GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דניאל אהרון: הם לא מקרי סעד, הם לא מקרי רווחה, ואנחנו מאוד מאוד צריכים להיזהר, גם כארגונים פרטיים במגזר השלישי, גם כמחוקקים, להיזהר לא להנציח את הסטטוס הזה ולא להפוך את האוכלוסייה הזאת לאוכלוסייה נזקקת.
דניאל אהרון: איך עושים את זה?
דניאל אהרון: כלים, כלים, כלים.
דניאל אהרון: ללמד אותם.
אלכס קושניר: דניאל, הבנתי.
אלכס קושניר: תשמע, קודם כל אנחנו מכירים, אז דיברנו מספיק אחד עם השני, אני יכול להגיד לך שעם רוב הדברים אני מסכים, אבל יחד עם זאת יש פה אוכלוסיות שבהחלט נמצאות בתווך הזה של אוכלוסיות רווחה, והתפקיד שלנו כמדינה, כממשלה וגם אתם, כמגזר שלישי, לתת להם את הדרך לצאת מהמצב הזה ולמצות את הפוטנציאל שלהם.
אלכס קושניר: לכן כן, יש פה אוכלוסיות שהן בהחלט מוגדרות כאוכלוסיות רווחה וצריך לעזור להם, יחד עם זאת יש פה אוכלוסיות אחרות, וכל אחד צריך לקבל את היחס המתאים לו ולקבל את הכלים שהוא צריך לקבל.
קרן פרידמן: שלום קודם כל תודה על תת הוועדה.
קרן פרידמן: שלום לחברי הפורום שאני שמחה לראות פה כמה חבר'ה שלי באופן אישי, אני אסביר מי אני.
קרן פרידמן: אני קרן, אני רכזת מלגות בקרן "הישג" שזאת קרן מלגות לסטודנטים שהיו חיילים בודדים, קרן פרטית קנדית של זוג מקנדה יחיד, לשמחתי בין הנציגים פה יושבים לפחות שלושה בוגרים שלי ומילגאים.
קרן פרידמן: אני רוצה לדבר בעצם על ההבדל שכולם דיברו עליו, על ההבדל המאוד כואב בין הבודדים חסרי העורף לבין הבודדים העולים.
קרן פרידמן: אני אדבר מהפן ההשכלתי כי בזה אני מתעסקת.
קרן פרידמן: כיום בודד עולה זכאי באופן אוטומטי לקבל מענק של 30,000 שקל ממינהל הסטודנטים, רוב המלגות פתוחות בפניו מעצם היותו בודד עולה, בזמן שבודד חסר עורף משפחתי שלא שירת כלוחם או כתומך לחימה בין אם בגלל בעיית פרופיל או בין אם בגלל נסיבות חיים שלא יכלו לאפשר לו את זה, כמעט ולא יכול להגיש מועמדות לאף מילגה.
קרן פרידמן: למעשה אני חושבת ש"הישג" ומילגת ISEF, הן המלגות היחידות שהוא יכול להגיש אליהן מועמדות.
קרן פרידמן: אני כן רוצה לבדל בתוך כל הדיבור המאוד חשוב על אוכלוסיית החרדים, לא לשכוח את אוכלוסיית הבודדים, נערי הרווחה נקרא להם,
אלכס קושניר: אנחנו לא נשכח אף אחד, אני מבטיח לך.
קרן פרידמן: אז כאן בשיח הזה המון דובר על חרדים.
אלכס קושניר: לא, דיברנו גם על חסרי עורף משפחתי שהם לא חרדים.
קרן פרידמן: אוקיי.
קרן פרידמן: ולכן אני רוצה לציין באמת את תכנית "יתד" שלא כל כך באה לביטוי ואפשר לעשות המון המון המון, וזה באמת בדמנו.
קרן פרידמן: כי אנחנו יוצרים כאן, אם דניאל אהרון דיבר על לחתוך אותם ממעגל הנזקקות, בזה שאנחנו לא עוזרים להם אנחנו יוצרים דור שני של נזקקי רווחה.
קרן פרידמן: הקריאה שלי מפה זה השוואת תנאים בין בודדים עולים לבין בודדים חסרי עורף משפחתי, בעיקר בתחום ההשכלתי, וזה נושא שהוא אך ורק חקיקתי פה.
קרן פרידמן: כי לתת מענק של 30,000 שקל לכל סטודנט זה משהו שאנחנו לא יכולים לעשות, ואני כאן מקבלת את ההערה של נעמי, סליחה, גם קרן ברוס, כמובן, קרן ברוס שותפים ואנחנו תמיד מפנים את החבר'ה שלנו גם לקרן ברוס, אבל עדיין יש חוסר מאוד בולט וחוסר צדק, אם לקרוא לזה בצורה הכי פשוטה, בעיקר כשהם מגיעים ל, עד שהם כבר עושים את הצעד ומגיעים לאקדמיה, הם הרבה פעמים נשארים לבד.
אלכס קושניר: קרן, תודה רבה.
שאול רורקה: צהריים טובים.
שאול רורקה: אני חושב שהחברים כבר אמרו את הכל, אז אין לי הרבה מה להוסיף.
שאול רורקה: כמה מילים על הבית של בנג'י, אנחנו בית לחיילים לוחמים בזמן הצבא, אנחנו גם מנסים עכשיו לבנות עוד בית ואנחנו גם מרכז הכוונה אחרי הצבא, לישראלים ולחבר'ה מחו"ל, במיוחד לבית שלנו, אבל לא רק בבית שלנו.
שאול רורקה: יש לי בקשה, אם כבר יש לנו פורום כזה.
שאול רורקה: אנחנו עושים את העבודה הזאת, אני הקמתי את הבית שלי על שם בן דוד שלי, רס"ן בנג'י הילמן, הוא היה מ"פ באגוז.
שאול רורקה: אני עושה את זה 14 שנה, אחרי שהייתי מנכ"ל ויזם של חברות הייטק, רובן גדולות.
שאול רורקה: אנחנו לא קיבלנו עזרה כלשהיא מהממשלה מהשניה הראשונה.
שאול רורקה: כמה מילים טובות פה ושם, זה היה נחמד, אבל מעבר לזה שום דבר.
שאול רורקה: אני לא יודע אם אני מדבר בשם כל הארגונים פה, אבל בטח בשם חלק מהם.
שאול רורקה: אם אי אפשר לעזור לנו לעשות את העבודה שלנו, אני מבקש לפחות לא לקחת מאתנו.
שאול רורקה: אנחנו לא צריכים לשלם מע"מ, ואנחנו לא צריכים לשלם מס מעסיקים.
שאול רורקה: זה מגוחך שעל כל שקל שאני מגייס אני צריך לשלם למדינה 24.5%.
שאול רורקה: אנשים עבדו מאוד קשה בשביל הכסף הזה, הם שילמו מיסים על הכסף הזה, אני מדבר עכשיו על התורמים שלי, ועכשיו אני משלם מעבר לזה עוד 25%.
שאול רורקה: אתם לא רוצים לעזור לנו, זה בסדר גמור.
שאול רורקה: אל תפריעו לנו בבקשה.
שאול רורקה: זה כל מה שאני מבקש.
אלכס קושניר: שאול, קודם כל תודה רבה על ההערה הזאת, היא מאוד מאוד חשובה.
אלכס קושניר: בכובע הנוסף שלי אני מנסה כרגע להקים שדולה שתטפל בדיוק בנושא הזה של העמותות, ולראות איך אנחנו באמת פוטרים את העמותות מתשלומי מע"מ, כי זה באמת מגוחך, וגם כמובן,
דוברת: וגם מס מעביד.
אלכס קושניר: וגם כמובן מסי מעביד.
אלכס קושניר: אני יכול להבטיח לך 100% מוטיבציה, ואני גם בטוח שיש פה הרבה מאוד חברי כנסת בבית הזה שיתמכו במהלך הזה.
אלכס קושניר: אנחנו ננסה לקדם את זה, אגב, ללא קשר רק לעמותות שמטפלות בחיילים בודדים, אלא כתפיסה של המדינה והיחס של המדינה אל המגזר השלישי.
אלכס קושניר: יש פה משהו שחייב להשתנות, ומעבר לזה שהמדינה הרבה פעמים נשענת על הטיפול של העמותות ושל המגזר השלישי, אז כמו שאתה אמרת, לא תמיד יודעת לעזור, אז לפחות שלא תפריע.
אלכס קושניר: ובזה אנחנו חייבים לטפל.
אלכס קושניר: אתה צודק.
אלכס קושניר: תודה רבה על ההערה, היא מאוד חשובה.
גיא קונפורטי: שלום לכולם וצהריים טובים.
גיא קונפורטי: אני גיא מעמותת "נדן" אנחנו עמותה שנכנסת לשנה השישית של הפעילות שלה.
גיא קונפורטי: הקימו את העמותה הזאת בוגרים של הפרקליטות הצבאית, שאנחנו ראינו מהצד השני, מתוך הצבא, לאן מגיעים חיילים שנכנסים למצוקות, זה יכול לבוא לידי ביטוי בבעיות משמעת, זה יכול לבוא לידי ביטוי בעריקויות, כמו שדובר כאן קודם, ברישום פלילי או כל מיני דברים כאלה שפשוט בסופו של דבר זה מיותר.
גיא קונפורטי: הרבה פעמים מרבית מקרי העריקויות נובעים לא בגלל למשל שהמערכת לא טיפלה או משהו כזה, יהיו לפעמים תקלות בטיפול, אבל לא אחת מדובר על פשוט בעיות שהמערכת הצבאית כמערכת, לא יכולה לטפל בהן.
גיא קונפורטי: רק בשביל לסבר את האוזן, אנחנו נותנים ייצוג משפטי לחיילים בשירות חובה, בזמן השירות הצבאי, בדגש על סוגיות מהחיים האזרחיים.
גיא קונפורטי: אנחנו לא מייצגים אותם נגד הצבא, אבל מטפלים למשל בתיקי הוצאה לפועל, בודקים להם חוזי שכירות, מייצגים אותם בדיני משפחה, כל מיני דברים כאלה שיש להם, מרביתן של הפניות אלינו, אני מדבר על סדר גודל של 75%, מגיעות מתחום החובות וההוצאה לפועל, שהרבה פעמים הסיבה המכוננת לחובות ולהוצאה לפועל זה למשל צרכנות מופרזת של החיילים,
שלומית אבינח: מכלל חיילי צה"ל או מהחיילים הבודדים?
גיא קונפורטי: אני כרגע מדבר על כלל חיילי צה"ל, אני תיכף אמקד את זה לחיילים בודדים.
שלומית אבינח: תמקד בדיון על החיילים הבודדים.
שלומית אבינח: זה נושא הדיון.
גיא קונפורטי: אני יודע.
גיא קונפורטי: אני שניה אחת רק מסביר משהו ואז אתמקד בבודדים.
גיא קונפורטי: בעקרון מדובר על 75% שפונים בנושאים של הוצאה לפועל, שכמובן שהחיילים הבודדים הם יותר פגיעים לנושא הזה.
גיא קונפורטי: למה?
גיא קונפורטי: כי ברגע שלמשל הוטל עיקול על חשבון בנק של חייל במסגרת הליך הוצאה לפועל, אפשר להמיט עליו ממש אסון כלכלי.
גיא קונפורטי: במיוחד אגב עם השינוי האחרון שנעשה בחוק, התיקון שנעשה בספטמבר לחוק ההוצאה לפועל, שבעצם פחות או יותר שינה את המושג שהיה קרוי "איחוד תיקים" והביא בעצם למצב שעם המשכורת הצבאית הקיימת כיום לחייל מאוד מאוד קשה להתמיד בתשלום חובות כבדים להוצאה לפועל והרבה מאוד חיילים יופנו בעצם להליכי חדלות פירעון ופשיטת רגל.
גיא קונפורטי: וזאת בעיה שאני חושב שצריך להתייחס אליה ברמה לאומית, כי למעשה החל מגובה חוב מסוים, הרבה פעמים לרשמים ולשופטים אין שיקול דעת אלא להפנות את החייב לפשיטת רגל.
גיא קונפורטי: ולצערי הרב חיילים בודדים, במיוחד כאלה שהגיעו או מרקע סוציו-אקונומי לא תקין לפני כן, או שהסתבכו בגלל שהם עזבו מסגרת, אם זה חרדים יוצאים בשאלה וכולי, הם האנשים שבסופו של דבר יופנו לחדלות פירעון ופשיטות רגל, שבסופו של דבר זה יעכב את הכניסה שלהם לחיים האזרחיים וההשתלבות שלהם בחברה הישראלית בצורה תקינה.
גיא קונפורטי: זה דבר ראשון.
גיא קונפורטי: דבר שני, הרבה מזה, ואני מתחבר גם למה שאמר דניאל קודם, נובע באמת מחוסר ידע ופערים בכלים.
גיא קונפורטי: אנחנו עושים את זה גם בבסיסי צה"ל וגם בשיתוף פעולה עם עמותות אחרות, גם היינו אצל דניאל למשל, יש לנו הרצאות שאנחנו נותנים, שבעצם המטרה שלהן היא בעצם לתת מעין ארגז כלים משפטי, זאת אומרת לא רק הצד הכלכלי של איך לנהל חשבון בנק ומה זה ריבית, אלא לדוגמה איך לקרוא חוזה דירה, חוזה שכירות, מה לשים לב בדברים האלה, מה לשים לב למשל כשבאים, ללכת לחפש עבודה, ועוד כל מיני דברים בסגנון הזה.
גיא קונפורטי: רק שוב כדי לסבר את האוזן, מבחינת החובות, מרבית החיילים שפונים אלינו בנושא חובות הם חיילים בודדים, אני מדבר בסדר גודל שמתוך החיילים שפונים אלינו כל שנה מדובר על סדר גודל של 1,000, 1,500 תיקים כל שנה, משהו כמו 65% זה חיילים בודדים, שהרבה פעמים הסיבה שהם בכלל לא מכירים ולא יודעים שיש להם חובות, זה בגלל שהם, למשל אין להם כתובות מסודרות.
גיא קונפורטי: חלקם גרים,
שלומית אבינח: לאן החובות בעיקר?
שלומית אבינח: לחברות סלולר?
גיא קונפורטי: אני אסביר.
גיא קונפורטי: מרבית החובות זה לחברות מסחריות, חברות תקשורת, סלולר, אינטרנט וכולי.
גיא קונפורטי: הרבה פעמים אגב גם למשל עברייניים או בוא נגיד, כל מיני "סייענים" שמנסים לעזור, מתעלקים על האוכלוסיות הבודדות, שולחים אותם לקנות פשוט במסות מכשירי סלולר, כי הם מבטיחים להם כל מיני הבטחות סרק, ובסופו של דבר הם נשארים עם כל החובות.
גיא קונפורטי: אנחנו נתקלים בזה לצערי לא אחת, והרבה פעמים אגב גם כשאנחנו מפנים חיילים כאלה למשטרה, המשטרה לא תמיד מטפלת.
גיא קונפורטי: נתקלנו למשל באיזה שהוא מקרה שחייל שזכאי, חייל עולה בודד שזכאי למשל לפטור מארנונה, היה איזה שהוא בעל בית שרשם את שמו על בית מלון דירות כדי לקבל איזו שהיא הנחה, פנינו עם הנושא הזה למשטרת ישראל והנושא הזה לא טופל.
גיא קונפורטי: למרות שזה לא עבירה, זאת אומרת זה לא מעניין את הציבור, לצורך העניין.
גיא קונפורטי: ניצול ההטבה שמגיעה לחייל בודד שבסופו של דבר גם יצרה לו חוב, אגב.
גיא קונפורטי: אוקיי?
גיא קונפורטי: אז זה גם משהו שצריך, אני חושב, איזו שהיא הבנה שמדובר באוכלוסייה שהיא במקרים מסוימים חסרת ישע וצריך לתת לה איזו שהיא הגנה מוגברת והגנה מיוחדת, גם מהרשויות האחרות של אכיפת החוק.
גיא קונפורטי: בנוסף לזה, לצערי אנחנו נתקלים לא מעט בהליכי גביה של חובות למשרדים ממשלתיים.
גיא קונפורטי: זה יכול להיות לדוגמה עיריות, למשל חובות לדו"חות חניה או משהו כזה, ביטוח לאומי למשל, לא מעט חיילים מתגייסים, במיוחד כאלה אגב שמהחברה החרדית שמתגייסים, שהם לא מודעים בהכרח לזה שמגיל 18 צריך לשלם עצמאית ביטוח לאומי, שולחים את המכתבים לכתובות הידועות של ההורים שלהם, ההורים שלהם לא מעבירים להם דואר כמובן ---
אלכס קושניר: בסדר גיא, הנקודה ברורה.
אלכס קושניר: אתה מעלה פה סוגיה מאוד מאוד חשובה שכנראה שווה פה לפחות דיון ספציפי.
גיא קונפורטי: אז אני רק אשלים את הנקודה.
גיא קונפורטי: אנחנו, למשל נפגשנו לדוגמה עם הביטוח הלאומי, סיפרנו להם את הסיפור הזה, הם, אגב, הייתה הקשבה נפלאה, כי בסופו של דבר בעיני ואני בטוח שגם בעיני כל מי שיושב כאן בפורום, אם חייל משרת את המדינה, אם המדינה היא זו שגובה ממנו חובות, אנחנו צריכים לצפות לרכות מסוימת ואני חושב שזה משהו שצריך להיות גם מעוגן בנהלים של היועץ המשפטי לממשלה בגבייה.
שלומית אבינח: אני רוצה לחדד, הזמנו את הביטוח הלאומי לדיון והתעקשת שהם יגיעו, אני התעקשתי כמנהלת הוועדה, אבל הם אמרו שאין להם כל נגיעה לחיילים בודדים.
אלכס קושניר: אז הנה, מצאנו נגיעה ונזמין אותם לדיון הבא.
גיא קונפורטי: דברים ברמה מאוד כללית, נגיד לגבי שוק השכירות,
אלכס קושניר: גיא, אנחנו הבנו.
אלכס קושניר: אנחנו נקיים על זה דיון נוסף, נשמח אם תצטרף ושם תוכל לדבר ביתר פירוט כי פה לא נוכל לטפל בהכל.
גיא קונפורטי: תודה רבה.
אלכס קושניר: גלית, אני אשמח אם בשלוש הדקות שיש לך תוכלי להתייחס גם לנושא של חוזרים בשאלה, איך אתם רואים את הסוגיה הזאת, בנושא של הכשרה של הדרג הזוטר של המפקדים, החל מרמת מ"כ וצפונה, וגם כל הנושא של הדרכה וכנסים לחיילים לקראת שחרור.
אלכס קושניר: האם יש שם חלוקה לאוכלוסיות, כי אנחנו פה רק מהדיון הראשוני הזה, הבנו שיש אוכלוסיות שכל אחת מהן מחייבת טיפול ייחודי וכנראה גם הדרכה ייחודית.
דוברת: סליחה היו"ר, אני רוצה להתייחס, כי אני רוצה שגלית תענה גם לנקודה שלנו לגבי ---
שלומית אבינח: מי את?
דוברת: אני מנכ"לית ----
שלומית אבינח: עכשיו גלית בזכות דיבור.
אלכס קושניר: גלית בבקשה.
גלית גולן: תודה.
גלית גולן: ראשית אני מברכת על הוועדה שוב, מתרגשת מאוד לקחת בה חלק ואני רוצה לפתוח את דבריי בהצדעה לכל הארגונים שנמצאים פה וגם אלה שלא.
גלית גולן: עושים חדשות לבקרים, כל המאמץ לטפל בחיילים הבודדים, תודה עצומה לכולכם.
גלית גולן: אני אנסה להתייחס, יחד עם זאת אני שמה את התפקיד של צה"ל כאחראי לשקף את המציאות של החיילים הבודדים יחד עם הארגונים, ועדיין אני אתייחס פה לחלק מהסוגיות המאוד חשובות שעלו.
גלית גולן: בתכליתיות, מה חשבנו שהוועדה צריכה לדון בה?
גלית גולן: אחד זה ההשוואה בין האוכלוסיות, גם חייל בודד מול חייל חסר עורף משפחתי, צמצום הבירוקרטיה, יצירות מסלול ירוק למימוש זכויות ודיוק הטיפול בתתי הקבוצות שהתייחסנו אליהן ואתייחס אליהן גם בהמשך, בכל האוכלוסיות.
גלית גולן: אני אתייחס בראשית דבריי לכך שאין לנו מעטפת תומכת כמו עמותת "כנפיים" שבעצם מלווה את החיילים העולים, לחיילים חסרי העורף, וזה איזה שהוא סמן ימני שלוקח בתוכו את כל הסוגיות שדיברנו עליהן, כשלשם אנחנו צריכים לשאוף ולכוון, לראות איך מהוועדה הזאת אנחנו יוצאים ועושים תהליך זהה לאלה שאנחנו נותנים לחיילים העולים, כך לחסרי העורף המשפחתי.
גלית גולן: נושא הכשרות מפקדים, אנחנו נכנסים היום בכל ההכשרות הבסיסיות, כולל בה"ד 1, להכשרות היותר בסיסיות בבא"חים כדי להסביר מה זה חייל בודד.
גלית גולן: מה זה חייל בודד במהות שלו, מה הטיפול בחייל בודד, מה המצוקות ואם לדוגמה כשאנחנו משחררים חייל בודד ביום חמישי בשעה מאוחרת והוא לא מספיק להתארגן על השבת שלו, לטפל לעצמו בעצם בכל הסידורים התומכים, מה המשמעות בגין הדבר הזה.
גלית גולן: זה מחלחל, אנחנו גם חושפים את כל המידע ואת כל הידע גם ברשתות החברתיות שזמינות למפקדים שלנו, אנחנו יודעים שעדיין יש פער, יחד זאת אני חיבת להגיד שכל פניה שמגיעה למרכז או למפקדים, מטופלת.
גלית גולן: אין בורות בצה"ל, כמו שנאמר פה, לגבי החיילים הבודדים, אנחנו מטפלים בזה, אנחנו נכנסים בכל ההכשרות, אנחנו, כמו בשפה הצה"לית, "על זה" ואנחנו נראה את השיפור בצורה מתמשכת.
אלכס קושניר: אני רוצה לבקש ממך משהו.
אלכס קושניר: את יכולה בבקשה להזמין את חברי הוועדה אלייך?
גלית גולן: בוודאי.
גלית גולן: כבוד גדול.
גלית גולן: אנחנו מסיימים לבנות את המרכז פה בתוך "מופ"ת" בתל השומר ונשמח מאוד, וכבוד גדול, לארח אתכם ולראות ולחוות בעצמכם את הטיפול בחיילים הבודדים.
אלכס קושניר: אנחנו כבר ראינו אחד את השניה בערך 4 פעמים, רוב הפעמים בזום.
אלכס קושניר: אני חושב שכדאי שנקיים ישיבת עבודה רצינית, לא של 3 דקות דיבור פה ו-3 דקות דיבור שם.
גלית גולן: אני אשמח מאוד.
אלכס קושניר: לכן אני מאוד אשמח אם תוכלי לזמן את חברי הוועדה ולא צריך לחכות למבנה שייבנה, אני לא יודע מה אתם בונים שם, אבל אפשר גם פשוט להגיע, או שתבואי לפה, או שאנחנו נבוא אליך, מה שתחליטי.
אלכס קושניר: חייבת להיעשות ישיבת עבודה ממש מסודרת כדי שנעלה את כל הסוגיות ונקדיש לזה מספיק זמן.
אלכס קושניר: כי 3 דקות פה, 3 דקות שם, זה לא משהו שיכול בסופו של דבר להביא לפתרון שכולנו מחפשים אותו.
גלית גולן: מסכימה, מברכת, איפה, כמה ומתי שתרצה, חבר הכנסת.
גלית גולן: רפואה צבאית מאתגרת, ויחד עם זאת גם לרופאים שמכירים את המורכבויות של החיילים הבודדים, אנחנו מכירים כל מקרה חריג שמופנה אלינו ואנחנו מטפלים בו במיידי.
גלית גולן: אם זה תרופות מיוחדות, אם זה רופא מומחה שצריך לראות אותו בחלון זמנים שמתאפשר, אני מזמינה פה את הפורום, נא להפנות אלינו 24/7 שהמרכז זמין כל מקרה רפואי כזה או אחר ובכלל, אתם חושבים שצריכה התערבות בצה"ל, גם פה יש שיפור.
גלית גולן: בנושא שכר דירה ומגורים, חשוב לי לציין, צה"ל מעמיד גם מתקני יחד למען החייל, בתי החייל בשיתוף עמותת יחד למען החייל, יש דירות ללוחמים, אנחנו מרחיבים את זה, לא מזמן חנכנו גם בדרום וגם בצפון דירות נוספות ללוחמים, חלקם בוחרים ללכת לפתרון של שכר דירה.
גלית גולן: אין היום חייל בודד שנדרש לפתרון דיור ואין לו פתרון דיור מצה"ל.
גלית גולן: חשוב לי לציין את זה.
גלית גולן: נכון, לא כולם נוח להם לגור בבתי חייל, חלק דווקא כן מאוד אוהבים את האווירה המשפחתית, את ה"ביחד" שנוצר שם, אנחנו מנסים למצוא פתרון בוטיק לכל אחר מהחיילים ויחד עם זאת יש לנו מספיק פתרונות גם פה, גם בבתי קיבוצים, גם במשפחות שמאמצות.
גלית גולן: הכל קיים אצלנו, נא להפנות אלינו ונטפל בזה.
אלכס קושניר: גלית, תתייחסי בבקשה גם לנושא של החובות של החיילים.
גלית גולן: נושא חובות של חיילים, תראה, חובות שנוצרים מהצבא אנחנו לא מכירים כאלה, אם כאלה, אנחנו נשמח שיבואו לידי ביטוי.
גלית גולן: אם חייל מתגייס לצה"ל מאיזה שהוא מאגר חובות, או איזה שהוא אירוע שקרה לו לפני הצבא או במהלך הצבא ולא מובא לידינו, אין לנו אפשרות לראות את הנתונים האלה.
גלית גולן: יחד עם זאת, אנחנו כן מכירים את העמותות שמטפלות בזה,
שלומית אבינח: ברור שבשביל לזכות בפיס צריך למלא כרטיס.
שלומית אבינח: אם זה לא הובא לידיעתכם, יכול להיות שזה מחשש, מפחד, מחוסר מודעות שאפשר ליידע.
שלומית אבינח: האם אתם כ"מופ"ת" מעודדים או שמאפשרים את החיילים לשתף ואז פשוט זה יותר קל, שלא לגרור גם סחבת משפטית.
שלומית אבינח: איך אתם עושים את זה?
גלית גולן: אני אסביר איך אנחנו עושים את זה.
גלית גולן: ראשית, אנחנו מקיימים ימי סידורים שהם ריכוזיים ובשיתוף פעולה של כל משרדי הממשלה.
שלומית אבינח: את אומרת "לא הובא לידיעתכם".
שלומית אבינח: יכול להיות שאי הבאת החובות מהאזרחות כמו הוצאה לפועל וגבייה, יכול להיות שזה חשש שנמצא אצל החייל, שהוא חושש שזה יפגע בו בשיבוץ, בשירות, וזה כתם שהוא סוחב איתו מהאזרחות, או שזה נוצר במהלך השירות הצבאי.
שלומית אבינח: איך אתם עוזרים לחיילים האלה לא לחשוש, כי הרי זה לא ייעלם.
שלומית אבינח: אני לא אומרת לעודד, אבל לספר את אופן אפשרות הפניה והסיוע, מה אתם תוכלו לעזור?
גלית גולן: אני מיד אתייחס.
גלית גולן: אני אומרת ראשית, בשיח הבין אישי של חייל גם בעת הגיוס, גם כשהוא מגיע ליחידה עם קצינות הת"ש, הנושאים האלה עולים.
גלית גולן: הם נושאים שמוכרים לנו, ואם הם מובאים לידינו אנחנו מטפלים בהם.
גלית גולן: אנחנו גם יודעים להיעזר, כמו שציינתם, במקומות שצה"ל לא יודע לטפל או לתת ליווי משפטי, גם אם צריך לתת ליווי משפטי בתוך הצבא, זה מתבצע.
גלית גולן: אז מתקיים גם שיח אישי עם החייל כדי לעודד את השותפות הזאת במידע, גם אנחנו מקיימים ימי סידורים ייעודיים בהם משתתפים רק חיילים בודדים, עם עמדות של כל המקומות בהם יכולים להיות, כמו חברות חשמל, כמו רשויות מוניציפליות שמשתפות איתנו פעולה, שם מתקיים שיח עם ליווי של הצבא מול הרשויות כדי לנסות לצמצם כמה שיותר גם את הממשק ואת הפער בשפה, וגם את הטיפול.
גלית גולן: אנחנו עושים את זה בשותפות כל הארגונים שיושבים פה וגם עם משרדי הממשלה, היום האחרון שעשינו אותו השתתפו בו למעלה מ-2,000 חיילים בודדים והוא קרה בדצמבר, ואנחנו מברכים על זה.
גלית גולן: אנחנו נעמיק את זה.
גלית גולן: אני מבינה את מה שאת שואלת, אנחנו ננסה לחדד את זה שוב לסגלי הת"ש, לנסות ולהתחקות אחרי המצוקות האלה של החיילים.
גלית גולן: אנחנו עושים את זה בכל עולמות התוכן, לאו דווקא רק בחובות, ואנחנו נחדד גם את זה.
גלית גולן: אני מסתכלת על נושאים נוספים, תתי אוכלוסיות.
גלית גולן: גם חוזרי שאלה, וגם ילדי מסגרות חוץ, אנחנו מבינים שנכון לקיים דיון ייעודי.
גלית גולן: יש בצה"ל גופים ייעודיים כמו מינהלת חרדים, וכמו חטיבות שלמות בתוך החטיבות שאנחנו מכירים, גדודים שלמים בתוך החטיבות, אנחנו מכירים גם חץ בצנחנים, גם תומר בגבעתי, הם מתעסקים עם האוכלוסיות החרדיות, יודעים להתאים להם טיפול, עדיין, אני מבינה את הפער ---
אלכס קושניר: גלית אני חייב למקד.
אלכס קושניר: אנחנו מדברים על יוצאי החינוך החרדי שחזרו בשאלה, שנופלים בין הכסאות.
אלכס קושניר: כי הצבא לא מתייחס אליהם כחיילים חרדים, לא נותן להם את הסיוע ואת אותה שנת לימודים שנותן לחרדים, והחבר'ה האלה פשוט נופלים בין כסאות.
אלכס קושניר: את מבינה?
דובר: כלומר הם יותר מתאימים להגדרה של חסרי עורף.
גלית גולן: הם מוכרים כחיילים בודדים חסרי עורף משפחתי, להבנתי אם יש לנו היום 341 חיילים כאלה, שהם חיילים בודדים חסרי עורף משפחתי מהמגזר החרדי, ומטופלים.
אלכס קושניר: גלית, אנחנו שמענו על מספרים אחרים.
גלית גולן: אני מציעה, שוב, לא התכוננתי לדיון בשאלה הזו, אני מציעה שנקיים דיון ייעודי, זה מספיק חשוב---
אלכס קושניר: אנחנו נעשה את זה.
גלית גולן: --- שאנחנו נגיע עם כל הגורמים בצה"ל שמטפלים בחרדים, נביא את הנתונים ונקבל את ההחלטות שצריך לקבל.
שלומית אבינח: עוד מישהו מהצבא שרוצה לדבר?
אלכס קושניר: שי פלבר בבקשה.
שי פלבר: תודה רבה חברים.
שי פלבר: קודם כל, אני חושב שיש פה עשיה ברוכה, רחבה ונהדרת של כלל הגורמים.
שי פלבר: אני רק רוצה להאיר את פנינו לגבי סוגיה של אחרי השחרור.
שי פלבר: הרבה אנחנו מטפלים בחיילים לפני כן, במהלך השירות, וגם מטפלים בהם אחרי השחרור לתקופות כאלה ואחרות, כולל הסוכנות היהודית והארגונים הנהדרים.
שי פלבר: אבל אני חושב שאם היינו בודקים כמה מהם חוזרים על פני שנה מהשחרור, שנתיים מהשחרור ושלוש שנים מהשחרור, היינו רואים שבסוף באופן טבעי הקשר שלנו הוא הרבה יותר בתקופה הקצרה שאחרי השחרור.
שי פלבר: אתה דיברת בהתחלה על הרצף הטיפולי ועל הקשר עם העולים.
שי פלבר: הייתי שם לנו כנושא לראות איך אנחנו מטפלים בהם בטווח ארוך, טיפול כוללני שהוא כולל גם למשל את מינהל הסטודנטים בהקשר כזה או אחר, גם הסיוע באמצעי התעסוקה וכולי.
שי פלבר: אני שם לנו כנושא להמשך בחינת אורך הטיפול, משך הטיפול, סוג הטיפול ומעקב על ידי כך שהחבר'ה בסוף יישארו פה ולא יחזרו לארצות המוצא שלהם, מעבר לכל הדברים באמת המופלאים שנעשים פה על ידי כולם.
אלכס קושניר: תודה רבה שי.
אלכס קושניר: איציק אוחנה.
שלומית אבינח: יש עוד מישהי מהסוכנות היהודית.
שלומית אבינח: ענבל.
ענבל פז פיטל: אנחנו עובדים בשותפות מופלאה ביחד עם קרן מיראז' בתכנית "כנפיים", עדי כבר דיברה וגם כרגע שי.
ענבל פז פיטל: בעצם רק הדבר היחיד שאני כן רוצה להזכיר, הדברים שהתייחסו פה קודם באמת ממש מסתייעים בזכות הקשר הנפלא שנוצר עם צה"ל בשנים האחרונות, ואני רוצה באמת גם לברך את גלית שבאמת כל מעורה ובקיאה ומאוד מאוד מביאה את עצמה לטובת העניין.
ענבל פז פיטל: הדבר שכן הזכירו פה לגבי התנהלות כלכלית, יש יחידת תוכן מאוד משמעותית שנמצאת בתוך סדנאות ההכנה לאזרחות.
ענבל פז פיטל: היא יחידה מופלאה ויחידה מאוד חשובה, רק שכדאי שכל החיילים הבודדים יגיעו לסדנאות האלה ויקבלו את יחידת התוכן ואת שאר היחידות, שהקורס ---
אלכס קושניר: זה מתקשר לנושא של מיצוי זכויות, זה בכלל בניית מערך של מיצוי זכויות.
ענבל פז פיטל: ואז בהמשך גם יש את הייעוץ הכלכלי והליווי שאנחנו נותנים לעולים, שכרגע בעצם לצערי הרב חסרי העורף המשפחתי לא מקבלים.
יצחק ברוך אוחנה: אני מברך אותך אלכס באמת, על הוועדה, ואני חושב שפה אפשר לעשות יותר דריל-דאון, וזום-אין וכל מה שקשור, וכבר נגעת בזה ובאמת אני מברך על זה.
יצחק ברוך אוחנה: בעניין הזה כל המרבה הרי זה משובח, ובתנאי שאפילו נעשה רק את הסינרגיה, גם אם לא נצליח, אני קורא לזה, למנף מקורות תקציביים, אני חושב שעל זה נאמר דיינו.
יצחק ברוך אוחנה: אני קודם כל רוצה באמת לברך את כל הארגונים, הם שותפים מרכזיים ואמרתי את זה גם בדיון הקודם, אמנם בזום, שלצערי אם לא הייתה לנו את המעטפת של החברה האזרחית והארגונים, היו לנו אירועים לא של 'כמעט ונפגע' אלא של נפגע.
יצחק ברוך אוחנה: לכן כולנו צריכים לשנס מתניים, ובאמת לעשות שותפות מלאה לטובת הלקוחות האלה, ולכולם הם חשובים.
יצחק ברוך אוחנה: אין פה אפילו אחד שאני מכיר שלא חושב כך.
יצחק ברוך אוחנה: אני חייב להגיד, לפני שאגע בכמה נקודות מאוד חשובות, קודם כל אני חייב לציין שהשרה שמה לה לדגש ולפוקוס את הזום בטיפול בחיילים בודדים בכמה רבדים, ואני אגע איפה הפערים.
יצחק ברוך אוחנה: מאוד חשוב לי הקטע של הפערים והיא, באמת חשוב לה להיות בכל הפורומים והתחומים, בהיבטים של לקדם את המהלכים כדי שיהיה לנו טיפול רציף.
יצחק ברוך אוחנה: ואפרופו דיברנו על מעברים.
יצחק ברוך אוחנה: אז אני מתחיל את עניין המעברים, לפני שאני אגיד את נקודות השרה גם לעניין הזה שנשאר בפער.
יצחק ברוך אוחנה: קודם כל לא בושה להגיד.
יצחק ברוך אוחנה: יש פלטפורמות קיימות ונהדרות, שאפשר להלביש עליהן, מה שנקרא, לרתום, עוד כמה דברים כמו "כנפיים", שזה באמת ליווי הוליסטי, והפרק שהוסיף משרד העלייה והקליטה בראשותי, אתה היית שותף לו, בהיבטים של המעטפת החברתית.
יצחק ברוך אוחנה: עכשיו, זה בא מתוך מיפוי מאוד ברור ואני לא אחזור עליו, של פער, של מה מקבל החייל במהלך השירות, ואני קורא לזה שחרור בבקו"ם לוואקום.
יצחק ברוך אוחנה: ואז יש נפילה חד משמעית, אם תרצו, מ-3,000 או 3,500 ₪ ל-0.
יצחק ברוך אוחנה: לכן אני אומר שהדיון ב-2016, לשמחתי גם הניע מהלך וקרם עור וגידים שעניינו, אם אני מתייחס מעבר באמת לפעילות הנהדרת של הצבא ולכל הדברים הנוספים שעשו, אז קיבלנו איזה שהוא רובד של שכר דירה.
יצחק ברוך אוחנה: 1,000 שקל בחודש, כפול 12 חודשים, וואלה.
יצחק ברוך אוחנה: באמת, לא מספיק, צריך יותר, הכל בסדר.
יצחק ברוך אוחנה: תוסיפו לזה את הרובד של 400 שקל של משרד הבינוי והשיכון, שהיום בממשק שלנו, משרד העלייה והקליטה, אנחנו מעבירים ממשק למשרד הבינוי והשיכון והוא, כל מה שצריך לעשות, זה להזין לחשבון הבנק את הכסף.
יצחק ברוך אוחנה: כך שבאמת עשינו פה איזה שהוא תיאום ציפיות.
יצחק ברוך אוחנה: מה נשאר לנו פער מהותי?
יצחק ברוך אוחנה: תקראו לזה דמי קיום, אני קורא לזה דמי הסתגלות לחייל עולה בודד.
יצחק ברוך אוחנה: ובעניין הזה אני אומר, הגם שאנחנו משרד העלייה והקליטה, אנחנו תמימי דעים ואנחנו לא יכולים להסתיר עין, לא שאני יכול לטפל, אבל אני יכול לסייע וכל מה שאנחנו צריכים, בחסרי עורף.
יצחק ברוך אוחנה: אי אפשר לבדל ולהבדיל ולעשות דין לזה ודין לזה ואני יודע שהמנדט שלנו הוא על העולים, ולכן אני קורא פה למשרד הרווחה, לכל מי שרק --- לבנות תוכנית מותאמת של חסרי עורף עם הרבדים שאתה ירדת אליהם, וכן צריך לתת להם את הזום.
יצחק ברוך אוחנה: אסור לנו לעשות את ההפרדה, גם לילידי הארץ הזאת, שאין להם מענה.
יצחק ברוך אוחנה: שני דברים, קודם כל הטיפולים והמענים, אנחנו עשינו עם משרד הבטחון, אני אדבר בקצרה כי יש לנו המון המון לפני, ותוך כדי,
אלכס קושניר: ממש בקצר כי אנחנו ב---
יצחק ברוך אוחנה: אני רק אגיד.
יצחק ברוך אוחנה: בהיבט של ההשכלה הגבוהה, שהוא קטליזטור מאוד משמעותי במוביליות וגם לחסוך כסף, אנחנו עשינו עם הכוונה לצה"ל והיחידה, בסוף אנחנו משלמים לעולים והכסף שיתפנה שילך ללוחמים בני הארץ הזאת והחיילים הבודדים חסרי העורף.
שלומית אבינח: נקיים דיון נפרד.
שלומית אבינח: נקיים דיון על כל ה---
אלכס קושניר: מה שהוא אומר שבעצם משרד הקליטה לקח על עצמו תשלום על ההשכלה של העולים החדשים, וכך---
יצחק ברוך אוחנה: כי זה התחיל ממדים ללימודים, ועכשיו התקציב, הוא --- תקציבי.
יצחק ברוך אוחנה: אין לך בלתי נלאה ונגמר, ולכן אמרנו בוא נמקד את זה.
יצחק ברוך אוחנה: ממילא הוא מקבל דרך הסיועים שלי, תפנו את זה לאוכלוסיות אחרות שצריכים לתת להן.
יצחק ברוך אוחנה: זו ההסתכלות.
יצחק ברוך אוחנה: לכן ההתייצבות, אלכס, לסדנאות משתחררים, אם אתה רוצה הנגשת שירותים, מידע, ידע, הסללה של תכנית, לא יתייצבו.
יצחק ברוך אוחנה: אם נמשיך להתייצב ב-50%-60% בסדנאות משתחררים ---
שלומית אבינח: איך אפשר לעודד את זה?
שלומית אבינח: דלית שומעת.
יצחק ברוך אוחנה: ההסבר הוא מאוד פשוט.