GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרינה קונצביה: ב-20 ביוני ייגמר להם החוזה, אף אחד לא אמר להם מה יהיה איתם, אם יאריכו להם את החוזה או שלא, אין פתרון דיור ל-300 איש בדיפלומט, כי יש בנייה.
מרינה קונצביה: אני רוצה לעדכן עוד דבר אחד, הגיל הממוצע של האנשים שגרים בדיפלומט הוא מעל 85-80 שנה.
מרינה קונצביה: חלק גדול מהם עבר את הטרגדיה של מלחמת העולם השנייה, אנשים שהשתתפו במלחמה הזאת, אנשים שעברו את ה-holocaust, הרבה טרגדיות קרו לאנשים האלו.
מרינה קונצביה: הם היום נמצאים במצב שלא ידוע מה יהיה איתם.
מרינה קונצביה: חלק מהקרובים של האנשים שגרים שם עברו גם מהארץ וגם לערים אחרות בארץ.
מרינה קונצביה: חלק מהדיירים האלו רוצים מאוד וישמחו אם הם יקבלו מקומות בהוסטלים בהם גרים הקרובים שלהם.
מרינה קונצביה: חלק גדול עדיין נמצא באי-ודאות.
מרינה קונצביה: ומה שידוע שעיריית ירושלים הצביעו פה אחד, עד כמה שהבנתי מהעיתונות הישראלית, מ"ידיעות ירושלים" בוועדה המחוזית על בניית הוסטל בפסגת זאב ליד רחוב יוספטל.
מרינה קונצביה: הייתי במקום הזה יחד עם דיירים שמתנגדים ועם דיירים שמתגוררים בפסגת זאב – שממש קרובים לרחוב הזה וקרובים למקום ששם רוצים להתחיל את הבנייה – הם אמרו שזה מקום בלתי מאורגן ואי-אפשר להיות שם.
מרינה קונצביה: ואם יבנו שם את ההוסטל אז פשוט לא תהיה אפשרות לצאת מהבתים שלהם, ואין שם אפשרות לשים חניות בכלל.
מרינה קונצביה: זה דבר ראשון.
מרינה קונצביה: דבר שני, המתגוררים בפסגת זאב בעצמם אמרו שלבנות שם הוסטל לאנשים זקנים, לאנשים שעברו, כמו שסיפרתי עכשיו, כל כך הרבה טרגדיות בחיים שלהם, ושהם נמצאים בחלק השלישי של החיים שלהם, זה פשוט פשע.
טלי פלוסקוב: נכון, פה אין ויכוח.
מרינה קונצביה: כי לא יהיה שם מקום לא רק לחניות, חניות זה דבר אחרון, אין שם פארק, אין שם איפה לטייל, הם רחוקים מאוד מהתחבורה, הם רחוקים ממכוניות.
מרינה קונצביה: בשביל זה אני נמצאת פה ורוצה להגיד.
טלי פלוסקוב: תודה, מרינה.
טלי פלוסקוב: על הפרויקט נדבר.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע נציג של משרד החוץ, צבי אבינר-ופני, אנחנו איתך, נשמח לשמוע מה עמדתכם ומה קורה שם.
צבי אבינר-ופני: אומר כמה נקודות.
צבי אבינר-ופני: עברנו על השאלות ששלחתם שנוגעות למבנה עצמו ולכמה דיירים נמצאים בו, מתי אמור להסתיים חוזה השכירות וכו'.
צבי אבינר-ופני: לנו אין אמירות לגבי השאלות האלה, אבל יש לנו כמה אמירות לגבי הנושא באופן כללי.
צבי אבינר-ופני: למשרד החוץ אין נגיעה לחוזה בין שגרירות ארצות הברית לבעלי מלון דיפלומט, זה בינם לבין משרד הקליטה.
צבי אבינר-ופני: יחד עם זאת, אנחנו רואים בהעברת השגרירות האמריקאית לירושלים דבר שהוא בעל חשיבות מדינית לאומית מן המעלה הראשונה.
צבי אבינר-ופני: אנחנו רואים בצעד האמריקאי מחווה חשובה ומשמעותית מאוד מבחינתנו, ולכן אנחנו מעוניינים להסיר את כל החסמים והעיכובים שיכולים להיגרם בהקשר הזה.
צבי אבינר-ופני: החשש הגדול שלנו הוא שאם לא יפונה המלון במועד שנקבע בחוזה, כפי שאנחנו מבינים, ולא יוצע פתרון כלשהו מצד מדינת ישראל, אנחנו חוששים מפני תגובה אמריקאית, ואנחנו חוששים שתהיה לזה השלכה על העברת השגרירות לירושלים.
צבי אבינר-ופני: בראייתנו, אנחנו רוצים לסיים את הדבר הזה כמה שיותר מהר, יש פה צעד היסטורי, אסור להתעכב.
צבי אבינר-ופני: האמריקאים העבירו דרכנו מסר מאוד ברור, וגם שלחו לצדדים מכתב שאומר שהם מתכוונים לעמוד על קיומו של החוזה בינם לבין בעלי המלון.
צבי אבינר-ופני: שוב, אני אומר את זה בלי לדעת מהם פרטי החוזה, מעולם לא ראיתי אותו, והוא לא קשור אלינו.
צבי אבינר-ופני: בשבועות האחרונים היו פניות אלינו ממשרד הקליטה ומבעלי המלון שביקשו שנסייע להם לבדוק מול האמריקאים אם יש נכונות מצידם לשבת לדיון, למשא ומתן, כדי לראות איך אנחנו פותרים את הסוגיה הזו.
צבי אבינר-ופני: פניתי בעקבות זאת לשגרירות האמריקאית, הם עשו בירור מול וושינגטון, וחזרו אלינו עם תשובה שיש להם נכונות לשבת לשיחה עם בעלי המלון, משרד הקליטה, משרד האוצר, שהם מבחינתם הסוכנויות הרלוונטיות, ומשרד ראש הממשלה, שכמובן תמיד היה בתמונה, ולדון.
צבי אבינר-ופני: זאת אומרת שהם אישרו את הנכונות שלהם לקיים את הדיון.
צבי אבינר-ופני: אנחנו חושבים שחשוב, בין אם זה נעשה בשיחה ישירה או בין אם עם מגשר, אנחנו לא נכנסים למכניזם פה, ששיחה כזאת תתקיים על מנת שלא תיגרם לישראל מבוכה דיפלומטית, ועל מנת שההישג הענק הזה של העברת שגרירות ארצות הברית לירושלים יישמר ויתבצע בצורה חלקה וללא תקלות.
צבי אבינר-ופני: עד כאן.
טלי פלוסקוב: תודה, צבי.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לך שני דברים.
טלי פלוסקוב: אחד, אין ויכוח שמערכת היחסים אם האמריקאים מאוד חשובה למדינה שלנו, אין ויכוח שהעברת השגרירות האמריקאית לירושלים זה צדע מאוד מבורך, ואין מישהו כאן שחולק עליך.
טלי פלוסקוב: אני רק אומרת דבר אחד, אם יש לנו מטרה משותפת זה כמובן לקבל את האמריקאים בירושלים מצד אחד, אבל זה לא יכול לבוא על חשבון 300 קשישים וניצולי שואה שמתגוררים שם.
טלי פלוסקוב: הנושא לא נולד אתמול.
טלי פלוסקוב: הנושא מוכר לנו לפני המון שנים, ואנחנו כמדינה לצערי הרב, לא עשינו את הצעדים שהיינו צריכים לעשות כדי לא להגיע ל-16 ביוני כאשר בעוד שלושה ימים החוזה מסתיים.
טלי פלוסקוב: לכן אני שואלת, אתם כמשרד החוץ שמדבר על החשיבות בנושא, האם לחצתם?
טלי פלוסקוב: הייתם בקשר עם מישהו?
טלי פלוסקוב: מה אתם עושים מבחינת לו"ז?
טלי פלוסקוב: מה אתם עושים?
טלי פלוסקוב: מה אתם חושבים שאנחנו צריכים לעשות, אנחנו כמדינה כרגע, עם אותם אנשים שהיו גרים שם?
טלי פלוסקוב: ומחר אין להם לאן ללכת.
צבי אבינר-ופני: בתשובה לשאלתך, בהחלט היינו מעורבים בדבר הזה כבר כמה וכמה שנים, וחזרנו ותזכרנו בכתובים לפחות מ-2017, בעל-פה בטח עוד לפני כן, שחייבים לפתור את הסוגיה הזו.
צבי אבינר-ופני: אבל צריך להבין שלמשרד החוץ אין כלים.
צבי אבינר-ופני: המתקן מנוהל על ידי משרד הקליטה.
טלי פלוסקוב: עם מי אתם מתכתבים?
צבי אבינר-ופני: מציאת דיור חלופי לאותם אנשים, ואת צודקת לחלוטין שזה לא צריך לבוא על חשבונם, הוא לא סוגיה שמטופלת על ידי משרד החוץ.
צבי אבינר-ופני: היינו מאוד מודאגים, ויש לכך מה שנקרא סימוכין בכתב, מכך שלא נמצא פתרון ושהדברים לא מתקדמים.
צבי אבינר-ופני: כך שהלחץ היחיד שהופעל ויכול וראוי שיהיה מופעל הוא לאותם גורמים בישראל שאמורים לטפל בנושא.
צבי אבינר-ופני: אין לנו מה להגיע לאמריקאים וללחוץ עליהם או להלין בפניהם, מכיוון שהם חתמו על חוזה ועשו את הצעד המדהים שעליו אנחנו מודים להם.
צבי אבינר-ופני: אני חושב שמי שצריך לעשות את זה זה הצד שלנו.
טלי פלוסקוב: צבי, האמריקאים יודעים שבמקום הזה נמצאים 300 קשישים אזרחים ותיקים שאין להם לאן ללכת?
צבי אבינר-ופני: הם יודעים את זה היום כמו שהם ידעו את זה לפני ארבע שנים, כמו שידע את זה משרד הקליטה, כמו שידעו את זה כל הגורמים המעורבים.
צבי אבינר-ופני: האמריקאים מבינים, הם מה שנקרא מצד אחד אומרים: לא ניצור מהומה סביב העניין, אבל החוזה שהם חתמו עם בעלי המלון, עם בעלי הבניין בעינו עומד.
צבי אבינר-ופני: אני חושב שגם מדינת ישראל אילו הייתה חותמת על חוזה שהיה כרוך בתשלומים גדולים מאוד הייתה בעצמה עומדת על כך שהחוזה יכובד.
צבי אבינר-ופני: אין להם דרך לפתור את הבעיה.
צבי אבינר-ופני: הפתרון הוא בצד של גורמים ישראלים ממשלתיים.
צבי אבינר-ופני: בהחלט הם מודעים לזה, אבל אי-אפשר לצפות מהם – בעיקר היות שכפי שאמרתי, הנושא כבר מטופל ארבע שנים – שהם יוותרו על מבנה שהם רכשו או יוותרו על כסף שהם שילמו, ולא יבקשו את מה שמגיע להם על פי החוזה שנחתם.
טלי פלוסקוב: האם יש בכלל נכונות מהצד שלכם – עוד פעם, כי אתם מדברים עם האמריקאים – להאריך את החוזה, ומה לוח הזמנים?
טלי פלוסקוב: אם בכלל מדובר שם על זה.
צבי אבינר-ופני: לנו אין שום say בעניין החוזה.
צבי אבינר-ופני: אני חוזר ואומר, לכן אני חושב שהעובדה שהאמריקאים מוכנים לקיים כרגע שיח ישיר עם כל הגורמים המעורבים – קרי; הבעלים של מלון דיפלומט, משרד הקליטה, משרד האוצר, אנחנו יכולים להיות שם כמשקיפים אם יש צורך, משרד ראש הממשלה, שהוא אולי הגורם המתכלל בכל הסיפור הזה – אלה חדשות טובות.
צבי אבינר-ופני: זו הדרך כרגע, לדעתי, היחידה הפתוחה בפני כולנו כדי להגיע לאיזשהו פתרון בהקשר הזה.
צבי אבינר-ופני: לנו אין דרך להאריך את החוזה, החוזה בכלל לא מולנו, זה חוזה של ממשלת ארצות הברית מול גורם פרטי.
טלי פלוסקוב: צבי, האם אתה יודע על תהליך משפטי כלשהו שמתנהל בנושא?
צבי אבינר-ופני: בוודאי, יש כמה תהליכים.
צבי אבינר-ופני: שוב, אני לא בעמדת מומחיות פה, אבל אני חושב שבעלי המלון תבע את מדינת ישראל, הייתה התדיינות.
צבי אבינר-ופני: אני עצמי הייתי לפני כשבועיים-שלושה בדיון בבית משפט השלום שעסק בדיוק בנושא הזה.
צבי אבינר-ופני: בית המשפט הוציא פסיקתה שבסופו של דבר באופן אוטומטי תיכנס לפעולה עוד יומיים, ב-18 ביוני, ויצא צו פינוי.
טלי פלוסקוב: או ואבוי.
צבי אבינר-ופני: אלא אם כן יבואו הצדדים ויאמרו: הסכמנו לדון, אנחנו מבקשים הארכה, ואז בית המשפט יפסוק.
צבי אבינר-ופני: אבל זה הליך משפטי שמתנהל בין שיף, בין חברת מרינה לבין מדינת ישראל מכיוון שהחברה טוענת, וללא צדק, שהיא מנועה מלקיים את חלקה בהתחייבות לאמריקאים, ולא יכולה לעמוד בחוזה מכיוון שהמלון לא פונה מיושביו על ידי משרד הקליטה.
טלי פלוסקוב: הם צריכים כיסוי, ברור.
צבי אבינר-ופני: בהחלט יש פה הליך משפטי מאוד מאוד אינטנסיבי, אבל עדיף על פני הכרעות משפטיות שיהיה דיון בין הצדדים שיגיעו לאיזשהם הבנות והסכמות.
צבי אבינר-ופני: אני רק רוצה לומר שאם אנחנו באים לדיון כזה או בעיקר המשרדים הרלוונטיים, לא בהכרח אנחנו, צריך לבוא עם חשיבה מה עומדים להציע לאמריקאים שישאיר אותם סביב השולחן.
צבי אבינר-ופני: מה הדבר שאפשר להציע להם בהיעדרו של מלון דיפלומט כשהוא מפונה מיושביו.
טלי פלוסקוב: צבי, קודם כול תודה, ושוב אני חוזרת ואומרת שני דברים.
טלי פלוסקוב: העברת השגרירות האמריקאית לירושלים זאת משימה לאומית, וכולנו צריכים להיות שותפים כדי שזה יקרה וכמה שיותר מהר.
טלי פלוסקוב: ויחד עם זאת, ברור לנו שאסור להפקיר את אותם 300 איש שנשארים היום ללא הגנה וללא – עזבו, אנשים מתים בבית מקורונה, אפשר למות גם מהסיפור הזה, כי הלחץ שהם נמצאים בו לא פשוט.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לכל השותפים שנמצאים היום בזום, אם הכנסת הייתה פועלת בשנה הזאת לא היינו מגיעים למצב כזה שמחר אנחנו צריכים לפנות מקום ואין לנו פתרון, כי בטח היינו מתערבים ובטח היינו איכשהו גורמים לכך שהדברים יתחילו לזוז יותר מהר, ואולי אפילו בלי הליכים משפטיים.
טלי פלוסקוב: בכל מקרה, צבי, תודה רבה לך.
טלי פלוסקוב: נראה אם נרצה לשמוע ממך עוד במהלך הדיון.
צבי אבינר-ופני: תודה.
טלי פלוסקוב: שנייה לפני שאני מתנתקת ממשרד החוץ, חברי הכנסת, אתם רוצים לשאול משהו את נציג משרד החוץ?
אנדרי קוז'ינוב: מבחינת מה שאתה יודע, מבחינת האמריקאים, באיזה תאריך הם צריכים להיכנס למבנה?
אנדרי קוז'ינוב: אני מבין שהתאריך הוא 30 ביוני.
צבי אבינר-ופני: לפי החוזה ב-1 ביולי הם אמורים לקחת בעלות על הבניין.
טלי פלוסקוב: אלכס, יש לך שאלות?
אלכס קושניר: אחר כך אדבר.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את הדיירים.
טלי פלוסקוב: נדב ממשרד השיכון, תן לנו תמונת מצב מהצד שלכם.
נדב לחמן לזר: תודה.
נדב לחמן לזר: הזווית שלנו לנושא הזה היא רק בהקשר מסוים, וזה הנושא של הקמת מבנה בפסגת זאב שמיועד בסופו של דבר להיות אלטרנטיבה ליתר הדיירים כשהוא יתאכלס.
נדב לחמן לזר: אנחנו מקימים אותו במסגרת הסכם עם הסוכנות היהודית שבמסגרתו נבנים בתים בכל רחבי הארץ, שם אמור לקום מבנה.
טלי פלוסקוב: זה בשורת הפרויקטים שאתם מקימים בכל הארץ?
נדב לחמן לזר: זה עוד בדיונים כרגע עם ועדות התכנון, בין 240 ל-260 יחידות דיור.
נדב לחמן לזר: יש מגרש, התהליך התכנוני החל כבר.
נדב לחמן לזר: ב-11 במאי היה דיון בוועדה המחוזית, התוכנית אושרה להפקדה להתנגדויות.
נדב לחמן לזר: אושרה להפקדה בתנאים, ונמצאים עכשיו במילוי התנאים להפקדה.
נדב לחמן לזר: מבחינתנו המסלול – חתמנו שם על איזושהי תוספת להסכם לצורך זה, ואנחנו מתקדמים עם הקמת הבית הזה.
נדב לחמן לזר: אין לנו ממשק ישיר עם הדיירים במתחם דיפלומט עצמו.
טלי פלוסקוב: שאלה לי אליך, האם אתם מכירים בהתנגדות של הדיירים לעבור למקום הזה?
טלי פלוסקוב: מחשש לעבור למקום שלכאורה מסכן את חייהם?
טלי פלוסקוב: אני מדברת כרגע מבחינה ביטחונית.
טלי פלוסקוב: האם אתם מכירים תחושות של התושבים, של הדיירים?
נדב לחמן לזר: שוב, אין לנו קשר ישיר עם הדיירים שמנוהלים על ידי משרד הקליטה.
נדב לחמן לזר: אני גם לא חושב שזה יהיה נכון ליצור קשר גם מבחינת הדיירים עצמם, זה רק ייצור בלבול, אז אנחנו בהקשר הזה בעיקר קבלני ביצוע של הקמת הבניין.
נדב לחמן לזר: מבחינת האזור, בסופו של דבר בלי להיכנס לצד הסובייקטיבי, אני לא שופט ובטח שאין לי מה להגיד, גם לא הייתי בקשר ישיר איתם.
נדב לחמן לזר: אבל חשוב לי להגיד שבסופו של דבר המגרש הזה נמצא בין בנייני מגורים, זה לא שהוא נמצא באיזה מקום מבודד ונפרד, הוא בתוך רחוב קיים ומאוכלס.
נדב לחמן לזר: פסגת זאב היא שכונה בירושלים, מתגוררים בה היום דיירים, יש שם שכנים לבניין הזה.
נדב לחמן לזר: כך שבהקשר הזה לפחות בעיני התחושות הן יותר סובייקטיביות מאשר איזשהו סיכון אובייקטיבי.
נדב לחמן לזר: פסגת זאב לא יותר מסוכנת משכונות אחרות.
טלי פלוסקוב: מה הצפי מבחינת
טלי פלוסקוב: כם לסיום הבנייה?
טלי פלוסקוב: לאכלוס?
טלי פלוסקוב: נגיד את זה ככה.
טלי פלוסקוב: יש כאן גם נציגה של עיריית ירושלים שגם אשמע את דבריה.
טלי פלוסקוב: מבחינתכם, מה הצפי לאכלוס?
נדב לחמן לזר: מכיוון שמעורב פה גם הליך תכנוני אז קשה לשים לגמרי, אנחנו עוד לא בשלב שבו יש גאנט בנייה מדויק, אבל אמרנו בגדול את לוחות הזמנים גם לבית המשפט.
נדב לחמן לזר: הבנייה עצמה צפויה לארוך סדר גודל שלוש שנים.
נדב לחמן לזר: אנחנו מאוד מקווים להגיע תוך כמה חודשים לזה שתהיה תוכנית בתוקף, ואז היתר הבנייה אמור להיות מהיר יחסית, כי בעצם מתקדמים עם תכנון המבנה.
נדב לחמן לזר: יש כאן איזושהי אי-ודאות לגבי התהליך, כי אנחנו לא יכולים לתכנן את המבנה כשאנחנו עוד לא יודעים באופן סופי מה זכויות הבנייה שיינתנו, זה חלק מהדיון כרגע בתוך הוועדה המחוזית, אז אנחנו מנסים לקדם את התהליכים האלה במקביל.
נדב לחמן לזר: צריך להגיד שהם כל הזמן מתקדמים, יש שם גם סיוע של משרד ראש הממשלה ושל משרד הקליטה מול עיריית ירושלים, וגם העירייה עצמה רתומה לעזור בנושא הזה.
נדב לחמן לזר: וכאמור, אנחנו כבר בשלב יחסית מתקדם במחוזית.
טלי פלוסקוב: יש שאלות למשרד השיכון?
טלי פלוסקוב: תודה רבה, נדב.
טלי פלוסקוב: איגור, תציג לנו בבקשה תמונת מצב.
איגור טרבלסקי: אבא ואימא שלי אולי הזוג המבוגר במלון דיפלומט.
איגור טרבלסקי: הדבר היחיד שאני יכול להגיד, אנחנו נגד המקום הזה שבחרו לבנייה בפינה של פסגת זאב.
איגור טרבלסקי: זה לא פסגת זאב האמיתית, זאת פינה רחוקה וקרובה רק לגדר, ורחוקה מתחבורה, מחנויות ומגנים שאפשר לטייל.
איגור טרבלסקי: זה כאילו לזרוק אותם לפח.
איגור טרבלסקי: אני מאוד מאוד מאוד מאוד אלף פעמים נגד המקום הזה.
טלי פלוסקוב: איגור, תודה.
טלי פלוסקוב: מיכאל פלדמן (אומרת דברים בשפה הרוסית.
טלי פלוסקוב: ).
מיכאל פלדמן: (אומר דברים בשפה הרוסית.
מיכאל פלדמן: ).
טלי פלוסקוב: (מתרגמת את דבריו של מיכאל פלדמן) ב-20 ביוני מסתיים החוזה.
טלי פלוסקוב: לא יודעים מה יהיה אחרי התאריך הזה.
טלי פלוסקוב: איפה אנחנו נהיה, אין לנו שום מידע בנושא הזה.
טלי פלוסקוב: לאן יעבירו אותנו, לאיזה מקום, כי אנחנו כולנו מודאגים פה.
טלי פלוסקוב: תודה, מיכאל.
טלי פלוסקוב: אתן קודם כול לנציגת עיריית ירושלים, מי מכם מציג את הנושא?
שרון דינור: אני יכולה לספר לכם רק על התוכנית שמתקדמת.
שרון דינור: דברים אחרים הם לא תחת אחריותי.
טלי פלוסקוב: אנחנו עושים דיון משולב פה, גם וגם וגם.
שרון דינור: אין בעיה.
שרון דינור: אני חושבת שהדבר האחרון ששמעתי כששאלת לגבי לוח הזמנים, אז כמו ששמעתם, הוגשה כבר בקשה, הבקשה מתקדמת, תכף אספר לכם קצת גם על הבקשה.
שרון דינור: הייתה החלטה להפקדה, עכשיו יפקידו את המסמכים.
שרון דינור: אחרי ההפקדה - - -
טלי פלוסקוב: יש התנגדויות?
שרון דינור: אחרי הפקדת התוכנית יגישו התנגדויות.
שרון דינור: כלומר, פרק הזמן של הגשת ההתנגדויות לא התחיל באופן רשמי.
שרון דינור: אנחנו יודעים כבר שיש התנגדויות מהשכונה.
שרון דינור: אני לא יודעת לגבי הדיירים עצמם, רק מה ששמעתי פה.
שרון דינור: הגיעו התנגדויות, יש תקופה של חודשיים להגיש.
שרון דינור: אחרי החודשיים האלה יהיה דיון, אחרי הדיון יהיו תיקונים לתוכנית.
שרון דינור: לוקח כמה חודשים, לא שנים, כי הדברים האלה מוגבלים גם בהתאם לחוק.
שרון דינור: סך הכול זמן שתוכנית צריכה להתקדם בסמכות מחוזית זה שנה וחצי.
טלי פלוסקוב: שנה וחצי זה רק בתוכניות, ועוד שלוש שנים בנייה.
שרון דינור: בגלל שיש פה עדיפות מאוד מאוד גדולה לפרויקט הזה אני מניחה שבחודשים הקרובים נראה את הסיום שלו בתוכניות.
שרון דינור: גם ההיתר תואם תב"ע.
טלי פלוסקוב: מה תעשי עם ההתנגדויות שיגיעו?
טלי פלוסקוב: איך אתם מתנהגים עם זה?
שרון דינור: אבחן אותן לגופו של עניין.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת שיש מצב שתראי בהתנגדויות את ההיגיון ותגידי: המקום הזה לא מתאים?
טלי פלוסקוב: זו שאלה שאני שואלת עכשיו.
שרון דינור: התנגדויות שאומרות לי: קחי ימינה, שמאלה, וזה, בסדר.
שרון דינור: התנגדות שתגיד לי: המקום לא מתאים, תמצאי מקום אחר, אני אצטרך לעשות בחינה שוב, כי זה בעצם מה שאני עושה.
שרון דינור: ואני אגיד את מה שאני כבר יודעת להגיד – המקום הזה מבחינתי הוא מקום טוב.
שרון דינור: למה הוא מקום טוב?
שרון דינור: מדובר פה בשטח שבמצב הייעוד הנכנס – סליחה אם אני מדברת בשפה שאתם – תעצרו אותי אם לא.
טלי פלוסקוב: אנחנו מבינים אותה, זה בסדר.
שרון דינור: מדובר פה בתוכנית שהמצב המאושר שלה היא דיור עבור אוכלוסייה מבוגרת.
טלי פלוסקוב: ייעוד מתאים למקום הזה.
שרון דינור: הייעוד מתאים, אפילו לא שינינו את הייעוד.
שרון דינור: זאת אומרת שהוא תמיד היה ככה, זה לא שהוא הומצא לכבוד הדיירים של דיפלומט.
מרינה קונצביה: קרוב למחנה פליטים שועפט, מאוד מתאים.
מרינה קונצביה: ממש מתאים.
מרינה קונצביה: מתחת - - -
טלי פלוסקוב: מרינה, רגע, אני מבינה את עמדתך, תני לי לשמוע בבקשה.
טלי פלוסקוב: ותאמיני לי, אני אשאל את כל השאלות שאת רוצה לשאול.
שרון דינור: התוכנית מתאימה לנפח של הדיירים שרוצים לשכן פה, יש פה 300 יחידות דיור, יש פה 440% בנייה ותשע קומות.
שרון דינור: היא נמצאת בשכונת מגורים, ואנחנו עוד לא שולחים את המבוגרים כמו האסקימוסים לקרח.
שרון דינור: זאת אומרת שזה בסדר גמור, שזה משולב בשכונת מגורים.
שרון דינור: אגב, קיוויתי שתהיה פה האפשרות להראות למי שלא מכיר, אני לא יודעת כמה אתם מצויים, לפעמים אנחנו מדברים בוועדות האלה ולא רואים בעיניים.
טלי פלוסקוב: ראיתי את ההדמיה.
שרון דינור: ממש לא הדמיה.
טלי פלוסקוב: אלא מה?
שרון דינור: אם נפתח את ה-GIS, אירוני שהראיתי לכם, בואו נסתכל איפה דיפלומט ואיפה פסגת זאב.
טלי פלוסקוב: אז הצעתי כרגע למנהלת הוועדה לצאת לסיור.
שרון דינור: אפשר לצאת לסיור, אבל אני אפילו אומרת: בואו נסתכל על דיפלומט, אולי זה סיור אחר, הוא לא בדיוק בלב העיר, הוא לא.
טלי פלוסקוב: אבל הוא גם לא בגבול.
שרון דינור: הוא כמו כל העיר, יש פה שכונה שהיא קרובה - - -
מרינה קונצביה: הוא קרוב לשגרירות האמריקאית, וזה כבר - - -
שרון דינור: היא קרובה לצור באהר.
שרון דינור: יש פה שכונת מגורים גם בפסגת זאב, היא לא מנותקת, יש פה קו רכבת מאוד מאוד קרוב.
שרון דינור: אני מניחה שלאנשים מבוגרים אני לא יכולה להגיד שזה מרחק הליכה, אבל אני מניחה שיכולים לארגן שאטלים, זה באמת עניין של דקות ספורות.
שרון דינור: על דיפלומט את לא יכולה להגיד את זה, הוא מנותק.
שרון דינור: דיפלומט באמת מנותק.
טלי פלוסקוב: בסדר, אנחנו צריכים לדאוג למקומות יותר טובים, ולא פחות טובים.
שרון דינור: אז אני אומרת שמבחינת תחבורה ציבורית, למשל, עבור מי שירצה לבקר פה, באמת לגמרי לא מנותק, מאוד מאוד קרוב.
שרון דינור: לא חייבים רכב פרטי בשביל זה, למשל.
טלי פלוסקוב: אבל הם מודאגים מהמצב הביטחוני.
שרון דינור: המצב הביטחוני, אם תפתחי את ה-GIS, אותה תמונה, אפשר לגעת באצבע.
טלי פלוסקוב: איזו מפה הייתה לי עכשיו על המסך?
טלי פלוסקוב: מה זה היה?
שרון דינור: היית רואה שיש פה שכונה של וילות מדורגות עם בריכות שחייה.
טלי פלוסקוב: הנה, מה אני רואה פה על המפה?
טלי פלוסקוב: תראו לי.
טלי פלוסקוב: או, יופי, מצוין, אתם באתר של עיריית ירושלים לדעתי.
טלי פלוסקוב: אתם יכולים להתקרב קצת, אפילו עוד קצת אם את יכולה להתקרב.
טלי פלוסקוב: כל הבתים המדורגים מימין ומשמאל למגרש, המגרש תחום בקו כחול, אפילו התמונה הזאת לא מעודכנת, אצלי במשרד יש GIS מהשנה.
טלי פלוסקוב: מרינה, אנחנו בדיוק רואים את המפה של העיר.
נדב לחמן לזר: זה מאצלי, זה מה שיש במשרד השיכון.
שרון דינור: מה שרציתי להגיד לכם, שיש פה באזור מימין ומשמאל, הבנייה היא בנייה מדורגת.
שרון דינור: זה לא וילות כי יש פה יותר מיחידה אחת, אבל כמעט וילות, בתים צמודי קרקע, יש להם גינות.
שרון דינור: זה לא נכס זול.
טלי פלוסקוב: איפה קיר ההפרדה שמפחיד את האנשים?
שרון דינור: אם תיקחו קצת זום out אז נראה.
טלי פלוסקוב: מה שאני רואה פה בצד בפינה השמאלית למטה?
שרון דינור: לא.
שרון דינור: תיקחי עוד.
אלכס קושניר: אחרי הוואדי.
שרון דינור: תיקחי עוד זום out.
שרון דינור: מה שאת רואה זה לא, זאת שכונה, עדיין חלק של תושבים יהודים.
שרון דינור: הנה, החלק הדרומי שאת רואה מין עיגול כזה, זה צהוב, שהחץ יהיה יותר נמוך, הנה, כאן.
שרון דינור: אני לא אומרת שזה לא קרוב.
שרון דינור: חברים, זאת ירושלים, זה המצב, אנחנו חיים אחד עם השני, אחד ליד השני.
טלי פלוסקוב: ולא מצאתם מקום יותר - - -
שרון דינור: לא מצאנו.
שרון דינור: אגב, אני אומרת, בבקשה, תהיו אופרטיביים, תציעו לי מקום.
שרון דינור: מה פספסתי?
שרון דינור: איפה יש מקום יותר טוב?
שרון דינור: אני צריכה מקום גדול, מקום שמתאים.
שרון דינור: אם יש הצעה יותר טובה לא נפסול אותה על הסף.
שרון דינור: לא מצאנו, אז בבקשה.
טלי פלוסקוב: אנחנו זה עיריית ירושלים?
שרון דינור: אנחנו עיריית ירושלים, כן.
טלי פלוסקוב: כנראה שאני אשב על תוכנית ירושלים גם לחפש את המקום.
אלנה ז'רובסקי: אני יכולה להוסיף כמה דברים?
אלנה ז'רובסקי: בחורה שעובדת שם אמרה שבדיפלומט גרים 307 אנשים בדיוק.
אלנה ז'רובסקי: אני בקשר איתם, אני מכירה כל אחד, מכירה את הילדים שלהם, את הנכדים שלהם, כל זמן הקורונה הייתי איתם.
אלנה ז'רובסקי: אני יודעת בדיוק מה הולך שם, ואני יודעת בדיוק מי נגד ומי בעד.
אלנה ז'רובסקי: קיבלתי עכשיו מכתב, יש פה כמה אנשים שמחממים את הסיפור.
אלנה ז'רובסקי: בסדר, זה פוליטיקה, אני לא רוצה להיכנס לזה.
טלי פלוסקוב: לא נכנסים לזה.
טלי פלוסקוב: שמעתי שני אנשים פה, אני רוצה להבין מה קורה.
אלנה ז'רובסקי: חברה שלי קנתה שם דירה ממש ביוספטל, שילמה 2 מיליון שקל, ממש קרוב.
טלי פלוסקוב: דירה?
אלנה ז'רובסקי: דירה.
אלנה ז'רובסקי: ואז אמרתי לה, את יודעת, הם נגד, הם לא רוצים.
אלנה ז'רובסקי: היא אמרה: מה?
אלנה ז'רובסקי: אני מוכנה להחליף איתם מקום.
טלי פלוסקוב: למה הם מתנגדים?
אלנה ז'רובסקי: שאלתי את אירנה, אם הבית של דיפלומט, מי מתנגד שם?
אלנה ז'רובסקי: היא אמרה שיש כמה אנשים שחלק מהם בכלל לא יודעים שיש מכתב של מתנגדים.
אלנה ז'רובסקי: פלדמן היום בבוקר דיבר ברקע, שמעתי אותו, הוא אמר שהם שלחו מכתבים מכל העולם, משום משרד הם לא קיבלו תשובה.
טלי פלוסקוב: מכתב על מה?
אלנה ז'רובסקי: שהם נגד.
אלנה ז'רובסקי: מיהם?
אלנה ז'רובסקי: שלושה אנשים.
טלי פלוסקוב: שהם מתנגדים.
טלי פלוסקוב: מפלדמן שהיה איתנו על הקו.
שלומית אבינח: מתוך 307 רק שלושה מתנגדים למעבר?
שלומית אבינח: מה את אומרת?
אלנה ז'רובסקי: אני רק אומרת שכל אחד שכתב שם, שחתם שם, יש 20 אחורה.
אלנה ז'רובסקי: לא יודעת, אם הם רוצים משהו כל אחד מגיע וחותם.
אלנה ז'רובסקי: קיבלתי עשרות תלונות על כל מיני דברים.
טלי פלוסקוב: בעצם את תוהה כרגע שהחתימות שיש על המסמך הן לא באמת?
אלנה ז'רובסקי: הן באמת, אבל כמה?
אלנה ז'רובסקי: יש 307, חלק מהם בכלל לא יודעים על הדבר הזה, חלק לא חתמו.
טלי פלוסקוב: על זה שיש מתנגדים או על זה שבונים במקום אחר?
אלנה ז'רובסקי: רק שני אנשים היו שם במקום מדיפלומט, והם מתחילים עכשיו את כל הסיפור נגד.
אלנה ז'רובסקי: רוב האנשים מסכימים עם המקום הזה.
אלנה ז'רובסקי: אני עוד פעם אומרת, לרוב יש שם שכנים וחברים, כי אנחנו יודעים שפסגת זאב זה מקום הכי רוסי שאפשר.
אלנה ז'רובסקי: עוד פעם, אם תלכו לשם לדיפלומט, תעשו שם את הישיבה, תבדקו, תראו שמתוך 307 אולי 20 יהיו נגד, לא יותר.
שלומית אבינח: נגד המעבר למקום אחר?
שלומית אבינח: תדברי לפרוטוקול.
אלנה ז'רובסקי: למעבר לפסגת זאב.
אלנה ז'רובסקי: לא מדברים על מעבר.
שלומית אבינח: מעבר למקום החדש.
אלנה ז'רובסקי: כולם נגד מעבר בכלל, אבל אנחנו ריאליים, אוקיי?
אלנה ז'רובסקי: הם לא יכולים להישאר שם.
אלנה ז'רובסקי: בטח שהם לא רוצים, אבל מה שאמרתי להם, עוד כמה שנים בטוח הם יהיו שם, לא יודעת, לא רואה פתרון אחר.
אלנה ז'רובסקי: וזה טוב להם.
טלי פלוסקוב: נשמע עכשיו גם את התחזית של משרד הקליטה.
אלנה ז'רובסקי: כל יום שהם נמצאים שם זה טוב להם, זה משפחה.
אלנה ז'רובסקי: הכי חשוב להם שכל המשפחה הזאת תעבור למקום ביחד.
אלנה ז'רובסקי: הכי גרוע שיחלקו אותם למקומות.
אלנה ז'רובסקי: חלק מהם שחתמו שהם נגד הם רוצים דווקא לעבור מלון חן.
אלנה ז'רובסקי: טלי, אני חושבת שכדאי לך ללכת לשם, אני מוכנה אפילו להצטרף, ולבדוק עם כל אחד.
אלנה ז'רובסקי: זאת לא בעיה לבדוק עם כל אחד, מי כן, מי נגד, בסדר?
טלי פלוסקוב: נעשה את זה.
טלי פלוסקוב: אני רק רוצה להגיד לפני שאני נותנת גם לך, מנכ"ל משרד הקליטה.
טלי פלוסקוב: אני מחזיקה ביד מכתב בשפה הרוסית, אנסה לעבור ולהגיד, ויש פה 17 חתימות.
טלי פלוסקוב: 17 אנשים חתומים על המכתב הזה.
טלי פלוסקוב: עוד פעם, אני מבינה מה שאת אומרת.
אלנה ז'רובסקי: 17.
טלי פלוסקוב: הבנתי את הקו שלך, הכול בסדר.
טלי פלוסקוב: מנכ"ל משרד הקליטה, חביב.
חביב קצב: את חלק גדול מהדוברים לא שמעתי.
חביב קצב: אני לרשותך, בבקשה.
טלי פלוסקוב: אני מעבירה לך את האווירה שיש פה בכמה מילים, ואשמח להתייחסות שלך.
טלי פלוסקוב: במקבץ, כמו שהבנו, במקום, במלון דיפלומט מתגוררים כרגע 307 דיירים.
טלי פלוסקוב: אנשים לא יודעים מה קורה אחרי 20 בחודש.
טלי פלוסקוב: החוזה שלהם יסתיים ב-20 בחודש.
טלי פלוסקוב: שמענו את הנציגים של משרד החוץ שאומרים לנו שיש התחייבות לאמריקאים להעביר את המבנה, ואין לו פתרון כרגע, הוא לא רואה פתרון מה אנחנו עושים עם האמריקאים, כי הם מתעקשים.
טלי פלוסקוב: ב-1 ביולי הם צריכים להיכנס למבנה.
טלי פלוסקוב: הנושא השני שעלה פה, שפחות שייך לך, אבל בכל אופן, על כך שכרגע מקדמים תוכנית בנייה של מקום חדש בפסגת זאב.
טלי פלוסקוב: למיקום של הבנייה יש סוג של התנגדויות גם של הדיירים וגם של תושבי האזור.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שתהליך התכנון ייקח לפחות שנה אם לא שנה וחצי, לפי מה שהבנתי, עם כל ההשתדלות של עיריית ירושלים לקדם כמה שיותר מהר את הדברים.
טלי פלוסקוב: וכשלוש שנים, זה מה שהבנתי ממשרד השיכון, ייקח תהליך של בנייה.
טלי פלוסקוב: זה אומר שבמקרה הטוב 4.5 שנים האנשים האלה יהיו ללא פתרון.
טלי פלוסקוב: בכמה מלים העברתי לך את מה שהיה עד עכשיו.
טלי פלוסקוב: אנחנו גם יודעים על תהליך משפטי שמתנהל.
טלי פלוסקוב: נציג משרד החוץ אמר שיש נכונות של האמריקאים לנהל משא ומתן מול משרד הקליטה.
טלי פלוסקוב: אותי מדאיג דבר אחד, שהאנשים האלה לא יודעים מה קורה להם ב-21 ביוני.
טלי פלוסקוב: אני חייבת לציין שדיברתי עם שרת העלייה והקליטה פנינה תמנו שטה שאמרה לי שהיא תהיה מגן לאנשים האלה ואף אחד לא יפגע בהם.
טלי פלוסקוב: אני בטוחה שגם עמדתך כזו, שגם אתה לא רוצה לפגוע באנשים שגרים שם, שחס וחלילה הם לא ייפגעו.
טלי פלוסקוב: אדוני המנכ"ל, אני רוצה שתשתף אותנו בדברים שאתה יכול לשתף.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שיש תהליך משפטי, לא את הכול אתה יכול לחשוף פה בוועדה, אבל תשתף אותנו במה שקורה, ואיך אנחנו מוסרים לאנשים האלה – מבוגרים, ניצולי שואה, נכי מלחמת העולם השנייה, וטרנים ממלחמת העולם השנייה, כל בן אדם זה אגדה – איך אנחנו מרגיעים אותם ונותנים להם תחושה שיש מי שדואג להם, ושאף אחד לא יזרוק אותם החוצה?
חביב קצב: שלום לכולם, אחלק את דבריי לשני חלקים.
חביב קצב: אחד בנושא העולים, שתיים בנושא של אתר הבנייה החלופי.
חביב קצב: בנושא העולים דבר מאוד פשוט, כפי שאמרת, גברתי, שרת העלייה והקליטה כבר הודיעה למי שהיא צריכה להודיע שאנחנו בשום פנים ואופן לא מפנים את העולים, העולים ממשיכים להיות במקום, העולים לא יפונו משם.