GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן: נויה, היום את אומרת לשנות את המטרות של המענק במה שקשור לחיילים בודדים משוחררים.
נויה גוברין: לפיקדון, נכון.
דוד ביטן: זה רעיון.
דוד ביטן: אני לא יודע אם את הכול, כי בכל זאת הם צריכים גם דברים אחרים, אבל כרעיון זה רעיון שהוא נושא נוסף.
נויה גוברין: אני מדברת על סכום מסוים עד 5,000 שקל.
דוד ביטן: אמרת על הארנונה, אלו נושאים באמת חשובים, אבל צריכים לעזור לך לטפל בזה.
דוד ביטן: ניקח את זה על עצמנו.
דוד ביטן: מיכל ברמן, בבקשה.
מיכל ברמן: שלום לכולם, אני חדשה כאן בפורום, ואני רוצה קודם כול להביע הערכה גדולה על הדרך שבה הדברים עובדים ביחד גם בין ארגוני המגזר השלישי לבין עצמם, וגם בשיתוף הפעולה עם משרדי הממשלה ועם הוועדה.
מיכל ברמן: זה בהחלט מרשים.
מיכל ברמן: והכיוון מאוד ברור, עזרה לחיילים בודדים, שזה גם דבר יפה, ולא תמיד רואים שיתופי פעולה כאלה.
מיכל ברמן: אני רוצה קודם כול להודות על העבודה שנעשתה עד עכשיו ולומר שהיא משמעותית.
מיכל ברמן: יש עוד הרבה מה לעשות כמו ששמענו כאן בפער בין מקבלי ההחלטות ובין מבצעי המדיניות לבין השטח.
מיכל ברמן: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו.
מיכל ברמן: אני במרכז שלושה חודשים למי שלא מכיר אותי, את חלקכם כבר פגשתי.
מיכל ברמן: אני רק רוצה להדגיש נקודה אחת שנכונה גם לזמנים רגילים, ובטח ובטח לתקופה של קורונה, ומיתון שמגיע חזק בעקבותיו.
מיכל ברמן: הסיפור של שכר דירה אחרי השחרור היום עומד על 1,000 שקלים.
מיכל ברמן: אנחנו יודעים שגם לחיילים בשירות סדיר שמקבלים יותר מזה – מקבלים 1,300 שקלים, ויש להם את כל מעטפת האוכל בצבא ונסיעות בחינם ואין להם כמעט הוצאות – גם אז זה לא מספיק להם לגמרי.
מיכל ברמן: אז על אחת כמה וכמה כשאנחנו מדברים על חיילים שכבר צריכים לעמוד ברשות עצמם, הם צריכים לקנות את האוכל שלהם, אין להם את המעטפת הצבאית.
מיכל ברמן: אם היינו יכולים להגדיל באופן משמעותי את הסיוע הזה מ-1,000 שקלים למשהו קצת יותר ריאלי שקצת יותר נותן איזשהו מרווח נשימה זה היה עוזר.
מיכל ברמן: אני רוצה להדגיש את מה שכולנו יודעים, שלחיילים האלה אין כאן בית, אין להם את ההורים שהם יכולים לבוא ולהתנחל אצלם בחדר, מקרר, כרטיס אשראי, רכב, כל מה שהילדים שלנו מקבלים בדרך כלל.
מיכל ברמן: בעצם המדינה כאן צריכה להיות הדבר הזה.
מיכל ברמן: כולנו יודעים שהעמותות נותנות חלק גדול מהצרכים האלה, באמת להיות הבית הרחק מהבית.
מיכל ברמן: אני מכירה לאט לאט את העמיתים שלי כאן
מיכל ברמן: סביב הפורום הזה, ואני נפעמת ומלאה בהתפעלות על העשייה המשותפת ועל העשייה של כל ארגון בפני עצמו.
מיכל ברמן: אם הייתה נקודה אחת שהייתה יכולה באמת לעזור לחיילים לעמוד על הרגליים זה קודם כול שיהיה להם איפה לגור ולא בחנק, זה מה שהיה חשוב לי לומר.
מיכל ברמן: נמצאת איתנו כאן גם ליאורה שאתם מכירים, מנהלת התוכנית לחסרי עורף אצלנו, ואם יהיה זמן אני בטוחה שהיא תוכל להשלים את התמונה מהכיוון שלה.
דוד ביטן: את יודעת שבראשון לציון הקמנו באמצעות תרומה בית לחיילים משוחררים שבאים להתגורר.
מיכל ברמן: נכון, כל הכבוד.
דוד ביטן: המרכז רווחי, הוא מכסה את עצמו.
דוד ביטן: ההקמה היא בתרומה, אבל העירייה סיפקה מקום וקרקע, בנו, ויש שם הרבה מאוד חיילים משוחררים שנמצאים וגרים שם.
דוד ביטן: אז סך הכול זה פרויקט שאפשר להעתיק לערים אחרות.
מיכל ברמן: מהמם.
מיכל ברמן: זה בתמיכה עירונית?
דוד ביטן: כן, תורם תרם 5 מיליון דולר, וזה קם לפני איזה עשר שנים, משהו כזה.
יוליה מלינובסקי: הבעיה שעכשיו אין תורמים, אתה יודע?
יוליה מלינובסקי: הבעיה שעכשיו מאוד קשה לגייס תורמים.
דוד ביטן: עובדה, הקימו דבר כזה וזה מאוד מצליח, ויש ועדה והיא מקבלת אנשים.
יוליה מלינובסקי: אני מכירה את הפרויקטים האלו.
מיכל ברמן: פתרון מצוין וצריך גם להעתיק אותו, וגם לדאוג לחיילים שלא מתאים להם לגור בראשון, שזה יהיה בכל הארץ.
דוד ביטן: הם לא מראשון.
קריאה: זה מצומצם.
דוד ביטן: זה לכל הארץ.
דוד ביטן: אנשים שגרים נאמר בחצור הגלילית גם יכולים להגיש בקשה ולהגיע, זה לא לתושבי העיר.
מיכל ברמן: ברור, אבל לא תמיד יש את הכוחות, וזה לא מתאים לכולם.
מיכל ברמן: גם לא מדובר על סכומים גדולים כל כך.
מיכל ברמן: בסופו של דבר אנחנו מדברים על 2,000 חיילים משוחררים בשנה, אלו לא סכומים ענקיים למדינה עם תקציבים של מיליונים.
מיכל ברמן: זאת הנקודה בעיני.
דוד ביטן: אבל זה מצטבר, על זה אנחנו מדברים.
דוד ביטן: תודה רבה לך.
דוד ביטן: צביקה גרייבר, הדובר האחרון.
צביקה גרייבר: שלום לכולם, - - - ליושב-ראש החדש של הוועדה, אהיה קצר מאוד, אבל גם אשתדל להיות פחות מברך משאר החברים פה בפורום, כי לצערי הרב אני חי את כל עניין החיילים הבודדים יומיום, ורואה את הקשיים כנראה בדרך שהלשכה לפחות לא רואה אותם.
צביקה גרייבר: אני מברך את צה"ל שאחרי 70 שנה החליט להקים סוף סוף יחידה שתרכז את כל הטיפול בחיילים הבודדים, אבל אני חושב שמבלי שיהיה חוק – וזה מה שאדוני היושב-ראש שומע פה מכל הנוכחים, כל אחד זורק רעיון מצוין, את זה ניקח ממשרד האוצר, את זה ניקח ממשרד הרווחה, את זה ניקח ממשרד הקליטה והעלייה.
צביקה גרייבר: לא.
צביקה גרייבר: חייב להיות חוק חייל בודד משוחרר, חוק אחד שיקיף את כל הפתרונות וייתן את כל המענה שאותם חיילים בודדים צריכים ביום שהם ישתחררו מהצבא.
צביקה גרייבר: עד שלא יהיה חוק כזה אנחנו נמשיך לראות חיילים שנתקלים בביורוקרטיה אין-סופית, חיילים שלא יודעים לאיזו עמותה לפנות כדי לקבל את התמיכה לאותה נקודה שהם צריכים באותו זמן.
דוד ביטן: לא כל דבר צריך בחוק.
צביקה גרייבר: ברגע שיהיה חוק זאת לא תהיה החלטה שלי או של היושב-ראש או של אף אחד אחר, אלא זה יהיה חוק עם חותמת מדינת ישראל עליו.
צביקה גרייבר: כמו שאותם חיילים בודדים נתנו בהתנדבות, - - - הם בהתנדבות, כך הם יקבלו בחזרה שלוש שנים לפחות, אם לא חמש שנים בחלק מהדברים, בחזרה מהמדינה.
צביקה גרייבר: כל השיחות מסביב ימשיכו להיות שיחות מסביב, ואני נמצא בוועדת העלייה והקליטה כבר חמש שנים, אני שומע המון שיחות, פעולות בסוף פחות קורות.
צביקה גרייבר: לכן החוק הזה הוא קריטי, נקדם אותו בכל הכוח.
צביקה גרייבר: אני מקווה שאדוני היושב-ראש יצטרף למאבק הזה לקדם חוק חייל בודד משוחרר.
צביקה גרייבר: מגיע להם את זה, יהיה להם כרטיס אחד, הם לא יצטרכו כל פעם ללכת ולרדוף ולהוכיח שהם חיילים בודדים - -
דוד ביטן: נקדם כרגע את מה שאנחנו צריכים דחוף, אחר כך נדבר על דברים אחרים.
צביקה גרייבר: - - ותביא לי את האישור הזה ותשלח לי את האישור הזה.
צביקה גרייבר: חלקם בכלל לא מדברים את השפה, אלא יהיה להם כרטיס שהצבא ינפיק להם ביום הגיוס - -
דוד ביטן: אני רק רוצה להדגיש שחוק לא יפתור לך את הבעיה של הבירוקרטיה, קח את זה בחשבון.
צביקה גרייבר: - - ימשיך איתם שלוש עד חמש שנים אחרי השחרור, ויטפל להם בכל הבעיות שהם זקוקים לפתרונות שלהן.
צביקה גרייבר: אנחנו העמותות עושים עבודת קודש.
צביקה גרייבר: אני מברך את כל מי שנמצא פה, ואת כל העמותות שעושות עבודת קודש, אבל זאת לא צריכה להיות אחריות שלנו.
צביקה גרייבר: האחריות צריכה להיות של הצבא.
צביקה גרייבר: הצבא אוהב חיילים בודדים, הצבא מגייס אותם, שהצבא ומשרד הביטחון ידע לתת להם את התמיכה שהם צריכים אחר כך.
דוד ביטן: גרייבר, תודה רבה לך.
צביקה גרייבר: עוד נקודה אחת חשובה שלא עלתה פה פעם אחת בוועדה, זה כל נושא ההתאבדויות בקרב חיילים בודדים.
דוד ביטן: לא הספקנו לדון בזה.
צביקה גרייבר: בחצי משפט בלי קשר למה שצריך לעשות.
צביקה גרייבר: אין היום תמיכה מספקת גם בתוך הצבא.
צביקה גרייבר: אנחנו מקבלים, אני אישית בעמותה שלי מקבל פניות מחיילים בודדים שמפחדים ללכת לקב"ן, כי יודעים שייקחו להם את הנשק.
צביקה גרייבר: השבוע החזרנו שלושה חיילים שהלכו ונתנו בעצמם את הנשק למפקד שלהם, כי האסון היה כבר בדלת.
צביקה גרייבר: אני אומר עוד פעם, זה נושא שחייבים, אדוני היושב-ראש, לטפל בו.
דוד ביטן: קיבלנו את ההערה.
שפרה שחר: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שלהכניס את העניין של המתאבדים לא שייך לכאן, זה ניצול ציני.
שפרה שחר: רוב המתאבדים מחו"ל מגיעים עם בעיות נפש כבר מחו"ל.
דוד ביטן: רבותיי, לא הספקנו היום.
צביקה גרייבר: שלום, שפרה, אני שמח מאוד שאת מדברת בכזה זלזול על אנשים שנתנו את החיים שלהם לצבא ואז לקחו את החיים שלהם בגלל חוסר תמיכה של הצבא.
שפרה שחר: - - -
צביקה גרייבר: וזה בכלל לא מעניין אותי אם הם הגיעו מחו"ל או לא מחו"ל, זה לא העניין פה.
צביקה גרייבר: העניין פה, אדוני היושב-ראש, בתור יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה אתה צריך לדעת שאין תמיכה נפשית, התקציבים שנתנו לוועדה למניעת אובדנות נלקחו ונחתכו בחצי.
צביקה גרייבר: שאדוני יפתח את דוח המבקר ויקרא בעצמו, זה נושא שחייבים להעלות על הפרק.
דוד ביטן: הגזים קצת.
דוד ביטן: צביקה, תעצור, אתה מרצה לנו.
דוד ביטן: אמרתי לך, יש נושאים שאנחנו לא יכולים לדון בהם היום.
דוד ביטן: שמענו אותך.
דוד ביטן: לנושא של הבריאות וההתאבדויות לא היה לנו זמן להיכנס היום.
דוד ביטן: הנושא של החוק, מוקדם עדיין לדבר על זה כרגע כי הוועדה רק התחילה לטפל בנושאים.
דוד ביטן: עוד נדבר על זה.
דוד ביטן: נשקול את העניין ונדבר על זה.
צביקה גרייבר: אדוני, רק לפני ההתאבדות הבאה, בבקשה, אדוני היושב-ראש, שאדוני יכתוב לעצמו בגדול על הדף שאין תמיכה נפשית מספקת לחיילים בודדים, לא בזמן הצבא - - -
דוד ביטן: אז אני אומר שאנחנו מקימים ועדת משנה לעניין הזה, היא תקדיש יותר זמן לנושאים האלה.
דוד ביטן: כרגע אנחנו עוברים על זה בגדול, אבל לא נוותר על הנושאים וכולם יידונו.
דוד ביטן: ח"כים רוצים להגיד משהו לפני שמסכמים?
דוד ביטן: קצר.
אופיר סופר: קצר מאוד.
אופיר סופר: מבחינת סדרי עדיפויות, אני מציע לעסוק יותר בנושא של החיילים המשוחררים, נראה לי שזה הדבר הבוער והמיידי.
אופיר סופר: בסך הכול אני מאמין ומתרשם שצה"ל מטפל היטב בסוגיה, תמיד אפשר לעזור, אבל ככה נראה לי.
אלכס קושניר: ארבע מילים.
אלכס קושניר: קודם כול כמובן לנוכח העובדה שאנחנו בוועדת העלייה והקליטה אז דיברנו בעיקר על חיילים בודדים עולים.
דוד ביטן: לא רק עולים.
אלכס קושניר: אבל אנחנו כחברי כנסת צריכים לזכור שיש גם חיילים בודדים אחרים חסרי עורף, כולל חבר'ה שחזרו בשאלה, והרבה מאוד אנשים.
דוד ביטן: נכון, דיברנו על הכול, לא רק על עולים.
אלכס קושניר: פשוט חשוב לי להגיד שאני מקבל ווטסאפים תוך כדי הוועדה, ואומרים לי שחשוב להעלות את הנושא הזה.
אלכס קושניר: אז עוד פעם, אנחנו במסגרת ועדת העלייה והקליטה והנושא הזה חשוב.
דוד ביטן: בנושא הזה של החיילים הבודדים, 40% כמעט הם לא עולים, קחו את זה בחשבון.
אלכס קושניר: נכון, הם חסרי עורף משפחתי.
דוד ביטן: גם הם מטופלים.
אלכס קושניר: דבר נוסף.
אלכס קושניר: צביקה נגע בנושא של התאבדויות, ורק אזכיר במילה.
אלכס קושניר: בדוח מבקר המדינה שפורסם ממש במאי נכתב שמשרד הבריאות קיצץ את התקציב לטיפול באובדנות ביותר מ-60%, מ-119 מיליון שקלים ל-54 מיליון שקלים.
אלכס קושניר: רציתי לבקש דיון מהיר בוועדה על הנושא הזה.
אלכס קושניר: אבל אם כבר העלינו את זה אז אני פשוט מבקש ממך את זה כהצעה לסדר מתישהו בישיבות הקרובות.
אלכס קושניר: חשוב מאוד מאוד לדבר על הנושא הזה.
דוד ביטן: נדבר על זה, אין בעיה.
אלכס קושניר: וכאן אני מצטרף למה שאמרת, אני חושב שזה משפט המפתח, שהחיילים האלה קיבלו מענק רק עבור חודש אחד.
דוד ביטן: הם צריכים לקבל על עוד חודש.
אלכס קושניר: והם צריכים לקבל על עוד חודש.
אלכס קושניר: זה לא כזה הרבה כסף, חברים, בסך הכול מדובר ב-4 מיליון שקלים, והחיילים האלה יקבלו תוספת של 4,000 שקלים.
דוד ביטן: יוליה, רוצה להגיד משהו?
יוליה מלינובסקי: כן, ברשותך, אדוני היושב-ראש.
יוליה מלינובסקי: קודם כול אם אנחנו מתייחסים למענק זאת שערורייה.
יוליה מלינובסקי: אתה פשוט לא מבין איך הייתי צריכה להילחם איתם אחרי שכבר הוקצה הכסף שמשרד הביטחון מקבל.
דוד ביטן: זה משרד הביטחון?
יוליה מלינובסקי: משרד הביטחון לא היה מוכן לשתף פעולה.
יוליה מלינובסקי: אל תשאל, זה היה סיפור – סליחה, זה לא פרלמנטרי מה שיש לי להגיד על זה.
דוד ביטן: אבל אני מאמין שלא נתת להם לא לשתף פעולה.
דוד ביטן: מתי זה היה?
דוד ביטן: כשליברמן היה שר הביטחון?
יוליה מלינובסקי: עכשיו.
יוליה מלינובסקי: הפעם הראשונה שסגרנו את הנושא של המענק לחיילים משוחררים בודדים בזמן הקורונה הייתה ב-6 באפריל.
יוליה מלינובסקי: תראה איפה אנחנו נמצאים היום ובאיזו סיטואציה, ולזה משרד האוצר כבר הקצה כסף.
יוליה מלינובסקי: משרד האוצר ואנחנו ניסינו לשכנע את משרד הביטחון לקבל כסף ולהעביר את זה לחיילים, זה היה הזוי.
דוד ביטן: תאמיני לי, כל התקציב שהחיילים המשוחררים צריכים זה טיל אחד שמשרד הביטחון קונה.
יוליה מלינובסקי: ברור.
יוליה מלינובסקי: זה אאודי 8 של גנץ.
דוד ביטן: אנחנו כבר מסיימים.
יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, יש פה נושא, ויש פה נציגים של שר הביטחון, שאם גנץ יוותר על כל הסיפור הזה של אאודי 8 יהיה כסף לחיילים משוחררים בודדים.
יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, יש מלא חוקים שמתעסקים עם חיילים משוחררים ועם חסרי עורף משפחתי, יש פורום ארגונים, יש מרכז חדש, יש את משרד הביטחון, יש את צה"ל, אתה יודע, יש פתגם מפורסם שכשאצל תינוק אחד יש עשר מטפלות בסוף התינוק ייפול.
דוד ביטן: הקימו כל כך הרבה משרדים ולא עשו שר לחיילים בודדים.
יוליה מלינובסקי: בדיוק, מלא גופים.
אלכס קושניר: תאמין לי, על זה לא חשבו.
דוד ביטן: לא חשבו על זה, הא?
יוליה מלינובסקי: בפועל כשיש בעיה אצל חייל בודד, משרד הביטחון או קציני צה"ל מחפשים איך לעזור, הם פונים לאותן עמותות של המגזר השלישי.
יוליה מלינובסקי: תקשיב, במערך הזה אולי לכולם יש כוונות טובות אבל תכלס זה לא עובד כמו שצריך.
דוד ביטן: אנחנו חייבים לסיים, כי היה לנו פחות זמן.
יוליה מלינובסקי: תאמין לי, חוק נורבגי אחד יספק את הצרכים של כל החיילים הבודדים לדורותיהם, 100 מיליון שקל.
יוליה מלינובסקי: נתנו לח"כים המיותרים, תיתנו לחיילים בודדים ויהיה הרבה יותר טוב.
דוד ביטן: הנושא הזה חשוב מכדי להתחיל לעשות פוליטיקה עליו.
יוליה מלינובסקי: זאת לא פוליטיקה.
דוד ביטן: את זה אפשר להגיד על כל דבר – תוריד את זה ואז יהיה לזה.
יוליה מלינובסקי: יאללה, עוד 12 ח"כים, עוד 15 ח"כים.
דוד ביטן: אנחנו מבקשים את התקציב, לא מעניין אותי מאיפה מביאים אותו.
אלכס קושניר: הכי חשוב זה לסגור את הפער של 500 איש כרגע.
דוד ביטן: קודם כול, הוועדה מברכת על הקמת המרכז על ידי צה"ל.
דוד ביטן: אנחנו מבקשים שיהיו יותר תקנים.
דוד ביטן: התרשמנו שהתקנים שקיימים במרכז, חמישה, לא מספיקים לתת מענה לעניין הזה.
דוד ביטן: נשלח מכתב למשרד הביטחון ולצה"ל על מנת שיגדילו את התקנים כדי שיהיה אפשר לתת מענה יותר גדול לסוגיה.
דוד ביטן: דבר שני, שמענו את השר במשרד הביטחון מיכאל ביטון שמתחייב שתוך זמן קצר כל מי שלא קיבל מענק - - -
אלכס קושניר: הוא אמר שלושה שבועות.
דוד ביטן: אמרנו לו מיידי.
יוליה מלינובסקי: אני מעבירה לו רשימות.
דוד ביטן: כל מי שלא קיבל מענק יטופל.
דוד ביטן: אני מבקש ממי שיש לו שמות של עמותות או של ארגונים, וגם ח"כים שמחזיקים מאגר מידע של מי שלא קיבל, שיעביר את זה מייד לשר מיכאל ביטון.
דוד ביטן: דבר נוסף, בשבוע הבא נקיים ישיבה מיוחדת על הנושא של הגדלת המענק לעוד חודש, עוד 4,000 שקל לכל החיילים המשוחררים שזכאים למענק הזה.
דוד ביטן: אני לא חושב שמגיע להם רק לחודש, כי זה חלף דמי אבטלה.
דוד ביטן: זאת התוצאה, ולכן מגיע להם כמו כולם.
דוד ביטן: הם רק השתחררו מצה"ל, בתקופת הקורונה אי-אפשר למצוא עבודה, ולכן מגיע להם חלף דמי אבטלה.
דוד ביטן: לתת להם עוד חודש אחד בתקופה שהם היו.
דוד ביטן: דבר נוסף, ארנונה, הייתה פה פנייה נכונה וחשובה להגדיל את הפטור מארנונה מתקופה של ארבעה חודשים לתקופה של שנה.
דוד ביטן: נעשה מאמץ.
דוד ביטן: ודבר נוסף, נבחן את האפשרות עם משרד הביטחון ומשרד האוצר, שישנו להם את התמהיל של המענק שהם מקבלים בשחרור לחיילים בודדים משוחררים באופן כזה שהם יוכלו לעשות בו שימושים נוספים.
דוד ביטן: נקים ועדת משנה ראשונה: הקמת ועדת משנה לפי סעיף 109 לתקנון הכנסת.
דוד ביטן: מי רוצה להיות חבר?
דוד ביטן: יש לכם את הרשימה של החברים?
דוד ביטן: בואו נחליט עכשיו.
דוד ביטן: יש לך את הרשימה של חברי הוועדה?
דוד ביטן: בהתאם לסעיף 109 לתקנון הכנסת, אני מעמיד להצבעה את הקמת ועדת המשנה לעניין אינטגרציה של עולים חדשים בחברה הישראלית.
דוד ביטן: הוועדה מציעה את חברת הכנסת טלי פלוסקוב לכהן כיושבת-ראש ועדת המשנה.
דוד ביטן: אני מציע שבישיבה הבאה תגידי לנו מי החברים, בסדר?
דוד ביטן: מי בעד?
אופיר סופר: אני לא חבר ועדה.
אופיר סופר: אני בעד, כמובן.
דוד ביטן: מי נגד?
דוד ביטן: בעד – פה אחד
דוד ביטן: ההצעה התקבלה.
דוד ביטן: אני רק רוצה להסביר כדי שיהיה ברור.
דוד ביטן: עם ועדות המשנה אין בעיה, אבל בסופו של עניין אם נחליט למשוך את הסוגיה או את הדיון לוועדה המרכזית, אז אנחנו רשאים לעשות את זה.
דוד ביטן: כדי שלא תגידו לי אחר כך למה לקחת לי ולמה נתת לי.
דוד ביטן: הסמכות היא של הוועדה.
דוד ביטן: אתם יכולים לעשות דיונים, רק תסכמו עם מנהלת הוועדה, אין שום בעיה.
דוד ביטן: דבר נוסף, יש עוד אנשים שרוצים ועדות אז נדבר על זה.
אלכס קושניר: חברים, היום ה-22.6.2020, ל' בניסן התש"ף.
אלכס קושניר: אני מתכבד לפתוח את הישיבה הראשונה של ועדת המשנה לעניין חיילים בודדים בשירות ובשחרור, קודם כן אני חושב שזה המקום להגיד תודה ליו"ר ועדת הקליטה דוד ביטן, על זה שהוא בעצם מצא לנכון להקים את ועדת המשנה הזאת.
אלכס קושניר: באמת, הנושא הוא קריטי וחשוב, ואני גם רוצה להודות לחברים בוועדה שבחרו בי, להיות יו"ר הוועדה הזו.
אלכס קושניר: בנימה אישית, אני אגיד שגם אני עולה חדש, וכשהייתי בצבא כמפקד מחלקה וגם מפקד פלוגה בגבעתי טיפלתי בהרבה מאוד חיילים בודדים.
אלכס קושניר: אז באותה תקופה זה לא היה מפותח כפי שזה מפותח היום, והיינו צריכים להתמודד ע ם הרבה מאוד בעיות ואז המערכת לא הייתה כל כך מודעת לבעיות, היום המצב הוא כמובן שונה ואחר.
אלכס קושניר: וגם אחר כך, כשהייתי מנכ"ל משרד העלייה והקליטה גם שם טיפלנו בהרבה מאוד נושאים שקשורים לחיילים בודדים, גם בסיוע כספי וגם בסיוע במעטפת.
אלכס קושניר: יושב פה סמנכ"ל חטיבת הפרט איציק אוחנה ממשרד הקליטה, שעבדנו ביחד כדי לקדם את הנושא הזה.
אלכס קושניר: לכן מבחינתי זה גם סוג של המשך עיסוק בנושא הזה וגם כמובן כבוד גדול.
אלכס קושניר: אני רוצה להגיד תודה לאנדרי קוז'נוב חבר הכנסת מ"יש עתיד תלם" שהצטרף לוועדה, אני מקווה שגם חברי כנסת אחרים יצטרפו.
אלכס קושניר: מבחינת המטרות של הוועדה הזו, אני רוצה קודם כל להגיד כמה מילים.
אלכס קושניר: אני לא חושב שצריך להרוס או לשנות מערכים קיימים.
אלכס קושניר: אני חושב שהעבודה שנעשית היום בעיקר בעיקר בעיקר על ידי המגזר השלישי, היא פשוט מלאכה מקודשת ואנשים עושים פה עבודה מצוינת וצריך להגיד לכם קודם כל תודה על זה שאתם קיימים ועל זה שאתם מטפלים.
אלכס קושניר: יחד עם זה, אני חושב שהממשלה חייבת פה לקחת הרבה יותר אחריות, כי בסופו של דבר, אני לא צריך להגיד לכם כי אתם עוסקים בתחום הזה, החבר'ה האלה עוברים הרבה מאוד קשיים והרבה מאוד אתגרים בשביל להגיע לשירות הצבאי, בין אם מדובר בעולים החדשים, שמגיעים לפה ומתגייסים לצבא, ובין אם מדובר בחבר'ה שהם חסרי עורף משפחתי שבאים מרקע סוציו-אקונומי וחברתי קשה, ועדיין מוצאים בתוך עצמם את הכוחות ומתגייסים לצבא.
אלכס קושניר: מבחינת מטרות הוועדה, אני חושב שאחד הדברים החשובים ביותר שאנחנו צריכים לעשות, זה לראות איך אנחנו מחזקים את הסינרגיה שקימת גם בתוך משרדי הממשלה, כי אנחנו יודעים שיש כמה משרדי ממשלה שמטפלים בסוגיה הזאת, גם כמובן משרד הביטחון וצה"ל, וגם משרד השיכון וגם משרד הקליטה וגם יש נגיעות לביטוח לאומי, והרבה מאוד ארגונים ממשלתיים, וגם הקשר שמאוד מאוד חשוב לחזק אותו בין הממשלה לבין המגזר השלישי.
אלכס קושניר: דבר נוסף שחשוב לי שנטפל בו, זה יצירת רצף טיפול בכל השלבים, החל מהרגע שהחייל הזה עוד לא חייל ומוגדר כמלש"ב, בין אם זה בחו"ל ובין אם זה בארץ, דרך השירות הצבאי ולאחר מכן כמובן אחרי השחרור.
אלכס קושניר: כי אנחנו כולנו מכירים את המציאות, אנחנו יודעים שדווקא במעברים האלה החבר'ה נופלים בין הכסאות.
אלכס קושניר: ואז בעצם הוא היה בתקופה של מלש"ב, התגייס לצבא, מתחילים דף חדש, הכל מחדש, כל הדברים מחדש, ואותו דבר קורה גם בתקופת השחרור.
אלכס קושניר: גם צריך להבין שחייל שמשתרר, הוא בעצם מבחינתי, ואני אשתמש פה במושגים שבוועדת הקליטה מכירים, מבחינתי הוא מתחיל הסתגלות מחדש.
אלכס קושניר: הוא מתחיל הסתגלות מחדש, וצריך לראות איך אנחנו מסייעים.
אלכס קושניר: הדבר הנוסף שהוועדה הזאת צריכה לטפל זה זיהוי אתגרים בטיפול בחיילים ומציאת פתרונות, ועוד דבר שהוא מבחינתי מאוד מאוד קריטי, זה כל הנושא של מיצוי זכויות.
אלכס קושניר: הרי יש הרבה מאוד סוגים של סיוע, הן סיוע קשיח, זאת אומרת כלכלי כספי, והן סיוע חברתי ומעטפת, אבל אנחנו יחד עם זאת, אנחנו יודעים שיש הרבה מאוד חיילים שלא מצליחים לקבל את הסיוע הזה, ולכן הנושא של מיצוי זכויות הוא קריטי.
אלכס קושניר: כמה נתונים: היום בצה"ל משרתים 6,434 חיילים בודדים, מתוכם 3,700 זה חיילים בודדים מובהקים, כלומר עולים חדשים שהמשפחה שלהם לא נמצאת כאן, וכ-2,730 חיילים שהם חסרי עורף משפחתי.
אלכס קושניר: מבחינתי כל חיל הוא חייל ואם הוא בודד אז הוא בודד, ולכן אנחנו צריכים לטפל בכולם וצריכים לראות איך אנחנו מסייעים לשתי האוכלוסיות, כמובן כל אחת עם הצרכים שלה, אבל הטיפול חייב להיות בכולם.
אלכס קושניר: 3,500 חיילים בודדים משתחררים כל שנה, וגם כאן צריך לראות איך אנחנו כמערכת מתגייסים כדי לאפשר להם להיקלט בחברה האזרחית בצורה מיטבית, בצורה אפקטיבית, ולאפשר להם למצות את הפוטנציאל שלהם, כי לחבר'ה האלה יש הרבה מאוד פוטנציאל, ולכן צריך לראות איך אנחנו נותנים להם אפשרות ללמוד או איך אנחנו נותנים להם אפשרות לקבל הכשרה מקצועית, איך אנחנו נותנים להם אפשרות להשתלב בשוק התעסוקה ואיך אנחנו מעודדים את המעסיקים ואת מוסדות הלימוד לקלוט את החבר'ה האלה ולפתוח להם את הדלתות.
אלכס קושניר: שוב פעם אני חוזר על מה שהתחלתי.
אלכס קושניר: הסיוע המשמעותי ביותר, החילים האלה מקבלים מהמגזר השלישי וזה הזמן והמקום להגיד תודה לכל העמותות ולכל הארגונים שמטפלים בזה.
אלכס קושניר: המטרה של הדיון היום זה קודם כל לשמוע אתכם, גם כדי להכיר, גם כדי שתוכלו להציף ולדבר על האתגרים שקיימים היום, כדי שאנחנו נוכל לראות איך אנחנו ביחד, כולם ביחד כמערך אחד, פותרים את הבעיות האלה.
אלכס קושניר: אז אני אתן ל, אנדרי אתה רוצה עכשיו לדבר?
אנדרי קוז'ינוב: לא אני אקשיב.
אנדרי קוז'ינוב: ואאחל לך בהצלחה.
אלכס קושניר: נתחיל מעדי.
אלכס קושניר: רק שניה, חברים, יש לנו קצת יותר משעה, לכן אני מקש לתמצת, כל אחד שלוש דקות לדבר, אם זה היה תלוי בי היינו עושים את הישיבות האלה כל יום כי הנושא הזה מספיק חשוב, אבל אתם מבינים שיש פה אילוצים, אבל אנחנו נעשה את המקסימום כדי שהוועדה הזאת תתכנס לעתים תכופות ותהיה ועדה עקבית ויציבה.
עדי בובליל: בוקר טוב לכולם.
עדי בובליל: נעים מאוד, מי שלא מכיר, שמי עדי בובליל, אני מנהלת בקרן מיראז', מייצגת את התורמים כבר עוד מעט 15 שנים ומנהלת את תכנית "כנפיים" בהקשר הזה יד ביד עם הסוכנות היהודית, זו תכנית של ניהול משותף.
עדי בובליל: שמעתם עליה קצת בדיון הקודם.
עדי בובליל: אני רק אגיד שאני מאוד מתחברת, אלכס, למה שאתה אמרת, שמחה גם שהיית שותף איתנו בתכנית.
עדי בובליל: אני חושבת שזה מדבר בעד עצמו.
עדי בובליל: הצלחנו להרים את התכנית הזאת לסיוע של למעלה מ-3,500 צעירים עולים בודדים בשנה ואם יצטרך ותרצה, יש כאן גם את ענבל איתי, שיודעת לדבר בשם הסוכנות וכל תכניות הקליטה שאני בטוחה שאתה מכיר.
עדי בובליל: אני נורא מקצרת, אני רוצה להגיד מילה אחת על "כנפיים" ובעיקר לדבר על הפורום שאתם שותפים בו.
עדי בובליל: תכנית "כנפיים" כמו שציינת היא תכנית רצף, היא מטפלת בצעירים עולים בודדים, ואני בכוונה אומרת צעירים ולא רק חיילים, כי זה מהשלב שהם מלש"בים, שהם נקלטים בתכניות קליטה של הסוכנות, דרך כל הסיוע והמענים שניתנים להם לפני שירות, תוך כדי שירות, סדנאות הכנה לשחרור שמשותפות לנו ולצבא והלאה קדימה יש לנו פסיכולוגים תעסוקתיים, לא מתנדבים, שזה המקצוע שלהם, הם יודעים לעשות את העבודה, לתת מענה באבחון וייעוץ רגיל, יעוץ כלכלי, אבחונים אישיותיים וכולי, אני לא אכנס לזה.
אלכס קושניר: 3,500 חיילים?
עדי בובליל: בסך הכל.
עדי בובליל: כן.
עדי בובליל: שמקבלים אחת משלושת הפעימות.
עדי בובליל: יש לכם מסמך שמונח על כל הדבר הזה.
עדי בובליל: אני עוברת הלאה, אם תרצו, נעמיק.
שלומית אבינח: עדי, המטרה של הדיון הזה, --- הרבה עמותות,
עדי בובליל: אז אני מגיע לפורום
שלומית אבינח: פורום והבעיות, ואיך אתם רואים, איפה אתם נעזרים בוועדה.
עדי בובליל: אני ברשותם רוצה כן לתת מילה על הפורום, כי קיימים בו קרוב ל-20 ארגונים, וחשוב נורא להבין את זה, זה פורום מקצועי.
עדי בובליל: אם יורשה לי להחמיא לעצמנו, גם איכותי.
עדי בובליל: שיודע לעבוד, שמתעסק בתחום של חיילים בודדים על כל הקשת, מחסרי עורף לעולים, לחוזרים בשאלה, you name it, אני לא רוצה עכשיו להתחיל לנקוב כל שמות הארגונים, אתם תראו את זה, יש על זה מסמך כתוב שנמצא גם אצל שלומית.
עדי בובליל: אבל כן חשוב לי להגיד, זה פורום שהתכנס ב-2016, ועושה עבודה, אני חושבת שאין עוד פורום שפועל עבור חיילים בודדים בישראל כמו הפורום הזה.
עדי בובליל: בכח המצטבר שלו הוא סייע לאלפי חיילים בודדים על כל מגוון הבעיות שאתה רק יכול לדמיין, לפני קורונה, תוך כדי קורונה, עם הצבא, בלי הצבא, עם הממשלה, בלי הממשלה, ולכל ארגון אני מאוד אשמח שהם יקבלו את רשות הדיבור כמה שאפשר, כדי שהם יציגו גם את עצמם ואת הפעילות שהם עושים, וחשוב להגיד בפורום הזה, אנחנו הולכים יד ביד עם משרד העלייה והקליטה, עם איציק, כמובן שאתה מכיר, ורן ואייל, משרד הרווחה, הייתה נציגות – לצערי רופפת – אני אשמח שנדבר על זה, ודבר שלישי, משרד הבטחון עם הקרן והיחידה, עם הצוות של ענבל וצה"ל.
עדי בובליל: לכן הפלטפורמה זו בעיני היא הטובה ביותר היום לכל הנושאים שאתה הצגת, ואני כבר אגיד, אגלה לך בינינו שאני כבר פניתי לדובר ואנחנו מאוד מעוניינים שאתה תבוא להיפגש לא רק בזום אלא face to face, לשמוע את האנשים, לשמוע גם את המצוקות, לשמוע את הבעיות לפרטים, לסיפורים שמאחורי,
שלומית אבינח: להשמיע את המצוקות --- את הבמה היום.
עדי בובליל: לא, בוודאי היום.
עדי בובליל: זה ברור.
עדי בובליל: אני לא אקח את כל הזמן הזה עבורי.
עדי בובליל: אני רוצה שהם ידברו בעד עצמם.
עדי בובליל: נושא אחד חשוב בעיני, מספר 1, שחייב להיות מטופל לפני כל שאר הדברים, זה הפערים שקיימים בין חסרי עורף לעולים ואני אגיד, אולי אפילו אחדד את זה, בשלב שאחרי השחרור.
עדי בובליל: ישנם אולי דברים שאני פחות אכנס אליהם היום שהם תוך כדי השירות, ואני חושבת שגם עם מרכז הבודדים החדש שיוקם וצה"ל מן הסתם, דלית, ידברו בעד עצמם, הדברים האלה יטופלו ברגע שהם יוצפו.
עדי בובליל: עיקר הפער הזה קיים בשלב שאחרי השחרור.
עדי בובליל: שם אין מספיק יד מכוונת, אין כנפיים לחסרי עורף, אין משרד העלייה והקליטה לחסרי עורף, ואני אגיד בכנות שלא משנה כמה דיברתי ואמרתי ופניתי, עד למבקר המדינה, למי שאתה רק יכול לדמיין, אני לצערי מניחה את המצב הזה על שולחנך היום, ואני אומרת לך אלכס, אנחנו זקוקים לך בזה, כי זה הדבר הראשון שצריך להיות על סדר היום.
עדי בובליל: תודה רבה.
שלומית אבינח: נלך לפי הארגונים.
שלומית אבינח: טימור ממדוב נמצא?
עדי בובליל: יש הרבה שלא הצליחו לעלות לזום.
עדי בובליל: אלון קובה הוא מגרעין צבר וחבל שהוא לא ידבר.
שלומית אבינח: עדי, אני מסודרת.
שלומית אבינח: אני מתואמת.
שלומית אבינח: אז לא צריך לנהל את הדיון.
שלומית אבינח: תודה.
אלון קובה: שלום.
אלון קובה: בוקר טוב.
אלון קובה: אלון קובה, מנהל את תכנית גרעין "צבר", תכנית החיילים הבודדים של תנועת הצופים בשיתוף משרד הקליטה.
אלון קובה: כבוד היושב ראש מכיר את התכנית מכובעו הקודם.
אלון קובה: אנחנו מביאים לארץ כל שנה כ-400 צעירים זכאי חוק השבות, עולים חדשים לישראל, לשירות צבאי מלא ומשמעותי.
אלון קובה: אחרי שהם עוברים תהליכי הכנה עם הצוותים שלנו באוסטרליה, אירופה, ארצות הברית וגם לבוגרי תכניות ומסלולים פה בארץ.
אלון קובה: בכל רגע נתון יש כ-1,000, 1,100 חיילים בשירות צבאי פעיל שהגיעו דרך המסגרת של גרעין "צבר" ואנחנו ממשיכים ללוות אותם לאחר ההכנה בחו"ל, הקשר עם הוריהם, בניית תיקי חניך מקיפים יחד עם יחידת "מיטב" כמובן, תהליך הקליטה בארץ וגיוסם לצבא, ולאורך כל השירות הצבאי ועד שחרורם.