GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חביב קצב: ואני חוזר ואני אומר עוד פעם לטובת כל השומעים אותי, העולים לא יפונו משם.
חביב קצב: הם יפונו מתי שהאתר החלופי בפסגת זאב יהיה מוכן לאכלוס.
טלי פלוסקוב: ומה עם צו הפינוי שיפנו אותם?
חביב קצב: דרך אגב, אנחנו לא מדברים רק על פסגת זאב, אנחנו מדברים גם על חלק מהם שיש להם דירות בבנייה בסיום, שמחכים לקבלת טופס 4 מעיריית ירושלים.
חביב קצב: ואני אשמח מאוד אם נציגי עיריית ירושלים שנמצאים פה יזרזו קבלת טופס 4 לתוספת הדירות למקבץ חן בירושלים.
חביב קצב: יש כ-55 יחידות דיור שצריכות להתקבל שם.
חביב קצב: ואז מה שנותר, כ-240 איש שנשארו ללא פתרון שמתגוררים במקבץ דיפלומט יחכו במקבץ, יחכו במקום.
חביב קצב: לא מעניין אותם המשא ומתן שאנחנו מנהלים עם האמריקאים, לא מעניין אותם המשא ומתן שאנחנו מנהלים ביחד גם עם החברה וביחד עם האמריקאים.
חביב קצב: הם יישארו במקום, אף אחד לא יפנה אותם, הם ימשיכו לגור שם.
חביב קצב: במקביל אנחנו ממשיכים לנהל משא ומתן שלנו ביחד ללא קשר אליהם, הם לא יפונו משם, ללא קשר אליהם, עם האמריקאים ועם החברה שאנחנו שוכרים ממנה את המקום.
חביב קצב: אני חוזר ואומר, גם שרת העלייה והקליטה הודיעה זאת לכל מי שצריך להודיע לו, את המשפט הזה בתוך הממשלה, ואמרה להם שפשוט מאוד אף עולה לא יפונה משם.
חביב קצב: דבר שני בנושא המקום החלופי.
חביב קצב: אנחנו בפסגת זאב יודעים גם לפני שנה כשהתחלנו, כשהנושא התחיל להבשיל, כולנו יודעים שאנחנו מדברים על בין שלוש לארבע שנים עד שהמקום יהיה מוכן.
חביב קצב: אני אשמח מאוד שגורמי התכנון בעיריית ירושלים וכולם יסייעו גם למשרד השיכון וגם לחברת "עמיגור", בטח לסוכנות היהודית, שיאפשרו להם לקדם את הבנייה.
חביב קצב: אם כולם יסייעו, תוך שלוש עד שלוש וחצי שנים המקום יהיה מוכן, יהיה מקום לתפארת עם ישראל.
חביב קצב: העולים מאוד מאוד ייהנו לעבור לשם וייהנו לגור במקום.
חביב קצב: אז אם אני מסכם את דבריי, אני חוזר ואומר בפעם הרביעית, אף עולה לא יפונה.
חביב קצב: נודיע זאת לעולים.
חביב קצב: העולים ימשיכו להיות במקום.
חביב קצב: אנחנו נמשיך את העבודה שלנו, את מה שאנחנו צריכים לעבוד מול האמריקאים, מול החברה, מול בתי משפט, כל מה שצריכים.
טלי פלוסקוב: תודה, אדוני המנכ"ל.
טלי פלוסקוב: אני אתן לחברי הכנסת לשאול כמה שאלות, ואחר כך אני אמשיך.
טלי פלוסקוב: בבקשה, אנדרי קוז'ינוב.
אנדרי קוז'ינוב: אדוני, רק על זה שאתם לא הולכים לפנות את הקשישים האלה.
אנדרי קוז'ינוב: אתה אומר שאף אחד לא יפונה עד שהתהליך יסתיים, אבל אז השאלה הטכנית היא מדוע לא מאריכים להם את החוזה באופן רשמי?
אנדרי קוז'ינוב: זה עניין של ודאות.
אנדרי קוז'ינוב: על זה הם מתלוננים למעשה, שהם לא מיודעים, ולא מאריכים להם את החוזה.
אנדרי קוז'ינוב: ומכיוון שיש פה גם תהליך מאוד מורכב, גם מול האמריקאים, גם מול העולים, גם מול המלון, ותהליך פינוי, כרגע לצורך העניין יש מלונות, אני מבין שאנחנו צריכים למצוא פתרון מיידי.
אנדרי קוז'ינוב: כי גם היו לחצים - - -
אלכס קושניר: אתה לא צריך את הפתרון הזה, אל תזיז אותם.
טלי פלוסקוב: הם לא יוצאים.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד עכשיו, ואני רוצה שכולם ישמעו את זה וכולם ידעו את זה.
אנדרי קוז'ינוב: הפתרון המיידי זה לא להזיז, זה פתרון מיידי כלשהו, לפחות שיעבירו חוזה.
טלי פלוסקוב: מבחינתו חתימה על החוזה זה גם פתרון.
טלי פלוסקוב: אבל מה שאני אומרת עכשיו, ואני בטוחה שיצטרפו אליי כל הח"כים שנמצאים פה וגם מי שלא נמצא פה, אנחנו נעצור את הפינוי בגופנו, שיהיה ברור.
טלי פלוסקוב: נהיה שם עם האנשים.
טלי פלוסקוב: האמריקאים מאוד יקרים לנו והם חברים שלנו, ואנחנו נפתח את מערכת היחסים בכל האפשרויות, אבל לא על חשבון האנשים האלה.
טלי פלוסקוב: אם עשינו טעות, אנחנו כמדינה, והתחייבנו, אז כנראה שנצטרך להוציא כסף ולפתור את הבעיה של האמריקאים בכסף.
טלי פלוסקוב: ברור לכולם שאף אחד מאיתנו לא ייתן לפגוע באנשים האלה.
טלי פלוסקוב: ואם נצטרך לשבת ולהישאר שם עם האנשים האלה יום ולילה כדי שלא יגעו בהם – אבל אני שמחה על עמדת המשרד, והיא בעצם רק מחזקת את תחושותיי שלא יפגעו באנשים האלה, ועל כך כמובן אתם מבורכים.
טלי פלוסקוב: שיהיה ברור, האמריקאים חשובים אבל האנשים האלה חשובים יותר.
טלי פלוסקוב: זאת התחושה שלי, זה מה שאני אומרת כאן, ואנחנו לא ניתן לפנות אותם.
טלי פלוסקוב: ואם המדינה תצטרך להוציא כסף ולשכור מקום לאמריקאים שיעלה כמה מיליונים, כנראה שזה מה שנצטרך לעשות.
טלי פלוסקוב: אבל באנשים האלה לא ניתן לפגוע.
טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אלכס קושניר, רצית להגיד משהו בבקשה?
אלכס קושניר: קודם כול שמחתי לשמוע את חביב, כי עבדתי איתו כמה שנים ביחד, ואני מאוד שמח שעמדת המשרד לא השתנתה מאז שלפחות אני מכיר את המשרד עוד מהתקופה של סופה לנדבר, כשאז ב-2014 נדמה לי שהיא אמרה שאף עולה לא יפונה, וכך היה.
אלכס קושניר: אני מכיר תהליכים, הכרתי אותם עד נכון ללפני שנתיים כשעבדתי במשרד.
אלכס קושניר: אני יכול להגיד לך שהתהליכים שם באמת מאוד מאוד מורכבים.
אלכס קושניר: קל מאוד להגיד: טוב, בואו תביאו קרקע חלופית.
אלכס קושניר: לפי מה שאני זוכר אז היו שתי אלטרנטיבות.
אלכס קושניר: אחת הייתה עם היתר בנייה, כמו שנציגת עיריית ירושלים אמרה עכשיו, שהיא גם נמצאת בתוך שכונת מגורים בסופו של דבר.
אלכס קושניר: ואחת הייתה ללא היתר בנייה, מה שהיה מאריך עוד יותר את כל התהליכים.
אלכס קושניר: ועוד פעם, אם יש אלטרנטיבה טובה יותר אז כמובן שאנחנו בעד, אבל אני רגיל לבחור בין חלופות קיימות.
אלכס קושניר: ואני מאוד מתחבר למה שאמרת, שאם צריך אז נגן עם גופנו כדי שהקשישים האלה לא יפונה לשום מקום.
אלכס קושניר: ופה באמת אני פונה לכל הפעילים שמגיעים למלון דיפלומט ומדברים עם הקשישים האלה, חבר'ה, תרגיעו.
אלכס קושניר: תרגיעו.
אלכס קושניר: התפקיד שלנו זה לייצר להם את הוודאות, לתת להם את הרוגע ואת השקט, כי אנחנו יודעים בני כמה הם, ואנחנו יודעים שכל תזוזה או כל תסיסה בפנים משפיעה בסוף על הבריאות שלהם.
אלכס קושניר: אז בואו נמצא מקום אחר לעשות פוליטיקה, לא חסר.
אלכס קושניר: פה אני חושב שיש תמימות דעים גם בקואליציה וגם באופוזיציה, כולם ביחד מבינים שהמקום הזה חייב להישאר, שהקשישים במקום הזה יישארו עד שיימצא פתרון אחר, זה דבר אחד.
אלכס קושניר: ודבר שני, תפקידנו, של כל המערכת, גם חברי כנסת וגם הממשלה וגם עיריית ירושלים, כולם ביחד, זה לייצר ודאות.
אלכס קושניר: ואני בטוח שבסופו של דבר נעשה את זה, אבל אל תתסיסו את השטח.
אלכס קושניר: זה בסופו של דבר פוגע אך ורק בקשישים ולא באף אחד אחר.
טלי פלוסקוב: אני באמת מרגישה שכולם מסכימים.
חביב קצב: אני יכול להתייחס, גברתי היושבת-ראש?
טלי פלוסקוב: כן, בבקשה, כמובן, אדוני המנכ"ל, אתה תמיד.
חביב קצב: יופי.
חביב קצב: ברשותך, קודם כול, אלכס, תודה רבה.
חביב קצב: ממש, הוא דייק בדברים שנעשו ובדברים שאנחנו רוצים לעשות.
חביב קצב: אני חוזר ואומר, ננהל עם האמריקאים ועם החברה את כל מה שצריך, נעשה את העבודה שלנו.
חביב קצב: נדע מה לעשות, זה לא קשור לקשישים, הם לא קשורים לנושא הזה, הם ימשיכו לגור במקום.
חביב קצב: נגיע איתם להודעה לאחר שנסיים את כל ההליכים הפורמליים, ייחתם איתם חוזה כמו שצריך, אף אחד לא יפנה אותם, עם חוזה ובלי חוזה.
טלי פלוסקוב: פה חשוב לי להבין, מה זה - - -
חביב קצב: אנחנו גם מודיעים את זה עכשיו לקשישים, מודיעים גם לכם, אתם חברי כנסת, וגברתי היושבת-ראש, אני חייב להגיד לך שאני גם שומע אותך ואני אפילו מזדהה לגמרי, ולא רק שאני מזדהה, גם שרת העלייה והקליטה מזדהה, והיא אמרה את זה באופן הברור ביותר, ושמעת את זה ממנה, הקשישים לא יפונה.
חביב קצב: אי-אפשר להעביר קשיש מפתרון לפתרון, מדובר באנשים מבוגרים, אי-אפשר לקחת אותם עכשיו כך שחודשיים הם יהיו פה ובעוד חודשיים הם יהיו במקום אחר ובעוד חצי שנה הם יהיו במקום אחר.
חביב קצב: הם יישארו במקום.
חביב קצב: אבל תפקידנו במקביל לעשות את הכול, את הכול, כל המערכות ביחד על מנת לזרז את סיום הבנייה בפסגת זאב.
חביב קצב: זאת נקודה מאוד מאוד חשובה.
חביב קצב: ואז האנשים המבוגרים האלה יגיעו למקום מכובד, מסודר, ובו שירגישו טוב, ויחיו את חייהם עד 120 בריאים במקום מסודר וטוב.
טלי פלוסקוב: רק שאלה אחת קטנה.
טלי פלוסקוב: אמרת בעצם שאחרי סגירת דברים קטנים אנחנו נודיע על הארכת חוזה.
טלי פלוסקוב: יש לך פחות או יותר הערכת זמן?
טלי פלוסקוב: ומה זה הדברים הקטנים שתסגרו?
חביב קצב: אנחנו כבר, גברתי, מודיעים לעולים שהם לא יפונו.
חביב קצב: ואני מניח שהחוזה הפורמלי יהיה בתוך חודש פלוס-מינוס.
טלי פלוסקוב: איך אתם מודיעים?
אלכס קושניר: כלומר, חודש הם בלי מעמד - - -
חביב קצב: יש לנו קשר עם העולים, יש לנו עובדים שעובדים במקום.
טלי פלוסקוב: נציגה שם.
חביב קצב: יש לנו עובדים שעובדים במקום מטעמנו, שמועסקים על ידי עיריית ירושלים, אבל אנחנו משלמים להם את המשכורת.
חביב קצב: נודיע להם.
חביב קצב: יש להם עובדים סוציאליים במקום, ונודיע לכולם, נודיע לעולים שהם יישארו במקום.
חביב קצב: חוזה פורמלי, אני מניח שחודש פלוס-מינוס ייחתם בהסכמה, וזה הליך פורמלי לחלוטין, גברתי.
אנדרי קוז'ינוב: זה אומר שחודש הם בלי חוזה.
טלי פלוסקוב: קודם כול תודה, אדוני המנכ"ל.
טלי פלוסקוב: קצת הרגעת אותי, אני חייבת להגיד לך.
טלי פלוסקוב: בעצם מה שאני מבינה עכשיו מהדיון, אתם כבר מודיעים בעל-פה בשלב זה מטעם משרד הקליטה, העובדת של המקום, אם בית כנראה, כן?
טלי פלוסקוב: מודיעה לאנשים שהחוזים יוארכו.
חביב קצב: שהם לא יפונו.
טלי פלוסקוב: הם לא יפונו.
טלי פלוסקוב: זה אותו דבר בעיני.
מרינה קונצביה: אבל הם צריכים לקבל מכתב על זה.
טלי פלוסקוב: זה בדיוק מה שאני אומרת.
טלי פלוסקוב: האם יש בכוונת
טלי פלוסקוב: כם לתת להם סוג של מכתב על כך - - -
שלומית אבינח: התחייבות.
טלי פלוסקוב: הוא אומר שהם יוכלו להחתים על חוזה הארכה תוך חודש-חודש וחצי.
שלומית אבינח: זה אי-ודאות.
טלי פלוסקוב: האם אתם יכולים, חוץ מההבטחה והשיחה הנעימה, אני מקווה, מאם הבית לדייר, להוציא איזשהו מכתב מטעם המשרד, מטעם השרה, להגיד: אתה נמצא פה ואנחנו דואגים לך ואין לך מה לדאוג, ואנחנו פה פועלים למענך?
חביב קצב: נבדוק מה שאמרת, אבל נדאג שכל עולה ידע שהוא לא יפונה, לא משנה אם בכתב או לא בכתב.
טלי פלוסקוב: ברשותכם, יש מישהו שרוצה להוסיף?
אלנה ז'רובסקי: אני היום בשש וחצי בערב יוצאת ל"רדיו רקע" להגיד כמה מילים בלי פרטים, בלי להיכנס לפרטים, אבל אני קצת ארגיע אותם, בסדר?
טלי פלוסקוב: יש לנו את משרד ראש הממשלה בזום.
טלי פלוסקוב: שלום, כבוד הוא לנו, שמעת את הדיון, בעיני מאוד מעניין.
טלי פלוסקוב: שמעת את עמדתנו בנושא של השגרירות האמריקאית, שזה מאוד חשוב לנו, אבל בטח שמעת גם את עמדתנו בנושא של 300 קשישים שמתגוררים במקום, שאין בכוונתנו לתת לאף אחד לפגוע בהם.
טלי פלוסקוב: כמשרד ראש הממשלה איפה עמדתכם ואיך אתם עוזרים לנו לא לפגוע באנשים האלה?
רון מרגלית: דבר ראשון, משרד ראש הממשלה עושה הכול על מנת שלא לעכב את העברת השגרירות האמריקאית לירושלים.
רון מרגלית: לא ארחיב יותר ממה שצבי ממשרד החוץ ציין, הוא ציין בהרחבה את הסוגיות.
רון מרגלית: כל הגורמים שמעורבים בוחנים את כל האפשרויות כדי לתת את הפתרונות.
רון מרגלית: משרד ראש הממשלה ככל שהוא יידרש ימשיך ויסייע בנושא הזה.
אלכס קושניר: זהו?
אנדרי קוז'ינוב: זהו?
אנדרי קוז'ינוב: משהו קונקרטי אם אפשר.
טלי פלוסקוב: האמת, אני חושבת שאם ראש הממשלה ידע ויכיר את הנושא ויבין במי הפגיעה גם הוא יעמוד להגנתם של הקשישים.
טלי פלוסקוב: אבל, שוב, אני מבינה את הרגישות גם מבחינת השותפים האמריקאים שלנו, גם מבחינת הניהול בבית משפט, אני רק רוצה שגם לכם יהיה ברור דבר אחד, ובטח שמעת את זה, אני חוזרת על המשפט שבעיני הוא הכי חשוב מכאן – אנחנו הח"כים לא ניתן לפנות את האנשים האלה.
טלי פלוסקוב: תיקחו את זה בחשבון.
טלי פלוסקוב: אם אתם צריכים להכין סכומי כסף כדי לפתור את הסוגיה מול האמריקאים, אז תחפשו כבר את הסכומים האלה, כי אנחנו לא ניתן לפגוע באנשים האלה.
אלכס קושניר: אני יכול לומר מילה אחת?
טלי פלוסקוב: תבדקו אם יש עוד מישהו בזום שרוצה לדבר.
טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אלכס קושניר רצה להוסיף משהו.
אלכס קושניר: רון, התחלת לומר את המשפט וחשבתי שתיקח אותו לכיוון אחר, אבל לקחת אותו לכיוון מדאיג.
אלכס קושניר: אמרת שתעשו הכול כדי שתקום שגרירות אמריקאית בירושלים, והייתי בטוח שתגיד: אנחנו נעשה הכול כדי שהקשישים יקבלו פתרון.
אלכס קושניר: אז תראו שכשאתם עושים הכול כדי שתקום השגרירות אתם לא פוגעים בקשישים.
אלכס קושניר: כי כמו שטלי אמרה, תאמין לי, יש לי כבר את השרשראות באוטו, ואם צריך אז נקשור את עצמנו לגדר שם, ואתם לא תצליחו לפנות אותם.
טלי פלוסקוב: ויש לנו שרשראות חזקות.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שהמסר מכאן ברור.
טלי פלוסקוב: אסור לנו לפגוע באנשים האלה, מגיע להם כבוד, מגיעים להם דברים בסיסיים, וגם אם אנחנו צריכים לפתור סוגיות מדיניות ברמה הכי גבוהה זה לא צריך להיות על חשבון האנשים האלה.
טלי פלוסקוב: והשרשראות מוכנות, נכון?
טלי פלוסקוב: יש עוד מישהו בזום שרוצה להתייחס?
טלי פלוסקוב: נראה לי שנגענו בכולם.
טלי פלוסקוב: רבותיי, ברשותכם, אנסה לסכם את הדיון.
טלי פלוסקוב: אחד, תודה לשותפים.
טלי פלוסקוב: חשוב מאוד שהדיון מתנהל פה בשיתוף פעולה גם קואליציה, גם אופוזיציה, אבל יש לנו עניין משותף, זה באמת להגן על האנשים האלה.
טלי פלוסקוב: הוועדה תקיים סיור.
טלי פלוסקוב: בעצם הסיור יהיה כפול בעיני, מצד אחד נלך לדיפלומט כדי לשמוע את האנשים, וכמובן שחברי הוועדה מוזמנים, ונצא לשטח כדי להבין איפה המקום המיועד הזה.
טלי פלוסקוב: אולי קודם לשטח ואחר כך לאנשים, כדי שאם יהיה לי מסר להרגיע את האנשים שזה מקום באמת לא מסוכן וכן הלאה, שאני כבר אוכל לעשות את זה.
אלנה ז'רובסקי: רק תזמינו את אנשי המקצוע לסיור.
שלומית אבינח: זה סיור ועדה עם פרוטוקול והכול.
טלי פלוסקוב: ברור, בוודאי, זה יהיה כמו דיון בוועדה, רק שהוא יהיה בחוץ.
טלי פלוסקוב: שתיים, אני מבינה שהדיירים מאוד חוששים מהמעבר למקום החדש, חלק מהם, כמו שהבנתי כרגע מהנציגים של המשרד ומיועצת ראש העיר, וכל הכבוד על הליווי האישי, זה גם כן בעיני לא מובן מאליו.
טלי פלוסקוב: אני חוזרת שוב למנכ"ל משרד הקליטה, תמצאו כמה שיותר את הדרך להרגיע את האנשים, להוציא להם סוג של מכתב, אפילו תראו להם שהשרה באמת נלחמת והיא קיבלה החלטה כזאת.
טלי פלוסקוב: תוציאו מכתב בחתימתה של השרה שהיא אומרת: אני לא אתן לפגוע, אני אלחם על הזכויות שלכם ואף אחד לא יפגע בכם, ותוך זמן קצר החוזים יחודשו, או שאתם כבר תדעו איך לנסח את המכתב.
טלי פלוסקוב: תודה, אנדרי, תודה.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שתהליך הבנייה ייקח לנו זמן, עם תכנון זה שנה-שנה וחצי.
טלי פלוסקוב: שוב, אני פה באמת פונה לעיריית ירושלים, הייתי ראש עיר ואני יודעת שכשראש עיר שם תוכנית כתוכנית שצריך לקדם, אז אפשר לעשות את זה בחצי מהזמן שבדרך כלל עושים.
טלי פלוסקוב: אז אשמח להעביר את הפנייה מכאן לראש עיריית ירושלים להזדרז בתהליכים.
טלי פלוסקוב: אני לא יודעת מה יהיו ההתנגדויות, צריך לקחת את זה בחשבון, אבל אני גם יודעת איך להתנהל מול התנגדויות.
טלי פלוסקוב: ברור שהבנייה היא גם תהליך מאוד ארוך, שלוש שנים, זאת תקופת זמן לא מבוטלת שנצטרך להיערך מבחינת האנשים ומה הם עושים.
טלי פלוסקוב: שוב, לגבי הארכת חוזה דיברנו.
טלי פלוסקוב: אם יהיה צורך בישיבת מעקב בעוד חודש אחרי שהמנכ"ל אמר שהחוזה יתחדש ונדע עוד כמה דברים, אז אני אבקש דיון מעקב על הנושא הזה.
טלי פלוסקוב: בכל אופן, חשוב לי שהאנשים האלה ידעו שאין הפסקה, אין, הכנסת היום כאן, אנחנו כאן, ונלווה את התהליך הזה עד שנהיה בטוחים שלכל קשיש יש קורת גג ואף אחד לא נשאר לבד.
טלי פלוסקוב: אנחנו פה למענם ונעשה את הכול כדי להגן עליהם גם במקרים כאלה.
טלי פלוסקוב: והאמריקאים, אנחנו מאוד רוצים אתכם, אנחנו מאוד רוצים את השגרירות בירושלים, אבל בשום אופן לא על חשבון האזרחים הוותיקים של המדינה שלנו.
טלי פלוסקוב: תודה רבה על הדיון.
טלי פלוסקוב: נמשיך להיות בקשר.
דוד ביטן: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
דוד ביטן: אני מתכבד לארח את שרת העלייה והקליטה, חברת הכנסת פנינה תמנו שאטה.
דוד ביטן: קודם כל, אני מאחל לך הצלחה בתפקיד.
דוד ביטן: זו הפעם הראשונה שאנחנו יושבים כאן אתך.
פנינה תמנו: שמחה להיות כאן.
דוד ביטן: אני מאמין שנעשה דברים גדולים, כי גם בתקופה הקרובה צריכה להיות עלייה גדולה.
דוד ביטן: יש דברים שאנחנו צריכים לשנות ביחד ולעשות ביחד.
דוד ביטן: אני מאמין שנוכל לעשות עבודה טובה.
פנינה תמנו: בוקר טוב לך, דוד, יושב-ראש הוועדה, זכות כמובן לעבוד אתך כמי שעומד בראש הוועדה הזאת.
פנינה תמנו: אין לי ספק שהתחום הזה בתוך הכנסת שאמונה על פיקוח, ועל קידום נושא העלייה והקליטה, נמצא בידיים טובות.
פנינה תמנו: אני גם רוצה לברך את מנהלת הוועדה שאני יודעת כמה – גם בקדנציה הקודמת כשהייתי חברת כנסת, דחפה את הנושא, בתקופה שהיינו בה, תקופה של משבר פוליטי ארוך, לא היה פשוט, בעיקר כאשר הצטברו הרבה מאוד נושאים.
פנינה תמנו: הייתי רוצה להיות כאן היום כשאנחנו בלי מחיצות בעקבות הקורונה, אבל תמיד כיף להיות כאן, וטוב להיות כאן, זו זכות גדולה להיות כאן כשרת העלייה והקליטה.
פנינה תמנו: כמו-כן, אני רוצה לברך את המנכ"ל של משרדי, מר חביב קצב, וכל הסמנכ"לים שנמצאים כאן.
פנינה תמנו: חברי הכנסת, שהם חברים של הוועדה.
פנינה תמנו: תמיד אני אומרת, אם יש קליקה ביטחונית, יש גם קליקה של עלייה וקליטה, של אותם אנשים שלוקחים את הנושא הזה ורצים אתו, ולא מוותרים עליו.
פנינה תמנו: זה תמיד מעורר השראה לראות את האנשים שמתמידים ומגיעים לכאן.
פנינה תמנו: רבים מהם הם גם עולים חדשים בעצמם.
פנינה תמנו: אני אתחיל בזה, אני, כמי שעלתה לארץ בגיל שלוש, יכולה לומר לך – זה אחד המשרדים החשובים ביותר למדינת ישראל, לממשלת ישראל.
פנינה תמנו: וגם אם לעתים נדמה לנו שהישראלי הממוצע חושב שנגמרה העלייה לישראל, אז לא כך הדבר.
פנינה תמנו: ב-2019, זכינו לגידול משמעותי בעולים לישראל.
פנינה תמנו: 35,000 עולים חדשים שהגיעו לכאן, ובונים את הבית שלהם בישראל.
פנינה תמנו: אני חושבת שאת המגמה הזאת לא רק שאסור לעצור, אנחנו נגדיל ואנחנו נכפיל, ואנחנו ניערך בצורה מיטבית כדי לדאוג שמדינת ישראל תמיד פתוחה לעם היהודי באשר הוא.
פנינה תמנו: אנחנו נפתח בסרטון שהוכן דווקא לכבוד 50 שנים למשרד.
פנינה תמנו: לפני שנתיים המשרד חגג 50 שנה, זה סרטון מקסים, שקצת נותן לנו טעימה קלה מה המשרד עושה, ומי הם העולים.
פנינה תמנו: בבקשה.
פנינה תמנו: (הקרנת סרטון) 50 שנה - שני מיליון עולים בישראל, כאשר תמיד אני אומרת, שהסיפור שלנו כעם, הוא בנוי מסיפורו של כל אדם ואדם – שהסיפור הוא של עלייה.
פנינה תמנו: אם אתה לא עלית, אז ההורים שלך עלו.
פנינה תמנו: אם לא ההורים שלך, אז זה הסבא והסבתא.
פנינה תמנו: סיפורי העלייה הם בעצם הסיפור של העם שלנו, וזה מדהים לראות את המספרים האדירים בתחומי ההצלה, בתחומי הרפואה -בכל תחום ותחום שאנחנו מסתכלים עליו, אנחנו רואים שהעולים השתלבו.
פנינה תמנו: העולים הם מנוע הצמיחה הגדול ביותר של מדינת ישראל.
פנינה תמנו: כדי שזה יקרה, החזון של המשרד קודם כל, עומד על רגל ראשונה - שזה עידוד עלייה.
פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, זה לא היה אחד מעמודי התווך של המשרד.
פנינה תמנו: אחר-כך אני אראה את השינויים כאשר לקחנו את זה כאחד הפעולות המשמעותיות של המשרד.
פנינה תמנו: אבל עידוד עלייה זה באופן ישיר משפיע כמובן על כמות העולים שעולים מדי שנה לישראל.
פנינה תמנו: כשהרגל השנייה זו קליטה מיטבית.
פנינה תמנו: זו הבנה שאנחנו לא רק אומרים לאחים והאחיות לחזור הביתה, אלא דואגים מהרגע שהם נחתו, יש להם את כל המעטפת, יש להם את כל הליווי, ושהם תמיד נמצאים בעלייה גם ברמה האישית, זה לא חלילה, למרות שמעבר למדינה חדשה, והחזרה הביתה לא גורם להם לירידה לא בתחום התעסוקה, לא בתחום הרווחה, לא בתחום המשפחתי, כי משברי עלייה, ומשברי קליטה תמיד ישנם.
פנינה תמנו: אי אפשר לבוא ולומר, שגם אם כמה שאתה לא מבוסס, וכמה שאתה לא מכיר את השפה, ויש הרבה שכבר מכירים את השפה.
פנינה תמנו: עדיין המעבר ממדינה אחת למדינה אחרת הוא תמיד טומן בחובו משבר כזה או התמודדות, יותר נכון לקרוא לזה אתגר.
פנינה תמנו: אנחנו, המטרה שלנו, כן להסתכל על זה כאתגרים, וחלילה, לא להביא את זה למצב שעולים חדשים מתמודדים עם משברים.
פנינה תמנו: אי אפשר לומר שזה לא קיים, זה קיים, והתפקיד שלנו זה לדאוג שלא יהיו משברים, ואם ישנם כאלה, לתקן אותם כמה שיותר מהר.
פנינה תמנו: המטרות שלנו – כמו שאמרתי, הגדלת מספר העולים והתושבים.
פנינה תמנו: שיפור הצלחה של קליטת העולים והתושבים החוזרים.
פנינה תמנו: אני מבקשת לעקוב אחריי עם המצגת.
פנינה תמנו: קידום האיכות, השרות שהמשרד נותן לעולים החדשים, שזה בין היתר, לדעת מצד אחד, להנגיש את השרות האנושי.
פנינה תמנו: אני לא חושבת שיש תחליף לשרות אנושי, בטח כאשר מדובר בעולים חדשים.
פנינה תמנו: אדם נוחת בארץ, הוא לא רוצה לראות רק אפליקציות ומחשבים, זה דבר חיוני הדיגיטלי, אבל הנגשה של האדם שנותן את השרות, זה דבר שהוא לא פחות חשוב.
פנינה תמנו: ולכן, יש לנו עשרות ומאות אנשים שפרוסים מהמטה, המחוזות והמרחבים.
פנינה תמנו: אנחנו רוצים לטפח את ההון האנושי, וכמו שאמרתי, לתת להם להמשיך את מסלול חייהם כלפי מעלה.
פנינה תמנו: לתת להם לשפר את ההישגיות שלהם ואת המיצוי העצמי.
פנינה תמנו: כמה פעמים אנחנו יודעים שהאנשים אומרים, שאני בארץ המוצא שלי הייתי ד"ר, או שעבדתי בעבודה הולמת, או שהייתי אדם מכובד, והגעתי לארץ - ופתאום אני מוצא את עצמי מטאטא רחובות, שהם לא זרים לנו.
פנינה תמנו: זה לא שאנחנו עכשיו נדהמים.
פנינה תמנו: נדהמנו לפני שני עשורים, היום אנחנו לא נדהמים, אנחנו יודעים שזה קיים.
פנינה תמנו: ולכן, המטרה היא באמת לא לתת להם לרדת למטה, אלא באמת, כמו שאמרתי, לתת להם מיצוי עצמי בתוך המעגלים השונים של החברה הישראלית בכל תחום ותחום, בטח בתחום התעסוקה.
פנינה תמנו: הגדלת התרומה של העולים החדשים לחברה הישראלית, או יותר נכון, הבלטה.
פנינה תמנו: כי אני יודעת שהעולים החדשים תורמים, אבל אנחנו צריכים לתת להם את ההבלטה, ולתת להם את הכניסה לתוך החברה שלנו שלעתים היא מאוד קשה, עם כל החום שלנו והפתיחות, והצדדים המאוד חיוביים, לעתים אנחנו גם חסרי סובלנות.
פנינה תמנו: מיצוב המשרד כגורם מתכלל - בסוף, במדינת ישראל, כשאנחנו מסתכלים על הפרט, יש הרבה מאוד משרדים שנוגעים להרבה מאוד תחומים.
פנינה תמנו: אנחנו, כמטרה שלנו, כאשר מדובר בעולה חדש, הוא יידע שאנחנו מתכללים עבורו את השירותים, וגם אם הוא לא מקבל שרות מסוים מאתנו, למשל, רווחה, עדיין משרד העלייה והקליטה, הוא זה שינגיש לו את השירותים האלה.
פנינה תמנו: הוא זה שיהיה הכתובת הראשונית בעבורו.
פנינה תמנו: רצף טיפולי – אנחנו דיברנו על עידוד העלייה.
פנינה תמנו: ההכנה לעלייה היא מתבצעת כבר בארצות המוצא.
פנינה תמנו: המטרה היא לתת להם את הכלים הבסיסיים – השפה.
פנינה תמנו: יש לנו עשרות של שליחים בכל העולם, אחר-כך, אנחנו נראה את הפריסה שלהם.
פנינה תמנו: אבל לא רק עשרות, לזה מתווספים גם השליחים של הסוכנות היהודית, של ההסתדרות הציונית, והרבה מאוד שליחים של ארגונים, אבל בוודאי ובוודאי, יש את השליחים שלנו, והם מההתחלה נותנים להם את היכולת ללמוד את השפה באולפנים כבר בארצות המוצא.
פנינה תמנו: איסוף המסמכים - לעזור להם בכל התהליך כדי שהקליטה כשהם מגיעים לפה, הם פחות התעסקו בביורוקרטיה.
פנינה תמנו: וכאשר הם נוחתים בישראל, בנתב"ג, שזו המדינה, לדעתי, היחידה שכתוב בה – "ברוכים הבאים הביתה".
פנינה תמנו: הם באים הביתה, הם פוגשים את האנשים שלנו בנתב"ג.
פנינה תמנו: הם מנפיקים להם את התעודות, נותנים להם במזומן את סל קליטה, דמי הקליטה הראשונים, תלוי כמובן אם אתה יחיד, אם אתה נשוי, תא משפחתי וילדים וכאלה, אבל יש לנו כמובן את סל הקליטה שקבוע בחוק, וזה דבר מדהים, זה לא קיים בשום מקום אחר בעולם.
פנינה תמנו: אנחנו יודעים שיש לא מעט ישראלים שאוספים את הפקלאות שלהם, ועוברים לתקופה מסוימת למדינה אחרת.
פנינה תמנו: אנחנו, כמובן, תמיד רוצים להחזיר אותם הביתה.
פנינה תמנו: אבל הם נוחתים – אין מי שיחכה להם – אנחנו תמיד מחכים להם.
פנינה תמנו: זה דבר שהוא חשוב לנו.
פנינה תמנו: אני חושבת שהשערים הם גם הסימן לבאות.
פנינה תמנו: ברגע שמקבלים אותך בכניסה, הם יודעים שיש להם כתובת.
פנינה תמנו: השותפים שלנו – משרדי הממשלה בוודאי.
פנינה תמנו: אני רוצה לומר לך, שאני חודש בתפקיד.
פנינה תמנו: אחד הדברים שאני מזהה, זה שאין לנו שולחן עגול שהוא מדבר על עלייה וקליטה כפי תכנית לאומית.
פנינה תמנו: שולחן שמתפנה באופן רציף, והדבר הזה יתוקן וישופר.
פנינה תמנו: כי בסוף, המטרה היא לייעל, לקצר ביורוקרטיות.
פנינה תמנו: כמובן, להיות במצב של סנכרון, אם זה עם משרד השיכון, אם זה עם משרד הרווחה.
פנינה תמנו: משרד החינוך שקולט את הילדים, עשרות אלפי הילדים שמגיעים לארץ, ורק על-ידי שולחן עגול, ניתן להציג בצורה מיטבית את הנושאים.
פנינה תמנו: כי עם כל הכבוד לנו השרים, גם בימים האלה, אני ביקשתי שיזרזו את הקמת ועדת השרים לענייני קליטה ועלייה, קבינט עלייה וקליטה.
פנינה תמנו: כי בסוף השרים נותנים הנחיות, אבל הפקידים, משרתי הציבור, צריכים להיות באופן תמידי להיות בקשר אחד עם השני, כי הם מבצעים את הדברים.
פנינה תמנו: ולכן, השולחן הזה יוקם, בוודאי אנחנו נשמח שגם אתה תגיע לתת את המסקנות שלך מעת לעת כפי שנדרש.
פנינה תמנו: רשויות מקומיות - עם כל הכבוד לנו, השלטון המרכזי, הארצי, בסוף, העולים החדשים פזורים בכל הארץ – ברשויות המקומיות, בערים, ביישובים, בקיבוצים, במרכזי קליטה.
פנינה תמנו: אנחנו רוצים להגביר את האחריות של ראשי הערים, ושל הרשויות בטיפול בעולים החדשים.
פנינה תמנו: אצלי לא יהיה דבר כזה, שהטיפול בעולים חדשים יהיה בהתניה אם הם מקבלים כסף או תקציב כדי לטפל בהם.
פנינה תמנו: הם תושבים, הם מגיעים לעיר הקבע, הם התושבים של ראש העיר.
פנינה תמנו: צריך לדעת לתת את המענים בהתאם לצרכים.
פנינה תמנו: כמובן, אנחנו נרחיב את שיתופי הפעולה שלנו, גם מבחינת תכנית ופרויקטים, אבל גם מבחינה תקציבית – זו השאיפה שלי והמטרה שלי.
פנינה תמנו: אבל הדבר החשוב, זה בעצם החזון, התפיסה, והתפיסה היא, שתושבים, עולים חדשים, הם תושבים לכל דבר ועניין, וצריך לדעת להתאים להם את הצרכים.
פנינה תמנו: המוסדות האקדמיים – רוצה לומר לך שיש לנו 5,000 סטודנטים עולים שמקבלים מאתנו מלגות, וזה דבר מדהים.
פנינה תמנו: זה מנוע צמיחה.
פנינה תמנו: אחד הדברים שהכי ריגשו אותי כאשר נכנסתי למשרד, נכנסתי למשרד, הסתכלתי על התמונות של השרים, מתוך כבוד למי שהיה לפניי, פתאום נעצרתי – שתי דמויות שככה נעצרתי – יאיר סבן, השר, שהוא בשנת 1996, לקח החלטה מדהימה שהוא נותן מלגות ללימודים גבוהים ליוצאי אתיופיה.
פנינה תמנו: אני לא יודעת אם ב-1996, זו הייתה החלטה לכלל העולים.
פנינה תמנו: זה עשה שינוי - החלטה אחת שעושה שינוי אמתי.
פנינה תמנו: והיום אתה יכול לראות שיש אלפים של אקדמאים שהשתלבו במשק, נמצאים בכל מקום - רופאים, עורכי דין, אני עצמי, אגב, מלגאית של מינהל הסטודנטים.
פנינה תמנו: לאורך השנים היו לי ביקורות לכאן, ולכאן.
פנינה תמנו: כמובן, אני בתפקידי הנוכחי, אני נכנסת לעובי הקורה.
פנינה תמנו: אנחנו נשפר את השרות, אבל זה מדהים לראות את המספרים.
פנינה תמנו: ארגונים לא ממשלתיים – כאשר יש הרבה מאוד ארגונים, שאני מברכת על הפעילות שלהם.
פנינה תמנו: כל מי שעוסק בעלייה וקליטה, זה דבר כל כך חשוב, לא מובן מאליו.
פנינה תמנו: הדלת שלי ושל המשרד פתוחה לארגונים הללו.
פנינה תמנו: מוסדות הלאומיים, הסוכנות היהודית, אנחנו בשיתוף פעולה מלא איתם.
פנינה תמנו: "נפש בנפש", אנחנו עובדים איתם, והם נמצאים בצפון אמריקה, ושם מתרכזת הפעילות שלהם.
פנינה תמנו: ההסתדרות הציונית.
פנינה תמנו: כל הארגונים שהם חשובים לנו.
פנינה תמנו: אני חייבת לומר לך, השותפים, שאני רואה אותם השותפים החשובים ביותר מבחינתי – זה אזרחי מדינת ישראל.
פנינה תמנו: אזרחי מדינת ישראל הם השותפים הכי חשובים.
פנינה תמנו: כדי שהם יהיו שותפים, אנחנו האחראים על העלאת המודעות, על מאבק באפליה כלפי עולים.
פנינה תמנו: לדעתי, זה מערכון הלול, שכל עלייה נדפקת, וכאילו זה בסדר.
פנינה תמנו: לא, זה לא בסדר, לא צריך להסתלבט על מבצע, או חס וחלילה להפלות עולים חדשים ולקטלג אותם, ולהתחיל לחשוב שכל עולה יש לו את הסממנים שלו.
פנינה תמנו: כדי שזה יקרה, גם אנחנו מחויבים כמשרד, להעלות את המודעות על התרומה של העולים.
פנינה תמנו: על זה שיש עלייה, על החזון הציוני, על בניית עם, בנינו פה מדינה לתפארת - 72 שנים.
פנינה תמנו: ועכשיו, אנחנו בונים חברה.
פנינה תמנו: הבנייה תמיד נעשית תוך כדי זה, שעולים לכאן עולים, וכמו שאמרתי, אזרחי מדינת ישראל הם שותפים מאוד חשובים.