרגע אקוטי, מעבר למה שכבר העליתי, זה הנושא של דירוג אשראי.
גיא קונפורטי: זה משהו שנכנס בשנים האחרונות, כמו שכולם יודעים.
גיא קונפורטי: הרבה פעמים החבר'ה הצעירים, אנחנו רואים אותם שהם עושים שגיאות פטאליות מבחינה כלכלית לקראת הגיוס, חלקם עושים את השגיאות האלה כדי לשרוד, זאת אומרת, לקחת הלוואות כי עכשיו ההורים זרקו אותם מהבית והם צריכים לישון ולאכול לעשות את כל מה שכל בן אדם אחר עושה.
גיא קונפורטי: בעצם מה שיוצא זה שלפעמים, בגלל חובות יחסית קטנים, הם נכנסים לאיחוד תיקים, הם נכנסים אולי לחדלות פירעון ועוד כל מיני דברים כאלה ונוצר הכתם עליו דיברנו קודם.
גיא קונפורטי: אנחנו מציעים לייצר איזשהו מנגנון שהוא דומה למנגנון חנינה על רישום פלילי, סוג של מנגנון חנינה כלכלי שיהיו לו תנאים.
גיא קונפורטי: זאת אומרת, חוב עד רף מסוים, התניה לעבור איזושהי השתלמות בהתנהלות כלכלית, פירעון מלא של החובות, משהו כזה שלבן אדם היה איזשהו תמריץ למה לשאוף, תקווה לעתיד.
גיא קונפורטי: אני אומר שזה יותר חשוב לחיילים בודדים כי חיילים בודדים שאין להם עורף, הרבה פעמים אשראי הוא הדרך שלכם להתגבר על הפער הזה.
אלכס קושניר: את מי רצית להעלות?
שלומית אבינח: יש שני ארגונים שרוצים לדבר – כנפיים ואח גדול.
אלכס קושניר: לפני כן, עודדה, את רוצה לומר משהו לפני שאנחנו מתקדמים לארגונים?
עודדה פרץ: זה לא בתחום שלי.
עודדה פרץ: זה לא בפיקוח על הבנקים אבל רשמתי לי להעביר את זה לממונה.
דניאל אהרון: עמותת אח גדול.
דניאל אהרון: שלום, צוהריים טובים לכולם.
דניאל אהרון: אני כמובן לא אחזור על מה שכבר נאמר.
דניאל אהרון: הפעילות היא כמו מכונת הנשמה לאותם חיילים עם חובות.
דניאל אהרון: ככל שהטיפול בחובות יהיה קל יותר, זה יהיה מבורך מאוד.
דניאל אהרון: אני כן רוצה להוסיף לדיון ולומר מהיכן החובות האלה מגיעים וללכת צעד אחורה, שם אנחנו יכולים לזהות כבר מוקדם יותר איך לחסוך מהחייל הזה להתגלגל לחובות כי זה מתחיל מחובות קטנים ובינוניים בזמן השירות וזה מתגלגל לחובות עצומים וגדולים גם אחרי השירות וכמובן שהקורונה לא מסייעת לנושא הזה.
דניאל אהרון: לפני השיחה אתכם היום התייעצתי עם פרופסורים בתחום הכלכלה – עם אורן קפלן שהוא היה נשיא המכללה למינהל, עם דן אריאלי – כי מדובר בנושא של כלכלה התנהגותית.
דניאל אהרון: מדובר בחבר'ה צעירים שמקבלים סכום כסף מסוים ולצערנו בהיעדר ידע וכלים להתמודדות כלכלית נכונה משתמשים בכסף שלא לטובת המחיה השוטפת, הבסיסית והאישית.
דניאל אהרון: זה אחד משורשי הבעיה, מה הבן אדם עושה בסוף עם הכסף שהוא מקבל למשכורת הצבאית.
דניאל אהרון: אחד הצעדים שהעלינו, חוץ מהנושא של הסברה כלכלית, תוך כדי השירות, זה הנושא של העברת המשכורת לאו דווקא לחשבון הבנק – זה גם מתקשר לנושא של העיקול כשהכסף הולך לחובות – אלא לבדוק את האופציה להעביר חלק ניכר מהמשכורת לחוגר לשימוש השוטף של המחיה, כך לתעל את הכספים שהוא מקבל לפי המצב.
אלכס קושניר: לאן אתה רוצה שיעבירו את הכסף?
אלכס קושניר: לא שמעתי.
דניאל אהרון: לחוגר.
דניאל אהרון: לכל חייל יש חוגר והוא משמש היום כמו כרטיס אשראי.
אלכס קושניר: אפשר היום לשלם עם חוגר?
דניאל אהרון: היום כל חייל בודד מקבל 150 שקלים לקניות בסופר לצורך העניין.
אלכס קושניר: לחוגר.
אלכס קושניר: אבל זה מייצר לו בעיות אחרות כי כשהוא צריך לשלם על הפלאפון שלו, הוא משלם מכרטיס אשראי וכרטיס אשראי מקושר לחשבון, ואז חלק מהכסף פה וחלק מהכסף שם.
אלכס קושניר: אני לא בטוח שזה נכון וטוב מה שאתה מציע.
דניאל אהרון: קטונתי.
דניאל אהרון: אני לא מומחה לנושא של כלכלה אבל התייעצתי.
דניאל אהרון: הנושא הזה של כסף נזיל, ההתמקדות בצד של ההוצאות.
דניאל אהרון: זאת אומרת, על מה החיילים בסופו של דבר – תוך כדי שירות או אחרי שירות, זה לא משנה – מוציאים את הכסף.
אלכס קושניר: זה לא משנה אם הכסף באשראי או בחוגר.
אלכס קושניר: אתה מדבר על תהליך של רכישת השכלה התנהגותית.
אלכס קושניר: זה לא משנה באיזה כרטיס נמצא הכסף.
אלכס קושניר: יש עוד נושא שרצית להעלות?
דניאל אהרון: אני אחדד.
דניאל אהרון: זה משנה אם הכסף נזיל בבנק והוא יכול לקנות אתו עכשיו.
אלכס קושניר: הכסף נזיל בבנק.
אלכס קושניר: בנקים שלא עושים את זה, הם עוברים על החוק.
אלכס קושניר: תעבור לנושא הבא.
שלומית אבינח: צביקה צרנר מכנפיים.
צבי צרנר: שלום לוועדה.
צבי צרנר: עלה הנושא שלך ייעוץ כלכלי.
צבי צרנר: בכנפיים אני היועץ הכלכלי ואני מלווה את החיילים סמוך לשחרור ואחרי השחרור בכל מה שקשור להתנהלות כלכלית, הקניית כישורי חיים, ויש לי קצת השגה על מה שנאמר כאן קודם כי התפיסה הכלכלית היא למקד את צינור ההוצאות שלך למקום אחד ודווקא לא לפזר אותו כי אז אתה באמת מאבד שליטה.
צבי צרנר: אני רואה את זה הרבה אצל חיילים שדווקא מסתובבים עם כמה כרטיסי אשראי וכמה חשבונות בנק וכל מה שאני מנסה במצבים כאלה זה לייעל ולתעל אותם לחשבון אחד, לכרטיס אחד, שליטה דרך האפליקציות על ההתנהלות שלהם.
צבי צרנר: רציתי לדבר כאן על כמה דברים אבל אני רוצה להגיע לבסיס.
צבי צרנר: אני מלווה חיילים בודדים שהם עולים חדשים.
צבי צרנר: אני עושה את זה כבר למעלה מעשור וראיתי אלפים.
צבי צרנר: אני פוגש אותם אחד על אחד ולפעמים לכמה פגישות, מלווה אותם ואני חושב שיש לי הכרות לא רעה עם החיים של החיילים הבודדים.
צבי צרנר: בבסיס שלהם הם חבר'ה נורמטיביים.
צבי צרנר: אני לא אוהב את המילה הזאת, אבל הם כאלה.
צבי צרנר: הם רוצים להשתחרר, הם רוצים ללכת לעבוד, הם רוצים להתקיים בכבוד ודברים מאוד בסיסיים.
צבי צרנר: אין להם איזשהם גחמות או דברים מהסוג הזה למרות שבשוליים יש גם כאלה.
אלכס קושניר: אנחנו לא רוצים לחזור על הדברים עליהם דיברנו.
אלכס קושניר: אנחנו יודעים מה זאת כלכלה התנהגותית ואנחנו יודעים את הפעילות של כנפיים.
אלכס קושניר: השאלה אם יש לך משהו נקודתי שקשור לדיון שאנחנו מנהלים כאן.
שלומית אבינח: חובות.
צבי צרנר: כן.
צבי צרנר: בהחלט.
צבי צרנר: אנחנו דיברנו על הצד של החובות אבל אני רוצה ללכת רגע למקור של ההכנסות.
אלכס קושניר: אני לא רוצה ללכת לשם.
אלכס קושניר: זה לא הדיון.
אלכס קושניר: אני רוצה להיות ממוקד ויעיל.
אלכס קושניר: אני רוצה לפתור בעיות.
אלכס קושניר: כפי שאמרתי בתחילת הדיון, אנחנו לא נפתור את כל הבעיות בבת אחת אבל יש כמה דברים שה דחופים ובוערים ואותם צריך קודם כל לפתור.
אלכס קושניר: אלה בעיקר דברים שהם קשיחים.
אלכס קושניר: על כל הדברים הרכים, אנחנו בהחלט נדבר על ההשכלה ועל הסדנאות תוך כדי שירות, לפני שירות ואחרי שירות, אבל זה לא המקום לדיון עכשיו.
צבי צרנר: זאת לא הנקודה שאני רוצה להעלות, ברשותך, כשאני מדבר על מקורות.
צבי צרנר: אני רק אשלים את המשפט.
צבי צרנר: הם יוצאים לשוק העבודה ושוק העבודה בעצם פוגש חבר'ה מאוד צעירים, בדרך כלל חסרי גב כלכלי וידע.
צבי צרנר: אני עובד עם עולים והם לא יודעים איך העולם הזה מתנהל כאן בארץ ובלא מעט מקרים, מאוד נצלני.
צבי צרנר: לכן הרבה פעמים אני יושב עם חיילים ומוציא מכתבים זועמים למעסיקים וכל מיני כאלה שמפרים את הזכויות שלהם.
צבי צרנר: מה שאני מבקש להעלות בהקשר הזה, בממשק אל בתי הדין לעבודה.
צבי צרנר: כיום החיילים הבודדים עוברים את התהליך שעובר כל מועסק במשק, ואני הייתי רוצה שאם אפשר יהיה לפתוח להם מסלול שהם יוכלו להתנהל אתו בצורה יותר מהירה ויותר אפקטיבית כי אני כל הזמן מגלה בעיות ואלה תוכניות פנסיה, שעות שלא משלמים והמון דברים.
אלכס קושניר: מה שאתה מעלה זה חשוב אבל זה לא נושא הדיון.
דקלה צרפתי דלג'ו: אני מזדהה בהיבט הזה שבאמת לחיילים בודדים עולים, לפחות במה שאנחנו נתקלנו, אלה באמת סוגיות – גם חובות אבל גם הרבה עניינים של בית הדין לעבודה.
שלומית אבינח: יש לנו את דולי דדון ממשרד התקשורת.
דולי דדון: שלום לכולם.
אלכס קושניר: תאמרי לפרוטוקול מה תפקידך.
שלומית אבינח: היא אחראית על הרגולציה.
דולי דדון: מנהלת תחום פניות ציבור טלקום במשרד התקשורת.
שלומית אבינח: חשוב להסביר שאתך כרגולטור - הזמנו גם את חברות הסלולריות אבל מהיכרות רבת שנים בתחום פניות ציבור - גם עשינו כמה מהלכים והגדרנו אוכלוסיות וגם טיפול לפנים משורת הדין.
שלומית אבינח: צריך להנחות את חברות הסלולר שתהיה אוכלוסיית חיילים בודדים בכוכבית ויזכו ליחס מיוחד.
שלומית אבינח: זה הרעיון.
שלומית אבינח: בואי תאמרי מה אתם עושים בנושא.
דולי דדון: אני אתחיל ואומר שבאמת חברות התקשורת הן חברות פרטיות עסקיות.
דולי דדון: אכן אנחנו מפקחים עליהן אבל אין שום הוראה רגולטורית שמתייחסת לחיילים או לחיילים בודדים באופן נפרד מכל אוכלוסייה אחרת במדינה.
דולי דדון: אכן, בפועל, כאשר מגיעות תלונות על בעיות של חובות, רצון לפריסת חובות כאלה ואחרים, אנחנו מעבירים לחברות, מבקשים להתייחס ברגישות יתר, לאפשר פריסה נוחה של החובות.
דולי דדון: אנחנו לא דורשים כי אנחנו לא יכולים לדרוש זאת, אבל אנחנו בהחלט מנסים לטפל בפניות שמגיעות אלינו.
דולי דדון: ממה ששמעתי כאן בדיון, כנראה שהטיפול צריך להיות הרבה יותר קודם והרבה יותר מעמיק.
דולי דדון: שוב, בתחום התקשורת אין לנו כרגע יכולת להורות לחברות לבטל חובות או להתנהל בצורה אחרת.
דולי דדון: אנחנו רק מבקשים את שיתוף הפעולה שלהן.
עודדה פרץ: אני רוצה לציין שלגבי תאגידים בנקאיים, בנקים וחברות כרטיסי אשראי, דקלה פנתה אלינו, לפיקוח על הבנקים ולאיגוד הבנקים, ובינואר קיימנו ישיבה.
עודדה פרץ: התחלנו לגבש רעיון של אמנה בנקאית, של סיוע לחיילים.
עודדה פרץ: לא דיברנו ספציפית על בודדים אבל הם כמובן יהיו חלק מאמנה כזאת.
עודדה פרץ: יש לנו אמנה כזאת לטובת נשים נפגעות אלימות שעובדת מאוד מאוד יפה וחשבנו על איזשהו רעיון דומה.
עודדה פרץ: כמו שדולי אמרה, גם לנו אין סמכות אלא יש הסכם בין בנק ללווה, בין אם הוא חייל או לא חייל, והוא חייב לשלם אבל יש נכונות מאוד מאוד גדולה מצד הבנקים – זה מה שדקלה מתארת – באופן שוטף ללכת לקראת החיילים.
עודדה פרץ: רצינו לגבש את זה באופן אחיד ומסודר באמנה כזאת.
עודדה פרץ: בגלל הקורונה זה עוד לא התקדם אבל זה בהחלט משהו שקורה בשטח ואנחנו רק צריכים לפרמט אותו.
אלכס קושניר: רק לברך על מהלך כזה.
דקלה צרפתי דלג'ו: הבעיה שלנו היא יותר עם חברות לניכיון צ'קים.
דקלה צרפתי דלג'ו: עם החברות האלה אנחנו מתקשים להגיע להסדרים.
אלכס קושניר: גם הן תחת הפיקוח שלכם?
דקלה צרפתי דלג'ו: הלוואי.
אלכס קושניר: תחת הפיקוח של מי?
אלכס קושניר: של אף אחד?
אלכס קושניר: צריך להיות חוק שבעצם מכיל את כולם ואז לא צריך לעשות אמנה.
אלכס קושניר: חברת חשמל.
עמית פלישון: שלום לכולם.
עמית פלישון: אני מחברת חשמל.
אלכס קושניר: תגיד לנו איך אתה יכול לסייע לנו ולא לנתק חיילים בודדים מחשמל במידה ויש להם חובות.
עמית פלישון: חיילים בודדים נמנים על אחת מ-11 הקבוצות שמקבלות הסדר תעריף מופחת.
עמית פלישון: זה אומר שהם מקבלים 50 אחוזים הנחה על חשבון החשמל לכל 400 קוט"ש בחודש.
עמית פלישון: כל חייל בודד שהוא לקוח, רשום בחברת החשמל.
אלכס קושניר: איך אתם יודעים שהם חיילים בודדים?
עמית פלישון: אנחנו מקבלים קובץ קבוע של החיילים הבודדים.
אלכס קושניר: ממי אתם מקבלים את הקובץ?
עמית פלישון: מביטוח לאומי.
שלומית אבינח: בביטוח לאומי לא יודעים.
אלכס קושניר: מביטוח לאומי?
עמית פלישון: כן.
עמית פלישון: זה קובץ שמאגד את כל 11 קבוצות ההנחה.
עמית פלישון: יש לנו כ-1,200 חיילים בודדים רשומים שיש התאמה בין כך שהם נמצאים בתוך קובץ הזכאים לבין זה שיש להם חשבון חשמל.
אלכס קושניר: אנחנו נגיד לך עכשיו מספר שהולך להביא את חברת החשמל לחדלות פירעון.
אלכס קושניר: יש 6,500 חיילים בודדים בשירות.
עמית פלישון: קודם כל, זה לא יביא אותנו לחדלות פירעון.
אלכס קושניר: אני כמובן צוחק.
עמית פלישון: 6,500 חיילים בודדים בשירות, השאלה אם לכל אחד מהם יש מקום בו שהוא צורך חשמל.
עמית פלישון: כלומר, אם יש לו בית עם חשמל שרשום על שמו.
אלכס קושניר: לרובם.
אלכס קושניר: מה תגיד אם אני אציע לך לקבל את הקובץ הזה מצה"ל ולא מביטוח לאומי?
עמית פלישון: העניין הוא שאנחנו מקבלים את הקובץ של כל 11 קבוצות הזכאים בצורה אחידה וכל הקובץ הזה מתממשק.
אלכס קושניר: אני חושב שלבנות ממשק מול צה"ל, זה לא כזה מסובך.
אלכס קושניר: גלית גולן, את עדיין כאן?
גלית גולן: כל הזמן.
אלכס קושניר: מה את אומרת?
גלית גולן: אני שמחה לבשר שצה"ל מעביר בשוטף את הנתונים לחברת החשמל.
גלית גולן: זה ערוץ שקיים.
גלית גולן: זה לא מגיע דרך משרד אחר אלא צה"ל מעביר לחברת החשמל נתון על כל הזכאים ועל כל החיילים הבודדים שהם חלק מ-11 הקבוצות עליהן דיבר עמית.
אלכס קושניר: איך יש 1,200 חיילים בודדים?
גלית גולן: יש 6,343 חיילים בודדים אבל לא כולם מתגוררים בדירות.
גלית גולן: יש לנו גם קיבוצים וגם בתי חייל וזכאים מועברים בצורה מוסדרת לחברת החשמל.
גלית גולן: אנחנו נעשה שוב איזושהי בדיקה כל כמה זמן זה מועבר אבל אני מכירה שזה מנוהל היטב, עם בקרה הדוקה ועובד טוב.
עמית פלישון: זה מנוהל היטב.
עמית פלישון: לגבי השאלה לגבי חיילים שכן הגיעו למצב של חוב.
עמית פלישון: כאחת מכל 11 הקבוצות, כל תהליך האכיפה הוא שונה.
עמית פלישון: הוא נעשה כמובן בשום שכל וברגישות והסיום שלו לא מסתיים בניתוק אלא בחלופת ניתוק של התקנת מונה תשלום מראש שבו אפשר לנהל את תקציב החשמל טוב יותר.
אלכס קושניר: אני רוצה להבין באמצעות דוגמה.
אלכס קושניר: יש חייל שנמצא שנה בשירות.
אלכס קושניר: יש לו חוב של 600 שקלים והוא לא יכול כרגע לשלם את החוב הזה.
אלכס קושניר: אתם אומרים לו קח מונה תשלום מראש ועם החוב נסתדר אחר כך?
עמית פלישון: את החוב נפרוס לך בצורה של 80-20.
אלכס קושניר: מה זה 80-20?
עמית פלישון: 20 אחוזים ילכו לטובת החוב ו-80 אחוזים לטובת תשלום שוטף.
מיכל וונש: הוא נשאר עם החוב.
מיכל וונש: הוא גורר אותו.
שלומית אבינח: בסדר, אבל חובות צריך לשלם.
אלכס קושניר: כן, השאלה אם תוך כדי השירות.
גלית גולן: ברשותך, חשוב לי לחדד סוגיה אחת.
גלית גולן: אם החייל הבודד, חוזה השכירות לא על שמו, חברת החשמל לא מזכה אותו.
גלית גולן: חייל בודד שחי עם שותפים בדירה, לא מקבל את ההטבה הזאת.
אלכס קושניר: כאן אני אומר שחייל בודד צריך להיות רשום בחוזה וכנראה זה חלק מהמשימה שלכם, להסביר את זה לחיילים.
גלית גולן: אנחנו נעשה את זה.
גלית גולן: לא תמיד זה מתאפשר.
גיא קונפורטי: אם אפשר, בנושא הזה.
גיא קונפורטי: חיילים הרבה פעמים גרים אחד עם השני ויש חיילים שגרים עם אזרחים.
גיא קונפורטי: בכל מקרה הם מתחלקים בינם לבין עצמם בתשלומים השוטפים ואז הרבה פעמים קורה שאזרחים על גב של החיילים הבודדים מקבלים הנחות שהם לא זכאים להן.
שלומית אבינח: זה לא המנדט של הכנסת לטפל בזה.
גיא קונפורטי: אני אומר שזה נכון שגם התמריצים יהיו כאלה שהחיילים יצטופפו בדירות ואז יהיה יותר קל לתת הנחות.
אלכס קושניר: לשם אני לא רוצה ללכת.
אלכס קושניר: מספיק כופים עליו בצבא ושבאזרחות הוא יעשה מה שבא לו.
מיכל וונש: הדבר היחיד זה להנגיש לו את המידע שידע שהוא זכאי.
אלכס קושניר: יהודה סיסו, מנכ"ל תאגידי מים וביוב.
יהודה סיסו: שלום לכם.
אלכס קושניר: יהודה, אני הבנתי שתאגידי מים גם לא מנתקים את החיילים ממים.
אלכס קושניר: זה נכון?
יהודה סיסו: אנחנו בעיקרון – אני אומר לך כמנכ"ל תאגיד מים – מכל תאגידי המים, לא ניתקנו אף צרכן ולא רק חיילים בודדים.
יהודה סיסו: אף צרכן לא נותק ממים.
אלכס קושניר: איך
אלכס קושניר: אתם מתמודדים עם חובות של חיילים בודדים?
יהודה סיסו: חיילים בודדים, כמו כל צרכן שיש לו בעיות של כסף, אנחנו מביאים אותו אלינו, אנחנו יושבים אתו.
יהודה סיסו: אגב, אני לא נתקלתי הרבה בחיילים בודדים שיש להם בעיה.
יהודה סיסו: צריך לזכור שזה תלוי ישובים כי חיילים בודדים בדרך כלל יושבים באזור המרכז, במקומות שהם בקרבת הבסיסים.
אלכס קושניר: על מה אתה אחראי?
יהודה סיסו: כל צרכן, לא רק חייל בודד, במידה ויש לו בעיה, אנחנו קוראים לו אלינו, אנחנו בודקים אפשרות לפרוס לו את החובות אם צריך או כל דבר אחר על מנת ללכת לקראתו.