GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בני פרץ: אם אני הייתי סומך על המערכת הבן שלי לא היה מגיע להיות קצין בצה"ל.
בני פרץ: בן בכור זכר יחיד יש לי - - -
ברוך ליוייב: אדוני היושב ראש, בואו נחזור לנושא.
ברוך ליוייב: הזמן קצר.
ברוך ליוייב: יש פה את הנושא של העדה הקווקזית.
אברהם נגוסה: לפי תקנון הכנסת המליאה מתחילה ב-11:00 - - -
קריאה: כל העדות חשובות.
בני פרץ: כולנו, אבל יש מי יותר חשוב במדינה הזאת, שמסדרים להם את הכול על חשבון כל האחרים, מהקווקזים, הכורדים, המרוקאים, האתיופים, הכול.
אברהם נגוסה: בני, אתה רוצה לצאת?
בני פרץ: יש סוג מסוים.
קריאה: בני, די.
קריאה: אמרת הכול מהלב, כל הכבוד.
בני פרץ: אני רוצה לדבר בשקט והוא לא נותן לי להסביר את הכול ואני חבר בוועדה.
קריאה: סליחה, יש פה עוד אנשים שרוצים לדבר.
בני פרץ: אני הבנתי מה שהוא אמר, הבן אדם, ואני עברתי את אותו דבר בעלייה.
קריאה: הדיון פה על הקווקזים, לא על המרוקאים, בני.
אברהם נגוסה: בבקשה, נציגת משרד החינוך, רויטל דותן, בבקשה.
רויטל דותן: תודה.
רויטל דותן: אני אתייחס לדברים שנאמרו ואני רוצה להתחיל - - -
אבי צבי הדרומי: התפקיד שלך, בבקשה.
רויטל דותן: אני ממונה על ארגון הלימודים באגף קליטת תלמידים עולים.
רויטל דותן: אני רוצה להתחיל ולהתייחס לנקודה שעלתה לגבי ספרי לימוד.
רויטל דותן: הנושא של ספרי לימוד זה במנדט של המזכירות הפדגוגית של המשרד, אבל אנחנו באגף שלנו הוצאנו ספר לימוד, 'מרקם סיפורים מהרי קווקז'.
רויטל דותן: הוא כל כך יפה, גם ויזואלית, אז להגיד שלא קיימים חומרים, זה לא מדויק.
רויטל דותן: הספר הזה מאגד סיפורים מהרי הקווקז כבסיס לחינוך לשוני.
רויטל דותן: אז קודם כל אתם נמצאים ואני מאוד שמחה על זה.
קריאה: מי המוציא לאור?
רויטל דותן: מי המוציא לאור?
רויטל דותן: אפשר לראות פה, אבל זה קיים ונמצא ב - - -
קריאה: זה משנה, משנה, מעניין אותי לדעת מה שם המשפחה של המוציא לאור.
קריאה: המרקם הזה הוא 20 שנה.
קריאה: חברים, יש דברים יותר - - -
רויטל דותן: בסדר, אוקיי.
אליסה אברמוב: בגלל ספר לימוד אחד להגיד שאנחנו כן נמצאים זה גם לא מדויק.
רויטל דותן: תשמעו, אני מביאה, שמחה להביא את מה שיש.
רויטל דותן: נאמר פה שאין כלום, אז אני מתקנת ואומרת שלא כלום, יש משהו.
רויטל דותן: אולי זה לא מספיק, אולי צריך לעשות יותר, אבל קיים, קיימים חומרים והם חומרים יפהפיים, אני מזמינה אתכם להסתכל, זה נמצא פתוח באתר שלנו, אגף קליטת תלמידים עולים, כולכם יכולים להיכנס ולראות.
רויטל דותן: לגבי המענה שניתן לתלמידים שלנו במערכת.
רויטל דותן: אנחנו לא צובעים תלמידים על פי מוצא, כל התלמידים שנמצאים במערכת מקבלים את המענה.
רויטל דותן: אנחנו לא מאתרים מאיזה עדה או לאיזה קהילה אותו תלמיד שייך.
רויטל דותן: כשיש צורך הצורך עולה בבית הספר, מטופל ומקבלים את המענה.
רויטל דותן: אין לנו עולים חדשים שאנחנו יודעים עליהם מקווקז - - -
דוד ממי: אבל העולים, הם נשארים עולים חדשים שנים.
אברהם נגוסה: אבל אתה מדבר על לפני כמה שנים, אנחנו מדברים על עכשיו.
דוד ממי: אבל ההורים, אם זה לא בא מההורים, מהמשפחה, הם נשארו עולים חדשים שנים.
דוד ממי: הם מ-48' עוד עולים חדשים, ההורים.
אברהם נגוסה: אז עכשיו תוקן.
אברהם נגוסה: אם יש דבר שלא תוקן נמשיך להילחם לתקן את זה.
דוד ממי: צריך לתקן מהשורש, לא מספרים.
דוד ממי: מההורים, שההורים שלהם עוד נשארו עולים חדשים.
אברהם נגוסה: מה שאתה אומר, שצריך לתקן מהראש, אתה צודק, אבל לא עכשיו.
דוד ממי: בסדר, רק אמרתי משהו.
רויטל דותן: דרך אגב, רק במאמר מוסגר, מרקם כזה יש גם על יהדות אתיופיה וגם על חמ"ע.
קריאה: זה היה בסיוע הג'וינט ומשרד הקליטה, חשוב לציין.
רויטל דותן: בכל מקרה אין לנו עולים חדשים, עולים ותיקים מטופלים ככל הילדים, מקבלים מענה מאגפי הגיל.
רויטל דותן: יש לנו מגשרים חינוכיים דוברי רוסית שנותנים מענה גם לתלמידים יוצאי קווקז.
רויטל דותן: אני רוצה לומר שבעבר, לאחר הדיון שהתקיים פה אני נפגשתי במשרד עם סטאס, על פי בקשה שלך, לדעתי - - -
רוברט טיבייב: נפגשת עם מי?
רויטל דותן: עם סטאס מרדכי, הוא היה יושב ראש העמותה או משהו.
רוברט טיבייב: 'דור מדור'.
רויטל דותן: הוא העלה את הטענות האלה בדיון שהיה כאן, נפגשנו, חיברתי אותו למנהלת אגפי הגיל והוא הבין שלמעשה הם ילדים שמטופלים כמו כל הילדים במערכת.
רויטל דותן: אני חושבת שאלה הדברים שחשוב לי לומר כאן.
רויטל דותן: תלמידים עולים, אם יש עולים ותיקים במערכת הם זכאים להתאמות בבחינות בגרות כמו כל התלמידים העולים שזכאים לעשר שנים מיום עלייתם.
רוברט טיבייב: דוד, אתה נמצא בוועדת הקליטה של כנסת ישראל, יש פה יושב ראש, בוא קודם כל נכבד את יושב הראש.
דוד ממי: אין שום בעיה.
דוד ממי: לא, לפעמים יש דברים מהלב, 32 שנה - - -
רוברט טיבייב: דוד, דוד.
רוברט טיבייב: בוא נכבד אותו.
דוד ממי: אני מכבד מאוד.
דוד ממי: מכבד את מי שמכבד.
רויטל דותן: כן.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו את סמנכ"ל משרד הקליטה, בעיקר בעניין מלגות.
אברהם נגוסה: גם פה עלה העניין של הפנסיה, האם ההסכם של הפנסיה בין מדינת ישראל, מה שנעשה עם רוסיה, האם זה נוגע גם לאזורים האלה או לא?
אברהם נגוסה: אני אשמח שתתייחס גם לעניין הפנסיה וגם לעניין המלגות.
אברהם נגוסה: ד"ר ולדימיר שקלאר.
ולדימיר שקלאר: קודם כל, אדוני היושב ראש, באמת אמרת שכנראה היום זו ישיבה אחרונה, ועדה אחרונה, אני מודה לך על ארבע שנים יפות, על שיתוף פעולה ומאחל לך בהצלחה בהמשך.
ולדימיר שקלאר: באמת עשית עבודה יפה מאוד.
רויטל דותן: אני מצטרפת.
מיכאל מלכיאלי: אנחנו נברך את הוועדה שהוא יהיה עוד קדנציה כיושב ראש, בעזרת ה'.
ולדימיר שקלאר: לפני המלגות כמה מילים בכלל על התמיכה של משרד הקליטה בעולי קווקז.
ולדימיר שקלאר: משרד העלייה והקליטה מפרסם כל שנה מבחני תמיכה לפעילות ברשויות.
ולדימיר שקלאר: בשנה שעברה מדובר על סדר גודל של כ-60 מיליון שקל לכל מיני פרויקטים ובפרויקטים האלה משולבים עולים מכל העדות, כי אנחנו מדברים על קליטה בקהילה, על אינטגרציה, על שילוב ואנחנו דורשים שבפעילויות יהיו עולים מרוסיה, מצרפת, מקווקז, מאתיופיה, כולם ביחד, בדיוק מה שאתם דיברתם כאן, אבל אנחנו מכירים גם בצורך מיוחד של עולי קווקז ואנחנו מפרסמים כבר הרבה שנים מבחן תמיכה בעולי קווקז, חשוב לציין.
ולדימיר שקלאר: אם בשנת 2016 התקציב למבחן הזה היה 1,900,000 שקל אז בשנת - - -
רוברט טיבייב: כמה נוצל?
ולדימיר שקלאר: נוצל כמעט הכול, הניצול מאוד גבוה, 90%.
ולדימיר שקלאר: מאוד גבוה.
ולדימיר שקלאר: דרך אגב, בכל הפרויקטים.
ולדימיר שקלאר: השנה המבחן שפורסם כבר זה 2,800,000 שקל.
ולדימיר שקלאר: התקציב עלה.
ולדימיר שקלאר: אם פעם היה מדובר ב-13 רשויות אז עכשיו מדובר ב-19 רשויות וברשויות שיש להם יותר מ-1,500 עולי קווקז אנחנו נותנים לא רק פעילות, אנחנו נותנים גם רכז.
ולדימיר שקלאר: אז זה מאוד חשוב לדעת.
רוברט טיבייב: אז התקציב הוכפל, כמו שאני מבין.
ולדימיר שקלאר: הוכפל כמעט, גדל באופן משמעותי וגם מספר הרשויות.
ולדימיר שקלאר: וחשוב לציין שאם בפרויקטים אחרים התקצוב הולך לפי עולים שהגיעו לישראל ב-15 השנים האחרונות כאן אנחנו סופרים עולים משנת 89', אנחנו יודעים שבשנים האחרונות לא כל כך באים עולים מקווקז ואז כאן הלכנו לקראת העדה ואז הקריטריון זה כמות העולים משנת 89' והכסף הזה הולך לפעילות ברשויות.
ולדימיר שקלאר: זה דבר אחד.
ולדימיר שקלאר: אנחנו תומכים גם בעמותות.
ולדימיר שקלאר: אני יודע שלפחות יש עמותה אחת שמטפלת בעולי קווקז, היא קיבלה תמיכה, תמיכה משמעותית - - -
רוברט טיבייב: כמה עמותות הגישו?
ולדימיר שקלאר: סך הכול 50, 60 עמותות הגישו, יש שם גם כל מיני פרויקטים - - -
רוברט טיבייב: 50, 60 וקיבלה אחת?
ולדימיר שקלאר: לא, לא לעולי קווקז, בכלל.
ולדימיר שקלאר: אני מדבר בכלל.
אברהם נגוסה: בכלל מדינת ישראל.
ולדימיר שקלאר: בכלל מדינת ישראל, בכל התחומים, אז יש שם גם עמותה שמטפלת בעולים מקווקז.
פבל יליזרוב: התאחדות יהודי קווקז בישראל קיבלה תמיכה.
ולדימיר שקלאר: כן, 112,000 שקל.
ולדימיר שקלאר: חשוב לדעת גם את הדבר הזה.
ולדימיר שקלאר: גם בפרויקטים אחרים, פרויקט תיאטראות של משרד העלייה והקליטה מסבסד מלא הצגות של תיאטראות מובילים בארץ, כמו הבימה, גשר ואחרים, אז גם עולי קווקז רשאים להגיע להצגות.
ולדימיר שקלאר: אני לא אתייחס גם לפרויקטים אחרים כי אין הרבה זמן, עכשיו עמנואל תגיד כמה מילים על - - -
קריאה: אמרת 19 רשויות, מאיזה שנה?
קריאה: חיפה גם נכנסה?
ולדימיר שקלאר: אני יכול להגיד - - -
אברהם נגוסה: אנחנו לא ניכנס לזה, אין לנו זמן.
אברהם נגוסה: בחמישה ל-11:00 חייבים לסיים לפי התקנון, אני לא יכול להמשיך ולכן בואו נשמע על המלגות.
אברהם נגוסה: הגב' העלתה את עניין המלגות להשכלה גבוהה, בואו נשמע.
ולדימיר שקלאר: אבל אם רצית לדעת, סליחה, חיפה גם השנה זכאית.
עמנואל טולדנו: מינהל הסטודנטים אצלנו נותן גם תמיכה לעולי קווקז.
עמנואל טולדנו: אם עולה רגיל יכול לקבל מלגה שזה תואר ראשון מלא או תואר שני מלא, רק עד שלוש שנים, עולי קווקז זה עד 15 שנה בארץ.
פבל יליזרוב: פלוס שלוש שנים של שירות צבאי.
אברהם נגוסה: אז אין הבדל ביניהם לאתיופים.
קריאה: פעם זה היה 20 שנה, לא?
עמנואל טולדנו: יש משהו נוסף שהם מקבלים, שזה גם רק ליוצאי קווקז, זה דמי קיום, זה לא קיים לעולים - - -
פבל יליזרוב: בשנה ראשונה.
עמנואל טולדנו: בשנה ראשונה, נכון, שזה גם נוסף.
קריאה: אבל פעם זה היה 20 שנה, זה ירד ל-15?
עמנואל טולדנו: פעם, זה היה לפני ארבע שנים, וזה היה - - -
קריאה: עד 15 פלוס שלוש.
עמנואל טולדנו: כן.
עמנואל טולדנו: עכשיו זה 15 - - -
אברהם נגוסה: תודה, סיימת?
אברהם נגוסה: אנחנו ניתן לחברי הכנסת.
קריאה: רק שנייה להגיד משהו קטן וזהו.
אברהם נגוסה: חברים, אתם הגעתם באיחור, לפני שהגעתם החברים שלכם דיברו אז אני אומר שאנחנו בעזרת ה', אם נחזור עוד פעם, גם אם אני חוזר או מישהו אחר חוזר, אנחנו נמשיך בעשייה.
פבל יליזרוב: אדוני היושב ראש, אני בכל אופן מבקש התייחסות, דקה.
פבל יליזרוב: מאחר שהגעתי מרחוק.
פבל יליזרוב: קודם כל שלום לך, אדוני היושב ראש, חברי רוברט טיבייב, חבר הכנסת, שלום רב.
פבל יליזרוב: פמליה מכובדת, שמי פבל יליזרוב, יושב ראש התאחדות יהודי קווקז בישראל.
פבל יליזרוב: אני מצטער שהגעתי באיחור, מה לעשות, ישראל כץ משקיע בדרכים, אבל כנראה לא מספיק.
רוברט טיבייב: זה כבר פוליטיקה.
אברהם נגוסה: נשקיע יותר.
פבל יליזרוב: כן, צריך יותר.
פבל יליזרוב: הסוגיה של יהודי קווקז כבר הוזנחה כמה שנים טובות, אני בהחלט מודה למשרד לקליטת עלייה על העבודה שהם עושים, זאת עבודה משמעותית, חשוב להמשיך.
פבל יליזרוב: יחד עם זאת חשוב לציין שכל הנושא הזה של התמיכה שמתקיימת זה מתקיים דרך האפיק של הרשויות ופה קיימת בעיה עיקרית.
פבל יליזרוב: אני אמרתי את זה בכל מקום, אני גם לא מסתיר את זה, התקציב הזה הופך להיות בן ערובה בידי ראשי ערים, בידי סגני ראשי ערים, בסופו של דבר הוא לא תמיד מגיע ליעד שהיה אמור להגיע.
מיכאל מלכיאלי: אבל זה לא הבעיה של השר.
פבל יליזרוב: סליחה, זה הבעיה של הוועדה ככלל.
פבל יליזרוב: אם הוועדה תקבל החלטה שהמדיניות של המשרד יכולה להתנהל אחרת - - -
אברהם נגוסה: חבר הכנסת.
קריאה: לא להפריע, בבקשה.
פבל יליזרוב: דבר נוסף, וחשוב לציין שיש פה הטבה מיוחדת מטעם משרד הקליטה, 15 שנה, כהגדרה, פלוס שלוש שנים, יחד עם זאת, חברים, תבינו, הקהילה הקווקזית בישראל, תמיד הייתה בעיה של מרכז ופריפריה, גם היום היא קיימת, הקהילה הקווקזית ממשיכה להתגורר בפריפריה, זה לא שנעשה פה איזה שהוא מחקר עומק והבינו שהקהילה השתלבה יותר או שאנשים התחילו – תאמינו לי, רוב ההישגים שיש בתוך העדה אלה הישגים שהעדה בכוחות עצמה השיגה.
פבל יליזרוב: אפרופו יושב לנו פה חבר כנסת, אני לא ראיתי שמישהו דחף אותו, הוא עשה את זה בידיים שלו, הוא עשה את זה בהישגים שלו.
פבל יליזרוב: לרוב גם סגני ראשי ערים וראשי ערים ואנשי צבא.
פבל יליזרוב: תבינו, אסור להזניח, כי אנחנו נמשיך לסגת אחורה.
פבל יליזרוב: עד שנעשתה פה עבודה, צריך להמשיך לעשות עבודת שורש.
פבל יליזרוב: אם נמשיך לעשות עבודת שורש, אני לא אומר כרגע לפלג, לאחד, בואו נזמן ועדה בין משרדית, אני לא רוצה להפיל את זה על המשרד לקליטת עלייה, לא על משרד הרווחה, לא על משרד החינוך, בואו נזמן ועדה בין משרדית, נקבע מי המשרד המוביל, כל משרד ישים חלק ואנחנו נמשיך להוביל תהליך שינוי חברתי בתוך העדה.
אברהם נגוסה: רוברט טיבייב, בבקשה.
רוברט טיבייב: תודה, אדוני היושב ראש, תודה רבה על הדיון, תודה לחברים.
רוברט טיבייב: כנראה שלא תאהבו את מה שאני הולך להגיד, אבל צריך לקחת בחשבון דבר הכי פשוט, חשבתי שהארגונים שזימנו את הפגישה יבואו עם איזה שהיא תכנית סדורה, ישימו על השולחן ויגידו: אדוני היושב ראש, אנחנו רוצים את זה - - -
אבי צבי הדרומי: יש תכנית סדורה.
אבי צבי הדרומי: יש תכנית סדורה אצל - - -
רוברט טיבייב: טוב.
אבי צבי הדרומי: לא, זה חשוב, הוא אומר שאין ואני אומר שיש.
אבי צבי הדרומי: יש תכנית שלוש שנים של הפרויקט אצל - - -
דוד ממי: אני חושב שברגע שיהיה חג גם לקווקז, כמו שיש לאתיופים והמימונה, אז הקהילה תפרח.
דוד ממי: שיוציאו את ההיסטוריה שלהם עם חגיגה, עם אוכל.
רוברט טיבייב: דוד, אתה מפריע לי.
אברהם נגוסה: לא נהוג להפריע באמצע לחברי הכנסת.
רוברט טיבייב: אתה מכיר את התכנית?
רוברט טיבייב: יכול להיות שיש איזה שהיא תכנית, לא מכיר אותה, באמת לא מכיר.
רוברט טיבייב: אתם שאלתם מה ההבדל בין אתיופים לקווקזים, אתם יודעים מהי התכנית?
רוברט טיבייב: יש באמת תכנית סדורה, כמה דיברנו עליה?
רוברט טיבייב: על התכנית בקהילה האתיופית.
אברהם נגוסה: זה מה שאמרתי, השילוב.
רוברט טיבייב: תכנית סדורה, בכל משרדי הממשלה, כולל משרד ראש הממשלה, היו פה ודיברו ונלחמו על זה, איפה הבעיה אצלנו?
רוברט טיבייב: אצלנו אנחנו – רבותיי, זה כך, אין מה לעשות, אני מהנדס במקצוע, בשביל לפתור את הבעיה קודם כל צריך לאתר אותה.
רוברט טיבייב: אפשר לבוא בטענות בכל משרד ומשרד בנפרד ואפשר, אפשר לבקש כסף והכסף קיים, צריך לדעת איך להוציא אותו ואת זה עדיין אנחנו לא למדנו.
רוברט טיבייב: זו האמת.
רוברט טיבייב: אנחנו מדברים על דוגמה הכי פשוטה.
רוברט טיבייב: סתם ספרתי אנשים, כמה הוזמנו, 36, כמה אנחנו נמצאים פה?
רוברט טיבייב: בדרך כלל כשמז
רוברט טיבייב: מינים אנשים לאיזה שהיא ועדה עומדים פה בתור בשביל להיכנס.
רוברט טיבייב: זה היחס, סליחה לארגונים, של הקהילה לוועדה.
רוברט טיבייב: דרך אגב, זה כלי מאוד מאוד חשוב בשביל לפתור את הבעיה.
רוברט טיבייב: צריך לאתר אותה ולפתור.
רוברט טיבייב: ועדה זה כלי, כלי ענק.
רוברט טיבייב: עוד דבר אחד, סליחה למארגנים, כן?
רוברט טיבייב: לא הזמינו את כל הארגונים ויש המון, יש הרבה.
רוברט טיבייב: אין לנו שיתוף פעולה בינינו?
רוברט טיבייב: אם יושב ראש התאחדות יוצאי קווקז לא מכיר את התכנית זה אומר הרבה.
רוברט טיבייב: זאת אומרת יש ארגון אחד שמכין את התכנית ושאר הארגונים לא יודעים על התכנית.
רוברט טיבייב: רבותיי, אני בן הקהילה, מה שאתם אומרים לי גם כואב וניסינו לעשות כמה דברים, לצערנו הרב לא תמיד מצליחים, למה?
רוברט טיבייב: כי יש, לא תחרות, בין ה - - -
פבל יליזרוב: רוברט, אני מבקש לא להעלות את זה, אנחנו מוציאים עכשיו דברים שלא צריכים לעלות בוועדה.
אברהם נגוסה: לא, לא, אתם - - -
פבל יליזרוב: זה משהו פנימי בתוך העדה.
רוברט טיבייב: פבל, אנחנו רוצים לפתור את הבעיה או להסתיר אותה?
פבל יליזרוב: בינינו נפתור.
רוברט טיבייב: אבל לא פותרים.
רוברט טיבייב: אני יודע בדיוק מה תהיה ההחלטה של הוועדה, יהיה מלל כללי ויגידו אחר כך שדיברנו על זה.
רוברט טיבייב: אם נבוא עם תכנית סדורה יגידו: כבר דיברנו, כמה אפשר לדבר?
רוברט טיבייב: כי אנחנו מקלקלים לעצמנו, חד משמעית.
רוברט טיבייב: אם לא נתחיל לדבר ביחד, בשפה אחת, לא נצליח שום דבר.
רוברט טיבייב: הנציגים של משרדי הממשלה, סליחה, אני מתנצל, הבנת מה יעשו איתנו?
ברוך ליוייב: המסקנה, אנחנו צריכים להוביל.
ברוך ליוייב: חבר'ה, אנחנו צריכים להוביל.
רוברט טיבייב: תן לי, בבקשה.
רוברט טיבייב: אתם יורדים לסוף דעתי, אם לא נתחיל לדבר ביחד ונוביל ביחד את התכנית לא יקרה שום דבר.
רוברט טיבייב: יש כסף, אי אפשר לנצל אותו.
רוברט טיבייב: יש אפשרות, אי אפשר לנצל אותה.
רוברט טיבייב: אני לא מאשים אותם, הם עושים את העבודה שלהם, יש להם מימון ודיברנו פה, קיבלנו דיווח גם לגבי המלגות, התקציב הוכפל, מה אנחנו רוצים מהם?
רוברט טיבייב: אנחנו לא יודעים להשתמש באפשרות, בכלים האלה, זו בדיוק הבעיה שלנו.
רוברט טיבייב: יש לנו בעיה ענקית באמת, עם התדמית.
רוברט טיבייב: זו בעיה ענקית, אנחנו יודעים את זה.
רוברט טיבייב: אתם יודעים שלפני כמה שנים גם אי אפשר לבוא למשרדי ממשלה עם טענה כזו, נתנו לי להוביל תכנית ברדיו רק"ע שנתיים, התכנית, תכירו את הקהילה, דיברנו רק על הקהילה, ניסינו לשנות ואני חושב שהצלחנו, זה הכיוון שאנחנו צריכים לעשות.
רוברט טיבייב: לדעתי התאחדות יוצאי קווקז, צריך לאחד את כל הארגונים, להכין תכנית סדורה ולהגיש אותה.
רוברט טיבייב: דוד, אני לא צודק?
דוד ממי: אתה, חבל על הזמן, כל כך הרבה דברים יש לי להגיד, מעולה.
מיכאל מלכיאלי: קודם כל הזמין אותי חברי ובאתי בעיקר להקשיב, כי היה לי חשוב לשמוע וללמוד.
מיכאל מלכיאלי: אני רק אוסיף שאני זוכר כילד שהייתי מתפלל בבית הכנסת של היהודים עולי קווקז בירושלים ואני שמעתי מהזקנים שם, כבר רובם אינם איתנו היום, על הרבנים הגדולים שהיו בקווקז.
קריאה: הרב יצחקי.
מיכאל מלכיאלי: לא, הרבה אנשים גדולים, הם הוציאו ספרים חשובים.
מיכאל מלכיאלי: עכשיו גם תוך כדי חיפשתי בגוגל ומצאתי את השמות ואת השמות של הספרים שלהם.
מיכאל מלכיאלי: אני חושב שמשרד החינוך לא מקנה אף אחד מהרבנים האלה, אני לא מכיר את השמות של אף אחד מהם ואין לי ספק שאם אני לא יודע אז הרבה הרבה שאינם בני העדה לא מודעים.
מיכאל מלכיאלי: כולם אומרים, עם שאין לו עבר אין לו עתיד, אני חושב שהעבר של יהודי קווקז, עזבו את מה שהם עברו מבחינה אנטישמית, התרבות, העושר הרוחני שיש להם לא נמצא היום, אף אחד לא מכיר בזה, אולי הבודדים שיושבים כאן יודעים.
מיכאל מלכיאלי: על האתיופים אנחנו כבר יודעים הרבה יותר, כי אתם יש לכם, עשיתם הרבה - - -
קריאה: כי כבר למדנו.
מיכאל מלכיאלי: אבל הם, לא יודעים.
מיכאל מלכיאלי: אני חושב שמשרד החינוך צריך לקחת את זה כפרויקט, לקחת את כל האנשים היקרים האלה שיש פה, לדלות מהם את המידע הרוחני, שמות הרבנים, את שמות הספרים, ההיסטוריה הרוחנית בעיקר, להנחיל את זה לא רק לנכדים שלהם, לנכדים של כולנו.
אברהם נגוסה: קודם כל אני מודה לכם שהגעתם, זה דיון חשוב.
אברהם נגוסה: הנושא של הרב תרבותיות וההתייחסות לכל העדות והצרכים המיוחדים שלהם, לתרבות שלהם, למורשת של העדות השונות, זה הכוח של מדינת ישראל, זו הייחודיות של מדינת ישראל, שיש לה תרבויות שונות, צבעים שונים, שפות שונות ממדינות שונות וזה הכוח שלנו ולכן את המורשת צריך לחזק.
אברהם נגוסה: אני פונה לכל משרדי הממשלה לעזור ולעשות הכול כדי שכל העדות במדינת ישראל ירגישו שכבודם, מסורתם, הם הגאווה של העדות, לכן להכניס את המורשת של יהדות קווקז לתכנית הלימודים בבית הספר.
אברהם נגוסה: שתיים, יהדות קווקז, הארגונים, לפנות בנושא בתחום התרבות, הספורט, במלגות, עלו הנושאים האלה והמשרדים אמרו: תפנו אלינו, יש תקציב, אנחנו נעזור.
אברהם נגוסה: לכן הוועדה קוראת לכל הארגונים לפנות עם הצרכים למשרדים הרלוונטיים, כמו משרד התרבות והספורט, כמו משרד העלייה והקליטה בנושאים ששייכים להם, כמו מלגות ותמיכות.
אברהם נגוסה: זה מה שנאמר לנו, אתם תפנו.
אברהם נגוסה: הדבר השלישי, עלה פה העניין של הפנסיות.
אברהם נגוסה: אני חייב לבדוק את הנושא הזה.
אברהם נגוסה: וגם בעיית התקשורת, שאמרת, אני צריך לבדוק את הנושא הזה כי אני יודע שראש הממשלה הוביל להסכם עם רוסיה לשמור את הזכויות שלהם, אלה שעבדו שם, את הפנסיות שלהם.
אברהם נגוסה: אני צריך לבדוק אם זה גם כולל את הקווקזים.
אלחנן רזיאל: אזרבייג'ן.
אברהם נגוסה: אזרבייג'ן, אוקיי.
אברהם נגוסה: אנחנו, הוועדה, לוקחים את האחריות לבדוק מול משרד החוץ בנושא הזה.
אברהם נגוסה: והדבר הרביעי, קידום הנוער בהשכלה גבוהה.
אברהם נגוסה: המפתח לשילוב של כל העדות הוא חינוך, השכלה היא המפתח, לכן אני שמח לשמוע שליהדות קווקז, כמו יהדות אתיופיה, יהדות תימן, יהדות הודו, שהרחבנו את העניין הזה ואני שמח לשמוע שגם יהדות קווקז מקבלים את הזכויות והסיוע בהשכלה גבוהים ובמלגות 15 שנים.
אברהם נגוסה: לכן תפנו, זה מה שנאמר, תפנו ותעשו את הדברים האלה.
אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לכם, לחבריי חברי הכנסת, לנציגי משרדי הממשלה וכמובן לנציגי הארגונים, אני מודה לכם שהגעתם, אנחנו סיימנו וסגרנו את הישיבה.
אברהם נגוסה: שלום לכל המשתתפים, ברוכים הבאים.
אברהם נגוסה: נקיים היום דיון בנושא מצבם של כ-75,000 פליטי שואה ממדינות חבר העמים בישראל.
אברהם נגוסה: פנו אלי פליטי שואה והתלוננו על מצבם הכלכלי הקשה, על מחסור בדיור ציבורי, קשיים בהיעדר פנסיה ועל כך שאי ידיעת השפה העברית והשוני התרבותי מאוד מקשים עליהם להסתדר בארץ בגיל מבוגר.
אברהם נגוסה: מאחר ומדובר בכ-84,000 פליטי שואה ממדינות חבר העמים שהוועדה שלנו דאגה לזכויותיהם, מצאתי לנכון להיענות לבקשתם לדיון דחוף.
אברהם נגוסה: עיקר טענתם היא שמרבית משרדי הממשלה אינם מבחינים בין פליטי השואה לניצולי שואה.
אברהם נגוסה: לכן זו הנקודה שאנחנו צריכים להבין, כי בדרך כלל אנחנו קיימנו דיונים בעניינם של ניצולי שואה, אבל יש פה עניין של פליטי שואה, לא כל כך מדגישים את הנושא הזה וגם לא רואים את זה בהפרדה.
אברהם נגוסה: זו הנקודה שאנחנו מתמקדים היום, לא בניצולי שואה אלא אנחנו מתמקדים בפליטי השואה.
אברהם נגוסה: מי שדוחפת יחד אתי את הנושא הזה, חברת הכנסת טלי פלוסקוב.
אברהם נגוסה: את רוצה לומר כמה מילים?
טלי פלוסקוב: אני אשמח להתחיל.
אברהם נגוסה: לאחר מכן נשמע מיהודה דוידוב.
אברהם נגוסה: יש לנו רשימה.
טלי פלוסקוב: תודה אדוני היושב ראש, תודה קודם כל על קיום הדיון, אני חושבת שזה מאוד מאוד חשוב, דווקא לאור דו"ח מבקר המדינה שיצא בנושא של ניצולי שואה, ואני רוצה דווקא להגיד משפט.
טלי פלוסקוב: אני לא חושבת שצריך להעביר איזה שהוא קו הפרדה בין ניצולי שואה כאלה או אחרים, מה הם עברו.
טלי פלוסקוב: הם עברו את הימים הכי קשים במלחמת העולם השניה.
טלי פלוסקוב: מי היה בגטו, מי היה במחנות, מי היה פליט, ואני למדתי בהיסטוריה מה זה להיות פליט ואיך האנשים האלה ברחו מהנאצים.
טלי פלוסקוב: המילה "ברחו" לא נשמעת טוב, זו לא הייתה בריחה כי הם רצו לרוץ מהם, כי פשוט גרמו להם או הכריחו אותם לפנות את המקומות שהם היו גרים, ותבין, אמא שלי לדוגמה נולדה בינואר 1942 וסבתא שלי עם 11 ילדים שלה הייתה צריכה לעבור ממולדובה לבולקנס - - - שאמא שלי נולדה כבר שם והיא הייתה בהריון עם 11 הילדים.
טלי פלוסקוב: תבינו מה זה היה, תחת פצצות, תחת איומים נוראיים מצד הנאצים, אז האנשים האלה עברו גיהינום ומזל שהם נשארו איתנו, לפחות אלה שהם נמצאים ואלה ששרדו את המלחמה.
טלי פלוסקוב: למה אני חושבת שהדיון הזה מאוד מאוד חשוב?
טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים על קבוצה באמת מאוד גדולה, סדר גודל של עד 80,000 איש שהם יוצאי ברית המועצות לשעבר.
טלי פלוסקוב: האנשים האלה הגיעו לארץ בגיל די מבוגר.
טלי פלוסקוב: קשה מאוד להגיד שהאנשים האלה, לצערי הרב, עכשיו אני אומרת משפט מאוד קשה, אבל לי מאוד קשה להגיד שהאנשים האלה הפכו להיות לחלק מהחברה הישראלית.
טלי פלוסקוב: לצערי הרב לא.
טלי פלוסקוב: מכמה סיבות.
טלי פלוסקוב: חלק מהם תלוי בנו כחברה, חלק מהם תלוי בהם.
טלי פלוסקוב: כן האנשים האלה הגיעו בגיל מאוד מבוגר, ואני אשמח אם חצי מהאנשים, אגב, הגיעו לכאן אנשים מכרמיאל ומערד ובאר שבע ומירושלים כמובן, ובית שמש, אלה אנשים, קבוצות של אנשים כאלה הם גרים באמת בכל הארץ, מפוזרים, אבל הם עובדים ביחד.
טלי פלוסקוב: יש להם נושאים שמאחדים אותם.
טלי פלוסקוב: אחד מהם, ובעיני הכי חשוב, זה חוסר בשפה העברית.
טלי פלוסקוב: האנשים האלה לצערי הרב לא מדברים שפה עברית עד כדי כך שהם ידעו להסתדר לבד בחיי היום יום.
טלי פלוסקוב: וכמה שהם יותר מבוגרים, הם צריכים את העזרה של אנשים שיטפלו בהם.
טלי פלוסקוב: אני לא אקריא את כל המסמך, אבל את המסמך הזה הכין יושב ראש עמותה שהיא נקראת - -
קריאה: ילדי השואה למען העתיד.
קריאה: הסיפור היה ככה, היה התאחדות יוצאי שואה בישראל, - - -
טלי פלוסקוב: לא חשוב במקרה הזה.
טלי פלוסקוב: באמת לא חשוב.
טלי פלוסקוב: מה שאני רוצה להגיד שהעמותה הזאת פרושה בכל הארץ, היא מטפלת בקשישים, האנשים שחברים בעמותה הזאת הם אלה שמטפלים בקשישים, הם אלה שנכנסים לאנשים לשאול מה שלומם, הם אלה שמביאים פרח ליום הולדת, הם אלה שהרבה פעמים פותחים את המקרר ובודקים האם יש מה לאכול במקרר הזה או לא, והאנשים האלה עושים את זה בהתנדבות מלאה.
טלי פלוסקוב: וזה מה שצריך לקחת בחשבון.
טלי פלוסקוב: הם כולם פועלים תחת עמותת גג, ששמה חזית הכבוד, והעמותה הזאת פועלת בכנסת, קודם כל העמותה הזאת קיימת כבר עשר שנים, היא מציגה את כל הבעיות הקשורות לניצולי שואה בכנסת, ומול משרדי הממשלה בנושאים שונים.
טלי פלוסקוב: אני חוזרת ואומרת, העמותה הזאת לא נתמכת על ידי המדינה.
טלי פלוסקוב: אני לא מבינה איך, לא מבינה למה זה קורה, אני חושבת שצריך להגיע למצב שהמדינה תכיר בעמותת הגג הזו, חזית הכבוד, כארגון מייצג של נושא של פליטי השואה, כאשר תחתיו כבר נמצאים ארגונים וסניפים בכל הארץ הפרושים.
טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, אני רוצה רק דבר אחד מהמסמך הזה, אני אתן לך את כל המסמך, אני אבקש להעביר לוועדה, אבל אני רוצה להקריא חלק ממנו.
טלי פלוסקוב: "מדי שנה אנו מלווים לדרכם האחרונה כ-7,000 איש ניצולי השואה.
טלי פלוסקוב: תחשבו חבריי עד כמה המספר מפחיד, ומדי שנה הנתון משתנה שלא בצורה ליניארית ומשמעות הדבר כי זמננו אוזל דרסטית.
טלי פלוסקוב: אין לנו זמן".
טלי פלוסקוב: את זה כותבים ניצולי שואה.
טלי פלוסקוב: "בתהליך יצירת מעשים למתן פתרון לאוכלוסייה זו ברצוני לציין נושא חשוב לטעמי של השתתפותם של הארגונים הוולונטריים כמו תנועת "חזית הכבוד", שתחת קורת גגה משתתפים ארגונים רבים אשר אינם זוכים לתמיכתה של מדינת ישראל כלל, וכלל נדחים להשפעתם ותמיכתם של ארגונים פרטיים למיניהם".
טלי פלוסקוב: אני לא אכנס לפרטים, אמרתי לך על הנושא.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שאנחנו כמדינה צריכים להתעורר.
טלי פלוסקוב: ושני נושאים קטנים בקצרה, אמנם אני יכולה לדבר באמת שעות בנושא הזה, אחד מהם נגעת בנאום שלך בהתחלה בפתיחה, רוב האנשים האלה עדיין ניצולי שואה ללא פתרון קורת גג.
טלי פלוסקוב: אני שמעתי דיונים ושמעתי אמירות של השרים שלנו שאומרים "אין לנו ניצולי שואה ללא פתרון", אני תוהה, ואומרת את זה באחריות והאנשים האלה יושבים פה, יש לנו לא מעט ניצולי שואה ללא פתרון של קורת גג.
טלי פלוסקוב: והנושא השני, אגב, הגשתי הצעת חוק ואני מאוד מקווה שאנחנו כן נצליח לעשות את זה, זה שלפליטי שואה אנחנו נוסיף 10% סיוע לשכר דירה כמו שנתנו לניצולי שואה שעברו גטאות ומחנות.
טלי פלוסקוב: הם משום מה לא זכו לזה, ואני חושבת שזה לא הוגן.
טלי פלוסקוב: והדבר השני, מקרים מזעזעים של המדינה שלא נענית כעזרת סיעוד לניצולי שואה.
טלי פלוסקוב: יש לי מקרים קשים מאוד, וגם במסמך שנתתי לך, יפים קיפניס נתן פה שלוש דוגמאות של אנשים בגיל 80 פלוס, בגיל 91 שאנשים לא מקבלים שעות סיעוד מהמדינה.
טלי פלוסקוב: אני לא מבינה איך זה יכול לקרות במדינת ישראל.
טלי פלוסקוב: לסיום אני רוצה אדוני, להגיד שיפים קיפניס שעומד בראש הארגון הזה היום עובר ניתוח, עובר צינתור, אני מאחלת לו הרבה בריאות והחלמה מהירה, וזה אדם ששלוש פעמים בשבוע נוסע לעשות דיאליזה ויחד עם כל החיים הקשים שלו היום הוא לא מניח את הדעת, ומטפל בכל האנשים האלה בכל הארץ, ועוד פעם, בהתנדבות מלאה.
טלי פלוסקוב: אדוני, זה מה שיש לי להגיד, ואני מאוד אשמח אם הוועדה בהמלצותיה תציין את הצורך בלהכיר בארגון חזית הכבוד כארגון מייצג של פליטי השואה, יקבל תקציב והוא ידע לחלק את התקציב הזה לאנשים האהל ,הוא ידע שוב פעם להביא אוכל לאנשים, הוא ידע לשלוח אנשים שיטפלו ויבדקו האם הם בכלל בחיים, אתה יודע, היו לנו מקרים שלא נדע, שנכנסו לדירות ואדם שם כבר לא היה בחיים.
טלי פלוסקוב: חייבים לתמוך בארגון הזה, כי הארגון הזה מטפל באותם 80,000 איש, אגב, בכל העמותות הקטנות האלה, הארגונים המקומיים, כולם מסכימים, אין פה ויכוח שחזית הכבוד היא עמותה אחרת.
טלי פלוסקוב: אין פה ויכוח, כולם מסכימים שחזית הכבוד יהיה ארגון מייצג.
טלי פלוסקוב: לכן אנחנו כוועדה, בעיני, אנחנו צריכים לקחת את זה תחת אחריותנו.
טלי פלוסקוב: כדי שזה יקרה.
אברהם נגוסה: נמצאים כאן גם נציגי המשרדים, אותם אנחנו נשמע יותר מאוחר.
אברהם נגוסה: אבל קודם כל אנחנו רוצים לשמוע ממר יהודה דוידוב, מ"יד לעזר ישראל", מנכ"ל "חזית הכבוד".