GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל ביטון: אלכס, צריך לזמן דיון עם ארגון "נעלה" בנושא הספציפי שהעלית.
אופיר סופר: אדוני השר, אני רוצה לברך אותך קודם כול על הקמת המרכז הזה, ברור לי שהוא חשוב ביותר.
אופיר סופר: בסופו של יום כשאנחנו מסתכלים על הדרך שעושים החיילים הבודדים ומגיעים לכאן זה הסיפור הכי ישראלי.
אופיר סופר: אותו חייל שמגיע מאותה מדינה ומשרת באותה מציאות, ולצערנו גם לא פעם בכל מבצע יש איזשהו סיפור שלוקח את כל המדינה, אם זה הסיפור של שון או של שטיינברג, כל פעם סיפור אחר לוקח אותנו למקום מאוד מרגש.
אופיר סופר: הרעיון של הקמת המרכז לחיילים בודדים הוא רעיון מאוד מאוד חשוב ומשמעותי.
אופיר סופר: רק הערה אחת, ואני בטוח שחשבתם, אני רק בא לזרז את המזורזים.
אופיר סופר: שזה לא יהיה רק מוקד ידע ומוקד דיגיטלי עם כמה אנשים בודדים, אלא חשוב לשלב שם או קצינות ת"ש או עובדים סוציאליים או אנשים מנטורים, שיסייעו בהכוונה, על כל המשתמע, עד שמצליחים להכניס את החבר'ה למסלול.
אופיר סופר: מגיע להם.
מיכאל ביטון: חבר הכנסת סופר, ההערה שלך נכונה, אני גם כתבתי את זה לעצמי, שבתוך המרכז לחיילים בודדים הקמנו מרכיבים קהילתיים, חברתיים וטיפוליים גם למקרים המיוחדים הרגישים, אבל גם לשילוב בקהילה, בתעסוקה ובחברה להתמודד עם הסוגיה הזאת של הבדידות, גם בצבא וגם לאחר מכן.
דוד ביטן: עוד חבר כנסת רוצה לדבר עם השר?
יוליה מלינובסקי: נושא של ההשתלבות החברתית.
יוליה מלינובסקי: לפני שנה התאבד חייל בודד בבית החייל בתל אביב, גופתו נמצאה אחרי כמה ימים באיזשהו חדר שם.
יוליה מלינובסקי: והיו התראות, ומפקדים לא שמו לב.
יוליה מלינובסקי: מה זה לא שמו לב?
יוליה מלינובסקי: פשוט לא רצו לשים לב.
יוליה מלינובסקי: ואף אחד לא חיפש אותו, ומצאו אותו במקרה.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת שכל עוד בצבא ובדרגי המקצוע המתאימים לא יבינו שחייל בודד או חסר עורף משפחתי אלו מקרים מיוחדים וההתייחסות צריכה להיות אחרת, הרבה יותר רגישה, אנחנו נראה את המקרים האלו.
יוליה מלינובסקי: כי אני שומעת בצבא, כל החיילים אותו דבר.
יוליה מלינובסקי: נכון, אותו דבר, אבל עדיין יש ייחודיות מסוימת.
יוליה מלינובסקי: או שאני שומעת ומקבלת תלונה, חייל בודד שמגיע לו חופש בחו"ל, שהוא לא ראה את ההורים שלו כבר תקופה די ארוכה, המפקד בשטח לא מאפשר.
יוליה מלינובסקי: אז מגיעה אליי פנייה מאימא מחו"ל בצעקות, והחייל הזה אומר שעכשיו הוא פשוט מפר את הפקודה ונוסע.
יוליה מלינובסקי: אם אנחנו רוצים אותם פה גם בזמן השירות וגם אחרי השירות – כי תחשבו, האנשים האלו הם כוח עבודה, הם אזרחים למופת, אנחנו חייבים לשמור אותם.
יוליה מלינובסקי: אחת המטרות של המענק בשכר דירה בשנה הראשונה אחרי השחרור הייתה בדיוק המטרה הזאת, גם לסייע להם וגם להשאיר אותם פה, שיהיה רצון להקל עליהם.
יוליה מלינובסקי: בזמן השירות, המפקדים בשטח, אותם קצינים צעירים, צריכים להבין את הרגישות, גם מבחינת בעיות רפואיות.
יוליה מלינובסקי: אתה יודע, אין להם אימא שיכולה להרים טלפון למפקד ולצרוח ולהגיד שהילד חולה, תטפל בו.
יוליה מלינובסקי: בעיות רפואיות, מלא מקרים.
יוליה מלינובסקי: אני ממש ממליצה בתוך משרד הביטחון ובתוך הצבא להפנות לזה איזשהו איש מיוחד, כמו שדיבר חבר הכנסת קושניר, שיתעסק בזה, שתהיה כתובת לפניות, שיהיו אבא ואימא לאותם חיילים בודדים וחסרי עורף משפחתי, ושידע גם כן להפעיל את המפקדים בשטח בצורה נכונה.
יוליה מלינובסקי: אני לא רוצה מקרים שחייל מתאבד ומוצאים את גופתו אחרי כמה ימים.
דוד ביטן: עוד חבר כנסת רוצה לדבר?
דוד ביטן: כבוד השר, תענה בסוף.
דוד ביטן: רבותיי, מכיוון שהשר צריך ללכת, אז אסיים איתו ואחר כך אעבור לכולם, תתאזרו בסבלנות.
אנדרי קוז'ינוב: אני רק רוצה להעלות סוגיה אחת, לשאול האם יש לך גם מחשבה בכיוון הזה.
אנדרי קוז'ינוב: החיילים הבודדים המשוחררים שהשתחררו בתקופת הקורונה ומייד אחרי זה, האם נכון לעכשיו לפי מה שאני מבין לפי הקריטריונים, לא מגיעים להם דמי אבטלה כי הם לא צוברים את תקופת ההכשרה הנדרשת?
אנדרי קוז'ינוב: מעבר לכל הסיפור של מענק קורונה והכול ושכר דירה.
אנדרי קוז'ינוב: אומנם כביכול הם צעירים ויותר קל להם למצוא עבודה מזדמנת, מתדלקים וכאלה, אבל עדיין האם יש מחשבה להכניס את הרכיב הזה של ביטול הכשרה לדמי אבטלה?
אנדרי קוז'ינוב: כי בעצם אי-אפשר למצוא היום עבודה.
מיכאל ביטון: חבר הכנסת קוז'ינוב, לגבי חיילים שבדיוק השתחררו בתקופת הקורונה, הצענו להם משהו אפילו יותר טוב, שהם יכולים להישאר עוד חודשיים-שלושה בצבא, ליהנות מכל הזכויות והתשתית והמגורים וכל הפתרונות שצה"ל מעניק להם, ולהשתחרר אחרי חודש יוני.
מיכאל ביטון: בערך 200 חיילים בודדים בחרו לחתום לשלושה חודשים נוספים בצבא, ואנחנו ממשיכים ללוות אותם.
מיכאל ביטון: זה נקרא שס"ן, שירות סדיר נוסף, והם נהנים מכל התנאים.
מיכאל ביטון: אלו שהשתחררו, אנחנו מלווים אותם מיידית גם במענק, וחלקם גם בשכר דירה.
מיכאל ביטון: והכנסת כבר נאבקה על כך שהם לא ייפגעו בסוגיה של הזכאות למענקי חל"ת שנובעים מהקורונה.
מיכאל ביטון: ולגבי ההערה של חברת הכנסת מלינובסקי - - -
אנדרי קוז'ינוב: לפני שאתה עובר ליוליה.
אנדרי קוז'ינוב: אבל אין משהו חלוט כרגע לגבי ההכשרה והאבטלה.
אנדרי קוז'ינוב: זאת אומרת, חל"ת זה חל"ת, אבל תשלומי אבטלה לאותם בודדים שהשתחררו ולא נשארו בצבא.
דוד ביטן: אפשר לתקן את זה כמו שתיקנו לגבי תקופת הזכאות.
אנדרי קוז'ינוב: הזכאות.
אנדרי קוז'ינוב: כרגע לפי התקנות - - -
דוד ביטן: הוא לא יכול לטפל בזה, זה לא התפקיד שלו.
מיכאל ביטון: חבר הכנסת קוז'ינוב, אם הוא יקבל מאיתנו מענק - - -
דוד ביטן: רבותיי, זה תפקיד של שר האוצר יחד עם הביטוח הלאומי.
דוד ביטן: ליועצת המשפטית יש איזו שאלה, בבקשה.
מרב תורג'מן: אדוני השר, האם המרכז לחיילים בודדים, שאמרת שהוקם בחודש מרץ, האם הוא גם מרכז את ההטבות ממשרדי הממשלה השונים, כמו משרד העלייה, משרד הפנים, משרד הרווחה, בנושא השכלה גבוהה, משרד הבריאות?
מרב תורג'מן: יכול להיות שגם כאן יש איזשהו כשל בתקשורת בין המשרדים?
מיכאל ביטון: המרכז הזה הוא אגב חלק מתפיסה כוללת של הצבא.
מיכאל ביטון: גם הרמטכ"ל החליט להשקיע בתוכנית התר"ש שלו, התוכנית הרב-שנתית של צה"ל, מרכיבים של הון אנושי, שימור הון אנושי, אנשים טכנולוגיים.
מיכאל ביטון: ואחד הדברים שהרמטכ"ל בעצמו הכריז עליו זה על המרכז לחיילים בודדים.
מיכאל ביטון: ואחד הדברים שהמרכז הזה נועד לעשות הוא לייצר יותר סינרגיה ויותר תיאום ויותר ידע ויותר מימוש של הזכויות של החייל.
מיכאל ביטון: כתבנו לכם בנייר ששלחנו, שאלתם מה הקשיים של חייל בודד, אחד מהם זאת הביורוקרטיה.
מיכאל ביטון: כשהוא מתגייס הוא זכאי ליום בחודש של סידורים, ולאחר מכן כל חודשיים לעוד יום חופש רק לסידורים שלו, ועדיין קשה לו, קשה לו בעברית, קשה לו בשפה, קשה לו במוסדות.
מיכאל ביטון: אנחנו במרכז הזה שרק קם רוצים לעזור לו לממש את כל הזכויות שלו עם מש"קיות הת"ש שלנו שמלוות אותו אישית ונותנות לו עדיפות.
מיכאל ביטון: אני אומר לחברת הכנסת מלינובסקי, החיילים הבודדים הם מיוחדים לנו ומקבלים טיפול מיוחד, וגם המפקדים מוכשרים ומקבלים הדרכה איך ללוות ולהתייחס לחייל הבודד ולמערך התומך בו ולמשפחתו.
מיכאל ביטון: אבל ההערה שלך, סינרגיה ותיאום בין משרדי זאת אחת המשימות שלנו גם במרכז וגם בכלל בעבודה למען חיילים בודדים בצה"ל.
דוד ביטן: למנהלת הוועדה יש שאלה, בבקשה.
שלומית אבינח: במרכז שהקמתם יש חיילים דוברי שפות זרות – ספרדית, רוסית, אנגלית – כי בדיונים הקודמים, במיוחד בכנסת הקודמת בכל הישיבות על החיילים הבודדים עלה קושי ההנגשה בשפה, גם הסבך הביורוקרטי וגם הקשיים בשפה.
שלומית אבינח: השאלה אם יש חיילים שמשרתים, מש"קיות ת"ש שדוברות את שפת אימם של החיילים.
מיכאל ביטון: תראי, לא נצליח בכל יחידה לשים מש"קיות ת"ש שיודעות את כל השפות, אבל רוב החיילים הבודדים - - -
אלכס קושניר: היא מדברת על המרכז שהקמתם, לא בכל יחידה.
מיכאל ביטון: רק שנייה, חברים, אין חייל בודד, ולא משנה באיזו שפה הוא מדבר, שלא יהיה מישהו עבורו בצה"ל או במשרד הביטחון שידבר את שפתו ויתקשר איתו.
מיכאל ביטון: אין דבר כזה.
דוד ביטן: אתה יודע שאין הרבה, יש אנגלית, צרפתית, רוסית, אתיופית וספרדית.
מיכאל ביטון: אנחנו עובדים כדי ללמד את כולם עברית טובה, אבל גם בתקופת הביניים יהיה מי שיבין את מה שהוא אומר.
דוד ביטן: תביא אחת שיודעת את כל השפות, הכול בסדר.
דוד ביטן: לפני שאנחנו מסיימים איתך אני רוצה לדעת, תן לנו התחייבות פלוס-מינוס, תוך כמה זמן כל אלה שלא קיבלו את המענק יקבלו, אחרי שנמציא לך את השמות.
מיכאל ביטון: כמו שאמרת, היושב-ראש, אתה מכיר את נבכי הכנסת והממשלה אפילו יותר טוב ממני ומרובנו, וכולנו צריכים לזכור שתקציב הזה חריג ומיוחד שהאוצר אישר, ולתקציב הזה יש הרבה אבות - - -
דוד ביטן: אבל לכולם מגיע, אתה לא יכול לאחד לתת ולאחד לא.
מיכאל ביטון: גם אנחנו, ובסוף הוא הגיע.
מיכאל ביטון: אנחנו צריכים לראות שהתקציב הזה מאפשר לנו להעביר את המענק לכל החיילים שזכאים לו.
דוד ביטן: אבל עדיין אם חסר לך תקציב תודיע לי.
דוד ביטן: אבל תודיע לי.
דוד ביטן: אני גם אעזור מול משרד האוצר.
מיכאל ביטון: היושב-ראש, אתה תגבה אותנו.
דוד ביטן: אני אעזור לך כמה שצריך בשביל העניין הזה, אין בעיה, נדאג לזה.
מיכאל ביטון: אם יהיו חסרים כמה שקלים למענק המיוחד של הקורונה.
מיכאל ביטון: אני מתחייב לכל הזכאים בתוך שלושה שבועות להעביר את זה לכולם.
דוד ביטן: תודה רבה לשר.
מיכאל ביטון: תודה לכם, ותמשיכו את העבודה הטובה.
דוד ביטן: אנחנו לא צריכים פתיחה מכיוון שמכל השיחה אנחנו כבר יודעים מה הבעיה.
דוד ביטן: אני מבין שיש מישהי ממשרד הביטחון שגם נכנסה לתוך העניין, אז אחרי שניתן לחיילת משוחררת שממתינה, נעבור לנציגה של משרד הביטחון.
ג'סי בן דיין: קודם כול הרבה מהדברים שאמרו פה זה לא היה נכון.
ג'סי בן דיין: אני אישית הייתי מפקדת חיילת בודדה, עליתי מאמריקה להתגייס, לא לימדו אותי איך לטפל באיזו צורה מיוחדת בחיילים בודדים.
ג'סי בן דיין: היו דברים שפשוט לא נכונים.
ג'סי בן דיין: אבל אנחנו פה לדבר על המענק, והמענק הכי חשוב לי.
ג'סי בן דיין: הבטיחו לנו כבר הרבה זמן, שמענו כבר שלושה חודשים שאנחנו הולכים לקבל מענק, והמענק הזה, בוא נדבר דוגרי, זה פירורים, אוקיי?
ג'סי בן דיין: זה 4,000 שקל, שלי אישית זה מכסה חודש של שכר דירה וקניות וזהו.
ג'סי בן דיין: 4,000 שקל זה כלום.
ג'סי בן דיין: והגענו גם לשלב שגם לזה אנחנו צריכים להתחנן.
ג'סי בן דיין: אני מתחננת כבר ל-4,000 שקל.
ג'סי בן דיין: זה הגיע לשלב שיש אנשים שהם לא יודעים איפה הם הולכים לאכול מחר, מתי יכבו להם את החשמל, דברים כאלה, דברים באמת חשובים.
ג'סי בן דיין: ואתם – לא יודעת, שום דבר לא מתקדם, שום דבר לא זז.
ג'סי בן דיין: אני כבר עברתי את השלב של הסבלנות, אני ועוד מלא חיילים בודדים עברנו את השלב של להמתין בשקט וברוגע.
ג'סי בן דיין: אני כבר לא יודעת מה לעשות.
ג'סי בן דיין: אתם אומרים שחשוב לכם להשאיר אותנו פה ולדאוג לנו אחרי השירות.
ג'סי בן דיין: אני אישית מרגישה בתור חיילת בודדה שברגע שהורדתי את המדים שלי מחקו אותי מהמסגרת.
דוד ביטן: תגידי לי, פנית למשרד הביטחון וביקשת ולא קיבלת?
ג'סי בן דיין: פניתי לכולם.
ג'סי בן דיין: כל בן אדם שפניתי אליו או שאין לו תשובה לתת לי לגבי המענק או שהוא לא יכול להגיד לי או שהוא לא קשור לזה.
ג'סי בן דיין: הכול קיבלתי.
ג'סי בן דיין: והתקשרתי לכל בן אדם, ואני מאוד אחראית, ואני על הדברים שלי, ואף אחד לא היה יכול לעזור לי.
דוד ביטן: אבל עדיין חלק קיבלו, למה את לא קיבלת?
דוד ביטן: יש איזו סיבה?
ג'סי בן דיין: לא יודעת.
ג'סי בן דיין: אני זכאית, אני עומדת בתנאים כמו כולם.
דוד ביטן: הבנתי.
דוד ביטן: מישהו רוצה לשאול אותה משהו?
יוליה מלינובסקי: מה היא אמרה מלכתחילה?
יוליה מלינובסקי: שמת לב מה היא אמרה?
יוליה מלינובסקי: שלום – היא אמרה מלכתחילה, אדוני היושב-ראש, שאין שום הכשרה מיוחדת בצבא לחיילים בודדים.
יוליה מלינובסקי: וגם מה שקורה - - -
דוד ביטן: שמעתי.
ג'סי בן דיין: הייתי מפקדת, ואני אישית – פשוט אמרת שמקבלים איזושהי הדרכה, אני לא זוכרת אם זאת את, תסלחי לי – אבל לא קיבלתי איזושהי הדרכה.
דוד ביטן: הכשרה למפקדים.
ג'סי בן דיין: אני אישית הייתי אחראית על חיילים בודדים.
דוד ביטן: אני מבקש, יוליה, מכיוון שהיא עדיין לא קיבלה והיא דיברה פה, תדאגי לזה במיוחד, בסדר?
יוליה מלינובסקי: אני יודעת מיהי, אני הבאתי אותה לפה.
דוד ביטן: אלוף-משנה גלית גולן ממשרד הביטחון.
גלית גולן: בוקר טוב לפורום המכובד.
גלית גולן: ראשית, אני מאוד מתרגשת להשתתף לראשונה בתפקיד שלי כמפקדת מופ"ת בוועדה החשובה הזו שדנה באוכלוסייה הכי חשובה לנו, ואלו חיילי צה"ל, ובתוכם החיילים הבודדים.
גלית גולן: צריך להכיר בזה שרובם, למעלה ממחצית מהם הם לוחמים ולוחמות בצה"ל.
גלית גולן: אני נרגשת עוד יותר לראות שהשפה שלנו מוטמעת כבר בקרב כולם, וזה הקמת המרכז.
גלית גולן: אנחנו עמלים קרוב לשנה בגיבוש תפיסה, הבנו שאנחנו צריכים לשפר את הטיפול שלנו בחיילים הבודדים, בדגש על הקצוות, שלב המלש"ב, טרום הגיוס, שלב השחרור.
גלית גולן: אנחנו מבינים שאנחנו צריכים לשפר את הקשר שלנו עם המשפחות.
גלית גולן: אנחנו מבינים שאנחנו צריכים ליישר את הסטנדרים בין חייל בודד, שהוא חסר עורף משפחתי, לחייל בודד שהוא עולה.
גלית גולן: אנחנו מבינים שאנחנו צריכים לחדד את ההכשרות למפקדים כדי שיכירו את זכויות החיילים הבודדים.
גלית גולן: אנחנו עמלים על זה.
גלית גולן: ואנחנו עובדים פה בשיתוף פעולה מלא עם משרד הביטחון, עם האגף לחיילים המשוחררים, עם כלל העמותות והאנשים היקרים שנמצאים בתוך בוועדה זו, וגם עם כאלה שלא, עם FIDF, וגופים נוספים.
גלית גולן: המטרה שלנו לשפר ולהדק את הטיפול בחיילים הבודדים.
גלית גולן: אנחנו מבינים לגמרי שחייל בודד שנמצא בתוך השירות הוא עטוף יותר מכל הכיוונים, גם שם יש לנו בעיות, אבל שם האחיזה שלנו יותר הדוקה.
גלית גולן: יחד עם זאת, בקצוות, לפני שהוא מגיע לשירות וכשהוא משתחרר מהשירות, אלו המקומות שאנחנו צריכים לשפר את הטיפול בחיילים, וזו הכוונה שלנו ולזה קם בדיוק המרכז.
גלית גולן: חשבנו לנכון שאנחנו צריכים להקדים את הפתיחה שלו למרות שלא הסדרנו עדיין את כל ממשקי העבודה עם משרדי הממשלה, ודיברתם על זה, למרות שלא כל הכלים עדיין משויפים ונמצאים זמינים לנו.
גלית גולן: החלטנו שבקורונה, במציאות המאוד מאוד מורכבת הזו שמתמודדים איתה חיילים בודדים, שחלקם, דרך אגב, נשארו בחו"ל, ביקור הורים, ולא יכלו לחזור לארץ, וטיפלנו - - -
דוד ביטן: כמה עובדים יש במרכז?
גלית גולן: במרכז יש קרוב לחמש קצינות, ויהיו יותר.
גלית גולן: אנחנו רק בשלב ההקמה.
יוליה מלינובסקי: מה זה קרוב?
יוליה מלינובסקי: או חמש או שש, אין חצי.
גלית גולן: כולל רב-סרן שלמה, שהיא מפקדת המרכז, קצינת ת"ש שעשתה מסלול שטח, תפקיד ליבה.
דוד ביטן: וכוח האדם שיש מספיק כדי לטפל בכל כך הרבה חיילים בודדים?
גלית גולן: אנחנו לא הגוף היחיד שמטפל בחיילים בודדים.
גלית גולן: זה הגוף המטכ"לי שבעצם עובד עם כלל גופי השטח.
דוד ביטן: צריך לתאם בין כל הגופים כאן.
דוד ביטן: גם החמישה האלה צריכים לתאם עם כל הגופים, זאת גם עבודה.
גלית גולן: לגמרי, ונתרחב.
גלית גולן: ושוב, אנחנו רק בשלב ההקמה.
גלית גולן: וחשוב להגיד שבצה"ל לא מתעסק רק המרכז בחיילים הבודדים, יש לנו גב שלם ממשרד הביטחון, ויש לנו את כל קציני הת"ש והמפקדים בשטח שזה התפקיד שלהם.
גלית גולן: המטרה היא לשים כתובת אחת.
גלית גולן: דרך אגב, המרכז זמין 24/7, אפשר להתקשר אליו בכל שעה, פתוח גם טלפון מחו"ל עם כתובת מייל.
גלית גולן: דיברתם מקודם על גיוס חיילים עם שפות, אז גייסנו ואיתרנו חיילים דוברי שפות, השפות השכיחות בין ספרדית לרוסית, אפילו יש לנו סינים, הכול.
גלית גולן: כל השפות שאנחנו יודעים לתת בהן מענה, ולנסות לגשר על הפער בשפה.
גלית גולן: אני יכולה לספר לכם שבמהלך הקורונה התאמנו את המדיניות של כל צה"ל ייחודית לחיילים הבודדים.
גלית גולן: דאגנו שכל חייל בודד שנדרש לבידוד יכנס למתקן שחיילנו בשיתוף עם "יחד למען החייל", יקבל שלוש ארוחות ביום, יקבל שיחה אישית ממרכז הבודדים כל יום כדי לוודא שהוא מטופל ושהוא מרגיש טוב.
גלית גולן: קיימנו שתי שיחות זום עם קהילות ההורים בחו"ל בשיתוף עמותת "נפש בנפש", חיברו אותנו להורים המודאגים.
גלית גולן: הפצנו אגרות פעמיים בשבע שפות מצה"ל במהלך הקורונה כדי להסביר להורים שיש להם כתובת בכל שעה לפנות אלינו אם הם מודאגים, וטיפלנו בהמון מקרים.
דוד ביטן: מה שאני מציע, שעוד שנה נעשה עוד פעם ישיבה איתך על מנת לראות איך המרכז הזה שינה את מה שקורה עם החיילים הבודדים.
יוליה מלינובסקי: איזה שנה?
יוליה מלינובסקי: בואו נראה אחרי חודש.
דוד ביטן: יש פה ח"כים שרוצים לשאול שאלות?
אלכס קושניר: גלית, שלום, כמה שאלות.
אלכס קושניר: אחת, האם יש לכם תוכנית עבודה שנתית לשנת 2020, ואם אפשר לקבל אותה בשביל לראות ולהבין במה אתם מטפלים.
אלכס קושניר: כי שמעתי הרבה מאוד מרכזים שמכלילים כל מיני נושאים, ובסוף לצערי הרב זה רק מוסיף ביורוקרטיה ומוסיף אי-סדר.
אלכס קושניר: ולכן אני פונה ליושב-ראש הוועדה, אדוני דוד ביטן, אשמח אם נדרוש מהם לקבל תוכנית עבודה שנתית במה הם עוסקים ומה הם עושים.
דוד ביטן: אין שום בעיה לעשות ישיבה מיוחדת איתם ולראות, אבל תן להם צ'אנס להתחיל.
דוד ביטן: הם רק התחילו.
גלית גולן: אשמח לספק את הנתון הזה, בהחלט יש לנו תוכנית עבודה.
אלכס קושניר: וגם מה בדיוק תחומי האחריות שלכם, כי לא כל כך הבנתי.
דוד ביטן: את יודעת מה, במקום לעשות עוד שנה, נעשה בעוד חודש ישיבה איתך כדי לראות מה תוכנית העבודה, ואחרי זה בעוד שנה לראות איך זה מתבצע.
דוד ביטן: בסדר?
דוד ביטן: מוסכם?
דוד ביטן: מקבלת את זה?
גלית גולן: אשמח מאוד.
גלית גולן: כבוד גדול עבורי, אשמח מאוד לבוא ולהציג.
יוליה מלינובסקי: אשמח לנסוע לשם ולבקר את המרכז.
דוד ביטן: אבל בלי יוליה מלינובסקי, היא לא תשתתף בישיבה.
דוד ביטן: אם כן, לא תוכלי לדבר מילה.
אלכס קושניר: זה לפרוטוקול.
דוד ביטן: מי עוד רוצה לדבר?
אלכס קושניר: יש לי עוד שאלה.
אלכס קושניר: דבר נוסף לגבי תקציבי הסיוע, זה נמצא בידי המרכז שהקמתם או שזה נמצא ביחידות אחרות בצה"ל, בקרן לחיילים משוחררים או ב"מיטב"?
אלכס קושניר: איפה נמצאים תקציבי הסיוע ומי אחראי עליהם?
אלכס קושניר: זה המרכז שלכם או לא?
גלית גולן: אם הוא במהלך השירות, התקציבים נמצאים אצלנו ואצל סגלי הת"ש ביחידות.
גלית גולן: אם הוא בשלב השחרור, התקציב נמצא במשרד הביטחון.
אלכס קושניר: ויש לכם קשר?
אלכס קושניר: אתם מתואמים איתם?
גלית גולן: מתואמים, עובדים כתף אל כתף.
דוד ביטן: מי מטפל בחיילים משוחררים?
גלית גולן: משרד הביטחון היה חלק מצוות ההקמה.
גלית גולן: התגבשנו והתכנסנו כולם וישבנו יום שלם לפרק את כל הקשיים ואת כל האתגרים שיש לנו, ולגבש תפיסה.
גלית גולן: אנחנו רק שלושה חודשים באוויר, רצינו לעלות יותר הדוק, אבל בגלל הקורונה הקדמנו את זה.
דוד ביטן: אבל מי מטפל בחיילים שהשתחררו?
דוד ביטן: אתם?
דוד ביטן: המרכז שלכם מטפל בזה?
יוליה מלינובסקי: משרד הביטחון.
גלית גולן: חייל שמשתחרר מתחיל את הטיפול במרכז הבודדים בשיתוף פעולה עם משרד הביטחון, האגף לחיילים משוחררים.
דוד ביטן: למה אתם כבר לא מטפלים בזה גם כן?
דוד ביטן: זה נראה לי הכי הגיוני.
דוד ביטן: טיפלתם בו כשהוא היה חייל, אתם מכירים את הבעיות, מטפלים בזה אחרי זה.
אלכס קושניר: אסור להם בגלל שהם בצה"ל, הם לא יכולים לטפל באזרחים.
דוד ביטן: אפשר, לא נכון.
דוד ביטן: קודם כול יש יחידות שמשרד הביטחון מעניק להם גם כן תפקיד, זה לא מדויק להגיד שרק בצה"ל, זה לא נכון, זאת החלטה של הרמטכ"ל.
גלית גולן: בהחלט לא רק צה"ל מעניק את הטיפול, אבל אנחנו עובדים בשותפות מלאה.
גלית גולן: חובת ההוכחה היא עלינו, והחייל בקצה לא צריך להרגיש את זה.
גלית גולן: הסמכות והאחריות נמצאת בשני הגופים, גם בצה"ל וגם במשרד הביטחון.
גלית גולן: ואנחנו צריכים לוודא שיש פה רצף טיפול מהרגע שהוא משתחרר ואין לו מפקד, לכך שהוא הופך להיות אזרח שמתחיל לעלות על המסלול ומשתלב בחיים האזרחיים.
דוד ביטן: כי על רצף הטיפול יכול להיות שעדיף שאתם תטפלו גם בזה ולא דרך כל מיני גופים שהם לא בצבא.
יוליה מלינובסקי: לא, אי-אפשר, זה דבר של משרד הביטחון.
דוד ביטן: מי אמר שאי-אפשר?
דוד ביטן: זאת רק החלטה פשוטה של הרמטכ"ל ושר הביטחון.
דוד ביטן: מה זה אי-אפשר?
דוד ביטן: ח"כים רוצים?
דוד ביטן: אבל אתם יודעים שיש עוד הרבה דוברים, תיקחו את זה בחשבון.
יואל רזבוזוב: אני, בין לבין משפט, לא שאלה.
טלי פלוסקוב: זה קצר.
טלי פלוסקוב: שלום, אני יודעת שהבית הזה בדרך כלל מבקר, אבל אני חייבת קצת לפרגן.
טלי פלוסקוב: מה שאני שומעת עכשיו, ואת הנחישות שאני שומעת עכשיו ואת המקצועיות שאני רואה עכשיו בכל דבר ששמענו ממך, גלית, זה משהו שנותן לי תקווה שבאמת הנושא הזה לא יגיע - - -
דוד ביטן: שתדעי, אם תצליחי במשימה בעוד שנה נמליץ עלייך לתת-אלוף.
אלכס קושניר: וגם זה בפרוטוקול.
טלי פלוסקוב: התרשמתי עכשיו מהצגת הדברים שלך, שיש פה אדם שמבין את העניין ויודע להגיע לכל אדם.
טלי פלוסקוב: הדאגה שלנו בגדול כאן, אחרי המענק שלא הגיע אל חלק מהאנשים, זה שאף אחד לא יישאר מחוץ להחלטות שאנחנו מקבלים פה.
טלי פלוסקוב: והרי יודעים שהמקרים הכי קשים קורים לאותם אנשים ששכחו אותם, פשוט איפשהו נפלו מהמערכת, וזה התפקיד שלכם, לא לתת לאף אחד לאבד את עצמו יום אחרי.
טלי פלוסקוב: ופה אני מצטרפת ליו"ר הוועדה על כך שחייב להיות פה רצף של טיפול.
טלי פלוסקוב: אתם חייבים איזושהי תקופה בהעברת נתונים למשרד הביטחון ברגע שהחייל משתחרר כדי שהוא לא ייפול בין הכיסאות.
טלי פלוסקוב: וזאת בעיני המשימה הכי חשובה.
טלי פלוסקוב: שוב פעם יישר כוח על העבודה.
גלית גולן: תודה רבה.
דוד ביטן: אלוף-משנה גלית, את לא חייבת לענות לכל אחד, ח"כים אוהבים לדבר, אין בעיה.
יואל רזבוזוב: לא באמת מכוון לכיוונה של גלית, אבל זאת הבהרה.
יואל רזבוזוב: נכון שאנשים עושים עבודה טובה ואנחנו שומעים גם את המשרדים, גם את הצבא.
יואל רזבוזוב: אבל בסופו של דבר מהניסיון, כשאנחנו שומעים שהכול ורוד והכול טוב ויפה ואנחנו מתרשמים, כי אנחנו יושבים כאן בוועדה ומתרשמים מכל מיני צעדים מבורכים, כשאתה מדבר עם החיילים זה נשמע אחרת לגמרי.
דוד ביטן: כי אתה יודע, הם רוצים 100%.
יואל רזבוזוב: אז תמיד יש פרופורציה.
יואל רזבוזוב: זאת פשוט הבהרה לוועדה גם כשנתייחס בהמשך - -
דוד ביטן: נעשה איתם ישיבה.
יואל רזבוזוב: - - גם לעולים, לא רק לחיילים בודדים, באופן כללי לעולים, גם לשמוע את הצד המבקש, וגם את - - -
יוליה מלינובסקי: את הפונים.
יואל רזבוזוב: את הפונים, בדיוק, וגם את החיילים.
יואל רזבוזוב: בישיבות ועדה הבאות צריך גם להקשיב לעולים, שהצבא יקרא לאותם חיילים ויגידו להם: חבר'ה, עכשיו תגידו מה הבעיות שלכם, שישמעו אותם.
יואל רזבוזוב: ברגע שישמעו אותם אני מניח שהתמונה תהיה אחרת.
דוד ביטן: תגידי לי, יש לכם בצוות עובד סוציאלי או קב"ן שיטפל בבעיות או שאין דבר כזה?
גלית גולן: בהחלט יש, וזאת אחת מהנקודות הרגישות, ואפילו אשתמש בשפה הצבאית, מבצענו את היכולת היותר נגישה של גופי הברה"ן וקציני בריאות הנפש בצה"ל.
גלית גולן: למרכז יש זמינות אליהם, הם ידעו להפעיל אותם יותר טוב.
גלית גולן: אנחנו יודעים שגם ביחידות וגם הורים לפעמים מזהים מצוקה.
גלית גולן: המטרה של המרכז הזה היא לקצר את כל לוחות הזמנים ולא לחכות עכשיו לקצין בריאות הנפש ביחידה או לאיזושהי הפניה, כי למרכז תהיה יכולת לחבר באופן מיידי תיק בריאות נפש או גורם מטפל אחר מייד לחייל.
גלית גולן: זה חלק מהיעדים המרכזיים של המרכז.
שלומית אבינח: איך אתם יודעים שהחייל במצוקה?
שלומית אבינח: המפקד מדווח?
שלומית אבינח: הוא פונה?
שלומית אבינח: הוא יודע לפנות אליכם?
שלומית אבינח: יש עניין של בושה.
גלית גולן: מייד אענה לך.
גלית גולן: אחד, חייל במצוקה הוא חייל שבדרך כלל ההתנהגות שלו משתנה, קבוצת השווים שלו, החברים שמקיפים אותו, המפקדים הישירים, אמורים להרים דגל ולהתחיל טיפול נקודתי בתוך היחידה.
גלית גולן: מי שיכול לפנות ולהרים את הדגל לחייל במצוקה זו יכולה להיות גם קצינת ת"ש, גם עובד מטבח שרואה אותו בחדר אוכל, וכל עובר אורח שחי סביבו.
גלית גולן: אבל גם ההורים, גם המשפחות המאמצות חיילים בודדים, גם הם גורמים שיכולים להגיד לנו: שימו לב, יש לנו חייל במצוקה.
שלומית אבינח: איך נוצר הקשר איתכם?
שלומית אבינח: זאת השאלה.
שלומית אבינח: השאלה אם כל ההורים של החיילים הבודדים יודעים על קיומכם, יודעים ליצור איתכם קשר.
דוד ביטן: יש כאלה שההורים לא נמצאים בכלל.
שלומית אבינח: כן, זה מה שאני אומרת.
שלומית אבינח: איך פרסמתם?
גלית גולן: אגיד מה עשינו ממרץ כשהקמנו את המרכז.
גלית גולן: קודם כול בנינו נתונים, דאטה-בייס מלא על כל המשפחות ועל המשפחות המאמצות, כי אנחנו מבינים שיש פה קבוצה של חיילים שהם ללא עורף משפחתי, כדי לראות מי הגורם, מי המעגלים שמקיפים את החיילים, ואיתם יצרנו קשר, גם בהודעה, גם המייל, גם בשיחות זום כמו שתיארתי.
גלית גולן: קודם כול כדי לבסס בתודעה שיש מרכז שהוא כתובת זמינה 24/7 לכל שאלה שקשורה לבודדים, במצוקה או לא במצוקה.
גלית גולן: ולכן אמורים כבר להכיר את הכתובת של המרכז, ועל זה אנחנו עמלים בשיתוף כמובן עם כל העמותות שמכירות ועוטפות אותנו מכל הכיוונים כדי להטמיע - - -
שלומית אבינח: חשוב שכל העמותות שמסייעות לחיילים הבודדים, והן תכף ידברו, גם ידעו על קיצורי הדרך לפנות אליכם.
גלית גולן: הם יודעים והם היו חלק מאפיון המרכז, לא עשינו את זה לבד, לא התיימרנו להבין מה לא עובד לנו פה.
גלית גולן: היה חשוב לנו לשמוע את כל הגופים שמטפלים בחיילים בודדים, ולקיים מעין צוות אדום, צוות ביקורת למה שלא עובד לנו מספיק טוב, לטפל בזה.
גלית גולן: אנחנו רק בתחילת הדרך.
גלית גולן: אני יודעת שחובת ההוכחה היא עלינו, אבל אנחנו מסורים, ומאוד מאוד רוצים לראות את זה מביא שינוי בתרבות צה"ל ובכלל בטיפול באנשים.
דוד ביטן: תודה, אלוף-משנה גלית גולן.
דוד ביטן: יש עוד מישהי שרוצה לדבר?
דוד ביטן: תראי, א', אנחנו שמחים על זה שקם המרכז הזה, אבל לדעתי כוח האדם שצה"ל שם לצורך העניין הזה לא מספיק לאור הבעיות.
דוד ביטן: צריך לחשוב על להגדיל.
דוד ביטן: ואני מבקש מהיועצת המשפטית לשלוח מכתב לצה"ל להגדיל את המערך, כי לא יכול להיות, יש גם בעיות בריאות נפש, גם בעיות כאלה, גם מידע, גם תיאום עם גופים אחרים, בלתי אפשרי שחמישה יעשו את העבודה הזאת.
דוד ביטן: חלק מהעניין זה להגדיל את הצוות.
דוד ביטן: אם רוצים עבודה רצינית צריך שיהיו יותר חיילים בעניין הזה.
דוד ביטן: בבקשה, ענבל פז-פיטל ממשרד הביטחון.
ענבל פז-פיטל: שלום, ונעים מאוד לכולם, אצטרף לדברים של גלית, גם אני פעם ראשונה יחד איתכם, מאוד מתרגשת, ומכירה את העשייה של כל השותפים, בטח ובטח של צה"ל.
ענבל פז-פיטל: אבל גם של יוליה שליוותה אותנו בתיקון החוק.
ענבל פז-פיטל: אני רוצה להגיד כמה דברים כדי שהדברים יובנו.
ענבל פז-פיטל: קודם כול אנחנו מטפלים בחייל בודד, ההגדרה שלו בודד ללא הבחנה בין עולה לבין חסר עורף משפחתי, האחריות היא בחוק.
ענבל פז-פיטל: יש חוק קליטת חיילים משוחררים שמסכם שמרגע השחרור משרד הביטחון אמון על כל ההטבות שלו בהיקף של 2.5 מיליארד, שזו הקרן לקליטת חיילים משוחררים, במסגרתה אנחנו פועלים.
ענבל פז-פיטל: דבר נוסף, הקשר עם הבודדים שעלה פה והוא כל כך חשוב, שלושה חודשים לפני השחרור אנחנו שולחים אס.
ענבל פז-פיטל: אם.
ענבל פז-פיטל: אס והודעה לכל חייל בודד משוחרר שזכאי לשכר הדירה.
ענבל פז-פיטל: ההטבה של שכר הדירה שעוגנה בחוק מדברת על השנה הראשונה לשחרור, והיא מוגבלת בתקציב.
ענבל פז-פיטל: ועוד מעט אני אדבר גם על מענק הקורונה.
ענבל פז-פיטל: אנחנו גם מקיימים מערך של סדנאות בשיתוף עם צה"ל ועוד פעילויות רבות שמהן אנחנו מקבלים את הרשימות של החיילים הבודדים שהשתתפו, ומרימים טלפון אחד אחד.
ענבל פז-פיטל: אגב, גם לחיילת שהייתה פה אני אשמח להתייחס אם תרצו לשמוע.
ענבל פז-פיטל: עכשיו אני רוצה לדבר על מענק הדיור של הקורונה.
דוד ביטן: למה לא? תתייחסי, זאת בעיה ששמענו עליה.
ענבל פז-פיטל: אם תרצו לשאול גם על דמי האבטלה אני אוכל להתייחס, אבל עכשיו מאוד חשוב לי לדבר על מענק הקורונה שעולה פה.
ענבל פז-פיטל: המתווה שסוכם עם רוה"מ והאוצר, וזה לאחר שהמשרד לשוויון חברתי עשה מאמצים רבים להרים את הנושא באמצעות דמי אבטלה, היה מתווה של עד 4 מיליון ש"ח.
יוליה מלינובסקי: אני רוצה לעשות סדר בזה, אדוני.
דוד ביטן: תכף אתן לך.
דוד ביטן: איזה ארבעה?
ענבל פז-פיטל: רק שנייה, יוליה, אסיים, תאמיני לי שאם אני טועה - - -
דוד ביטן: מדברים על 4,000 שקל לאחד, אבל אי-אפשר שאחד יקבל ואחד לא יקבל, אין דבר כזה.
ענבל פז-פיטל: אני מבקשת רק לסיים.
ענבל פז-פיטל: אשמח מאוד לטעות, אבל אני מדברת על סיכום שהשגנו עם רוה"מ והאוצר, והסיכום היה, ותשמעו, אני יודעת כל מילה שאני אומרת.