GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עופרה רוס: אני יודעת גם עוד דבר, משר השיכון, הוא אמר שיתנו עדיפות גם לפליטי שואה בדיור, הם יעברו להיות במקום הראשון, אז אני באמת חושבת שאת כל המקרים האלה צריך להעביר לשר השיכון שהוא אמר שהוא ייתן להם עדיפות.
עופרה רוס: משהו כזה אפשר באמת לפתור - - -
טלי פלוסקוב: בוועדה בראשות ראש הממשלה, אחרי דו"ח מבקר המדינה, דיברו על כך שהאנשים האלה יקבלו העדפה.
עופרה רוס: נכון.
עופרה רוס: הוא כבר אמר שהוא עושה את זה, הוא העביר אותם לראש סולם העדיפויות, אז באמת כדאי לטפל בזה כי זה עשוי בצורה די משמעותית לשנות את המצב של הדיור, שזה המצב האקוטי ביותר לגבי האוכלוסייה הזאת.
עופרה רוס: אז את הנושא הזה באמת אפשר למצוא לו איזה שהוא פתרון.
עופרה רוס: לגבי הארגונים, בנושא של ההכרה, אנחנו נמצאים באיזה שהוא דין ודברים וצריך לסיים אותו ובאמת לראות איך מסדירים את הנושא הזה.
אברהם נגוסה: הארגונים שמסייעים ומטפלים בניצולי שואה, האם אתם מגבים אותם מבחינה כלכלית?
עופרה רוס: רוב ניצולי השואה נמצאים במרכז הארגונים.
עופרה רוס: כל ניצולי השואה, יש את ארגון הגג שקולט אביטל עומדת בראש הארגון הזה והם כן מקבלים תמיכה והם מסייעים לניצולי שואה.
טלי פלוסקוב: הם ארגון יציג?
עופרה רוס: הם ארגון יציג, כן, מייצגים את כל ניצולי השואה.
אברהם נגוסה: אז הוא מקבל תקציב מהאוצר.
עופרה רוס: הם לא מקבלים תקציב ממשרד האוצר, הם מקבלים תמיכה מהמשרד לשוויון חברתי עבור פעילויות שהם עושים, עבור כל הארגונים.
עופרה רוס: חלק מהארגונים זה גם ארגונים של ניצולי שואה אחרים, 50 וכמה ניצולים חברים בארגון הזה.
יהודה דוידוב: אני רוצה לתקן, יש פה התאחדויות, אוקראינה, בלארוס, התאחדות פליטי שואה, התאחדות קווקז, אותן עמותות שונות שאף אחד לא מייצג אותם במרכז הארגונים.
יהודה דוידוב: הם אפילו לא יודעים מה הבעיות שלהם.
יהודה דוידוב: גם הדברים שמדברים נציגי משרדי הממשלה וגם מרכז הארגונים, אין התאמה בין המציאות למצב הקשה שלהם בשטח.
עופרה רוס: אז אני מציעה שבאמת תדברו עם קולט אביטל.
טלי פלוסקוב: מרכז הארגונים מייצג יותר עניינים של ניצולי שואה שעברו גטאות ומחנות ואלה שעלו ארצה לפני 1953.
טלי פלוסקוב: כל הקבוצה הזאת הם לא חלק ממרכז הארגונים גם כי אין להם אפשרות קשר, שוב פעם, שפה, אנחנו לא מסתכלים רק על יהודה.
טלי פלוסקוב: יישר כח על כל מה שהוא עושה, אבל הוא לא יכול להיות בכל מקום.
טלי פלוסקוב: אין קשר בין שני הארגונים.
טלי פלוסקוב: לכן אולי כדאי לנו - - -
מיכאל אולשנסקי: גם כששומעים שאנחנו דוברי רוסית, לא כל כך מקובלים אצל - - -
טלי פלוסקוב: זו אמירה קשה מאוד.
מיכאל אולשנסקי: כי דוברי רוסית, לא אוהבים אותנו.
מיכאל אולשנסקי: לא חשוב כמה אנחנו שווים.
טלי פלוסקוב: לכן אני אומרת עוד פעם, עופרה, אפשר בבקשה לקבל כמה ניצולי שואה יש היום תחת דרישות לזכויות ניצולי שואה?
עופרה רוס: היום אנחנו מטפלים בניצולי שואה, פליטי שואה ונפגעי פעולות - - - בערך 220,000 איש.
טלי פלוסקוב: כמה מתוכם את חושבת מרכז הארגונים מטפל, חוץ מנפגעי - - -
עופרה רוס: לפי מיטב ידיעתי, אני לא יודעת, אני מציעה לשאול את קולט אביטל כי היא יותר מתמצאת בזה.
עופרה רוס: אבל הם ארגון הגג של ניצולי השואה בישראל.
טלי פלוסקוב: מה שאני אומרת לך, אדוני היושב ראש, יש פה 80,000 ניצולי שואה שהם לא חלק ממרכז הארגונים שאנחנו כמדינה תומכים בה, כמו שאני הבנתי.
טלי פלוסקוב: לכן אני אמרתי מלכתחילה, בעיני, שוב פעם, בגלל הייחודיות של הקבוצה הזאת, כנראה שאנחנו צריכים לשים אותה כקבוצה נפרדת ולתמוך בה, כי הם אחראיים על אותם 80,000 איש שלא מטופלים על ידי המדינה.
טלי פלוסקוב: והאמירה הזאת שעכשיו שמעתי מאולשנסקי, שמרכז הארגונים מדיר אותם כי הם דוברי רוסית, זה בכלל לא מקובל עליי.
אברהם נגוסה: לא, לא, בואו - - -
טלי פלוסקוב: אבל זה מה שנאמר כרגע, זו התחושה שלהם.
אברהם נגוסה: חזית הכבוד, האם אתם מסייעים לניצולי שואה?
יהודה דוידוב: אין לנו תקציב.
אברהם נגוסה: האם אתם בפועל - - -
יהודה דוידוב: חזית הכבוד זה ארגון גג שמייצג ועושה - - -
טלי פלוסקוב: הוא לא נחשב כארגון גג.
טלי פלוסקוב: זה מה שאנחנו רוצים שיהיה.
טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים שחזית הכבוד יהיה ארגון שמייצג את פליטי השואה.
אברהם נגוסה: איך הארגון הזה לא - - -
עופרה רוס: צריך לשאול את קולט אביטל, לא אותי.
יהודה דוידוב: אני לא יודע מבחינת החקיקה אם מותר, אבל לפי הבדיקות שלי, יש פה כ-100,000 דוברי שפה רוסית ניצולי שואה, הרשות לזכויות ניצולי שואה, שבאמת אני אומר, עושה עבודת קודש ועופרה אני באמת אומר תודה, מגיע לפעמים להגיד תודה, אבל צריך למצוא פתרון איך באמצעות או רשויות או ארגון, למצוא דרכים איך אפשר, מדובר על סכומים מאוד קטנים, אנחנו לא רוצים עשרות מיליונים, בו זמנית שמשרד הרווחה בתוך שנתיים מחזירה לקופת המדינה 100 מיליון שקל מתקציב ניצולי שואה, אנחנו לא יכולים לפתוח בתים חמים ומועדונים ולבקר חולים.
יהודה דוידוב: על זה מדובר.
יהודה דוידוב: ואני חושב שצריך להעביר את המשקל הזה לרשות ולמצוא דרך איך אנחנו בלי כל הפרוצדורה, בלי - - - יכולים דרך הרשות לזכויות ניצולי שואה לקבל את התמיכה עבור אותם האנשים.
טלי פלוסקוב: עופרה שאלה לי אליך.
טלי פלוסקוב: האם יש חלק מתקציב של הרשות לזכויות ניצולי שואה שמועבר לרשויות בטיפול בניצולי שואה?
עופרה רוס: לא, אנחנו לא מעבירים.
יהודה דוידוב: אז נשאר רק ארגונים.
אברהם נגוסה: נשמע את המשרדים האחרים.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך עופרה, האם פליטי השואה נכללו ברשות?
עופרה רוס: הרשות מטפלת בהם.
עופרה רוס: אנחנו נותנים להם מענק שנתי, תרופות, אנחנו נותנים להם טיפול נפשי.
אברהם נגוסה: אם כך, האם לכם, כמי שנותנים את הכסף לארגון ניצולי שואה בראשות הגברת קולט אביטל, האם אתם יכולים לדרוש ולשאול גם לארגונים שמטפלים בפליטי שואה, מגיע להם?
עופרה רוס: אנחנו לא מעבירים כסף לקולט אביטל.
אברהם נגוסה: לא, לארגון אמרתי, בראשותה.
עופרה רוס: אנחנו לא מעבירים לארגון.
טלי פלוסקוב: המשרד לשוויון חברתי.
עופרה רוס: בדיוק.
עופרה רוס: המשרד לשוויון חברתי מעביר את הכסף, לא אנחנו.
אברהם נגוסה: האם אתם יכולים לדרוש, כמי שנותן את הכסף שגם הארגונים האלה יקבלו?
טלי פלוסקוב: אתם מעבירים את הכסף למשרד לשוויון חברתי?
עופרה רוס: לא.
טלי פלוסקוב: זה תקציב - - -
יהודה דוידוב: זה בבסיס תקציב המדינה.
אברהם נגוסה: האם אתם פניתם למשרד הזה?
אברהם נגוסה: אם אנחנו - - -
טלי פלוסקוב: אבל אני לא חושבת שמי שצריך לטפל באנשים האלה זה המשרד לשוויון חברתי.
טלי פלוסקוב: מי שצריך לטפל בהם זה הרשות לזכויות ניצולי שואה.
טלי פלוסקוב: למה צריך להעביר אותם?
טלי פלוסקוב: למה צריך לעשות את המעגל הזה, זה לא ברור.
יהודה דוידוב: אני אספר, אנחנו הגשנו תמיכות למשרד לשוויון חברתי.
יהודה דוידוב: זה בושה עכשיו להגיד פה, למרות שיש לי יחסים טובים עם המנכ"ל עם הכל, אבל חזית הכבוד עבור 2014 לפני חודש וחצי קיבלנו.
טלי פלוסקוב: כמה כסף?
יהודה דוידוב: 30,000 שקל.
יהודה דוידוב: אבל, כמה צריך לשלם מזה לרואה חשבון, כמה דפים, 31 דפים, ואנחנו צריכים לשלם לרואה חשבון, לעורך דין, להכל, זה בלתי אפשרי.
יהודה דוידוב: לא נשאר מזה כלום.
יהודה דוידוב: זה אני מדבר על 2014.
יהודה דוידוב: 2015 עוד לא קיבלנו, 2017 בכל לא הגשנו, כי לא כדאי.
יהודה דוידוב: על מה?
יהודה דוידוב: לשלם לרואה חשבון ועורך דין זה עולה יותר.
אברהם נגוסה: אז פה אני שואל, הרשות לניצולי שואה, אם הסכום הזה מגיע ואנשים מתייאשים ואפילו לא רוצים להגיש בגלל שזה עולה להם יותר מאשר עוזר להם, אתם כרשות איך אתם אוכפים את הדבר הזה?
עופרה רוס: אלה תקציבים נפרדים.
עופרה רוס: אין לנו שום מעמד בהעברה הזאת.
עופרה רוס: יש את המשרד לשוויון חברתי, הוא מעניק את ה - - -
טלי פלוסקוב: עופרה, בואי נשנה את המצב.
טלי פלוסקוב: בואי נמליץ כוועדה שיהיה ברשות לזכויות ניצולי שואה, 5 מיליון שקל, סתם זרקתי, לתמיכות בארגונים שמטפלים בניצולי שואה.
טלי פלוסקוב: למה אנחנו צריכים דרך שוויון חברתי?
טלי פלוסקוב: עם כל הכבוד למשרד, אני לא רוצה לפגוע באף אחד, אבל זה האנשים שאת מטפלת בהם.
טלי פלוסקוב: זה האנשים שיש להם בעיה, הם מתקשרים לרשות לזכויות ניצולי שואה.
טלי פלוסקוב: את אמרת עכשיו כשנכנסת שאת מכירה את האנשים שנמצאים פה, אז למה הם צריכים ללכת למישהו אחר?
טלי פלוסקוב: למה שלא יהיה להם כתובת במשרד האוצר, כתובת שמטפלת בניצולי השואה?
טלי פלוסקוב: עורו
עופרה רוס: אם יטילו עלינו את התפקיד אנחנו נבצע אותו בשמחה.
אברהם נגוסה: בגלל האזרחים הוותיקים.
אברהם נגוסה: המשרד הזה מטפל באזרחים ותיקים.
טלי פלוסקוב: אבל ניצולי שואה זה משהו מיוחד, אני מצטערת.
טלי פלוסקוב: ומשרד חברתי נותן כסף לפעילות לאזרחים ותיקים - - - .
אברהם נגוסה: אני לא יודע את התשובה, אני חושב.
יהודה דוידוב: אני עונה, רשות לזכויות ניצולי שואה זה גוף באמת שלא כל כך בירוקרטי ויודע לטפל בדברים ולא צריך לחכות שנים רבות עד שמשהו יהיה.
יהודה דוידוב: בשביל זה אני אומר, הדרך הטובה ביותר היום, יושבים פה עכשיו נציגים של 200 סניפים ברחבי הארץ, עופרה.
יהודה דוידוב: 200 סניפים שעושים עבודה בהתנדבות בלי שקל על חשבונם.
יהודה דוידוב: ואף אחד לא - - -
אברהם נגוסה: נלך למשרדי הממשלה האחרים.
אברהם נגוסה: נפנה למשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: שמענו את רשות ניצולי שואה, אנחנו רוצים להתקדם למשרד הקליטה וגם למשרד הרווחה.
אברהם נגוסה: משרד הקליטה, אני רוצה שתתייחס בעניין של תמיכה לארגונים, ודבר שני, האם הסכם הפנסיה שראש הממשלה קידם וחתמו בשבוע שעבר, האם זה יכול לשנות את מצבם של עולים שעלו מרוסיה או מאוקראינה, אני רוצה שתתייחס האם זה תורם למציאות, מה ששמענו פה.
ולדימיר שקלאר: אני סמנכ"ל משרד העלייה והקליטה.
ולדימיר שקלאר: אני אולי אתייחס לפנסיה, כי באמת עכשיו יש דיונים אם זה ישפר את המצב של פליטי השואה או לא.
ולדימיר שקלאר: קודם כל הפנסיה הזאת מיועדת לעולים שעלו עד שנת 1992.
ולדימיר שקלאר: כי מ-1992 כבר מקבלים פנסיה.
ולדימיר שקלאר: עד שנת 1992 יקבלו, ורק מרוסיה, אז לא מאוקראינה ולא ממדינות אחרות של ברית המועצות.
ולדימיר שקלאר: אתה שואל אם זה ישפר את המצב, אני לא חושב.
אברהם נגוסה: רק מי שעלה מרוסיה?
ולדימיר שקלאר: מרוסיה.
ולדימיר שקלאר: כן.
ולדימיר שקלאר: לא מדובר על סכומים גדולים אבל כל שקל חשוב.
ולדימיר שקלאר: מ-1 לאוקטובר מתחילים, זכאים למלא את הטפסים, ואז בהתאם לאישורים של הפדרציה הרוסית יקבלו את הפנסיה.
ולדימיר שקלאר: לגבי משרד העלייה והקליטה, קודם כל אני רוצה פה עוד פעם להזכיר שמנדט של משרד העלייה והקליטה זה טיפול בעולים חדשים שהגיעו בעשר השנים האחרונות, לפעמים ב-15 השנים האחרונות, אבל כשזה מגיע לקשישים אנחנו לא בודקים תעודות זהות ולא בודקים שנת עליה, וכל הטיפול בקשישים נמצא אצלנו בסדר עדיפות גבוה.
ולדימיר שקלאר: אני אגיד לכם מה אנחנו עושים ואחרי זה נדבר על העמותות.
ולדימיר שקלאר: קודם כל, המשרד מחלק כ-40 מיליון שקל לרשויות, לפעולות.
ולדימיר שקלאר: לא כל ה-40 מיליון שקל, אבל חלק מהסכום הזה הולך לפעילות לקשישים.
יהודה דוידוב: לא, חלק הולך רק לווטרנים, בוא - - -
ולדימיר שקלאר: לא, וטרנים לא שייך.
ולדימיר שקלאר: אני אומר לך - - -
יהודה דוידוב: אני יודע איך פועלת רשות בדיוק.
ולדימיר שקלאר: אני אומר לך, משרד העלייה והקליטה מחלק כסף לרשויות וחלק מהתכניות זה תכניות לקשישים, כל מיני סיורים, אירועים וכולי.
ולדימיר שקלאר: חוץ מזה, אנחנו תומכים בשני חדרי הנצחה לווטרנים, וגם לפעילות נוספת של הווטרנים.
ולדימיר שקלאר: זה מה שהולך דרך הרשויות.
ולדימיר שקלאר: ארגוני עולים, השנה כבר דובר פה איזה עשר פעמים אבל אני רוצה לחזור לזה.
ולדימיר שקלאר: אנחנו השנה פרסמנו נוהל חדש לעמותות עם הקלה משמעותית דרך אגב, הקלה שבנוהל הקודם בפעילות של העמותות 75% של הלקוחות היו צריכים להיות עולים חדשים עד 14 שנה בארץ, בנוהל החדש רק 50%.
ולדימיר שקלאר: לא 75%.
ולדימיר שקלאר: 50% עולים עד 15 שנים בארץ ו-50% אחרים, לא רק עולים.
יהודה דוידוב: זה לא אנחנו, אתה מבין?
ולדימיר שקלאר: שניה.
טלי פלוסקוב: הסכום הזה, למה - - -
ולדימיר שקלאר: כן, אבל הסכום, וגם סכום החלוקה הוגדל מ-3 מיליון ₪ ל-5 מיליון שקל, ומה שחשוב, הגדרנו כמה תחומים נוספים כי בנוהל הקודם היו רק ארבעה תחומי תמיכה, עכשיו שבעה תחומי תמיכה, שני תחומים חדשים, טיפול בקשישים וגם טיפול באנשים עם מוגבלויות.
טלי פלוסקוב: אני יכולה לשאול שאלה ברשותך?
טלי פלוסקוב: האם זה נכון שאתם נותנים תמיכה לעמותות שיש להם הון עצמי של 50% ממה שאתם מבקשים?
טלי פלוסקוב: זאת אומרת אם עמותה לדוגמה מבקשת 500,000 שקל מכם, אז רק אומרים להם שברגע שאתם תראו את הגיוס שלכם של 250,00 אז אנחנו ניתן.
ולדימיר שקלאר: לא, זה ממש לא נכון.
יהודה דוידוב: מצ'ינג.
ולדימיר שקלאר: אין מצ'ינג.
ולדימיר שקלאר: מצ'ינג זה פרויקטים משותפים.
ולדימיר שקלאר: אני אסביר.
ולדימיר שקלאר: קודם כל אנחנו דורשים שנתיים ניסיון בתחום, לא הרבה.
ולדימיר שקלאר: שנתיים.
ולדימיר שקלאר: אז עמותה לא יכולה להגיש בקשה יותר מ-75% מפעילות בשנה - - -
יהודה דוידוב: מהמחזור שלה.
ולדימיר שקלאר: זה לא מהמחזור, זה בכלל לא שייך למצ'ינג.
ולדימיר שקלאר: זהו.
ולדימיר שקלאר: עניתי לך.
טלי פלוסקוב: קיבלתי תשובה.
יהודה דוידוב: שאלה קצרה.
יהודה דוידוב: השאלה שלי, מכיוון שעכשיו כל פליטי השואה שעלו בשנות התשעים, סוף שנות השמונים, כמה שנים הם היום בארץ?
יהודה דוידוב: 25.
יהודה דוידוב: אף אחד לא נכנס לקריטריונים.
ולדימיר שקלאר: אני אענה לך.
ולדימיר שקלאר: אתה דיברת, תקשיב.
ולדימיר שקלאר: אתה דיברת, יש פה רשות לניצולי שואה, יש פה משרד הרווחה, כל המשרדים המכובדים ואתה לא יכול - - -
טלי פלוסקוב: לא, אנחנו פותחים את העניין.
טלי פלוסקוב: לא באים בטענות.
יהודה דוידוב: משרד הקליטה לא מאפשרים - - -
טלי פלוסקוב: אי אפשר לקבל תמיכה ממשרד הקליטה.
טלי פלוסקוב: לפי מה ששמענו כרגע, ברור לנו שאי אפשר לקבל תמיכה ממשרד הקליטה.
ולדימיר שקלאר: הרבה ארגונים שנמצאים תחת חזית הכבוד - - -
טלי פלוסקוב: זה וטרנים.
יהודה דוידוב: כל מיני ארגונים מקבלים את זה.
ולדימיר שקלאר: סליחה, צריך להבין, אנחנו לא תומכים בארגונים, אנחנו תומכים בעולים.
ולדימיר שקלאר: זה מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: בסדר, אבל הארגונים משרתים את העולים.
אברהם נגוסה: אמרת קודם בעניין הקשישים אתם לא מסתכלים מתי עלו.
אברהם נגוסה: זה לא עניין של עשר שנים, בתחום הקשישים.
אברהם נגוסה: הבנתי אותך נכון?
טלי פלוסקוב: בדיור ציבורי עד הסוף - - -
אברהם נגוסה: אמרת קודם שמשרד הקליטה מטפל בעולים חדשים, דהיינו עד עשר שנים.
אברהם נגוסה: אבל אמרת שבעניין הקשישים לא מסתכלים על תעודת זהות.
ולדימיר שקלאר: אמרתי.
ולדימיר שקלאר: לא בכל התחומים.
ולדימיר שקלאר: בוודאי שלא בכל - - - נגיד ברשויות שזה אפיק הגדול לפי הסכומים, אנחנו מאפשרים פעילות לקשישים ולא בודקים אם עלו לפני 15 שנה או לפני 10 שנים.
ולדימיר שקלאר: נגיד אם מדובר על בני נוער, אנחנו בודקים.
ולדימיר שקלאר: בעמותות יש קריטריון ברור.
ולדימיר שקלאר: 50-50.
ולדימיר שקלאר: בכל דבר זה אחרת.
אברהם נגוסה: השאלה פה, הארגונים שמטפלים בקשישים, עמותות שמטפלות בקשישים, האם זה לא נחשב שעולים, אתה אמרת שקשישים, אז הם מטפלים רק בקשישים.
אברהם נגוסה: לא בצעירים.
אברהם נגוסה: האם לא נחשב שהם קשישים ולכן מגיעות להם התמיכות.
ולדימיר שקלאר: אני אתייחס.
ולדימיר שקלאר: בבניית הנוהל החדש הנקודה הזאת עלתה.
ולדימיר שקלאר: גם לדעתי חזית הכבוד ועמותות אחרות אמרו, אולי אפשר באמת לקשישים בכלל לתת 100% לקשישים בלי לבדוק.
ולדימיר שקלאר: זה לא עבר.
ולדימיר שקלאר: זה לא עבר במשרד המשפטים.
ולדימיר שקלאר: אנחנו משרד עליה וקליטה, אנחנו לא יכולים לתת 100% תמיכה לעולים שהגיעו נגיד לפני 15 שנה.
ולדימיר שקלאר: בגלל זה חילקנו את זה 50% לאלה שהגיעו ב-15 השנים האחרונות, ו-50% אחרים.
יהודה דוידוב: אז ולדימיר, האם אפשר לשאול, אני מדבר על וטרנים, וטרנים בכל הרשויות ואני יודע באמת, מקבלים תקציבים ועושים.
יהודה דוידוב: למה אי אפשר התקציב הזה שמקבלים וטרנים ברשויות, אי אפשר להגדיל שגם עכשיו, כמה וטרנים נשארו היום בחיים, שגם אותם הקשישים שעלו באותם השנים, לא יכולים לקבל תקציבים דרך משרד הקליטה?
ולדימיר שקלאר: תקציב לפעילות?
יהודה דוידוב: תקציב לפעילות, אני מדבר על פעילות.
ולדימיר שקלאר: עכשיו אנחנו הולכים גם להגדיל פי שניים, לפעילות של וטרנים.
יהודה דוידוב: הקריטריונים שגם אותם הגופים, גם פליטי שואה, גם בלוקדניקים, גם גטאות, לא רק וטרנים, יקבלו דרך הרשויות.
יהודה דוידוב: זה גם אפשרי, נכון?
ולדימיר שקלאר: זה אפשרי.
אברהם נגוסה: אתה מבין, מה שאתה אומר לנו, כן קשישים במשרד הקליטה מוכנים לטפל, נכון, אתה אומר 50%.
ולדימיר שקלאר: בעמותות.
ולדימיר שקלאר: ברשויות.
אברהם נגוסה: מצד שני גם בנהלים יש יותר הקלה בעניין הקריטריונים, וגם התקציב גדל מ-3 מיליון ל-5 מיליון, אבל הוא אומר "זה לא מדבר אלינו כי זה לא מגיע אלינו".
יהודה דוידוב: אני לא נהנה מזה.
אברהם נגוסה: השאלה היא האם יש דרך שאתם יכולים, חזית הכבוד יכולה לקבל בגלל שהיא משרתת ונותנת שירות לקשישים?
אברהם נגוסה: האם אתם יכולים לבדוק את העניין?
ולדימיר שקלאר: נוהל עמותות, להבדיל מנוהל הרשויות, זה גם אישור של משרד האוצר ומשרד המשפטים, לקח לנו איזה שנה וחצי להוציא נוהל חדש.
ולדימיר שקלאר: מה שקשור לרשויות, זה נוהל פנימי שלנו שאנחנו יכולים לשנות.
ולדימיר שקלאר: אנחנו מאפשרים לרשויות, נותנים המון תקציב, גם לטפל בקשישים.
טלי פלוסקוב: אבל בניצולי שואה אין הגדרה כזאת.
ולדימיר שקלאר: אין.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע את משרד הרווחה.
אברהם נגוסה: שמעת קודם שהחשיבות שאנשים יקבלו שירות רווחה.
אברהם נגוסה: במנטליות שלהם, תרבות שלהם, שפה שלהם, ואנשים ירגישו חופשי לבוא ולשתף ולפתוח ולספר מה מציק להם ולקבל טיפול.
אברהם נגוסה: הם לא באים למשרדים, למערכת הרווחה, ללשכות רווחה שיש בכל עיר, אבל הוא אומר "לנו לעמותות יש גישה לאנשים, גם יותר נוח להם", כיון שהמטרה היא לתת שירות לאנשים האלה, למה אתם לא משתמשים בשירותים של העמותות?
שלום גז: אני לא בתחום של ניצולי שואה, בתחום של ניצולי שואה יש עובדת ספציפית, רק שהיא פשוט עכשיו בסיום של עבודתה והיא כבר לא נמצאת במסגרת.
שלום גז: גב' תמי מרוז, אני מניח שאתם מכירים.
טלי פלוסקוב: אנחנו מכירים אותה מצוין.
שלום גז: כרגע המצב הוא שאני, עומק הידע שלי הוא קצת שטחי יחסית.
שלום גז: אני אנסה לרוץ בדיוק לשאלה שלך כי אין לי כל כך הרבה מה להגיד ברמה התיאורטית.
שלום גז: אבל אני חושב שנוצרה פה הזדמנות בסיטואציה הזאת, שאם אתם ארגון יציג - - -
יהודה דוידוב: לא.
יהודה דוידוב: בינתיים לא.
שלום גז: לא משנה, גם אם אתם לא ארגון יציג, אתם ארגון שמאגד בתוכו מספר ארגונים מכובדים שעוסקים בנושא, אני חושב שאתם יכולים להיות הגשר שמשמש בינינו לבין האוכלוסייה עצמה, שאתה אומר, ואני לא מתווכח עם זה, שהם לא ניגשים למשרדי הרווחה בגלל - - -
יהודה דוידוב: זה משהו שאנחנו רוצים.
שלום גז: אני אומר, בשביל להתחיל את המסע הזה ביחד אני חושב שכדאי קודם כל שאנחנו ניפגש.
שלום גז: זאת אומרת לעשות מפגש בין השירות לאזרחים ותיקים לביניכם, שאתם תהיו הגשר.
שלום גז: אני חושב שיש פה גם קצת התפרצות לדלת פתוחה, כי ממילא - - -
טלי פלוסקוב: אז אתם צריכים להגיד לאנשים שלכם בערים כדי שישתפו פעולה עם האנשים האלה וייפגשו איתם.
טלי פלוסקוב: אם אתם פה תיפגשו בירושלים, זה לא יגיע לערד, לדוגמה.
שלום גז: אני מסכים איתך ש - - -
אברהם נגוסה: כלומר יש משרד ראשי, ויש את הרשות בעניין הקשישים או אזרחים ותיקים, בכל הארץ.
שלום גז: אני המטה של ה - - -
אברהם נגוסה: המטה.
אברהם נגוסה: אם תהיה פגישה בינך או בין המשרד שלך לחזית הכבוד, ואז אתם יכולים להעביר מה שאתם תסכמו ביניכם לכל ה- - -
טלי פלוסקוב: שימסרו את זה לערים, לשטח.
שלום גז: להוריד את זה לשטח.
טלי פלוסקוב: לא כמו שקרה עם בית חם בנתניה.
אברהם נגוסה: מתי אתם תיפגשו?
טלי פלוסקוב: אנחנו נקבע פגישה, אדוני אני אקח אחריות לקבוע פגישה.
אברהם נגוסה: רק רגע, אני רוצה לסגור את העניין.
אברהם נגוסה: הוא אומר "בואו ניפגש ונשב" הוא מאמין ומקבל את מה שכאתה אומר שאתם גשר בין המערכת לאוכלוסייה.
יהודה דוידוב: אני רוצה ללכת ולהגיד משהו יותר, אנחנו כבר קבענו פגישה, ישבנו גם גלית מבורך שהיא הבוסית שלו.
יהודה דוידוב: לא יצא מזה כלום.
אברהם נגוסה: בואו נהיה אופטימיים, הוא עכשיו בא עם גישה חדשה.
אברהם נגוסה: הוא שמע אתכם, הוא לא הביע איזו שהיא התנגדות.
יהודה דוידוב: לא, זה ברור.
אברהם נגוסה: אז למה לא תלכו?
יהודה דוידוב: אנחנו נלך.
יהודה דוידוב: בכיף.
שלום גז: ברשותך, אם אפשר עוד משפט.
שלום גז: ממילא אנחנו עובדים דרך עמותות וחברות, זאת אומרת יש פה בעצם איזו שהיא פלטפורמה שממילא כבר קיימת ורק צריך להחיל אותה על ה- - -
טלי פלוסקוב: אנחנו נבדוק את זה בפגישה.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת טלי פלוסקוב לוקחת את האחריות כמגשרת.
אברהם נגוסה: נשמע את ביטוח לאומי בבקשה.
מלי דהרי: מה שיש לי לומר, יש לנו קשר עם האגף לניצולי שואה, אנחנו מקבלים מהם את הדיווחים על ההכנסות של נכה נצרך, נכה נזקק, ועל פי זה אנחנו פועלים האם יש זכות להשלמת הכנסה או לגמלת זקנה מיוחדת.
מלי דהרי: זה המקום שלנו בעזרה, או לא בעזרה, אם אנחנו שוללים, זה על פי חוק ניצולי שואה.
טלי פלוסקוב: אני הייתי מצפה מהביטוח הלאומי ומהעובדים לניצולי שואה לתת יחס מיוחד, וזה האנשים האלה לא מרגישים באף מקום, במיוחד בתחום הסיעוד שאני דיברתי פה.
יהודה דוידוב: עשרות תלונות דווקא על ביטוח לאומי.
מלי דהרי: בתחום מה?
טלי פלוסקוב: סיעוד.
מלי דהרי: אני לא קשורה, אני לא מייצגת את אגף סיעוד.
מלי דהרי: אני עובדת באגף לקצבת אזרח ותיק ושארים.
שרון אסיסקוביץ: אני לא מאגף סיעוד אבל אני רפרנט מחקר של ביטוח סיעוד.
שרון אסיסקוביץ: יש כן התייחסות לניצולי שואה במובן שרנטות מחו"ל וגם רנטות ממשרד האוצר לא נכללות במבחני הכנסות שהם אחד מתנאי הזכאות לביטוח סיעוד.
שרון אסיסקוביץ: כן ניצולי שואה כמו שאר הקשישים נדרשים לעמוד בתנאי הזכאות שאחד מהם זה מבחן הכנסה, אבל למשל היה צורך בהערכת תלות באחד מהערוצים שקיימים, בין אם זה מעריכות ומעריכים מטעם המוסד לביטוח לאומי, לא מדובר בעובדים של המוסד לביטוח לאומי אלא באנשים שיש - - -
טלי פלוסקוב: אתה מדבר על אותן הבדיקות המשפילות שהאנשים האלה צריכים לעבור.
שרון אסיסקוביץ: אני לא אתווכח איתך כרגע אם הן משפילות או לא, אני מסכים שכל אדם שצריך לבדוק אותו, ובין אם מבקשים ממנו לבצע דבר ובין אם לא מבקשים ממנו לבצע דבר כאשר הוא חווה הידרדרות פיזית או קוגניטיבית, זה דבר שלא נעים.
שרון אסיסקוביץ: אני מסכים איתך בעניין הזה.
טלי פלוסקוב: אני הייתי עדה לבדיקה כזאת, מה לעשות.
אברהם נגוסה: אנחנו מוגבלים בזמן, כי יש לנו עוד דיון.
יהודה דוידוב: רק שאלה מאוד חשובה.
יהודה דוידוב: יש לנו עשרות פניות בנושא מאוד רגיש ודווקא לאחרונה פנו ואז פליטי שואה, ניצולי שואה, מדובר עכשיו שאחד מהזוג הולך לעולמו, אני מדבר על זוג ניצולי שואה, הביטוח הלאומי מממן תשלום מצבה בסכום של 8,000, 9,000.
יהודה דוידוב: ברגע שעכשיו נשארה בודדה והולכת לעולמה, אף אחד לא מממן את זה.
יהודה דוידוב: ואז באים אנשים, ואנחנו צריכים לפנות לחברי כנסת, לעשרות גופים והכל.
יהודה דוידוב: למה בנאדם נפטר, אי אפשר לפחות הסכום הזה, לדרך האחרונה ללוות אותה בכבוד, ותשלום המצבה להעביר למשפחה, כי בעצם זה גם נטל עכשיו כל האנשים האלה על המשפחה, הנכדים, גם הם - - -
טלי פלוסקוב: כששניהם עובדים?
יהודה דוידוב: מישהו ראשון נפטר, אז מקבלים תשלום למצבה.
יהודה דוידוב: בדרך כלל נשים חיות יותר, וכשהיא נפטרה אף אחד לא מממן את זה.
מלי דהרי: אני יכולה להשיב.
מלי דהרי: אני אשיב בקיצור.
מלי דהרי: בחוק הביטוח הלאומי יש איזה שהוא סעיף שקובע שרק מי שמקבל גימלה מהמוסד לביטוח לאומי ויש לו שאיר, זאת אומרת בן זוג או ילד, הוא יכול לקבל מענק פטירה בגינו.
מלי דהרי: אין סעיף שאומר לנו שמי שנפטר ואין לו שאיר, בן זוג או ילד, יכול לקבל מענק פטירה.
מלי דהרי: זה לא קשור - - - זה קשור לתיקון חקיקה.
אברהם נגוסה: הזמן שלנו מוגבל ולכן אנחנו חייבים לסכם את הדיון.
אברהם נגוסה: היה מאוד מעניין, אני חושב שהתקדמנו, ואנחנו נמשיך לעשות עוד דיון מעקב לאחר שאתם תיפגשו עם המשרדים הרלבנטיים כמו משרד הרווחה ונשמח לקבל את הדיווח מה יצא מהפגישות שלכם.
אברהם נגוסה: אנחנו נקיים דיון מעקב כשנחזור במושב הבא.
אברהם נגוסה: אני מבקש ממנהלת הוועדה לקרוא את מסקנות הוועדה.
דנה גורדון שושני: להלן החלטות הוועדה: הוועדה קוראת לשר האוצר: להשוות הטבות וזכויות של פליטי שואה עם קבוצת ניצולי שואה שעברו גטאות ומחנות.
דנה גורדון שושני: להשוות את התנאים והזכויות בין ניצולי השואה שעלו לפני 1953 ואחרי 1953.
דנה גורדון שושני: להטיל על הרשות לזכויות ניצולי השואה את חלוקת התמיכות לעמותות לניצולי ופליטי שואה במקום למשרד לשוויון חברתי תוך תקצובם.
דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת לרשות לניצולי שואה להכיר בעמותת חזית הכבוד כארגון יציג ש לפליטי שואה עם תקציב מוגדר לפעילות.
דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרדי האוצר, הקליטה והרווחה, לשתף פעולה עם חזית הכבוד כדי להכיר בסוגיות של פליטי השואה ולמצוא פתרונות יחד.
דנה גורדון שושני: הוועדה תקיים דיון נוסף בנושא במושב הבא.
איתן גינזבורג: בוקר טוב, חברי ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
איתן גינזבורג: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
איתן גינזבורג: הוראות התקנון קובעות שהוועדה תקבע יושב-ראש ואת חבריה לפי המלצת ועדת הכנסת.
איתן גינזבורג: הוועדה המסדרת הניחה בפני הוועדה והמליצה על חבר הכנסת דוד ביטן לעמוד בראש הוועדה.
איתן גינזבורג: דוד הוכיח את עצמו, נדמה לי, לאורך כל השנים ובעיקר בארבע השנים האחרונות כפרלמנטר וכאחד ששולט בכל מה שקורה פה, בכנסת, ומה שנקרא – צץ לחיינו הציבוריים.
איתן גינזבורג: בראשון-לציון הכירו אותו היטב אבל בקרב אזרחי ישראל הוא צץ כמטאור, ואין אדם שלא יודע לבטא היום את השם "דוד ביטן".
איתן גינזבורג: אז אין לי ספק, שגם פה, כיושב-ראש הוועדה – ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, שזאת ועדה שנושקת בין מה שנקרא חוץ-לארץ ודואגת להבאתם של יהודים לארץ ולראות שהם נקלטים כמו שצריך, ושומרת על הקשר עם העם היהודי בגולה – אין לי ספק, דוד, שתעשה את זה בדיוק באותה נחישות, נמרצות ויצירתיות, כמו שעשית כל תפקיד אחר שבו היית.
איתן גינזבורג: אני שמח להמליץ בפני הוועדה לבחור בדוד ביטן ליושב-ראש הוועדה.
איתן גינזבורג: מי בעד בחירתו ירים את היד.
איתן גינזבורג: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?
איתן גינזבורג: בעד – הרוב
איתן גינזבורג: אני קובע שפה אחד נבחרת להיות יושב-ראש הוועדה לקליטת עלייה.
איתן גינזבורג: כעולה חדש לשעבר, אני יכול להגיד שזאת ועדה מאוד מאוד חשובה.
קריאה: אתה עולה חדש?
איתן גינזבורג: אני כבר ותיק אבל עליתי.
דוד ביטן: איפה נולדת?
איתן גינזבורג: בארגנטינה.
דוד ביטן: אני נולדתי במרוקו.
איתן גינזבורג: עשינו עלייה, כל המשפחה אבל אני מדבר עם ילדיי הקטנים, בני שנתיים וחצי, רק בספרדית.
איתן גינזבורג: אז אני מכיר ויודע כמה חשובה הוועדה הזאת.
איתן גינזבורג: מי שלא בא במגע עם העולים, כנראה לא מבין אבל מי שבא במגע עם עולים ועובר לארץ אחרת ותרבות אחרת והתאקלמות למדינה שונה, לחוקים שונים ותרבויות שונות, מבין כמה חשובה הוועדה הזאת.
איתן גינזבורג: אני מאחל לך הרבה מאוד הצלחה ומעביר לך את פטיש ניהול הישיבה.
יריב לוין: דוד, ידידי הטוב, קודם כל, ברכות.
יריב לוין: אני חושב שהמינוי שלך לוועדה הזאת הוא מינוי טבעי, ואני גם אומר לך למה: אני חושב שאחד הדברים הכי יפים שהעלייה הביאה אלינו, כאן, זה את המאכלים המיוחדים של כל עדה.
יריב לוין: ומי כמוך מיטיב להבין בתחום הזה - -
דוד ביטן: אני אוכל מאכלים של כל העדות.
יריב לוין: - - לכן, אני חושב שהמינוי שלך הוא באמת טבעי ומתבקש, ואני חושב שאתה גם בא עם ידע מעמיק לפחות בהיבט הזה, שיש לי ספק אם מישהו יכול להתחרות בו אבל בנימה יותר – אגב, זה פטיש ניהול הישיבה ולא של הסטייקים...
יריב לוין: לגופו של עניין – אני חושב שהוועדה זוכה ביושב-ראש עוצמתי.
יריב לוין: אתם יודעים, בבניין הזה יש 120 חברי כנסת, לכל אחד ואחת מאתנו יש קול אחד אבל באופן טבעי, יש אנשים שהם בעלי השפעה, ותק ויכולת להניע מהלכים גם מול הממשלה, שהם צברו לאורך השנים.
יריב לוין: אני חושב שדוד, שעשה פה באמת שורה שלמה של תפקידים - יש מעט אנשים בכנסת שיש להם יכולת להניע ולקדם מהלכים באופן שלך יש, ואני חושב שתחום העלייה, הקליטה, הקשר עם יהדות התפוצות, שלצערי לא תמיד מקבל את הזרקור שהוא צריך לקבל, ולא תמיד יש יכולת לדחוף אותו קדימה בעוצמה הנדרשת – יש כאן, באמת, הזדמנות ממש בקנה מידה היסטורי בעיניי.