GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן: עם ההתקדמות הכלכלית שלהם הם עוזבים, זה נכון, אבל עדיין יש עולים חדשים שנכנסים לשם.
טלל דולב: רובם המכריע של יוצאי אתיופיה, כן, ישנם.
טלל דולב: בגדול אני הייתי כן רוצה שתוצגנה התוכניות, יש תוכניות של מה שהיה במשרד לבטחון פנים, עבר עכשיו להיות המשרד לקידום קהילתי שמדברים על עבודה שכונתית.
טלל דולב: השירות מגיע לשכונות.
טלל דולב: זאת אומרת אם נגיד משרד החינוך עושה תוכנית להקצאה של סיוע לימודי התוכנית מוקצית על פי מספר התלמידים יוצאי אתיופיה באותו בית ספר.
טלל דולב: זאת אומרת בתי ספר שיש בהם הרבה יוצאי אתיופיה יקבלו יותר תשומות במסגרת התוכנית.
טלל דולב: הרעיון בעל יסודי הוא להגיע לכל תלמיד.
טלל דולב: דוד פה ממשרד הקליטה, הוא גם שותף בוועדת ההיגוי.
דוד ביטן: אבל אתם מסייעים לרשויות שהשכונות האלה נמצאות בהן, יותר מאשר ב – ?
טלל דולב: אז קודם כל כן, רשות מקומית שיש לה הרבה יוצאי אתיופיה בסוף זוכה ליותר משאבים מהתוכנית מאשר רשות מקומית שיש בה מעט.
טלל דולב: הרשויות המקומיות מקבלות גם מאיתנו תקציב תוספתי קטן שבו הם יכולים לעשות תוכניות לפי צרכיהם ובהקשר הזה זה גם מוקצה לפי מספר יוצאי אתיופיה ברשות.
טלל דולב: אז ראשון לציון היא השלישית בתור, אחרי רחובות ו - - -
דוד ביטן: אני אגיד לך מהניסיון שלי כשהייתי בעירייה, מה שקרה למשל בשכונת רמת אליהו זה שהיו גני ילדים על טהרת יוצאי אתיופיה.
דוד ביטן: העירייה לא הייתה אשמה, בגלל שבעצם רוב התושבים, מעל שליש, אפילו 40%, היו עולי אתיופיה.
דוד ביטן: עכשיו מה שקרה שם שלמרות שניסינו לשכנע את ההורים לנסוע לגני ילדים במרכז העיר הם לא הסכימו, בגלל שזה ילדים קטנים הם פשוט לא הסכימו.
דוד ביטן: אז פה אתם צריכים לשים דגש, בשכונות האלה הדגש צריך להיות ממש יותר רחב מאשר במקומות אחרים.
דוד ביטן: זה לא פר בן אדם, יש שם בעיות מיוחדות שצריכים לטפל בהם, לא רק לפי תקציב של פר בן אדם כמה יש לך, אלא ייחודי לכל שכונה ושכונה.
טלל דולב: אז אנחנו עוקבים אחרי התוכניות שלהם.
טלל דולב: טוב שהעלית את זה כי באמת קודם כל בראשון לציון הייתה ועדה יישובית לפני שבוע, כל האגפים בעירייה הציגו גם מה הם עושים בתקציב התוספתי, גם מה הם עושים בעצמם עבור יוצאי אתיופיה וראשון לציון, באמת חלק ממה שהם בחרו לעשות בתקציב הייעודי שאנחנו הקצינו להם זה לעשות התערבות באותם גני ילדים בשכונת רמת אליהו.
דוד ביטן: לעשות הסעות?
דוד ביטן: מה לעשות?
טלל דולב: גם לעשות הסעות למי שצריך, זה הרשות חייבת לעשות ומנסה לעשות, אבל למי שלא מסכים גם שהגנים יהיו יותר איכותיים ויהיו בהם יותר פעולות התערבות.
טלל דולב: הרשות בראשון עושה הרבה הסעות.
דוד ביטן: נתחיל עם המשרד לבטחון פנים.
דוד ביטן: יש פה מישהו מהמשרד לבטחון פנים?
שלומית אבינח: נתחיל עם אלה שכאן, משרד הקליטה, דוד יאסו.
דוד יאסו: כפי שטלל ציינה בעצם 'הדרך החדשה' היא יותר בניהולה וכיוונה של טלל, משרד העלייה והקליטה העביר את הפעולות שהיה מבצע אותן בעבר מ-2016 ו-2017 ליחידה ולמשרדי הממשלה.
דוד יאסו: אנחנו כעיקרון כמשרד עוקבים יחד בוועדת ההיגוי לראות את יישום החלטת הממשלה.
דוד יאסו: אנחנו במשרד העלייה והקליטה מתפעלים עולים עד 15 שנה בארץ.
דוד יאסו: לשאלתך, באותם יישובים שיש בהם עולים חדשים, כן אנחנו מעבירים למשל תמיכות.
דוד יאסו: אם בעבר היו לנו מוקדים, היום המוקדים כבר הוטמעו, בדרך שציינה טלל, הוטמעו בתוך הרשויות.
דוד יאסו: כרגע אין לנו פעולה ממוקדת בתוך הרשויות, אלא בתוכניות שאנחנו מעבירים להם ויש גם תקציבים שמועברים לרשויות מקומיות.
דוד ביטן: איזה שינויים לדעתך צריך לעשות כדי לקדם עוד יותר את עולי אתיופיה מבחינת ההיקף של משרדי הממשלה, שלא עושים היום, או שלא עושים מספיק?
דוד יאסו: קודם כל במה שהתחלת, אתה או טלל, נדמה לי, שציינתם את נושא התעסוקה.
דוד יאסו: אם אתה מדבר על משרדי ממשלה, לא יכול להיות אחרי 40 שנה שעדיין אין במשרדי הממשלה לא מנהלי אגפים, לא אגפים בכירים, לא סמנכ"לים.
דוד יאסו: זו הדוגמה האישית שצריכה להיות, משם צריכה לצאת ההנחיה לשטח.
דוד יאסו: עדיין אם אתה נותן את הטיפול כמו שטלל אמרה כרגע, מה שהיה בראשון לציון, זה בסדר, זה טוב, אתה פותר את הבעיה נקודתית, אבל צריך לפתור את הבעיה מערכתית, מערכתית נפתרת לא רק במקום הספציפי אלא בראייה רוחבית, וזה אני חושב שצריך קודם כל שמשרדי הממשלה יעסיקו ויקלטו ותאמין לי, יש בני קהילה מצוינים, באמת אני אומר לך, שלא יורדים מאף אחד, יש לך סגני אלופים משוחררים, יש לך אקדמאים, יש לך עורכי דין, יש הכול.
דוד ביטן: מה שהוא אומר בעצם, את אמרת שהמשכורות של העובדים מקהילת עולי אתיופיה הן נמוכות, הן קרובות לשכר המינימום פלוס מינוס, על מנת שזה ישתנה הממשלה צריכה לסייע, היא צריכה לקלוט אנשים במשרדי ממשלה, ברשויות המקומיות, בתאגידים, בחברות ממשלתיות, אחרת איך השכר יעלה?
דוד ביטן: זה לא נעשה.
דוד ביטן: זה שנותנים תקציב לעיריית ראשון או לעיריית רחובות או בת ים על מנת לעשות פעולות חברתיות זה יפה מאוד, אני לא נגד, ההיפך, הלוואי שזה יהיה אפילו יותר, אבל יש דברים, אם רוצים באמת לאחוז בשור בקרניו אז הנושא של הכשרות מקצועיות, לימודים אקדמאיים והנושא של שילוב בני הקהילה דווקא בעבודה ציבורית כזאת, במשרדי ממשלה וכו', אלה הדברים שלאורך שנים יביאו לשינוי.
דוד ביטן: אחרת הם לא יתקדמו לשום מקום.
דוד ביטן: אז בסדר, אז נותנים להם תקציב לפעילות חברתית של נוער, נגיד שגרים בעיר מסוימת, זה לא מה שיפתור את הבעיה.
טלל דולב: אתה צודק לגמרי ולכן אני חושבת שאולי כדאי קודם כל לגבי נציבות שירות המדינה, אנחנו דיברנו אתמול ב - - -
דוד ביטן: כן, כן, אני רק עכשיו מנצל את ההזדמנות להגיד לך, כמי שעוסקת בזה ובעצם את מפקחת על כל הפעולות של משרדי הממשלה, שזה הדבר העיקרי.
דוד ביטן: אני לא מבין למה במשרד לבטחון פנים – יש עולי אתיופיה?
דוד ביטן: כמה יש להם?
דוד ביטן: אני לא מבין את זה, זה משהו מדהים, מה, הם לא יכולים להיות שוטרים?
דוד ביטן: הם לא יכולים להיות צוערים?
טלל דולב: זה לא כולל את המשטרה.
דוד ביטן: מה, צריך להיות פה משהו מיוחד?
דוד ביטן: למשל לדוגמה, בוא ניקח – אני חוזר על זה כי זה מפריע לי מאוד הדבר הזה.
דוד ביטן: זה לא כולל שוטרים, את אומרת?
טלל דולב: זה לא כולל שוטרים.
טלל דולב: דווקא במשטרה יש ייצוג אפילו יותר מהולם.
דוד ביטן: הנה, בטחון פנים, 1.8%.
טלל דולב: 1.8% זה אחוזם באוכלוסייה.
דוד ביטן: אבל זה העניין, הם לא צריכים להיות לפי האחוז באוכלוסייה כי הם צריכים קידום, אחרת הם יישארו – לפי האחוז מה זה נותן?
טלל דולב: אני מסכימה איתך - - -
דוד ביטן: זה לא הולך לפי האחוז שלהם באוכלוסייה.
טלל דולב: אני לא רוצה שזה ייראה שזה ויכוח כי אין לנו ויכוח.
דוד ביטן: משרד החוץ 0.7%, אף אחד מהם לא יכול להיות שגריר, קונסול, עובד שגרירות?
דוד ביטן: מה, בשביל זה צריכים להיות – משרד התחבורה, 0.8%.
דוד ביטן: מה זה 0.8% משרד התחבורה?
דוד ביטן: שירותי דת 1%.
דוד ביטן: פה אני לא מבין למה, אבל אני עוזב את זה, יש להם את העניין של הקייסים.
דוד ביטן: משרד המשפטים, 1.1%.
דוד ביטן: החבר'ה שלהם לא יכולים לעבוד בפרקליטות או להיות עובדים של בתי המשפט?
דוד ביטן: אני לא מדבר על שופטים, בסדר, נשים אותם בצד, עובדי בתי המשפט, הוצאה לפועל.
דוד ביטן: תראו, הכול טוב ויפה בתוכניות, אבל אם אתם לא תאחזו את השור בקרניו ולא תעשו תוכנית בעניין הזה אנחנו נשב פה בעוד חמש שנים עם אותה בעיה.
טלל דולב: אתה צודק.
דוד ביטן: אותה בעיה, אז מה עשינו פה?
טלל דולב: אתה צודק לגמרי - - -
דוד ביטן: אתם לא מטפלים בדבר הכי חשוב, מטפלים באופן כללי מסביב, דואגים לגני הילדים, דואגים לדיור.
דוד ביטן: דיור למשל זה מאוד חשוב, בדיור אני רואה שזה מטופל, אין שום בעיה, אני גם לא רואה עולי אתיופיה שאין להם איפה לגור.
דוד ביטן: יש בעיה אחרת, שהם מצופפים את עצמם בשכונות מסוימות וזה יוצר בעיה חברתית.
דוד ביטן: אני פעם פניתי לשר שטרית כשהיה שר השיכון, אני הייתי אז בעירייה, הייתי חבר מועצת עיר, לפני שנים, ואמרתי לו: תפסיקו לתת הלוואות טובות לעולי אתיופיה בשכונות הספציפיות האלה.
דוד ביטן: אל תיתנו להם, הוא אמר לי: מה?
דוד ביטן: מה פתאום?
דוד ביטן: איך אני יכול לעשות את זה?
דוד ביטן: אמרתי לו: יש פה כבר 1,200 דירות שנקנו מתוך 3,200 על העניין הזה.
דוד ביטן: הוא לא רצה, הוא אפילו זרק אותי מהחדר.
דוד ביטן: אחר כך בא זאב בוים וכן עשה את הדבר הזה ומנע, לא נתן יותר משכנתאות למי שקונה דירה ברמת אליהו בראשון.
דוד ביטן: זאת אומרת הוויסות הזה אפשרי, כי אחר כך זה יוצר בעיות אחרות, אז למה לא לקבל החלטות מראש?
טלל דולב: אז אני אגיד לך ככה, אני אתייחס אחד אחד, אבל אני מציעה שבאמת - - -
דוד ביטן: אנחנו נשמע אותם, אבל אני עכשיו מנצל את ההזדמנות שאת פה.
טלל דולב: אין בעיה, אתה יכול לשמוע אותי מתי שאתה רוצה, אני רוצה לנצל את ההזדמנות שהמשרדים פה באמת כן לאחוז את השור בקרניו ושנשמע דיווח של זרוע העבודה במשרד העבודה והשירותים החברתיים, של האנשים שעסקו בתעסוקה.
טלל דולב: מתן חמו.
מתן חמו: שלום, נעים מאוד.
מתן חמו: אז אני אחזור ככה אולי על חלק מהנתונים שטלל כבר הציגה.
מתן חמו: בחמש השנים האחרונות היו לזרוע העבודה בשלוש תוכניות שונות 3,700 משתתפים יוצאי אתיופיה, התוכנית המרכזית היא תוכנית 'למרחק', תוכנית הכוון שהשתתפו בה 2,900 משתתפים.
מתן חמו: כמו שטלל אמרה, ממחקר שעשה עבורנו מכון ברוקדייל ראינו שבקרב כלל המשתתפים לעומת קבוצת ביקורת השכר החודשי הממוצע עלה ב-650 שזה היה 10%.
מתן חמו: חשוב להגיד שזה כלל המשתתפים, בקרב המשתתפים שהשתתפו בהכשרות איכותיות שזה מעל 1,000 מתוך המשתתפים העלייה הייתה משמעותית הרבה יותר.
מתן חמו: אנחנו מדברים על 200 הנדסאים שהשתלבו בחברות מובילות במשק בשכר התחלתי של 10,000 ₪ עם אופק להתקדמות.
מתן חמו: אנחנו רואים ש-85% מהמשתתפים הושמו בעבודה חדשה, חלקם עבדו לפני כן, חלקם לא עבדו בכלל.
מתן חמו: זאת אומרת שהתוכנית מראה גם הצלחה במדדים של שילוב בתעסוקה וגם של קידום בשכר.
מתן חמו: כמו שטלל אמרה, בשנים האחרונות הפער באחוז ההעסקה הצטמצם והגיע לכך שעולי אתיופיה, או יוצאי אתיופיה גם ילידי הארץ, מועסקים באחוז דומה לכלל החברה הישראלית, אבל נתוני הלמ"ס של 2019 מראים על פער של משק בית שמגיע ל-5,000 ₪ בממוצע, זאת אומרת משק בית של שני הורים שאינם יוצאי אתיופי הוא סביב כ-20,000 ₪ בממוצע ומשק בית של יוצאי אתיופיה הוא עדיין 15,000 ₪.
דוד ביטן: אחד עובד רק?
שלומית אבינח: לא, הם עובדים בשכר נמוך.
דוד ביטן: לא, אבל עדיין שכר המינימום זה 5,300 או 5,400, אז מה?
מתן חמו: זה ממוצע למשק בית שיש בו שני מפרנסים.
דוד ביטן: אם שניהם עובדים הכול בסדר.
שלומית אבינח: הוא אמר, 15 מול 20.
דוד ביטן: לא, הוא אמר 5.
שלומית אבינח: לא, הפער בין 20 ל-15.
מתן חמו: משק בית עם שני מפרנסים, הפער הוא בין 20,000 לזוג במשק בית ששני ההורים ילידי הארץ, לבין 15 שלפחות אחד מבני הזוג הוא יוצא אתיופיה.
טלל דולב: שזה שיפור יחסית למה שהיה לפני שנים.
דוד ביטן: כמה נשים אתיופיות במשפחות עובדות?
דוד ביטן: מה האחוז שלהן לעומת האחוז באוכלוסייה?
מתן חמו: אחוז הנשים יוצאות אתיופיה שמועסקות אפילו גבוה מאחוז הנשים המועסקות בממוצע כלל החברה הישראלית, הבעיה היא לא ההעסקה, אלא עצם היותם עובדים בשכר נמוך.
דוד ביטן: אתה משרד הרווחה, נכון?
מתן חמו: משרד הרווחה, זרוע העבודה.
דוד ביטן: אז תגיד לי, כמה עובדים ברשויות או במשרד, עובדות סוציאליות למשל או דברים מהסוג הזה, יש מעולי אתיופיה שהן לא בתוכניות ייעודיות של עולי אתיופיה?
דוד ביטן: זאת אומרת איפה שאתם חייבים עולה מאתיופיה.
דוד ביטן: כמה לא בתוכניות האלה?
דוד ביטן: יש כאלה?
מתן חמו: בקרב עובדות המשרד, לפי הדוח שאתמול התייחסה אליו מור ברזני מנציבות שירות המדינה, דווקא במשרד העבודה והרווחה יש עמידה ביעד, שזה, אני מניח, משהו סביב כ-2%, טלל יכולה לדייק אותי אם אני מתבלבל.
מתן חמו: המטרה שלנו היא לשלב את יוצאי אתיופיה באופן רוחבי, גם מהייטק ועד משרות כניסה בענפים אחרים.
דוד ביטן: לא שאלתי אם עולי אתיופיה עובדים או לא עובדים, זה בסדר גמור, אם היעד הוא 2% אז אתם עומדים בו, אולי קצת שיפור קל צריך, אני חושב, פה – אה, יש להם 3.3%.
דוד ביטן: מה היעד באמת?
טלל דולב: היעד הוא אחוזם באוכלוסייה, שזה בערך 1.7%.
דוד ביטן: אז במשרד העבודה והרווחה הם כפול, אין בעיה.
דוד ביטן: אני שואל, הסיבה גם שהם עובדים זה בתוכניות ייעודיות לעולי אתיופיה, נכון?
דוד ביטן: שם אתם חייבים את עולי אתיופיה, אחרת את מי תעסיקו?
דוד ביטן: אני מדבר על עובדות סוציאליות שלא עובדות בתוכניות של עולי אתיופיה, יש כאלה?
דוד ביטן: יש או אין?
דוד ביטן: זאת אומרת האם הם משולבים בפעילות רגילה של משרד העבודה והרווחה, ברשויות, בעמותות או במקומות אחרים, או רק בתוכניות ייעודיות?
מתן חמו: יש כאן נציגה נוספת מזרוע הרווחה, וורקי אולי יכולה להתייחס באופן יותר מדויק לתחום העובדות הסוציאליות.
דוד ביטן: אז אין תשובה, טוב.
שלומית אבינח: אסנת רחמים ממשרד השיכון.
אסנת רחמים: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב, אדוני היושב ראש, בוקר טוב לחברי הוועדה ולכל המשתתפים.
אסנת רחמים: אני אסנת רחמים, מנהלת תחום תוכניות סיוע במשרד השיכון ואחראית על תחום המשכנתאות של משרד השיכון.
אסנת רחמים: כמו שטלל אמרה, אנחנו בשלוש שנות התוכנית הגענו ל-750 משפחות שרכשו דירה בסיוע התוכנית.
אסנת רחמים: תוכנית המשכנתאות, להזכיר לכולם את העקרונות שלה, היא נותנת 600,000 שקל בתנאי ריבית מיוחדים, עשר שנים ללא ריבית, ו-15 שנים נוספות של 2% ריבית.
אסנת רחמים: לכל שנות התוכנית הוקצו 800 הלוואות כאלה ובשלוש שנים הגענו ל-750 כש-50 בתהליך של רכישה.
אסנת רחמים: אנחנו באופן מלא הצלחנו להגשים את יעדי התוכנית.
שלומית אבינח: אסנת, יש יעד להרחיב את זה?
שלומית אבינח: זאת אומרת בגלל שזה הצליח?
אסנת רחמים: אנחנו מאוד מאוד מקווים שהממשלה תאשר ותיתן לנו אישור תקציבי להמשך התוכנית.
שלומית אבינח: לעוד כמה זוגות?
אסנת רחמים: בחצי השנה האחרונה אנחנו חשבנו על כל מיני אופציות, אולי לשנות, אולי לשנות את הריביות, לשנות את גובה ההלוואה והגענו למסקנה שהתוכנית כמו שהיא היא הכי טובה והיא הכי ניתנת לניצול מלא וליישום מלא.
אסנת רחמים: אנחנו מאוד מאוד רוצים להמשיך את התוכנית לשנים הבאות.
דוד ביטן: מה קורה עם העולים החדשים שעלו בשנתיים האחרונות מאתיופיה?
דוד ביטן: הם הגיעו למצב שהם יכולים להשתלב בתוכנית הזאת או עדיין לא?
אסנת רחמים: אין לנו נתונים לגבי מי רכש דירה בשנתיים האחרונות לעלייתו, אבל כל מי שהוא יוצא אתיופיה יכול להשתתף בתוכנית כמובן.
אסנת רחמים: מה שאני יכולה להגיד, בשלוש ההרשמות שנעשו בשלוש השנים נרשמו 6,241 משפחות לתוכנית.
דוד ביטן: את יכולה להגיד לי איפה רכשו את הדירות האלה, פלוס מינוס?
אסנת רחמים: הדירות נרכשו ב-81 יישובים בפריסה נרחבת בכל הארץ.
אסנת רחמים: יש יישובים מובילים כמו אשקלון, נתניה, רחובות, ראשון לציון.
דוד ביטן: בסדר, תמשיכו בזה.
אסנת רחמים: הפריסה היא מאוד נרחבת לעומת התוכנית הקודמת שנרכשו דירות ב-31 יישובים.
דוד ביטן: אתם מתכוונים להגדיל את התוכנית הזאת או לשפר אותה, לתת יותר תקציב?
דוד ביטן: מה המצב?
טלל דולב: אנחנו כרגע בתהליכי גיבוש אחרונים של תוכנית חדשה לקראת תקציב המדינה עכשיו.
דוד ביטן: מה ההמלצה שלך, להגדיל את התוכנית?
טלל דולב: התוכנית היא מאוד יקרה.
דוד ביטן: ברור, זה דיור.
טלל דולב: התוכנית של אותם 800 זוגות עומדת מול כל יתר הפעילויות בתוכנית שמגיעות לאלפי אנשים.
טלל דולב: יחד עם זאת התוכנית היא מאוד מאוד מצליחה וכן מספקת פתרונות מאוד טובים לאותן משפחות שזוכות בה.
טלל דולב: זה משחק של סדרי עדיפויות.
דוד ביטן: בסדר, אבל את יודעת, הנושאים העיקריים זה דיור, תעסוקה והשכלה.
דוד ביטן: אז צריך להתלבש על זה, אין מה לעשות.
דוד ביטן: נכון שזה מוריד אולי ממקומות אחרים, אבל זו תוכנית שתופסת את אחת הבעיות המרכזיות.
דוד ביטן: בכלל דיור זו בעיה של כל תושבי מדינת ישראל, לא רק של עולי אתיופיה.
דוד ביטן: איזה משרד עוד?
דוד ביטן: אז הכול תלוי בך בעצם, את צריכה להמליץ על הדברים.
טלל דולב: הכול תלוי בי כי אני צריכה להמליץ, אני - - -
דוד ביטן: אז אולי נביא אותך לפה כל יום, בסוף תמליצי מה שאנחנו רוצים.
טלל דולב: אני עושה משא ומתן עם אגף התקציבים, אבל זה הכול תלוי בכם, כי מי שמאשר בסוף ומחליט על סדרי עדיפויות זה לא אני.
דוד ביטן: אוקיי, אבל את צריכה להמליץ.
שלומית אבינח: אינה זלצמן.
דוד ביטן: מאיזה משרד?
טלל דולב: החינוך.
אינה זלצמן: אני אתחיל בזה שאנחנו מאוד גאים בהישגים שהצלחנו להביא בשנים האחרונות, גם מבחינת תוכניות והניצול של התקציב, אבל גם באמת מבחינת הישגים, חלקם טלל דיברה עליהם, אם זה העלאת אחוזי הבגרות, אם זה העלאת השתתפות תלמידים מצטיינים ומחוננים.
אינה זלצמן: אתה ציינת, אדוני היושב ראש, לגבי המיקוד, אז אנחנו עובדים במיקוד בעיקר של 24 רשויות ששם זיהינו שאנחנו צריכים לתת את המענים.
אינה זלצמן: לכל רשות, לכל בית ספר, לכל גן נבנית החליפה המתאימה כדי שבאמת נוכל לתת את המענים החינוכיים הנדרשים, זה כולל גם תוכניות כמו הדרכת הורים שיש צורך, זה כולל תוכניות במקצועות הליבה וכמובן עם אופק לאקדמיה.
דוד ביטן: המשרד הממשלתי הבא?
אינה זלצמן: לא, אפשר להגיד מילה טובה גם, אדוני היושב ראש.
שלומית אבינח: הטוב הוא מובן מאליו.
דוד ביטן: מה שבסדר בסדר, אני לא מתלונן.
אינה זלצמן: טוב, זה מספיק.
דוד ביטן: אני יכול לשאול אותך שאלות קשות, אבל התעלמתי מזה.
דוד ביטן: כמו למשל השילוב שלהם בבתי הספר, אבל אני עוזב את זה, אני נותן לכם את האופציה להמשיך לעבוד.
דוד ביטן: כל עוד העבודה נעשית אז על הכיפק, כל הכבוד.
דוד ביטן: הנה, בסדר?
שלומית אבינח: וורקי קסאי, משרד הרווחה.
דוד ביטן: היינו במשרד הרווחה.
טלל דולב: לא, היינו במשרד העבודה.
טלל דולב: יש עבודה ויש רווחה, אבל יכול להיות שכדאי שנמשיך עם משרד החינוך, עם חגית מישקין שעוסקת בנושא של שילוב עובדי הוראה.
דוד ביטן: אבל היא כבר עלתה.
וורקי קסאי: היי, שלום, משרד הרווחה והשירותים החברתיים, מנהלת תחום העולים במשרד.
וורקי קסאי: משרד הרווחה והשירותים החברתיים הפעיל במסגרת התוכניות של 'הדרך החדשה' מספר תוכניות, תוך כדי תנועה במהלך שלוש השנים האחרונות נעשתה גם למידה, אז אני יכולה לציין שהפעלנו תוכניות של הכשרת עובדים סוציאליים, אני מדברת על כלל המחלקות של רשויות במיקוד, בקרב 17 מחלקות העברנו הכשרה שעסקה בנושא של עמדות ודעות קדומות.
וורקי קסאי: הפעלנו גם תוכניות לבני נוער, גם של נוצ"ץ, של נוער וצעירים, מעטפת שירות מבחן לנוער.
וורקי קסאי: כאשר התחלנו את התוכנית של 'הדרך החדשה', למי שזוכר, אחוז הנערים ממוצא אתיופי שהיו גם בכלא אופק ולא משולבים בתוכניות היה מאוד גבוה, נדרשנו לבנות תוכניות יותר ממוקדות לבני נוער ולמשפחות ואזרחים ותיקים וזה מה שעשינו במהלך השנים האחרונות.
וורקי קסאי: נבנו תוכניות בתוך הקהילה ועבדנו על הנושא גם של הפחתה של הוצאה חוץ ביתית והפעלנו תוכניות שנועדו לתת בקרב משפחות של נערים עוברי חוק, תוכניות שנועדו יותר לסייע גם להורים להבין את התהליך שהבן שלהם עובר, והצמדנו למשפחות מלווי משפחות שסייעו להם גם כשהם מגיעים לבתי משפט, גם כשהם מגיעים למסגרות ועושים את כל התהליך הפלילי.
וורקי קסאי: אותו דבר עשינו בתוך המחלקות לשירותים חברתיים, משפחות קיבלו עובד סוציאלי אישי לצד מלוות משפחה שנועדה להנגיש להם את הנושא של השפה, של החסם השפתי.
וורקי קסאי: ראינו שהשילוב של עובדת סוציאלית לצד מלוות משפחה מביא לתוצאות מאוד טובות ומשמעותיות ואף משפיע על האמון - - -
דוד ביטן: את מרגישה את השינוי בעקבות הפעילות שלכם בנושא של הרווחה לאורך השנים האחרונות?
דוד ביטן: יש שינוי, משמעותי או לא משמעותי?
וורקי קסאי: כן, אני עובדת 17 שנים בשירותי הרווחה, אני באה משירות מבחן לנוער והיום אני עובדת במינהל שירותים חברתיים ואישיים, אני לגמרי רואה את השינוי וזה מה שעמדתי להגיד, שאני רואה את השינוי בכך שיש יותר אמון של הקהילה בעובדים הסוציאליים ובגורמי הרווחה, מה שבעבר היה הרבה יותר קשה והחשדנות שהייתה שם והקושי שלהם באמת לקבל את מה שהעובדת הסוציאלית רוצה להציע להם.
וורקי קסאי: אנחנו היום עובדים איתם יד ביד ואנחנו בהחלט רואים את הרצון שלהם לקבל את השירות שאנחנו מציעים להם.
וורקי קסאי: ואני יכולה לתת דוגמה.
וורקי קסאי: אני באה מהשטח, עבדתי עד לא מזמן, אם יש לי שנייה לתת דוגמה לשתי אימהות שכשהן סיימו את התהליך שלהן בתוך שירותי המבחן הן התחננו שמלוות המשפחה תמשיך ללוות אותם מתוך זה שהם הרגישו שהיא הפה שלהם, הקול שלהם והיא זו שמסייעת להם לפתוח המון חסמים.
וורקי קסאי: חשוב לומר שזה לא רק מול שירותי הרווחה, אותם חסמים אנחנו פוגשים בכל המוסדות האחרים כשמגיעה איתם מלוות המשפחה, אם זה לביטוח הלאומי, אם זה למשרד השיכון ואם זה לכל גורם אחר.
וורקי קסאי: וזה מאפשר להם להבין גם איך הפרוצדורה עובדת, איך הבירוקרטיה עובדת וזה לתת להם כלים שבאמת מסייעים להם.
וורקי קסאי: אז אנחנו בהחלט רואים את השינוי, אבל אני חייבת לומר שהשינוי הוא משני הצדדים.
וורקי קסאי: מצד אחד גם אנשי המקצוע, העובדים הסוציאליים, צריכים לעבור תהליך של הבנה של האופן שבו הם מקבלים החלטות מקצועיות ולהבין את העמדות שהם מחזיקים ביחס לאוכלוסייה ואיך היא משפיעה בתהליך קבלת ההחלטות.
וורקי קסאי: כשראינו שיש קשר בין תהליך קבלת ההחלטות, בין העמדות שעובדים סוציאליים מחזיקים ביחס ליוצאי אתיופיה, לבין זה שיכולה להיות הוצאה מוגברת, אז עבדנו על זה, התחלנו לעבוד ואנחנו נמצאים בתהליך.
וורקי קסאי: יש לנו עדיין עבודה של מתן הכשרות לעובדים סוציאליים כדי שהם יבחנו לעומק ויעשו איזה שהם תהליכים רפלקטיביים לאופן שבו הם מקבלים החלטות, ביחס לכל אוכלוסייה אגב.
וורקי קסאי: היום זה יוצאי אתיופיה, אבל מחר זה יכול להיות אוכלוסייה אחרת, עולים חדשים וכל קבוצה שהיא אחרת ושונה, שהם יכירו ויידעו את התהליכים האלה.
וורקי קסאי: עוד נקודה שאני רוצה לציין זה ההפחתה של רישומים פליליים של קטינים עוברי חוק.
וורקי קסאי: כמו שאמרתי, עבדנו גם עם הנושא הזה של הקטינים וראינו שלפני כן מספר הרישומים היה מאוד גבוה, שזה היה 5.9% ב-2016 והיום זה עומד על 2.2%.
דוד ביטן: זה טוב מאוד.
שלומית אבינח: בכנסת ה-20 שרת המשפטים יזמה מהלך - - -
דוד ביטן: זה היה או לא היה?
שלומית אבינח: היה.
טלל דולב: היה, קרה, אבל זה מה שאנחנו - - -
וורקי קסאי: זה היה וגם הנושא של ההשמות החוץ ביתיות, זה נתון שעוד נצטרך לבדוק אותו לעומק, אבל אנחנו גם רואים מגמה של ירידה והפחתה בהוצאות החוץ ביתיות של ילדים ממוצא אתיופי.
דוד ביטן: זה דווקא מאוד מעודד, מה שאמרת.
וורקי קסאי: וזה קשור לנושא שאמרתי, לעניין הזה של ההכשרות.
דוד ביטן: וורקי, תודה רבה.
דוד ביטן: הנושא הזה של הירידה בתיקים הפליליים הוא מאוד חשוב, זה דווקא יפה מאוד.
שלומית אבינח: חגית מישקין ממשרד החינוך והמועצה להשכלה גבוהה.
דוד ביטן: טוב, בסדר.
דוד ביטן: אני רוצה לעבור לצרכנים של התוכניות, לא רק משרדי הממשלה.
יואל רזבוזוב: אתה תשמע תמונה אחרת.
דוד ביטן: יכול להיות, בוא נשמע.
חגית מישקין: שלום לכולם.
חגית מישקין: אני אחראית על כל הנושא של עובדי הוראה יוצאי אתיופיה במשרד החינוך.
חגית מישקין: כרגע אנחנו נמצאים על 717 עובדי הוראה, מורים וגננות.
חגית מישקין: התחלנו בתחילת הדרך עם 300, למעשה יותר מהכפלנו את המספר.
חגית מישקין: התוכנית של מורים וגננות, עובדי הוראה באופן כללי.
יואל רזבוזוב: בשלוש שנים?
חגית מישקין: במשך שלוש שנים, מאז תחילת 'הדרך החדשה' למעשה הכפלנו את המספר.
חגית מישקין: אנחנו פועלים על כל הרצף, החל מגיוס מועמדים איכותיים למכללות להכשרת מורים, אנחנו נותנים להם מעטפת, גם אקדמית וגם פרטנית במוסדות עצמם במהלך לימודיהם, יש לנו תוכנית שעוזרת להם להשתבץ בבתי הספר בשיתוף משרד החינוך וכמובן כל הליווי שהם נזקקים לו.
חגית מישקין: חשוב לי לציין שהתוכנית הזו היא תוכנית רשות, היא בחירה, אף אחד לא חייב להשתתף.
חגית מישקין: לגבי בתי ספר, אנחנו מכוונים לכל בתי הספר במדינת ישראל, אין לנו איזה שהיא עדיפות לבתי ספר שיש בהם ריכוז גבוה של יוצאי אתיופיה, להיפך, אנחנו רואים בשילוב של יוצאי אתיופיה שליחות בכל האוכלוסיות, בכל המגזרים שיש במדינת ישראל.
שלומית אבינח: חגית, תודה רבה.
דוד ביטן: פשוט אנחנו בלחץ של זמן, אנחנו מאוד מתנצלים.
דוד ביטן: גם לכל אלה שנמצאים בזום.
דוד ביטן: אם אנחנו לא נפנה אליהם אז אנחנו מאוד מתנצלים, כי הזמן שלנו הולך ואוזל.
שלומית אבינח: יוסי סבג מהמועצה להשכלה גבוהה.
יוסי סבג: אני אגיד בקצרה כי טלל התייחסה להרבה מהנתונים שלנו.
יוסי סבג: המועצה להשכלה גבוהה מנהלת את תוכניות הנגשה ההשכלה הגבוהה בצורה הוליסטית, החל מהשלבים הטרום אקדמיים ועד תארים מתקדמים וקליטת סגל אקדמי, דבר שמקרב יוצאי אתיופיה הייצוג מאוד מאוד מאוד נמוך.
יוסי סבג: נכון לתשע"ט, השנה האחרונה, מספר הסטודנטים יוצאי אתיופיה בכלל במערכת האקדמית היה כמעט 4,000 סטודנטים כשהיעד שלנו לסוף החומש, לתשפ"ב, 2022, הוא 1.7% סטודנטים לתואר ראשון.
יוסי סבג: נכון להיום אנחנו על 1.54%.
יוסי סבג: זה בגדול.
יוסי סבג: אם יש נתונים ודברים נוספים שתרצו שנדייק – באופן כללי גם כמובן יש את כל הנושא של המעבר של המלגות ממשרד העלייה והקליטה שגם שם הגדלנו, לא בהרבה, אבל הגדלנו את מספר מקבלי המלגות שלנו, מלגות 'מרום', לסטודנטים יוצאי אתיופיה לתואר הראשון.
שלומית אבינח: בתארים מתקדמים מה הנתונים?
שלומית אבינח: בתואר שני ותואר שלישי יש עלייה?
יוסי סבג: התואר השלישי זה גם אחת מהסוגיות והאתגרים שגם ציינו שיש לנו עדיין אתגר שם.
יוסי סבג: נכון להיום יש 24 סטודנטים לתואר שלישי במוסדות להשכלה גבוהה.
יוסי סבג: בשנה האחרונה הענקנו שש מלגות לסטודנטים בתואר שלישי ומלגה אחת לסטודנטית פוסט דוקטורט, אבל גם שם, זה גם חלק מהנושא של המעבר ממשרד העלייה והקליטה ואנחנו פועלים בנושא הזה.
דוד ביטן: כרגע אני רוצה לשמוע דווקא את הצרכנים של התוכניות.
שלומית אבינח: אבי מספין, טנא בריאות.
אבי מספין: תודה רבה לכם, תודה גם ליושב ראש.
אבי מספין: אני אתייחס בקצרה, ראשית התוכנית הזו באמת נולדה בדם, יזע ודמעות ומאז שהיא החלה לקח לה להניע לפחות שנתיים וחצי מתוך הארבע, רק להתכנס סביב עצמה וסביב התוכנית ובשנה וחצי האחרונות אני יכול להתייחס במיוחד לנושא של משרד הבריאות.
אבי מספין: יש עבודה מאוד יפה, התקדמות מאוד טובה, יחד עם זאת הזמן הוא מאוד קצוב ויש חשיבות מאוד מאוד גדולה להרחיב את התוכנית, להמשיך אותה, להמשיך לתקצב אותה בעוד כמה שנים כי התחלנו פעילות מאוד מאוד יפה.
אבי מספין: מה שייחודי בתוכנית הזו זה שיתוף פעולה גם של השטח, של הקהילה האתיופית, וגם של משרדי הממשלה והרשויות.
אבי מספין: לא תמיד הולכים יד ביד, יש חילוקי דעות, אבל יש כאן שיתוף פעולה הדוק ובשביל שנוכל להמשיך אותו ולהמשיך ולתת את הדברים לשטח אנחנו חייבים להמשיך אותה ולתקצב אותה גם לשנים הבאות.
דוד ביטן: אתם מרוצים מהתוכנית הזו באופן כללי?
אבי מספין: באופן כללי, שוב, אני לא רואה את כל התמונה של התוכנית של 'הדרך החדשה', יש מקומות שהתהליכים התחילו טוב כבר בהתחלה, כמו במערכת החינוך והצבא.
אבי מספין: בתחומים אחרים היה קושי מאוד גדול כי רוב התוכניות היו תחת המשרד לקליטת עלייה ולקח זמן עד שמשרדים אחרים הטמיעו את התוכניות בתוך המשרדים שלהם.
אבי מספין: לכן התהליך לקח בין שנתיים לשנתיים וחצי עד שהתוכניות הוטמעו במשרדים הנוכחיים ולמעשה התוכנית היא לארבע שנים, לכן נותרה שנה וחצי ובשנה וחצי האחרונות הפעילות התחילה והייתה עשייה, אבל זו עדיין עשייה שהיא בתחילתה.
אבי מספין: אני יכול להעיד על משרד הבריאות, אני מקווה שתיתנו גם לגידי פרץ שנמצא שם לדבר, שיש לו את המספרים ואת הנתונים.
אבי מספין: יש עבודה מאוד יפה, עבודה טובה, אבל היא בהתחלה ויש חשיבות להמשיך אותה, לתקצב אותה ולהרחיב אותה.
אבי מספין: אם זה ייתקע וייקטע עכשיו מה הועילו חכמים בתקנתם מה שנקרא.
דוד ביטן: איזה שינויים אתה חושב שצריך לעשות בתוכנית ההמשך?
אבי מספין: קודם כל התקציב הוא מוגבל.
אבי מספין: אני אתייחס לתחום הבריאות, אנחנו רואים בשטח גם בתחומים שקשורים לאורח חיים בריא ולידע ולמידע שהקהילה צריכה לקבל בשפה המותאמת וגם תחומים נוספים של בריאות הנפש, צריך ללוות את האנשים ולסייע להם תוך גישור ותרגום וזה תהליך שלוקח זמן וזה מצריך גם תקציב, כרגע אנחנו פועלים במסגרת מצומצמת.
דוד ביטן: אתם מתכוונים להגדיל את התקציב בנגלה הבאה או לא?
טלל דולב: מה זה אנחנו מתכוונים?
טלל דולב: עוד פעם, אתה מביא את התקציב.
דוד ביטן: לא, עזבי אותך, ההמלצה המקצועית מה?
דוד ביטן: את יודעת שבלי המלצה מקצועית זה לא שווה כלום.
טלל דולב: יש המלצה מקצועית להמשך של התוכנית עם דגשים טיפה שונים, כמו שאמרת יותר דגש על תעסוקה, יותר דגש על נושאים של - - -
שלומית אבינח: דיור אתם מתכוונים ל - - -