GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קריאה: כל יום, תבואו כל יום, אני מוכן לחתום על זה.
מרינה מחטיוק: משעה חמש וצפונה זאת המציאות שלנו.
קריאה: 30 שנה.
קריאה: זה צילום בלילה שלשום, לפני שבוע זה היה.
קריאה: זה לא חתונות.
קריאה: קטסטרופה.
טלי פלוסקוב: יש לי שאלה אלייך, תרשו לי, זו שאלה ערכית אולי, אתם עכשיו מתנגדים להקמת המבנה החדש מהסיבה שהאנשים האלה יסבלו ממה שאתם סובלים?
טלי פלוסקוב: אתם דואגים לקשישים?
מרינה מחטיוק: אני אגיד לך בתור שליחת סוכנות שלוש שנים באוקראינה ומישהי שמכירה את האוכלוסייה, הם יסבלו פה.
מרינה מחטיוק: בואי נפריד בין שני הדברים.
מרינה מחטיוק: למה?
מרינה מחטיוק: בואי, אני מזמינה אותך לסוף שבוע אצלי בבית.
מרינה מחטיוק: ככה.
מרינה מחטיוק: את רוצה?
מרינה מחטיוק: תבואי.
טלי פלוסקוב: תיזהרי, אני אבוא.
מרינה מחטיוק: בכיף.
טלי פלוסקוב: אני באמת רוצה לעשות את כל הצעדים כדי ללמוד את הנושא הזה לעומק ואני לא אתן יד שיפגעו באנשים האלה ושיהיו במקום כמו שאתם מספרים.
טלי פלוסקוב: זה בסדר שאתם מספרים לנו.
מרינה מחטיוק: תשאלי את מרינה גלייזר מי אני ותקבלי חוות דעת.
טלי פלוסקוב: אוקיי, לשם גילוי נאות, זו מנהלת עירייה בערד כשאני הייתי ראש עיריית ערד.
מרינה מחטיוק: בדיוק, אז אני הייתי איתה במשלחות, אנחנו מביאים עולים, אני מאוד מחוברת לנושא הזה ואני יודעת מי האוכלוסייה שהולכת לבוא לפה.
מרינה מחטיוק: עכשיו לגבי רכבת.
מרינה מחטיוק: בסוף שבוע אין תחבורה ציבורית.
מרינה מחטיוק: מי שהולך לבקר את ההורים שלו, אני לא יודעת מה איתכם, אבל זה בדרך כלל אנשים שבאים בסוף שבוע כי הם עסוקים וצעירים יותר ועובדים באמצע השבוע.
מרינה מחטיוק: הולכים לבטל את כל החניות האלה, פה האנשים הם שומרי מסורת רובם, החניה הזאת מלאה, איפה הם חונים?
טלי פלוסקוב: עכשיו זה שם חניה?
טלי פלוסקוב: איזה חניות?
מרינה מחטיוק: זה יהיה חזית של הבניין.
מרינה מחטיוק: זו הדמיה מאוד יפה, באמת, מרשים מאוד, אבל נמקם את זה על המקום שאנחנו נמצאים וזה מאבד את הפואנטה.
טלי פלוסקוב: עוד משהו כדי לסכם.
מרינה מחטיוק: שאלת בתור מי אנחנו.
מרינה מחטיוק: אז א', הכובע האחד שלי זה זה, ב', הכובע השני שלי זה דיירת.
מרינה מחטיוק: אם כבר הולך לקום פה משהו, שיקום משהו פרופורציונלי, שישאיר מרווח בין הבתים, לא להם יהיה אור, לא לנו יהיה אור, לא להם יהיה כביש גישה למטה, לא לנו.
אנדרי קוז'ינוב: אז מה שאת אומרת זה בעצם שהבעיה הביטחונית מתגמדת אל מול גובה הבנייה.
אנדרי קוז'ינוב: זה מה שאתם אומרים עכשיו.
מרינה מחטיוק: עוד פעם.
אנדרי קוז'ינוב: מה שאת אומרת כרגע, הטיעון המרכזי זה גובה הבנייה שזה - - -
מרינה מחטיוק: לא, לא, ממש לא.
קריאה: יש פה שילוב.
מרינה מחטיוק: ממש לא.
מרינה מחטיוק: כי אנחנו נתקלנו בכל הרבה התנגדויות שהבנו שלשנות את זה זה סיכוי של אחד ל-, אבל אם כבר זה נגזר עלינו אז באמת תעשו חשיבה ותראו איך זה קורה בהתאמה למה שיש.
מרינה מחטיוק: להשאיר כביש ביטחון, שהוא קריטי פה, כי יש פה שריפות - - -
אנדרי קוז'ינוב: כביש ביטחון, אני מתנצל, ליד הגדר זה כביש צה"לי של מג"ב שהוא נותן את המענה.
אנדרי קוז'ינוב: אתם רוצים להגיע לשם, זה כביש ביטחוני, הכביש הזה שמוביל אליכם לבתים זה סיפור אחר.
מרינה מחטיוק: לא, הוא מתחבר לשם, זה מתחבר.
קריאה: הוא מתחבר לגדר ההפרדה.
מרינה מחטיוק: איפה התמונות של מכבי האש?
אנדרי קוז'ינוב: אתם לא צריכים להגיע, תסלחו לי, כביש הביטחון של הגדר זה לא כביש לתושבים, זה כביש לכוחות הביטחון ומשם הם מגיעים - - -
קריאה: לא, לא מגיע מכאן.
קריאה: יש מכתב בדרך, הם היו פה היום, הוא מגיע מכאן והוא יורד למטה, מתחבר לגדר ההפרדה.
אנדרי קוז'ינוב: אז שהעירייה תיתן גם פתרון לכביש, אבל מבחינה ביטחונית, לצורך העניין, המענה של מג"ב, של העוטף, ניתן מאזור המחסום.
קריאה: לא בשגרה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לתת לחברי הכנסת להתייחס עכשיו.
אנדרי קוז'ינוב: אני בתור אחד שגר פה בשכונה הזאת 16 שנה אני גם יודע שרוב הרחוב פה ממוגן ירי מבחינת החלונות והאירוע הביטחוני החמור היה בסוף 2002.
אנדרי קוז'ינוב: זה באמת ירושלים, אני מנסה להבין מה ההתנגדות שלכם, בירושלים ברוב השכונות באמת שומעים את המואזין, שומעים את הזיקוקים, הייתי גם בתוך מחנה הפליטים שועפט וגם בתוך כפר שועפט וכשיש מהומות שומעים אותן מאזור המחסום, שזה בערך שני קילומטרים מכאן.
טלי פלוסקוב: אנדרי, דקה.
אנדרי קוז'ינוב: אני רוצה לזקק את ההתנגדות.
טלי פלוסקוב: שנייה.
טלי פלוסקוב: אנחנו כרגע לא דנים בהתנגדות של התושבים.
אנדרי קוז'ינוב: אני לא דן בזה, אני מנסה להבין.
טלי פלוסקוב: זה בסמכות של העירייה, זה לא אנחנו.
אנדרי קוז'ינוב: לא, אני מנסה להבין מה ההתנגדות, האם זה התנגדות מהטעם כביכול הביטחוני, האם זו התנגדות שבעיקרה נובעת מגובה הבנייה ומהיעדר חניות.
טלי פלוסקוב: אבל החלטה בנושא הזה היא לא בסמכותנו.
אנדרי קוז'ינוב: בסדר, אבל זה גם משהו שיעלה.
טלי פלוסקוב: לכן אני מבקשת לעצור.
טלי פלוסקוב: למה היה לי חשוב לשמוע אתכם?
טלי פלוסקוב: רק את החוויות שלכם של השכונה כדי להבין עם מה הקשישים יצטרכו להתמודד אם וכאשר הדבר הזה יקום.
טלי פלוסקוב: בבקשה, מיכל, רצית להתייחס?
מיכל וונש: לא, האמת שאנדרי נגע בכל הנקודות.
מיכל וונש: רק לעניינים שעולים פה, אני בטוחה שזה יהיה מתואם, אם לא כבר מתואם, אל מול התוכניות, גם כביש הגישה וגם מכבי האש שעלה פה, אין לי ספק שזה לא העניין.
מיכל וונש: כדאי לזקק את הנקודות שכן אנחנו רוצים לדון בהן.
אנדרי קוז'ינוב: השאלה אם אנחנו יכולים לתת פתרון מהיר לקשישים.
אלכס קושניר: אני חושב שקודם כל האויב של הטוב זה הטוב ביותר.
אלכס קושניר: אני מבין שאין פה בעיה ביטחונית, זאת אומרת היא לא שונה מכל מקום אחר בירושלים.
שרון דינור: לא, היא שונה ממקומות אחרים בירושלים, אבל היא לא שונה - - -
אלכס קושניר: היא לא שונה ממקומות אחרים בפסגת זאב.
אלכס קושניר: לפחות ממה שאני רואה יש פה שתי בעיות, בעיה אחת זו ההתנגדות של התושבים, שזה צריך לפתור אל מול העירייה, ויש תהליכים מוסדרים בשביל הדבר הזה.
אלכס קושניר: כל הנושאים של בטיחות באש וכביש גישה למג"ב, אני בטוח שזה מתואם בתוכניות, הבעיה שאני מזהה פה זה הרעש והירי והכול.
אלכס קושניר: לזה אפשר לתת פתרונות הנדסיים, באטימה של חלונות, בסגירה של מקומות מסוימים.
אלכס קושניר: אפשר לתת לזה פתרון.
אלכס קושניר: עוד פעם, אני לא אומר שהמקום הזה אידיאלי, אני גרתי אמנם בפסגת זאב לפני כמה שנים, אני לא יודע בדיוק מה המצב עכשיו, אבל אני רק בא להגיד שבסופו של דבר אנחנו נמצאים בירושלים ואפשר למצוא פה פתרונות הנדסיים שייתנו פתרון לרעש.
מרינה מחטיוק: אפשר גם לצייר תמונה של ים ולשים בחלונות.
טלי פלוסקוב: חבר הכנסת טייב, אתה רוצה להתייחס?
יוסף טייב: אני מתחבר למה שאלכס אומר.
אלכס קושניר: רק משפט אחד.
אלכס קושניר: מה שאת אמרת, אני מאוד מסכים.
אלכס קושניר: הדיירים של דיפלומט צריכים לקבל אלטרנטיבה וזה מאוד מאוד חשוב.
אלכס קושניר: יש את מלון חן, שזו אופציה אחת, ואולי למישהו שרוצה לעבור מחוץ לירושלים, אם הוא רוצה, רק אם הוא רוצה.
אלכס קושניר: אז צריך להציע אלטרנטיבות, פה אני מסכים איתך לחלוטין.
אלכס קושניר: שוב פעם, אני חס וחלילה לא מזלזל בתחושות שלכם ובמה שאתם אומרים ובבעיות שאתם מעלים, אבל את זה צריך לפתור אל מול עיריית ירושלים.
מרינה מחטיוק: בשביל זה התכנסנו.
טלי פלוסקוב: כן, זאת לא המטרה של הדיון.
מרינה מחטיוק: לא, בגלל זה אני נגעתי בזה רק - - -
טלי פלוסקוב: אני אדבר איתכם עוד פעם, אבל לא במסגרת הוועדה, ברשותכם.
מרינה מחטיוק: אין בעיה.
טלי פלוסקוב: חבר הכנסת טייב.
יוסף טייב: לא, בסדר, אני מתחבר עם מה שחבר הכנסת קושניר אומר.
יוסף טייב: בסופו של דבר אני באמת לא מזהה פה איזה שהוא משהו חריג ברמה ביטחונית, אם אני מסתכל מסביב אני חושב שפחות או יותר המרחקים הם אותם מרחקים, זה לא הדאגה.
יוסף טייב: אני כן חושב, כהמלצה לוועדה המחוזית והמקומית, לבקש בהגשת התוכנית ייעוץ אקוסטי אמיתי שיפתור גם את הבעיה, לא רק שלהם, אולי גם של הבאים בתור.
יוסף טייב: מטבע הדברים, אני מכיר את הוועדות המחוזיות ואני מאמין שזאת תהיה הדרישה שלהם גם.
יוסף טייב: כתושבים, אני מייעץ לכם לבקש את זה בהגשת התוכנית של היזם שיביא איתו ביחד איזה שהיא המלצה אקוסטית כדי לפתור את הבעיה.
טלי פלוסקוב: משרדי ממשלה?
שלומית אבינח: אנחנו צריכים להגיע לישיבה בכנסת.
טלי פלוסקוב: אני רוצה טיפה לרדת לשם ולראות מה המצב.
טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים לכנסת וב-11:00 אנחנו נמשיך את הדיון באמצעות זום, מי שרוצה להצטרף אלינו בבקשה.
שרון דינור: אתם רוצים אותי בדיון המשך?
טלי פלוסקוב: אני חושבת שכן, רצוי שתהיי.
טלי פלוסקוב: אני רוצה, בבקשה, אנשים שמבקשים להשתתף בזום, גם לתת להם.
טלי פלוסקוב: אז נעבור ונראה ביחד.
טלי פלוסקוב: תקשיבו, אם אני הייתי צריכה לבחור עכשיו איפה אני גרה, אני חייבת להגיד לכם, זה היה מפחיד אותי.
טלי פלוסקוב: אני מבינה את הקשישים.
קריאה: ומזל שאת עכשיו בבוקר ולא בערב.
טלי פלוסקוב: אם אני הייתי עומדת עכשיו פה, זה כן היה מפחיד אותי, הגדר הזו שהיא מפחידה, אבל בסדר, אנחנו נראה.
טלי פלוסקוב: אז המבנה צריך לעמוד ככה?
שרון דינור: הגדר היא לא תוצאה של תכנון, היא תוצאה של ביטחון.
שרון דינור: אף אחד לא שאל אותנו בתכנון עיר אם אנחנו רוצים גדר.
טלי פלוסקוב: ברור, אבל השאלה שלי, הגדר נשארת?
שרון דינור: נשארת.
טלי פלוסקוב: הגדר נשארת כמו שהיא, אז הטענה של האנשים בעצם שהם יגורו ליד גדר היא נכונה.
שרון דינור: היא נכונה.
טלי פלוסקוב: בואו נתחיל שהיא כן נכונה.
טלי פלוסקוב: היא מקרבת אותם לקו הראשון של כל השכונה.
טלי פלוסקוב: בואו ניקח את זה גם בחשבון.
טלי פלוסקוב: מה שטוב, רוח ושלווה יש פה, שלווה עד ש-.
קריאה: עד שעה חמש.
טלי פלוסקוב: חברים, אנחנו ממשיכים לכנסת ושם נמשיך לדון.
טלי פלוסקוב: (בישיבה)
טלי פלוסקוב: אנחנו ממשיכים את ישיבת ועדת משנה לוועדת הקליטה בנושא של עתיד דיירי מתחם דיפלומט.
טלי פלוסקוב: זו ישיבה שנייה בנושא, כאשר בישיבה הראשונה קבענו נצא לשטח כדי לראות את המקום המיועד עבור 307 דיירים.
טלי פלוסקוב: את המספר הזה קיבלנו מהמשרדים הרלוונטיים ומעיריית ירושלים.
טלי פלוסקוב: אנדרי קוז'ינוב מצטרף אלינו, נמצאת איתנו חברת הכנסת מיכל וונש, נמצא איתנו חבר הכנסת יוסף טייב.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שגם חבר הכנסת אלכס קושניר בדרך.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שההחלטה לצאת לשטח הייתה מאוד נכונה, אני חושבת שאין יותר טוב מלראות בעיניים ואני חייבת להגיד לכם שיצאתי משם בתחושה מאוד מאוד קשה, שאני צריכה לתת יד לכך שהאנשים האלה יגורו שם.
טלי פלוסקוב: אני עוד לא השתכנעתי שזה המקום המתאים להקמת המבנה.
טלי פלוסקוב: אני כמובן אתן לכל חבר כנסת להתייחס ולהגיד מה הוא חושב על זה.
טלי פלוסקוב: כרגע הדיון עכשיו הוא אך ורק על המקום החדש להקמת המבנה החלופי.
טלי פלוסקוב: אנחנו כרגע לא מדברים על הסוגיה של דיפלומט, כי הנושא מצד אחד בבית משפט, מצד שני משרד ראש הממשלה מטפל בזה, אני אעדכן אתכם ברגע שאני אקבל עדכון מהם, אבל אנחנו כרגע מדברים בגלל שהרבה אנשים פנו אלינו בדאגה למקום מגוריהם העתידי.
טלי פלוסקוב: יצאנו לשטח, ראינו את זה ואני אשמח לשמוע את דעתם של חברי הכנסת שממשיכים איתנו.
טלי פלוסקוב: מיכל, את רוצה להתחיל?
מיכל וונש: בשמחה.
טלי פלוסקוב: בבקשה, חברת הכנסת מיכל וונש.
מיכל וונש: קודם כל אני רוצה להודות לך ולוועדה על ההזדמנות באמת כי אין טוב ממראה עיניים, תמיד.
מיכל וונש: כחברת כנסת חדשה גם, תמיד תמיד תמיד ההכרח הזה להכיר את השטח, לשמוע את הדברים, לגעת בדברים, אז תודה על ההזדמנות.
מיכל וונש: אני אומַר בהקשר של מה שראינו היום, ואולי בזום אאוט קצת באופן כללי, אם הדיון הוא בנושא ההכרח להקים עוד מבנה לגיל השלישי, נקרא לו דיור מוגן, או איך שהוא לא ייקרא, למיטב הבנתי יש 1,000 ממתינים בירושלים בלבד שאין להם איפה לגור.
מיכל וונש: פה מדובר תמיד באיזון בין ערכים שונים, צרכים שונים, רצונות שונים, כמובן גם של דיירי השכונה וכמובן גם של גורמים פרטיים שאולי ישתמשו בשטח הזה.
מיכל וונש: למיטב הבנתי, ושוב, אני חושבת שחשוב להבין את זה בקונטקסט הזה, אין בירושלים שטחים מספיק גדולים כדי להכיל מבנה מהסוג הזה שחייב להיבנות לפי הסטטיסטיקה.
מיכל וונש: זה הולך ומחמיר, לא הולך ומחמיר, זה הולך ומשתפר, יש לנו את דור מקימי מדינת ישראל, דור ההמשכיות שחלקם מקימי מדינת ישראל, חלקם הגדול עולים חדשים למדינת ישראל, אנחנו מחויבים להם עכשיו.
מיכל וונש: המידיות והדחיפות היא עכשיו ואני חושבת שלא נכון שניתן את ידינו לניסיונות לטרפד את זה מכל מיני – כמובן לתת את הדעת ולוודא, כמו שאמרנו שם, שיינתנו באמת הפתרונות גם לצרכים הביטחוניים וגם לצרכים של הרעש, אבל אחרי שבחנו את המקום ואחרי שראינו שהוא נגיש ואחרי שראינו שהוא גם קרוב באמת לכל השירותים, רופאים וסופר וכל מה שבן אדם בגיל הזה צריך כשהוא כבר יוצא מהבית, אני חושבת שתפקידנו לבחון את הדברים באמת ממעוף הציפור.
מיכל וונש: הצורך הזה בירושלים במקום נוסף לדור הזה שאנחנו מחויבים לו, שההמשכיות שלנו פה היא בזכותם, אל לנו לתת את היד לאיזה שהוא שיח פופוליסטי או אינטרסנטי שמונע את הדבר הזה.
מיכל וונש: זאת תחושתי בגדול.
מיכל וונש: עכשיו, בפרטים הקטנים של הדבר הזה, אין ספק שצריך לתת את הדעת על כל הפתרונות הדרושים.
מיכל וונש: מבחינת המקום והצורך בבית לגיל השלישי, אין ספק בזה.
טלי פלוסקוב: מי עוד רוצה להתייחס?
טלי פלוסקוב: חבר הכנסת קושניר, בבקשה.
אלכס קושניר: ברור שהאלטרנטיבה האידיאלית במקרה שלנו זה להשאיר את האנשים במקום שהם נמצאים בו היום.
אלכס קושניר: אני חושב שזה ברור לכולם, אבל לצערי הרב כנראה שזה לא מתאפשר.
טלי פלוסקוב: אתה יודע, בתור מנכ"ל משרד הקליטה לשעבר, הרי הנושא הזה כן היה אצלכם על סדר היום, איפה נתקעתם?
אלכס קושניר: אני אספר לך את הסיפור.
אלכס קושניר: אני נכנסתי לתפקיד בקיץ 2016 ופחות או יותר שבועיים לאחר שנכנסתי לתפקיד קראה לי השרה סופה לנדבר ואמרה לי שיש את האירוע הזה, צריך להתחיל לטפל, ואז התחלנו לגלגל ולוודא מול האמריקאים קודם כל מה קורה.
אלכס קושניר: למשרד הקליטה לא היה מגע ישיר עם האמריקאים, הכול דרך משרד החוץ, הכול לקח המון המון זמן כמובן.
אלכס קושניר: בשלב מסוים, פחות או יותר לקראת סוף השנה הבנו שאנחנו חייבים להתחיל לחפש אלטרנטיבות.
אלכס קושניר: צריך להבין את היכולות של משרד הקליטה.
אלכס קושניר: משרד הקליטה בנה אז, וגם היום אני מקווה שהם ימשיכו לבנות, מקבצי דיור באמצעות יזמים פרטיים, את מכירה את הסיפור, אני לא צריך לספר.
אלכס קושניר: ואז אמרנו אוקיי, אנחנו חייבים את כולם ואז היה גם הסיפור של העברת השגרירות לירושלים ואז הבנו שהנושא עוד יותר דחוף וכמובן פנינו למשרד ראש הממשלה בשאלה, חברים, יש פה פוטנציאל מאוד גדול למחלוקת משמעותית מול ארצות הברית מצד אחד, ומצד שני יש פה קשישים שכמובן אף אחד לא הולך לפנות אותם.
אלכס קושניר: אגב, אני בטוח שגם דונלד טראמפ לא יעז לפנות אותם.
אלכס קושניר: ואז אמרנו אוקיי, חייבים למצוא פתרונות.
אלכס קושניר: במקביל היו אנשים במשרד ראש הממשלה שהיו אחראים על ניהול משא ומתן אל מול האמריקאים ובמקביל התחלנו לנהל את התהליך של מציאת פתרונות ואז משרד השיכון נכנס לתמונה, משרד האוצר נכנס לתמונה, רמ"י נכנסה לתמונה, כמובן עיריית ירושלים ואז היה שם ויכוח מאוד מאוד גדול, שלפי דעתי תקע את התהליך, זה מי מממן את זה, מאיפה מביאים את הכסף ואיך מממנים את זה.
אלכס קושניר: אחר כך הם מצאו פתרון של מימון באמצעות אותו פרויקט של משרד השיכון, שעמיגור בונה, הצליחו להקצות את המימון משם ואז היו שתי קרקעות, אחת הייתה בבעיה בגלל התב"ע והשנייה הייתה זאת.
אלכס קושניר: בשלב הזה אני פחות או יותר עזבתי את המשרד, אני יודע שאחר כך היו הרבה מאוד שיחות על מורכבות הבנייה בשטח משופע.
אלכס קושניר: זה פחות או יותר הסיפור.
אלכס קושניר: אני חושב, אם עכשיו ככה לחזור אחורה, מה שהיה צריך לעשות, וזה כמובן לא היה בידיים של משרד הקליטה אלא יותר במשרד ראש הממשלה, פשוט להקים צוות בין משרדי שהיה אמור לטפל בדבר הזה, ייעודי.
אלכס קושניר: ניסינו, פנינו, דיברנו, כנראה שהקשב היה במקום אחר, לא קרה.
אלכס קושניר: אבל עזבי, זה לא משנה, היום אנחנו נמצאים במקום שאנחנו נמצאים.
אלכס קושניר: עוד פעם, אני אומר שהאלטרנטיבה האידיאלית זה להשאיר את האנשים במקום שהם נמצאים, זה הטופ.
אלכס קושניר: זה כנראה בלתי אפשרי ועכשיו נראה איזה אלטרנטיבות קיימות.
אלכס קושניר: להוציא את האנשים מחוץ לירושלים אני חושב שזה פשע, כי אנשים התרגלו לחיות פה, אלא אם כן מישהו רוצה, מי שרוצה בבקשה.
אלכס קושניר: ואז בעצם יש לנו פתרון אחד במלון חן, שהוא פתרון חלקי, ועכשיו צריך למצוא מבנה.
טלי פלוסקוב: מלון חן, אנחנו יודעים כמה מקומות יש לנו שם, לכמה אנשים אנחנו יכולים לתת פתרונות?
אלכס קושניר: אני חושב שכבר התחילו - - -
טלי פלוסקוב: כבר התחילו, חלק מהאנשים עברו לחן, אני יודעת.
אנדרי קוז'ינוב: כרגע התחילו לבנות עוד קומה.
אלכס קושניר: אני לא יודע להגיד לך בדיוק את המספרים כי אני לא מעורה בפרטים, זה צריך לשאול את משרד הקליטה, אבל זה פתרון כלשהו, חלקי, לאנשים.
אלכס קושניר: הפתרון הנוסף זה המבנה החדש.
אלכס קושניר: עכשיו, גם פה יש מורכבות כי חלק מהאנשים רוצים להישאר ביחד.
אלכס קושניר: אנחנו מכירים את הסיפור, מכירים גם את האנשים.
טלי פלוסקוב: ברור ולא יכולים לא להתחשב בזה גם.
אלכס קושניר: דבר שני, לגבי השטח, אין שטח אחר.
טלי פלוסקוב: אבל אמרת לנו שהיה עוד איזה שהוא משהו.
אלכס קושניר: היו שתי חלופות, אם אני זוכר נכון, אבל החלופה השנייה הייתה לא רלוונטית, לא מבחינת התב"ע ולא מבחינת המיקום, שום דבר.
אלכס קושניר: כשאני עזבתי את המשרד - - -
אנדרי קוז'ינוב: רגע, אנחנו מדברים, יש פה את מהנדסת העיר.
טלי פלוסקוב: כן, יש פה נציגה.
אלכס קושניר: רק תני לי לסיים.
אלכס קושניר: נכון להיום כולנו מבינים שהאלטרנטיבה היחידה שקיימת זה המקום הזה.
אלכס קושניר: נכון שהוא לא אידיאלי, לא הייתי רוצה שהקשישים האלה יגורו אל מול מ"פ שועפט, אבל זה המצב.
אלכס קושניר: זה לא שלא ניתן לתת פתרונות משלימים כדי לבודד אותם מהרעש ו - - -
טלי פלוסקוב: הפתרונות הטכניים שדיברת עליהם בסיור?
אלכס קושניר: כן, ולאפשר להם חיים שלווים, כמו שאנחנו רוצים לאפשר להם.
אלכס קושניר: ואני מאוד מתחבר למה שמיכל אמרה, בטוח אסור לנו לעכב את התהליך הזה, גם ככה הוא מעוכב וגם ככה אף אחד מאיתנו לא יודע מתי הבניין הזה ייבנה ובמקביל תפקידנו כאן לוודא שבאמת נותנים פתרונות טכנולוגיים אקוסטיים ראויים.
אלכס קושניר: ודבר שני, מה שדיברנו בסיור, שחשוב מאוד שלאלה שלא ירצו לעבור, מסיבות של פחד וחשש, שאנחנו מבינים מה המשמעות של זה עבור הקשישים, צריך להציע להם פתרונות אחרים.
אלכס קושניר: בגלל שמדובר בפתרונות יחידתיים אולי גם כדאי לפנות למשרד השיכון שיחשבו על אופציות של דירות עמידר למי שזה מתאים.
טלי פלוסקוב: תודה רבה, אלכס.
טלי פלוסקוב: כן, אנדרי.
אנדרי קוז'ינוב: אפרופו אותן שתי אלטרנטיבות, אני הבנתי שבפסגת זאב המגרש שדיברת עליו, ליד ה'מתוק לי' שם, הוא לא מגרש מבחינת הגודל לבנות את המבנה הזה.
אנדרי קוז'ינוב: אני מבין שגם היה משהו בגבעת מרדכי, אחד השטחים המיועדים או שנשקלו, אז אם אפשר לקבל התייחסות לשטח הזה.
אנדרי קוז'ינוב: מבחינת המיקום, בירושלים באמת רוב השכונות של פסגת זאב חשופים לשטחים פלסטיניים, לשכונות פלסטיניות, יש שם רעש.
אנדרי קוז'ינוב: מבחינה ביטחונית נטו אני לא רואה שם בעיה אקוטית כי בסופו של דבר הצבא ומג"ב נותנים שם מעטפת ביטחונית טובה, גם מבחינת האבטחה של הגדר, גם מבחינת טווחי זמן ההגעה והכול.
אנדרי קוז'ינוב: מבחינת מה שהתושבים מתלוננים, על השריפות, המזבלות שם באזור הפלסטיני.
אנדרי קוז'ינוב: נכון, זה מטרד של ריח, אבל גם לזה ניתן פתרון.
אנדרי קוז'ינוב: אי אפשר במסגרת בנייה של מלון דירות כזה לתת פתרון למחנה הפליטים שועפט, זה לא על אותו משקל, לכן זה גם לא יכול להוות משקל נגד כי בסופו של דבר יש פתרונות שיכולים לאטום את הקירות ולאטום את החלונות, זה אפשרי, מבחינת הרעש זה אפשרי.
אנדרי קוז'ינוב: הרחוב עצמו, רוב הרחוב ב-2003-2002 היה ממוגן ירי, רוב החלונות היו ממוגני ירי, כלומר אם הייתה שם בעיה אקוטית ביטחונית אז גם רוב התושבים היו מפונים משם כך או אחרת, או שהיו מוצאים פתרון אחר.
אנדרי קוז'ינוב: לכן השיקול הזה, נכון רעש וזה, אבל שוב, לא משנה איפה תשים את זה בירושלים, אלא אם כן זה יהיה באזור מרכז העיר.
טלי פלוסקוב: וגם שם לא רגוע.
אנדרי קוז'ינוב: וגם שם לא בטוח.
אנדרי קוז'ינוב: לכן השאלה היא האם יש בירושלים אפשרות לפזר, נגיד מי שרוצה, כמו שאמרת, או כמו שאלכס אמר, לפזר את הקשישים, אלה שרוצים, במקומות אחרים, ויש בפסגת זאב עוד שני - - -
טלי פלוסקוב: הייתי עכשיו, עברתי עם הרכב שם בשכונה.
אנדרי קוז'ינוב: אלה מקומות מעולים עם טיפול נפלא, הכול טוב, השאלה אם יש שם מקומות פנויים.
אנדרי קוז'ינוב: ואם יש עוד אפשרויות, נגיד לראות כמה אנשים רוצים מרצונם להתפנות מדיפלומט למקומות אחרים גם בארץ.
טלי פלוסקוב: גם לא בהכרח בירושלים.
אנדרי קוז'ינוב: לא בהכרח, מי שרוצה.
טלי פלוסקוב: מי שיהיה מוכן לעבור לעיר אחרת.
מיכל וונש: אני כן רוצה לחזור לנתון הזה, בהנחה שהוא נכון, שיש 1,000 ממתינים בכל מקרה שרוצים להישאר בירושלים.
טלי פלוסקוב: כן, זה בדיוק העניין, אם אותם 1,000, אותן 300 יחידות דיור שרוצים לבנות ויש 300 שמוכנים לעבור לשם, זה משהו אחר, מתוך בחירה.
טלי פלוסקוב: זה מה שאנחנו צריכים לפי דעתי פה לשים על המשקל.
מיכל וונש: עדיין זה לא מייתר את המבנה שעליו אנחנו מדברים.
אנדרי קוז'ינוב: לכן אני רוצה לחדד את השאלה מבחינת השטח החלופי באזור גבעת מרדכי, עד כמה הוא באמת מתאים, האם שקלתם ואם שקלתם לשלילה אז מה הסיבות.
טלי פלוסקוב: שאלה טובה.
טלי פלוסקוב: חבר הכנסת טייב, אתה רוצה להתייחס כרגע?
שרון דינור: אני לא יודעת להגיד לכם על פיזור במקומות אחרים.
שלומית אבינח: זה לא המנדט של העירייה.
אנדרי קוז'ינוב: לא, ברור.
שרון דינור: אבל יש לי הרגשה שאתם שוכחים פה משהו אחד.
שרון דינור: התב"ע הסטטוטורית שאני מחזיקה ביד היא לא אומרת דיור לדיירי דיפלומט, היא דיור מוגן.
שרון דינור: גם התב"ע המאושרת שם זה דיור מוגן.
שרון דינור: אתם יודעים מה?
שרון דינור: אתם לא רוצים, אל תבואו, יהיה פה דיור מוגן לקשישים.
שרון דינור: אין לי מספיק מקומות לקשישים בעיר.
אנדרי קוז'ינוב: לא, אין לנו ויכוח איתך.
שרון דינור: גם הגיל השלישי, כולנו יודעים, זה פלח אוכלוסייה שהוא גדל, אנחנו נצטרך את זה בכל מקרה.
שרון דינור: כשלי יש שטח כזה, הסיבה היחידה שאנחנו נמצאים בתב"ע ולא בהיתר היא כי התב"ע של השכונה אמרה שצריך תוכנית מפורטת כשעושים את הדיור המוגן ואנחנו במקרים כאלה בדרך כלל מעצימים זכויות כי זה שטחים שלנו, השטחים החומים הציבוריים, אנחנו לא נותנים וילות חד משפחתיות שם.
שרון דינור: במקרה הזה, אתם רואים, עושים שם תשע ועשר קומות, אמנם בדירוגים, אבל אנחנו לוקחים את המגרשים האלה ומנסים להכניס את המקסימום שמה.
שרון דינור: אז אל תבואו, אבל זה יהיה לקשישים אחרים.
שרון דינור: לקשישים אחרים זה כן בסדר ולדיירים המיוחדים של דיפלומט זה לא בסדר?
טלי פלוסקוב: לא, אנחנו לא אמרנו את זה.
טלי פלוסקוב: זאת לא הגישה שלנו.
שרון דינור: לא, אני נמצאת גם בהרבה ועדות - - -
אנדרי קוז'ינוב: היא פשוט מכינה את הטיעונים להתנגדויות שיהיו לה בוועדה.
טלי פלוסקוב: אנחנו לא נכנסים לזה.
אנדרי קוז'ינוב: זאת לא הוועדה הנכונה.
שרון דינור: לא, אבל רציתי שנפריד בין הטיעונים של המתנגדים שמה, שהם לגיטימיים והם בסדר גמור, ועוד לא הסתיימה הבחינה שלהם, אנחנו עוד לא בהליך ההתנגדויות, יהיה פה תהליך מאוד מורכב של התנגדויות ובאמת באמת השאלה הספציפית פה - - -
אנדרי קוז'ינוב: אפרופו, טלי, כמה זמן זה ייקח, תחשבי.
טלי פלוסקוב: בטח.
שרון דינור: השאלה הספציפית שלנו פה, האם יש פה דיור מתאים לדיור מוגן או לא מתאים.
שרון דינור: חבר'ה, השאלה הזו, כבר ענו עליה ב-91', יש לנו פה דיור מוגן, אנחנו לא נוותר על זה.
שרון דינור: לא יהיו פה וילות חד משפחתיות כמו שהם רוצים שיהיה שם.
שרון דינור: יהיה פה דיור.
טלי פלוסקוב: מי רוצה וילות?
שרון דינור: התושבים, מסיבות שהן לחלוטין לגיטימיות, אני לא מזלזלת, לא רוצים שם עוד דיור מוגן.
אנדרי קוז'ינוב: לא, אני לא מתייחס לתושבים.
טלי פלוסקוב: אני לא רוצה להתייחס להתנגדויות של השכונה.
אנדרי קוז'ינוב: אבל מ-91' עד 2020 עברו 30 שנה ויש שינוי בשטח, יש גדר ביטחון שקמה.
טלי פלוסקוב: נכון, הם לא היו כל כך רחוק כמו שהם היום.
שרון דינור: מאה אחוז, בואו רגע נדבר במספרים.
אנדרי קוז'ינוב: לא, אני אשמח אם תתייחסי לגבעת מרדכי.
שרון דינור: אני לא מכירה משהו בגבעת מרדכי.
שרון דינור: מעולם לא הוצגה לי אופציה, אני מצטערת.
שרון דינור: אולי זה היה בדרגים אחרים, אני לא מכירה.
אנדרי קוז'ינוב: אז אפשר לבדוק את זה בעירייה?
שרון דינור: אם תגיד לי מה אתה רוצה שאני אבדוק אני אבדוק.
אלכס קושניר: היו דיונים, פשוט אין שם קרקע, או שהגודל לא מתאים, או שהקרקע לא מתאימה.
טלי פלוסקוב: אולי אנחנו נבקש בגבעת מרדכי ל - - - יש 1,000 ממתינים בתור.
מיכל וונש: אני רק רוצה להוסיף.
מיכל וונש: זה א', ו-ב', האורך של הזמן שאנחנו עדים לו שזה ייקח, אם השטח הזה כבר מיועד לצורך הזה, כבר - - -
אנדרי קוז'ינוב: ועדיין אני אשמח לקבל את התשובה האם השטח הזה נבחן והאם הוא נשלל מסיבות כאלה ואחרות.
שרון דינור: על גבעת מרדכי, אם אתה רוצה שאני אעזור לך אתה תצטרך אחרי הדיון להיות יותר ספציפי כדי שאני אבין על מה מדובר כי אני לא מכירה.
טלי פלוסקוב: ברור, אנחנו נשמח שתעבירי את זה לוועדה.
שרון דינור: אבל רציתי גם להגיד לגבי המרחקים.
שרון דינור: היום הדיירים בדיפלומט נמצאים במרחק 700 מטר משכונה של מזרח העיר, באמת כל השכונות, לא רק פסגת זאב ונווה יעקב נמצאות בצמידות לשכונות פלסטיניות, הם חלק מהעיר, אמנם פה זה מחנה פליטים, אבל למחנה הפליטים יש חומה.
טלי פלוסקוב: את יודעת מה מפחיד אותם?
טלי פלוסקוב: הקיר הזה, הוא מפחיד את האנשים.
טלי פלוסקוב: הם זוכרים את הקירות האלה במחנות ריכוז.
טלי פלוסקוב: אני רוצה שתבינו את המנטליות של האנשים.
שרון דינור: לא, זה לא המקצוע שלי - - -
טלי פלוסקוב: נכון, אבל אני פשוט מסבירה לכם למה האנשים האלה מפחדים.
טלי פלוסקוב: זה לא המצאה.
טלי פלוסקוב: באמת.
שרון דינור: זה נורא, אבל אני אומרת לעצמי שהקיר הזה זה אחד הדברים שגורמים לביטחון.
קריאה: זה יהיה לאנשים אחרים, זה לא למי שזה מפחיד אותו.
טלי פלוסקוב: לא, או שאנחנו צריכים לעשות עבודת הסברה עם האנשים האלה, לדבר איתם, להסביר.
טלי פלוסקוב: מה שאנחנו היום מדברים, צריך גם להנגיש את זה לאנשים האלה ולתת להם להבין שאנחנו עושים את זה עבורם.
טלי פלוסקוב: אם לא הם, אז מישהו אחר, יש אנשים שממתינים ושיש פה נושא שמטופל על ידי המדינה ואנחנו שומרים עליהם ואנחנו נדאג שלא יהיה להם רעש ואנחנו נדאג שלא יהיה להם אבק ולא יהיה להם ריח של שריפה.
טלי פלוסקוב: זה צריך להסביר לאנשים האלה.
מיכל וונש: את צודקת במיליון אחוז, ואני אגיד שיש היום קירות רעש שלא נראים שונים מהקיר הזה.
מיכל וונש: זאת אומרת לייחס לזה יותר חשיבות ממה שזה - - -
טלי פלוסקוב: אז צריך להסביר לאנשים האלה.
טלי פלוסקוב: כל הדברים האלה אנחנו נצטרך להסביר לאנשים האלה ולהגיד להם.
טלי פלוסקוב: כי מי שרוצה לגור בירושלים צריך לקחת בחשבון את הייחודיות של העיר הזה, לטוב ולרע, מה שנקרא.
שרון דינור: אגב, הייחודיות של העיר הזאת, באמת זה היה מקסים, כשעשיתי סיור לפניכם, הלכתי לשטח לראות שיש לכם איפה לחנות והכול בסדר, והוואדי הזה, היו בו ארבעה צבאים וזה חלק מאוכלוסייה של 200 צבאים שמסתובבים בצורה חופשית.
שרון דינור: הבנייה לא הולכת להרוס את זה, זה בוואדי.
שרון דינור: יש קיר, נכון, אבל יש גם תנאים נורא מיוחדים לירושלים, יש פה טבע עירוני מקסים, זאת אומרת אפשר גם להתרכז בחיובי.
טלי פלוסקוב: שוב פעם, כל מה שאת אומרת, אני חוזרת ואומרת, כל הדברים הטובים והנפלאים שיש במקום הזה, במבנה הזה ובפרויקט הזה, אנחנו צריכים להעביר את זה לאנשים ולהסביר להם שאנחנו מבינים את המצוקה, אנחנו מבינים את דאגתם, ומצד שני אנחנו מתחייבים שאחת, שתיים, שלוש, ארבע.
טלי פלוסקוב: כל הדיון בנושא הזה היה מכוון להרגיע את האנשים, הם כולם בלחץ.
טלי פלוסקוב: הם היו בלחץ מצד אחד שהחוזה שלהם מסתיים, אבל זה צד אחד, מצד שני החלופה שמציעים להם היא חלופה - - - וראיתם את הסרטונים שתושבי השכונה מראים לנו, הם מראים את הסרטונים האלה גם לתושבים ובטח שזה מפחיד אותם.
טלי פלוסקוב: אז אנחנו צריכים לתת להם להבין שאנחנו כאן כדי לדאוג להם ואנחנו נדאג שכל זה לא יפגע באיכות חייהם גם אם הם יגורו שם.
טלי פלוסקוב: צריך לחשוב איך אנחנו עושים את זה, פרויקט בעיניי לא קטן.