GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק ברוך אוחנה: כמו שעשו לצורך העניין דיור סוף שירות, כשראש אכ"א אמר 'חברים, מפקדים יסבירו לי מי לא ישתחרר' ואני אומר לכם, לא כי חלילה המפקדים רעים, יש משימות ויש לחצים.
יצחק ברוך אוחנה: אבל כשאומרים לחייל '
יצחק ברוך אוחנה: למה אתה צריך את הסדנה של חמישה ימים שבתוכה גם התנהלות כלכלית' ובאים אומרים 'תתייצב רק לכנס משתחררים', זה סרט אחר לגמרי.
שלומית אבינח: מי אומר את זה?
שלומית אבינח: מי מציע?
אלכס קושניר: הצבא.
אלכס קושניר: דיברנו על זה.
אלכס קושניר: יש פה, אנחנו חייבים להעלות פה את ה---
שלומית אבינח: גלית שומעת?
יצחק ברוך אוחנה: היא יודעת.
יצחק ברוך אוחנה: זה לא חדש.
יצחק ברוך אוחנה: רק צריך לוודא שמשתחררים, אם זה סיבה מבצעית – סיבה מבצעית, בסדר.
יצחק ברוך אוחנה: אז 10%.
גלית גולן: אני שומעת, אשמח להגיב במשפט.
גלית גולן: אנחנו מכירים את הנוכחות הנמוכה, אנחנו הנחינו את יחידות צה"ל לנוכחות חובה, חובת ההוכחה היא עלינו ואנחנו נראה את החיילים המשתחררים מגיעים לסדנאות האלה למלוא הימים.
יצחק ברוך אוחנה: יופי.
יצחק ברוך אוחנה: וגם יש שיפור, שאפו גדול ואני תומך במה שגלית אמרה, אכן זה מתקיים, אבל זה מהותי.
יצחק ברוך אוחנה: זו הנגשת שירות, זו פתיחת דלתות, וזה לתת להם את כל מרכולתם, כולל כל הסיוע של משרד העלייה והקליטה וגם של חסרי העורף.
יצחק ברוך אוחנה: דבר אחרון בעניין חובות.
אלכס קושניר: ידעתי שיש לך מה להגיד על זה.
יצחק ברוך אוחנה: תשמע, זה לא בידיים שלנו, ואני אומר גם לגלית.
יצחק ברוך אוחנה: עשינו שותפויות גם עם ההוצאה לפועל ואנחנו מפעילים את הלשכה המשפטית אצלנו בהיבט של פניות, שתקפיאו את כל, אל תגלגלו, שחברות עסקיות לא יגלגלו את כל הריביות וכל הזה, מגיע לדבר כזה על קניה של טאבלט.
יצחק ברוך אוחנה: גם לזה הגענו.
יצחק ברוך אוחנה: יש מתכון ואפשר לעשות שיתוף פעולה,
שלומית אבינח: חינם.
שלומית אבינח: מבטיחים חינם.
יצחק ברוך אוחנה: ---אני אומר, הדרך, נגעה בזה גלית, תשאול מפקדים, סגלי ת"ש שבודקים, ודבר מאוד פשוט.
יצחק ברוך אוחנה: ברגע שיש עיקול חשבון ולא מוזרם הכסף של המשכורת, עצור.
יצחק ברוך אוחנה: קו אדום.
יצחק ברוך אוחנה: אז יש גם הצעה שלנו יחד עם משרד הבטחון להחריג את סוגיית העיקולים על הכסף.
אלכס קושניר: אני רק מתחבר למה שאיציק אמר, יש הרבה מאוד פתרונות קיימים.
אלכס קושניר: גם במשרד הקליטה, שאפשר להשית אותם על חסרי עורף משפחתי, וגם, אני בטוח במשרד הרווחה שחבל שאין פה שום נציג שלהם, על הנושא של העולים.
אלכס קושניר: בגלל זה דיברתי בהתחלה על סינרגיה, אז זאת הסינרגיה.
אלכס קושניר: כמובן, לפני שאני אסכם, חבר הכנסת קוז'נוב בבקשה.
שלומית אבינח: אני חושבת שמשרד הרווחה מזמין לדיון.
שלומית אבינח: הם כן הוזמנו.
גלית גולן: משרד הבטחון.
שלומית אבינח: משרד הרווחה.
שלומית אבינח: הילה סופרמן ואורית להב כאן?
דוברת: הילה סופרמן היא מ"יתד".
דוברת: זה לא משרד הרווחה.
שלומית אבינח: ואורית להב?
דוברת: גם.
אלכס קושניר: חבר הכנסת קוז'ינוב בבקשה.
אנדרי קוז'ינוב: האמת שנחשפנו פה להרבה מאוד סוגיות שככה עלו, וחלקן סוגיות מוכרות וחלקן פחות מוכרות, לפחות לי אישית, ואני מניח שמצפה לנו עבודה משותפת רבה.
אנדרי קוז'ינוב: אבל יש פה סוגיות רוחביות שהן לטווח ארוך ויש פה גם סוגיות מידיות, ההסתגלות המידית בתקופת הקורונה, וייתכן שתהיה פה מחשבה להעלות את זה לוועדת האם, כמו העניין של עבודה ותקופת הכשרה לאבטלה של חיילים בודדים משוחררים, ולא רק, זה גם חסרי עורף משפחתי, כי אנחנו נתקלים עכשיו במצב שאנשים שהשתחררו בחצי השנה האחרונה לא צברו את תקופת ההכשרה.
אנדרי קוז'ינוב: אמנם יש להם סיוע של 4,000 שקל ---
שלומית אבינח: הם לא עבדו חצי שנה ברצף ולא זכאים לדמי אבטלה.
אנדרי קוז'ינוב: נכון.
אנדרי קוז'ינוב: לא זכאים לשום דבר.
אנדרי קוז'ינוב: כלומר, בתקופה הזאת זה דבר קריטי, אפשר להתקיים גם מהכסף הזה שכרגע משוחרר, וגם הפיקדון הזה שהממשלה מתכוונת לשחרר חלקית, הוא לא יהיה מספיק.
אלכס קושניר: אנחנו יודעים שיש כל מיני יוזמות בנושא הזה של הממשלה.
אלכס קושניר: צריך לראות מה---
אנדרי קוז'ינוב: אנחנו נסתנכרן.
אלכס קושניר: אם לא, אז אנחנו חייבים---
שלומית אבינח: ענבל יכולה לפרט על זה.
אנדרי קוז'ינוב: אבל אלה הדברים לטווח מידי שאנחנו גם צריכים לדעת, מלבד כמובן כל הדברים הרוחביים העמוקים וגם חסרי עורף וגם חוזרים בשאלה, כל הדברים האלה.
אנדרי קוז'ינוב: בכל מקרה בהצלחה לכולנו.
ענבל פז פיטל: שלום.
ענבל פז פיטל: אני מאוד שמחה להיות כאן ומקדמת מאוד בברכה את האמירה שלך אלכס בתחילת הפורום.
ענבל פז פיטל: מדובר פה בפורום משותף של צה"ל, משרד הבטחון ועמותות וקרנות שקיימות שנים רבות וצברו מומחיות והכשרה מעמיקה ואישית בהיכרות של חיילים בודדים והעשייה בשטח, וכולם באמת נרתמים, והם לא סתם נרתמים, כנראה שהם נרתמים היכן שיש צורך ואין מענה לכך.
ענבל פז פיטל: אני רוצה להגיד שחוק קליטת חיילים משוחררים הוא חוק שהוא בניהול של משרד הבטחון.
ענבל פז פיטל: אנחנו אלה שאחראים ומופקדים על החיילים המשוחררים.
ענבל פז פיטל: אבל אנחנו משרד הבטחון, אנחנו באים להוקיר שירות ואנחנו באים גם לעודד גיוס בזכויות שקבע החוק.
ענבל פז פיטל: והחוק קבע זכויות, והנהלת הקרן ייחדה לכך גם זכויות לאוכלוסיות ייחודיות.
ענבל פז פיטל: אגב, חרדים לא צריכים להיות בודדים.
ענבל פז פיטל: חרדי שהוגדר בצה"ל כחרד, אבל נשים את זה בצד כי אנחנו לא באנו לדבר על החרדים.
אלכס קושניר: יש פה בדיוק בעיה, שהחבר'ה שהם יוצאי החינוך החרדי, שהם יוצאים בשאלה, וכמו שהוגדר פה למרות שאני לא אוהב את הביטוי הזה אבל אשתמש בו בכל זאת, חצו את הקווים, הם נופלים בין הכסאות.
אלכס קושניר: כי הצרכים שלהם לא השתנו, אבל בצה"ל הם לא מוגדרים כחרדים ואז הם לא ---
ענבל פז פיטל: אני מבינה את זה, אני רק אומרת שמבחינת החוק יש לנו הגדרה של מי הוא בודד.
ענבל פז פיטל: ואני גם בעניין הזה רוצה להסביר, בודד הוא בודד.
ענבל פז פיטל: אנחנו שווי זכויות, וגם בתוך צה"ל למיטב הכרתי, בין העולים לבין חסרי העורף המשפחתי, ואנחנו רואים פה בעצם, נציגי הממשלה שמוזמנים, שזה משרד הקליטה והסוכנות שהיא חלק, אין פה נציגות של ביטוח לאומי, אין פה נציגות של משרד העבודה והרווחה---
שלומית אבינח: ענבל, אם את שומעת אותי, אני הזמנתי את הביטוח הלאומי, והתעקשנו שהם יגיעו, הם חד משמעית אמרו – אנחנו מזמינים דרך המתאמות – שאין להם קשר לנושא.
שלומית אבינח: אני אומרת את זה בכוונה לפרוטוקול.
אלכס קושניר: אנחנו נביא אותם לדיון הבא בטוח.
ענבל פז פיטל: אז תיכף כשאדבר על משבר קורונה ועל הדברים שעשינו, אני אסביר לכם למה ראיתי לנכון, אבל כמובן שכל גוף ידבר בשם עצמו.
ענבל פז פיטל: אני רוצה רק להגיד לכם שבחוק, הייעוד של האגף והקרן לחיילים משוחררים הוא להסליל את המשוחררים להשתלבות בחברה, במקצוע או בהשכלה.
ענבל פז פיטל: אנחנו מטפלים בהם החל מהשלמת 12 שנות לימוד, במסלולי לימוד.
ענבל פז פיטל: כשמדברים על בודדים, אנחנו מדברים על מסלולים ירוקים שאין להם צורך להוכיח כלום חוץ מהגדרת הזכאות בצה"ל.
ענבל פז פיטל: אלכס, אני גם מזמינה אותך להגיע אלינו מכיוון ש---
דובר: זה לא קורה ככה.
ענבל פז פיטל: אני לא יודעת מ מדבר, אבל---
אלכס קושניר: ענבל, תעצרי רגע.
אלכס קושניר: חברים, חלק ממטרות הדיון הזה זה בדיוק להעלות את הסוגיות ולראות את הפערים.
אלכס קושניר: אני קודם כל מקבל את ההזמנה שלך בברכה, ואני מאוד אשמח שנגיע ונעשה פגישת עבודה, כי אני שומע פה גם בזום וגם לא בזום, אנשים שאומרים 'יש פה הרבה דברים שלא קורים' ואני בטוח שיש לכם כוונות טובות ואתם רוצים לסייע, לכן אנחנו יכולים להיות הפלטפורמה שמקשרת ולעשות את זה.
אלכס קושניר: (מדברים ביחד)
אלכס קושניר: ענבל, אני מבקש שתתייחסי לשני נושאים.
אלכס קושניר: הנושא הראשון זה הסיפור שעכשיו מקודם, של שימוש בכספי פיקדון לצורך מחייה בתקופת קורונה, איפה זה עומד, והנושא השני זה הנושא של תקופת ההכשרה לחיילים שהשתחררו, לצורך קבלת דמי אבטלה בתקופת קורונה.
אלכס קושניר: תגידי איפה זה עומד.
ענבל פז פיטל: אני אגיד מה עשינו עם פרוץ המשבר.
אלכס קושניר: לא, אל תקחי אותי להיסטוריה.
אלכס קושניר: איפה---
ענבל פז פיטל: זה קשור לדמי אבטלה.
ענבל פז פיטל: אני רוצה להסביר לך.
אלכס קושניר: אז תגידי לי מה המצב היום.
ענבל פז פיטל: אלכס, מנכ"ל משרד הבטחון הוציא מכתב שמדבר על חודשי ההכשרה לדמי אבטלה מהמוסד לביטוח לאומי.
ענבל פז פיטל: חיילים משוחררים היום בחוק זכאים בששת החודשים האחרונים שלהם, להיות מוכרים כאילו הם עבדו.
ענבל פז פיטל: כשצמצמו את חודשי ההכשרה לכלל הציבור, מ-12 חודשים ל-6 חודשים, ואתה יכול לבדוק את זה, אנחנו ביקשנו שיכניסו את החיילים המשוחררים בכלל, ובמיוחד את הבודדים, כמי שמספיק להם ששת החודשים שצברו בסוף השירות לתקופת ההכשרה.
ענבל פז פיטל: הבקשה שלנו לא נענתה לצערנו.
ענבל פז פיטל: זה דבר ראשון.
ענבל פז פיטל: אני רוצה שתכירו ותדעו, כי לא יודעים את זה בציבור.
ענבל פז פיטל: הדבר השני שעשינו זה כשראינו שנושא של מענק קורונה מה שנקרא, מתמהמה, ואנחנו מאוד רצינו למצוא אפיק ודרך, אז יחד עם משרד האוצר שבאמת הרים את הדבר הזה, ואנחנו מאוד מודים לו, שילמנו פעימה ראשונה של 4,000 שקל לזכאי שכר דירה בחוק---
אלכס קושניר: מתי הפעימה השניה, ענבל?
ענבל פז פיטל: --- במשרד הבטחון וביחד עם מר ביטן, אתה היית שותף לוועדה האחרונה, אנחנו עכשיו ממתינים כדי לאפשר את הפעימה השניה לאותם זכאים שקיבלו, בסך הכל---
אלכס קושניר: ממתינים למה, אפשר לדעת?
ענבל פז פיטל: --- הועמד תקציב של עד 16 מיליוני שקלים למטרה הזאת, ואני מאוד מברכת.
אלכס קושניר: רגע, ענבל, איפה זה עומד, ממתינים למי?
ענבל פז פיטל: והדבר האחרון זה הפיקדון.
אלכס קושניר: רגע, ענבל, תעצרי שניה.
אלכס קושניר: ממתינים למי בשביל לשלם את המענק השני?
ענבל פז פיטל: אתה היית בוועדת העלייה והקליטה---
אלכס קושניר: כן, הייתי.
אלכס קושניר: בשביל זה אני שואל.
אלכס קושניר: ממתינים למי?
ענבל פז פיטל: מדובר על זכאי שכר דירה בחוק.
ענבל פז פיטל: אותו תשלום שאיציק אוחנה הזכיר פה של 1,000 שקלים הוא נושא חדש מ-2019 בחוק חיילים משוחררים.
ענבל פז פיטל: למי שזכאי ---
אלכס קושניר: אני מכיר את זה.
אלכס קושניר: מה חסר בשביל ללחוץ על הכפתור?
ענבל פז פיטל: המתווה עם האוצר היה שמי שמחזיק בחוזה שכירות לחודשים ש--- אל המשבר.
אלכס קושניר: אני יודע.
ענבל פז פיטל: אז מה אתה שואל, אני לא מבינה?
אלכס קושניר: אני שואל מה מפריד בינינו לבין ביצוע הפעימה השניה.
ענבל פז פיטל: האוצר.
ענבל פז פיטל: צריך לסכם את הסיכום הזה ולהוציא את זה לפועל.
ענבל פז פיטל: אבל זה קורה.
שלומית אבינח: אבל זה --- כבר.
ענבל פז פיטל: זה עניין של ימים.
ענבל פז פיטל: אלכס.
אלכס קושניר: והנושא השלישי?
ענבל פז פיטל: הנושא השלישי הוא משיכה חלקית מפיקדון אישי, שאנחנו, אני חושבת שאתמול בישיבת הממשלה השר מיכאל ביטון העלה את הצעת החוק והיא אושרה, והיא תועלה לממשלה לאישור, ואנחנו נאפשר לכל מי שיש לו יתרה בפקדון האישי, לכל מטרה שהוא רק רוצה, למשוך 4,000 שקלים או אם נשאר לו פחות, את כל סכום היתרה שיש לו.
ענבל פז פיטל: גם הנושא הזה, מיד כשיעבור חקיקה, הוקצה בחוק שבועיים למימוש הנושא.
ענבל פז פיטל: ואנחנו עובדים על זה במרץ רב בימים אלה.
אלכס קושניר: אני במאמר מוסגר אגיד משהו לגבי הסיפור הזה.
אלכס קושניר: אני מבין שזה צו השעה, ואני מבין שחשוב למלא את הצורך המידי של החיילים האלה.
אלכס קושניר: אבל יחד עם זאת, בעצם הפיקדון הזה נועד למטרות מסוימות, ואני חושב שזה די פוגע אחר כך בעתיד של החיילים האלה.
אלכס קושניר: לכן אני חושב שאחרי שנפתור את הבעיה המידית הזאת וניתן לחיילים למשוך את הכסף, אנחנו נצטרך לחשוב איך אנחנו בכל זאת משלימים להם את הפיקדון ומחזירים אותו לאותה יתרה שהייתה לפני תקופת הקורונה.
אלכס קושניר: כי אין שום סיבה שהחבר'ה האלה ישתמשו בעתיד שלהם כדי להבטיח את ההווה שלהם.
אנדרי קוז'ינוב: אני איתך בקטע הזה.
אנדרי קוז'ינוב: הסיפור של, אם צו השעה, אבל סיפור של משיכה חלקית מהפיקדון, אנחנו פותרים להם את הבעיה המידית באמצעות הכסף שלהם כרגע, והאוצר לא מקצה משהו נוסף לעניין הזה.
אלכס קושניר: כמו שהאוצר אוהב לעשות, הוא תמיד, אנחנו מכירים את זה, כל מי שהיה בממשלה יודע איך זה עובד, --- מצליח למכור את אותו כסף כמה פעמים.
אנדרי קוז'ינוב: לא, הממשלה תתמוך בסיפור הזה, אבל עדיין הוא סיפור מאוד בעייתי עם המשיכה החלקית של הפיקדון.
אלכס קושניר: טוב חברים, ברשותכם אני אסכם.
אלכס קושניר: ראשית אני רוצה להגיד תודה לכל מי שהשתתף בדיון הזה.
אלכס קושניר: אני חושב שהיה מאוד מאוד מעניין, והעלינו פה סוגיות חשובות.
אלכס קושניר: אז קודם כל תודה רבה לכל מי שדיבר ולכל מי שהקשיב ולכל מי שהשקיע את זמנו בשעתיים האלה שאנחנו כאן דנים.
אלכס קושניר: אני מבקש לפנות גם אליכם שנמצאים פה, בעיקר הארגונים כמובן, וגם אלה שלא השתתפו בדיון.
אלכס קושניר: אנחנו נפרסם איזה שהוא טופס שבו אתם תוכלו למלא את עיקרי הפעילות שלכם, כדי שנוכל בשלב מסוים להנגיש את זה לחיילים הבודדים, כדי שכולם ידעו למי לפנות.
אלכס קושניר: זה במסגרת הטיפול שלנו במיצוי זכויות.
אלכס קושניר: אנחנו נחשוב איך אנחנו עושים את זה, יחד עם שלומית, וכמובן נקבל אישור מיו"ר ועדת האם, כדי שנוכל לעשות את זה, להפיץ לכם ואז נוכל לפרסם בעצם את הפעילות שלכם.
אלכס קושניר: אנחנו נקיים בטווח הנראה לעין שני דיונים נפרדים: אחד על חסרי עורף משפחתי באופן כללי, ואני לא אוהב את המילה "להשוות".
אלכס קושניר: אני חושב שמעבר ל-להשוות, אנחנו חייבים גם לשפר.
אלכס קושניר: אגב בשתי האוכלוסיות, גם אצל העולים וגם אצל חסרי עורף משפחתי.
אלכס קושניר: לכן בואו נדבר על לשפר ולהשוות, ואנחנו נקיים דיון על זה.
אלכס קושניר: אנחנו גם כמובן נקיים דיון נוסף על יוצאי החינוך של החברה החרדית, זה גם מאוד מאוד חשוב, ודיון שלישי שאנחנו חייבים לתכנן זה חובות של חיילים משוחררים.
אלכס קושניר: עוד מילה אחת לגבי השכלה.
אלכס קושניר: אני חושב שלפעמים בגלל שהדברים מובנים מאליהם, אז נמנעים מלומר אותם, ובכל זאת אני אגיד.
אלכס קושניר: לטעמי, כל חייל בודד שמשתחרר מהצבא חייב לקבל מהמדינה כסף להשלמת ההשכלה.
אלכס קושניר: כל אחד לפי רמתו.
אלכס קושניר: האם הבנאדם צריך מכינה ופסיכומטרי ואחר כך תואר ראשון, או הבנאדם רוצה ללכת להכשרה מקצועית.
אלכס קושניר: כל מסלול ומסלול.
אלכס קושניר: אין שום סיבה שהמדינה לא תשקיע בזה ואנחנו כנראה נצטרך לקדם את זה בחקיקה, כי אין דרך אחרת.
אלכס קושניר: צריך להבין, במיוחד עבור האנשים שמוגדרים כחסרי עורף משפחתי, בין אם -- -
ענבל פז פיטל: יש את זה בחקיקה.
אלכס קושניר: כולם?
אלכס קושניר: כל החיילים הבודדים מקבלים מהמדינה?
ענבל פז פיטל: כן.
אלכס קושניר: אז אני מאד שמח שזה ככה.
ענבל פז פיטל: כשתבוא אלינו נסביר לך.
אלכס קושניר: אז למה יש קרנות שלא נותנות את זה?
שלומית אבינח: בתוך חמש שנים מהשחרור.
שלומית אבינח: זה עד חמש שנים, ממה שאני יודעת.
ענבל פז פיטל: לעשר שנים, מ-2017.
ענבל פז פיטל: חיילים בודדים על פי חוק, מ-2017, הוארכה זכאותם ל-10 שנים.
יאנה בר: קוראים לי יאנה בר ואני אשמח לעלות---
אלכס קושניר: יאנה, אין פה דיון.
אלכס קושניר: אני רק רוצה לשאול את ענבל.
אלכס קושניר: ענבל, תגידי לי, כל חייל בודד משוחרר מקבל מילגה מלאה ללימודים מהמדינה?
ענבל פז פיטל: החל מ-12 שנות לימוד למכינה, לשיפור והשלמת בגרות, למסלול ייעודי לתואר במכינות, והכשרה מקצועית, לא כולם רוצים להגיע לאקדמיה.
ענבל פז פיטל: "ממדים ללימודים".
אלכס קושניר: כולל תואר ראשון?
ענבל פז פיטל: "ממדים ללימודים" זה תואר ראשון שכולל את אוכלוסיית החיילים הבודדים.
ענבל פז פיטל: בסך הכל מעטפת של 50 מיליון ₪ בכל שנה רק לבודדים משוחררים.
אלכס קושניר: ענבל, אני אומר לך את האמת, לא מעניין אותי כמה כסף יש בתקנה.
אלכס קושניר: מה שמעניין אותי זה שכל החיילים מקבלים את זה.
אלכס קושניר: ונמצאת פה יאנה על הקו, שהיא לא מקבלת את זה, אבל יאנה, אני מבקש ממך להתאפק ולא לדבר, אנחנו ננסה לפתור את זה אחר כך, כי נגמר לנו הזמן.
אלכס קושניר: אבל יש עוד דבר שחשוב לקחת בחשבון, שזה לא יהיה מוגבל רק לשלוש שנים, רק לתואר BA פשוט, אלא צריך לראות איך אנחנו מרחיבים את זה גם לתואר בהנדסה ולתואר ברפואה, כמו שעשינו בזמנו במשרד הקליטה.
אלכס קושניר: אני לא יודע אם זה קיים, אם זה קיים אני מברך ---
ענבל פז פיטל: כל תקציב שתוכלו להביא כדי שנרחיב את הזכויות, אנחנו נברך.
אלכס קושניר: אני חושב שזה אמור להיות תקציב קשיח לפי ביקוש ולא מוגבל בתקנה.
אלכס קושניר: אז אנחנו נבדוק את הסוגיה הזאת.
אלכס קושניר: אם זה ככה, מצוין, אם לא, נצטרך לעשות.
שלומית אבינח: אבל אם עכשיו הם ינצלו את זה בקורונה, לא יהיה להם כסף להשכלה.
אלכס קושניר: אבל עוד פעם, אני לא רוצה שישתמשו בפקדון.
אלכס קושניר: זה לא קשור.
שלומית אבינח: זה מה שהם רוצים---
אלכס קושניר: אני מדבר איתך על השכלה.
אלכס קושניר: לא רוצה שישתמשו בפקדון להשכלה.
אלכס קושניר: אלא זה משהו אחר לגמרי.
אלכס קושניר: אבל אנחנו נדון על זה בנפרד.
אלכס קושניר: אני חושב שאנחנו כחברה, כצבא, כמדינה, יש לנו את ההזדמנות לאפשר לאנשים האלה את המוביליות החברתית מאוכלוסייה שנמצאת במקום אחד, שזה חסרי עורף משפחתי או יוצאים בשאלה שנשארו ללא עורף משפחתי, או עולים חדשים, הם יעברו לפאזה אחרת.
אלכס קושניר: וזה התפקיד שלנו.
אלכס קושניר: תודה רבה על הדיון.
אלכס קושניר: הדיון הבא, אנחנו נקבע מתי הוא יהיה, וגם נקבע מה יהיה הנושא שלו.
אלכס קושניר: תודה רבה לכולם ושיהיה בהצלחה.
אלכס קושניר: הישיבה נעולה.
דוד ביטן: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
דוד ביטן: הנושא היום הוא הארכת משך הזכאות ללימודים באולפן וסל הקליטה בתקופת הקורונה לעולים חדשים.
דוד ביטן: הדיון מתקיים בעקבות יזמתם של חברי הכנסת אנדרי קוז'ינוב ויואל רזבוזוב.
דוד ביטן: דנו בזה דרך אגב גם עם השרה, כשישבנו על זה.
דוד ביטן: אתם יודעים שהקורונה פגעה בכל ה אוכלוסיות במדינת ישראל, אבל לעולים החדשים המצב קשה יותר בגלל כל מיני סיבות.
דוד ביטן: שרת הקליטה הביאה לאישורו של מענק קורונה ייחודי על סך 500 ₪ לאלפי משפחות של עולים חדשים שעלו לישראל ב-2020 ושאינן זכאיות לטיפול המוסד לביטוח לאומי.
דוד ביטן: טרם החלטה זו העולים החדשים הופלו לרעה על ידי המוסד לביטוח לאומי בהחלטת ממשלה לזכאות למענקים המיוחדים.
דוד ביטן: המענק אושר ב-9 ביוני 2020.
דוד ביטן: בדיון זה מוצע להכפיל את משך הזכאות לסל הקליטה ולהאריך את האפשרות ללמוד באולפנים.
דוד ביטן: בשנת 2019 עלו 35,436 עולים חדשים.
דוד ביטן: בתחילת 2020 עלו, לא הרבה בינתיים, 7,826.
דוד ביטן: מעריכים שעכשיו יהיה.
דוד ביטן: בארץ פועלים 90 אולפנים, בשנת 2018 למדו 18,695 איש באולפנים, בשנת 2019 למדו 20,209 איש ואישה, 75% סיימו לימודי אולפן.
דוד ביטן: סיבות לנשירה הן יציאה לעבודה ובעיות בריאות.
דוד ביטן: בשנת 2020, 5,826 לומדים, מתוכם רק 165 סיימו.
דוד ביטן: כנראה בגלל הקורונה.
דוד ביטן: המימון לפעילות האולפנים ממשרדי הקליטה והחינוך, שכר המורים ממומן על ידי משרד החינוך, הלימודים באולפנים מתבצעים בשיטת הוואוצ'רים, מסלול שוברים.
דוד ביטן: אתם צריכים להסביר לנו קצת על העניין של הוואוצ'רים האלה.
דוד ביטן: עולים חדשים שלא יצליחו לסיים את לימודי האולפן שלהם עד ל-21 באוגוסט 2020 יצטרכו לבקש ממשרד הקליטה הארכת המועד המזכה.
דוד ביטן: מדובר בטרטור מיותר.
דוד ביטן: אתם תציגו ואנחנו נמשיך לאחר מכן.
יואל רזבוזוב: תודה היו"ר.
יואל רזבוזוב: תודה על הדיון.
יואל רזבוזוב: באמת אני וחבריי שיושבים כאן מקבלים המון פניות מעולים חדשים שרק עלו בשנה האחרונה לארץ, שנמצאים במצב מאוד מאוד רע.
יואל רזבוזוב: באמת המצב הוא רע.
יואל רזבוזוב: אנחנו מדינת עליה, אנחנו מעודדים עליה, רק כשמגיעים לכאן, הם נתקלו בגלל מצב החירום במצב שהם לא חשבו שהם יהיו בו, הם פשוט לא הצליחו לסיים את האולפן שלהם, או שהלימודים נפסקו בכלל, או שהם עברו לזום, וללמוד רק על פי זום נורא קשה להם, ופשוט לא רכשו את השפה.
יואל רזבוזוב: מעבר לכך, הם לא מצליחים להשיג עבודה בשוק החופשי, כי אנחנו רואים מה קורה היום במדינה.
יואל רזבוזוב: גם אין להם שפה, גם אין להם עבודה, כמה שזה נשמע קלישאתי, וגם מבחינת הפרנסה, מה שמקבלים מהמדינה, הזכאות לסל קליטה של חצי שנה נגמרת, ואז הם עוברים להבטחת הכנסה וזה פשוט לא מספיק.
יואל רזבוזוב: משפחות שלמות נאלצות להתקיים מ-1,700 ₪ בהבטחת הכנסה, הם פשוט לא מסוגלים.
יואל רזבוזוב: אנחנו מקבלים פניות שהם נמצאים במצב מאוד מאוד גרוע.
יואל רזבוזוב: אנחנו ניכנס בהמשך למספרים המדויקים, כמה זה עולה, איך אנחנו עושים את זה, איך אנחנו מחזירים להם את שעות האולפן, איך אנחנו מצליחים להרחיב להם את הזכאות לסל הקליטה, אבל חשוב מאוד שאנחנו עושים את הדיון הזה לעזור להם, כי באמת עולים חדשים שעלו לארץ זאת אוכלוסייה היום שהיא אחת האוכלוסיות שהכי בסיכון כאן במדינת ישראל וחשוב מאוד לעזור.
יואל רזבוזוב: אז תודה על הדיון ואני מודה לכל חבריי שהגיעו לכאן וכולנו ביחד כאן באותו מצב, רוצים לסייע להם.
אנדרי קוז'ינוב: אני כמובן מצטרף לכל מה שיואל אמר.
אנדרי קוז'ינוב: קיבלנו את הנתונים העדכניים.
אנדרי קוז'ינוב: אמנם 7,000 איש זה נשמע כאילו לא הרבה מתחילת השנה, אבל עדיין, גם מתוך החבר'ה שעלו בשנת 2019, גם מתוך אלה שסיימו אולפנים והתחילו לעבוד, הרבה פוטרו, להרבה אין את הזכאות לדמי אבטלה.
אנדרי קוז'ינוב: אמנם שוב תודה למשרד הקליטה שהם מתקיימים מהמענק של משרד הקליטה, אבל זה עדיין לא מספיק ובטווח הזמן המיידי אין שום סיכוי שהם ימצאו עבודה ויצליחו להתפרנס בכבוד.
אנדרי קוז'ינוב: לכן חשבנו לנכון ליזום את הדיון הזה ולראות כיצד ניתן לסייע להם, כי כרגע המצב הוא באמת בכי רע, אנשים ממש נכנסים לסף פת לחם, כולל כאלה עם ילדים, חלקם חושבים לחזור לארץ מוצאם כי פשוט אין, בשנה הראשונה, אם אתה לא מצליח לפרנס את עצמך אז המצב באמת גרוע.
אנדרי קוז'ינוב: לפי האומדן התקציבי שמופיע כאן במסמכים, מדובר בלא מעט כסף, ועדיין צריך למצוא את החלופה, ניסיון לעזור לחבר'ה האלה, בהנחה שכמובן יהיה גל נוסף.
אנדרי קוז'ינוב: אבל שוב, במצב התעסוקה בארץ דהיום זאת הקבוצה הכי חלשה שלא תדע גם להשתלב, גם בעבודות אגב הכי כביכול, מה שנקרא, העבודות השחורות, הפשוטות.
אנדרי קוז'ינוב: כי גם עבודות כאלה כבר אין.
אנדרי קוז'ינוב: כמה כבר שליחים צריך בסופרים?
אנדרי קוז'ינוב: אז זה המצב, לכן אני מקווה שנמצא את הפתרון הראוי.
דוד ביטן: אני רוצה להבין מה אתם מבקשים בדיוק.
דוד ביטן: אתם מבקשים הארכה של עוד חודשיים לאלה שלומדים באולפן?
אנדרי קוז'ינוב: מעבר לזה.
אנדרי קוז'ינוב: אנחנו מבקשים לבחון את הארכת סל הקליטה לחצי שנה.
שלומית אבינח: את משך הזכאות, אתם מתכוונים?
אנדרי קוז'ינוב: לא.
אנדרי קוז'ינוב: האולפנים זה סיפור נוסף, זה סיפור שונה.
אנדרי קוז'ינוב: וסל הקליטה זה סיפור שונה.
אנדרי קוז'ינוב: אלה שני דברים נפרדים.
אנדרי קוז'ינוב: ברגע שסל הקליטה נגמר והוא לא מוצא עבודה, הוא זכאי למענק מטעם משרד העליה, מענק מחייה, שזה כסף יחסית זעום, 1,700 שקל לאדם.
אנדרי קוז'ינוב: אי אפשר להתקיים מהכסף הזה.
אנדרי קוז'ינוב: לכן אנחנו מבקשים להאריך את הזכאות לסל קליטה לעוד חצי שנה.
אנדרי קוז'ינוב: עכשיו, צריך לראות לפי איזה חתך.
אנדרי קוז'ינוב: מתי הבנאדם עלה, האם הוא עובד, האם הוא מקבל מענק, באיזה תנאים צריך לקזז את המענק מסל הקליטה שיוענק, ובנוסף, אם אנחנו מאריכים את משך הלימוד באולפנים, אז לאותו טווח מן הסתם צריך להאריך גם את הזכאות לסל קליטה.
אנדרי קוז'ינוב: כי אם אנשים ילמדו הם לא יעבדו.
דוד ביטן: הביטוח הלאומי פה?
דוד ביטן: אז אני רוצה להבין.
דוד ביטן: מצד אחד אנחנו מדברים על האולפנים.
יואל רזבוזוב: השלמת שעות אולפן.
דוד ביטן: לתת להם הארכה בגלל הקורונה הם לא למדו, אז הם צריכים עוד חודשיים.
אנדרי קוז'ינוב: ראית, 165 מסיימים.
דוד ביטן: לתת לחבר'ה מהאולפנים עוד חודשיים על מנת להמשיך ללמוד, זה דבר אחד.
דוד ביטן: דבר שני, אתם מדברים על משהו אחר לגמרי, הנושא של סל הקליטה.
יואל רזבוזוב: זה שונה אבל זה מתקשר ביחד.
דוד ביטן: כן, אבל זה חופף בנקודה מסוימת.
דוד ביטן: מה שאתם מבקשים, העלות התקציבים של האולפנים לחודשיים היא מינימלית, והעלות של מה שאתם מדברים היא מאוד גדולה.
דוד ביטן: הנושא השני הוא לא נושא פשוט.
דוד ביטן: אבל השאלה אם אנחנו יכולים, אם מגיעה להם השלמת הכנסה, כי הם לא עובדים.
יואל רזבוזוב: מגיעה להם הבטחת הכנסה.
יואל רזבוזוב: אנחנו מבקשים להמיר את הבטחת ההכנסה עכשיו לגובה של סל הקליטה.
דוד ביטן: כמה זה סל קליטה לחודש?
יואל רזבוזוב: כ-2,600, והבטחת הכנסה זה כ-1,700.
יואל רזבוזוב: ההפרש פה לדעתי הוא כ-1,000 ₪.
יואל רזבוזוב: משהו כזה.
דוד ביטן: למה, הבטחת הכנסה זה 2,000 ומשהו.
אנדרי קוז'ינוב: לא, זה לא אבטלה.
יואל רזבוזוב: היו"ר, אנחנו ניכנס למספרים.
יואל רזבוזוב: אבל אני אומר שאם הממשלה מוצאת כסף לעניינים של פוליטיקאים עצמם, אז לעולים חדשים אני בטוח שאפשר למצוא.
דוד ביטן: טוב.
דוד ביטן: רציתי לראות מה הבקשה.
דוד ביטן: אתם מדברים על שני דברים.
דוד ביטן: מישהו רוצה לומר משהו?
אלכס קושניר: קודם כל דיון סופר חשוב.
אלכס קושניר: וזו מסיבה אחת מאוד מאוד פשוטה.
אלכס קושניר: צריך להבין שסל הקליטה ניתן לעולים חדשים בעיקר במטרה אחת, לאפשר להם דמי מחייה תוך כדי זה שהם רוכשים את הכלי החשוב ביותר לשילוב בחברה הישראלית וזה השפה.
אלכס קושניר: אנחנו ראינו שבתקופה של החל מה-15 למרס עד סוף חודש מאי, בכלל שום אולפן לא עבד, כולל האולפנים העירוניים, ועד כמה שאני מבין, אולפנים פרטיים עדיין לא חזרו לפעילות, זה אותה תכנית ואוצ'ר.
דגנית סנקר: חזרו חלקית.
דגנית סנקר: אני אסביר.
אלכס קושניר: חזרו חלקית.
אלכס קושניר: זה אומר שהאנשים האלה שהיום נאלצים להכנס לתוך שוק העבודה בלי שרכשו את הכלי החשוב ביותר, השפה, יימצאו בתחתית שרשרת המזון מבחינת היכולת שלהם להשתלב.
אלכס קושניר: ואם אתה לוקח בחשבון גם את העובדה ששוק התעסוקה היום הוא בדיוק הפוך ממה שהיה ב-15 למרס, זאת אומרת האבטלה מאוד מאוד גבוהה, וזה אומר שיש תחרות על כל מקום ומקום, העולים האלה נמצאים בחיסרון יחסי מאוד מאוד משמעותי.
אלכס קושניר: לכן חושב שתפקידנו של כולנו זה לאפשר להם לממן להם את המחייה עד שהם יסיימו את האולפן.
אלכס קושניר: אני מאמין שכל אחד לפי איפה שהוא נמצא.
אלכס קושניר: יש כאלה שהיו חודשיים באולפן בזמן הזה, יש כאלה שהיו שלושה חודשים בזמן הזה, כל אחד והשלב שלו.
אלכס קושניר: אבל אנחנו חייבים לעשות את זה.
אלכס קושניר: דבר נוסף שחשוב לעשות, ואני מבקש להעלות את זה כהצעה לסדר, אנחנו חייבים לראות איך אנחנו מתגברים את התכנית של קידום העסקה של משרד הקליטה כדי לאפשר או כדי לתמרץ את המעסיקים לקחת את העולים לעבודה.
אלכס קושניר: כי אני אומר לך שוב פעם, החסרון היחסי שיש לעולים החדשים הטריים בעיקר בעיקר בשפה אבל גם ביכולת להבין ולהתחבר למציאות הישראלית מבחינת שוק העבודה, הולך להיות קריטי והבטחת הכנסה ממשרד הקליטה זה באמת סכום שהוא לא גבוה ואי אפשר להתקיים ממנו.
אלכס קושניר: לכן אני מבקש לעשות שני דברים: אחד, אני מצטרף לחבריי אנדרי ויואל לגבי הסיפור של הארכת סל הקליטה כדי לאפשר לאנשים לסיים את האולפן, ודבר נוסף, לראות איך אנחנו בונים תמריצים למעסיקים לקחת את העולים החדשים לעבודה.
דוד ביטן: בוא נעזוב רגע את הנושא של התעסוקה כי גם השרה ביקשה את הדיון הזה.
דוד ביטן: נשאיר את זה לדיון אחר.
דוד ביטן: לא נערבב.
דוד ביטן: טלי בבקשה.
טלי פלוסקוב: קודם כל תודה ליו"ר בכלל על הדיון וליוזמים כמובן.
טלי פלוסקוב: לי יש תחושה, אני כמו כל אחד שיושב כאן בשולחן מקבלת המון פניות מאנשים שפשוט לא יודעים מה לעשות בסיטואציה הזאת.
טלי פלוסקוב: הם אזרחים חדשים במדינה שלנו והם באמת לא יודעים מה לעשות בסיטואציה הזאת.
טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים 1.
טלי פלוסקוב: לכוון אותם ו-2.
טלי פלוסקוב: באמת לדאוג להם.
טלי פלוסקוב: לי יש תחושה שאנחנו דאגנו, ודאגנו לא רע, לקבוצות שונות של האנשים בחברה הישראלית, ושכחנו לגמרי את הקבוצה הזאת של עולים חדשים שממשיכים להגיע לארץ ואני זוכרת עוד סיפור שהעליתי בפני המנכ"ל ואני מודה לו שהדבר נפתר, על זה שאפילו אותם 500 שקל שחילקנו לכל האזרחים במדינה שלנו, ותיקים, מי שנחשב לעולה חדש הוא לא קיבל מלכתחילה.
טלי פלוסקוב: אחר כך התערבנו ואחר כך עשינו, ושוב, אני מבקשת למסור תודה גם לשרה וגם למנכ"ל.
טלי פלוסקוב: אבל אני חושבת שבמקום לקחת ולזרוק פה רעיונות, ויש פה הרבה על מה לדבר, צריך לבנות חבילה של עזרה לעולים חדשים שבעצם נפלטו מהעזרה לכל אזרח של מדינת ישראל.
טלי פלוסקוב: הם נמצאים במצב יותר רגיש מכל אחד מאתנו.
טלי פלוסקוב: שפה, זה דבר אחד.