GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן טי: אני אשמח להציף את סוגיית המדענים החוזרים.
איתן טי: אומנם זה נישה, אבל בעיניי היא נישה חשובה.
איתן טי: אגב, זה נושא כלכלי.
איתן טי: מעבר לצד הערכי של זה, יש פה ערך כלכלי אדיר.
איתן טי: ידוע שבערך שליש מבוגרי האוניברסיטאות בישראל בתארים מתקדמים נמצאים באוניברסיטאות בחו"ל.
איתן טי: מיטב המוחות שלנו - חלקם בארץ וחלקם מפוזרים ברחבי הגלובוס.
איתן טי: יש פה הזדמנות למשוך מדענים ברמה של באמת מיטב המוחות בעולם, וצריך לייצר איזושהי תוכנית של כוכבים.
איתן טי: אגב, אנחנו מציעים לעשות תוכנית.
איתן טי: אנחנו עוסקים במלגות לפוסט דוקטורנטים שחוזרים לארץ ויש לנו את פרס ראש הממשלה שאנחנו נותנים אחת לשנה למדענים שחוזרים בתחומי ההייטק ומדעי המחשב.
איתן טי: אבל עכשיו נוצרה הזדמנות לעשות תוכנית באמת לאומית למשיכת מוחות.
איתן טי: עשינו איזשהו מחקר קטן והתועלת של מדען חוזר מהרמות הגבוהות זה 3 מיליון שקלים תוך חמש שנים.
איתן טי: כלומר, הערך של הידע והיכולות האקדמיות והתרומה המדעית היא מדהימה.
איתן טי: יש לנו הזדמנות עכשיו לייצר תוכנית משמעותית שתמשוך.
איתן טי: זו צריכה להיות תוכנית ייחודית.
איתן טי: כלומר, יהיו תנאי סף מאוד מאוד גבוהים.
איתן טי: לא כל אחד יכול לזכות במענקים שנציע, במודל הקליטה שנציע, אבל אנחנו בהחלט חושבים שנכון להרים תוכנית כזו למשיכת מוחות, ואנחנו מקבלים גם מהמוסדות האקדמיים שמאוד מאוד רוצים ומעוניינים להגיע מצרפת, מארצות הברית.
איתן טי: יש פה הזדמנות.
איתן טי: שוב, יש פה ערך כלכלי מעבר לצד החברתי והערכי.
אלכס קושניר: אני חייב להתייחס לסוגיה זו.
אלכס קושניר: קודם כול, מוזר לי שסמנכ"ל תכנון במשרד ממשלתי אחד לא מדבר עם הקולגה שלו במשרד שכן.
אלכס קושניר: יש תוכנית שנקראת קמ"ע ב', שבדיוק נועדה לדברים שאתה אומר.
אלכס קושניר: אבל אני גם מציע לך ללכת לוות"ת ולשאול אותם האם יש להם בכלל תקנים לאותם מדענים שאתה רוצה להביא.
אלכס קושניר: אנחנו ניסינו ודחפנו עוד כשהייתי במשרד הקליטה להרחיב את התוכנית הזו, ואז בוות"ת אמרו לנו שאין תקנים ובמשרד האוצר אמרו לנו שאין כסף.
אלכס קושניר: אם אתם במשרד המדע והטכנולוגיה מוכנים להוסיף תקציב לכסף שכבר יש היום למשרד הקליטה וגם לדרוש מוות"ת תקנים במוסדות ללימודים גבוהים לאותם מדענים שחוזרים, אפשר להרים באמת תוכנית טובה.
אלכס קושניר: בואו נעבור מסיסמאות למעשים.
אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, אני מציע לך להזמין לפה את משרד המדע והטכנולוגיה, משרד האוצר, ות"ת ומשרד הקליטה, ולסגור פה את העניין.
אלכס קושניר: הרי לא יכול להיות שמשרד אחד אומר: תבואו, ומשרד אחר אומר: אין לי תקנים.
אלכס קושניר: אגב, ות"ת גם אצל אלקין.
דוד ביטן: אפשר לעשות על זה דיון מיוחד, אבל אנחנו רוצים דברים מהירים.
דוד ביטן: אני יודע שראש הממשלה דיבר במפורש על הבאת מדענים או על הבאת עולים בנושאים טכנולוגיים כי חסרים לנו היום במדינת ישראל מהנדסים.
דוד ביטן: אם לא נותנים להם תקנים כשהם באים אז למה שהם יבואו?
דוד ביטן: הם לא יבואו.
דוד ביטן: לא משנה לי אם מדובר בעולה שמגיע לכאן או אם מגיע לכאן ישראלי חוזר, מבחינתי זה אותו דבר.
דוד ביטן: מה זה מעניין אותי?
דוד ביטן: העיקר שיבואו.
אנדרי קוז'ינוב: זה לא רק עניין קמ"ע, זו בעיה רוחבית.
אנדרי קוז'ינוב: נניח שמתוך הצפי של 60,000 יבואו 45,000 ומתוכם כשליש יהיו עם השלכה גבוהה, מתוכם יהיו גם רופאים, גם אחיות, גם מדענים.
אנדרי קוז'ינוב: אני מדבר על הכרה בתארים ועכשיו זה תהליך אישור מקצוע, אישור אחיות.
דוד ביטן: אני זוכר שבקדנציה הקודמת דנו ברופאים, רופאי שיניים ואחיות שהגיעו מצרפת.
אנדרי קוז'ינוב: לא מכירים בזה.
קריאה: רק בחלק מהמקצועות לא מכירים.
אנדרי קוז'ינוב: משרד הבריאות אמר שיכירו באחיות, בסטודנטים, וישלבו אותם, ובסוף זה לא קרה.
דוד ביטן: תזמיני את מנכ"ל משרד ראש הממשלה כי הנושא הזה טופל על ידי ראש הממשלה, ואני מבקש שהם יגידו מה הם עשו ומה הם הולכים לעשות, וגם את הרפרנט במשרד האוצר שמטפל בעלייה, ותזמיני גם את מי שמטפל בנושא הטכנולוגיה.
דוד ביטן: יש רפרנטים באגף התקציבים.
דוד ביטן: לכל אחד תהיה חצי שעה באותו יום ונגמור הכול.
דוד ביטן: חוץ מזה, באמת צריך לעשות ישיבה גדולה בעניין הזה, כפי שאמר אלכס קושניר.
דוד ביטן: אם צריך לפתור בעיות נקודתיות, נעשה את זה בזה, ואחר כך נעשה ישיבה גדולה.
דוד ביטן: חבר הכנסת קוז'ינוב, בבקשה.
אנדרי קוז'ינוב: מצד אחד, יש כביכול ניסיון לעודד את בעלי המקצוע להגיע לארץ, מצד שני, תהליכי ההכרה במקצועות הם תהליכים של שנים.
אנדרי קוז'ינוב: עניין ההכרה בתארים ובמקצועות והשילוב אחר כך בעבודה הוא עניין שנמשך שנים.
אנדרי קוז'ינוב: אפרופו תעסוקה ודיור – עיקר הבעיה בקליטה הישירה היא בדירות להשכרה.
אנדרי קוז'ינוב: המחירים עולים.
אנדרי קוז'ינוב: הרבה מאוד עולים מעדיפים לשכור דירות ולא להיות במרכזי קליטה, זה עניין פסיכולוגי.
אנדרי קוז'ינוב: לעניין התעסוקה – אני לא יודע האם יש תוכנית שילוב מראש בחברות טכנולוגיות.
אנדרי קוז'ינוב: צריך לבצע חיבור מסוים בין אותם בעלי מקצוע עם חברות טכנולוגיות.
קריאה: התשובה היא שיש, אבל לא מספיק.
אנדרי קוז'ינוב: כ-30% מאלה שמגיעים, מגיעים כבר עם מקצועות מודרניים כמו: מתכנתים וכד', ואין להם יכולת למצוא עבודה עקב כל הקשיים.
דוד ביטן: יכול להיות שלגבי עולים צריך לתקן את החוק כך שתהיה חובה לקבל עולים, כמו שעשו עם ערבים וחרדים.
אנדרי קוז'ינוב: צריך עכשיו לעודד יותר את המעסיקים לקחת עולים.
אנדרי קוז'ינוב: יש דבר כזה אבל הוא לא מספיק.
דוד ביטן: יש דבר כזה לגבי עולים?
מרב תורג'מן: כן, יש העדפה מתקנת בשירות הציבורי.
דוד ביטן: יש בשירות לגבי עולים?
מרב תורג'מן: עולי אתיופיה.
דוד ביטן: גם לגבי עולים מברית המועצות, אבל זה קשור למשהו אחר.
דוד ביטן: למה לא להכניס משהו לגבי עולים חדשים שרק הגיעו?
מרב תורג'מן: בחוק שירות המדינה (מינויים) יש חובה לתת ייצוג הולם בקרב העובדים בשירות המדינה, וביניהם גם לתת ייצוג הולם לעולה חדש.
דוד ביטן: אני לא חושב שזה מתבצע.
מרב תורג'מן: אז זה נושא שצריך לבחון אותו, אבל זה קיים בחוק שירות המדינה (מינויים).
אנדרי קוז'ינוב: זה לא רלוונטי לשנה-שנתיים ראשונות.
דוד ביטן: באותה הזדמנות שאנחנו יושבים על כולם, תביאי לי לחצי שעה נציג בכיר של נציב שירות המדינה.
אנדרי קוז'ינוב: לפרוטוקול, אפרופו גם תושבים חוזרים ועולים חדשים, אתמול התפרסם תחקיר בערוץ 1 על בדיקה חוזרת של יהדות על ידי משרד הפנים והרבנות.
אנדרי קוז'ינוב: זה דבר שידיר את רגלי העולים מישראל, וזה חייב להיאמר.
אנדרי קוז'ינוב: חשוב שהדבר הזה ייאמר.
אנדרי קוז'ינוב: כעיקרון, זה מדיר את רגלי העולים.
דוד ביטן: קיבלתי פנייה מחברת הכנסת יוליה מלינובסקי.
דוד ביטן: אני צריך לבדוק.
דוד ביטן: האם אם זה בסמכותנו לדבר על זה?
דוד ביטן: אם כן, נזמן ישיבה על זה.
מרב תורג'מן: היו פה דיונים בנושא.
דוד ביטן: אז יש לי הסכמה של היועצת המשפטית.
דוד ביטן: נכנס ישיבה בעניין זה.
דוד ביטן: קיבלתי פנייה ויוליה הייתה הראשונה שפנתה.
דוד ביטן: יוליה עוקפת אתכם.
דוד ביטן: אייל סיסו, בבקשה.
אייל סיסו: לצערי, לא שמעתי את הדיון.
אייל סיסו: רק עכשיו הצלחתי להתחבר.
אייל סיסו: אם יש שאלות ספציפיות, אשמח.
אייל סיסו: אני יכול לתת סקירה.
דוד ביטן: הבנתי שיש בעיה ברישום הילדים בחוץ לארץ של אלו שרוצים לחזור לישראל ושלא מאפשרים להם.
דוד ביטן: הרי אין היגיון שהאבא יעלה והילד יישאר בחו"ל.
דוד ביטן: איך אנחנו פותרים את הבעיה הזו?
אייל סיסו: הבעיה נפתרה כבר.
אייל סיסו: הייתה באמת בעיה.
אייל סיסו: עיקר הבעיה היה בארצות הברית, לא במקומות אחרים.
אייל סיסו: הבעיה הייתה שהנציגויות שלנו עבדו בכוח עבודה מאוד מאוד מצומצם ובמשמרות בגלל הקורונה, והיה קשה לקבל את היקף הפונים העצום שרצה להגיע.
אייל סיסו: הבעיה נפתרו ולפני שבוע ימים הם קיבלו הנחיות מסודרות איך לעבוד, מה לעשות.
אייל סיסו: השבוע, אחרי ישיבה עם שרת הקליטה, הם קיבלו עוד הנחיות ספציפיות בקשר לעולים החדשים, מתווה עבודה איך לעשות את זה, ונציג הסוכנות העביר להם בצורה מרוכזת את כל המסמכים.
אייל סיסו: הם יעניקו את האשרות ויחזירו.
אייל סיסו: לגבי רישום ילדים – כל מי שירצה להגיע, יכול להגיע.
אייל סיסו: יתאם איתם מראש במסגרת זימון תורים, או טלפוני או במייל.
אייל סיסו: הוא יגיע לנציגות וירשמו את הילדים.
אייל סיסו: לא נעצור עלייה של יהודים בגלל רישום ילד.
דוד ביטן: זאת אומרת שהבעיה הייתה רק בנושא הטכני?
דוד ביטן: לא הייתה בעיה מהותית פה?
אייל סיסו: לא הייתה בעיה מהותית.
אייל סיסו: הבעיה הייתה שחלק מהנציגויות עבדו, עדיין עובדות, במתכונת שלדית או בקפסולות.
אייל סיסו: לצערי, במספר נציגויות הצוותים נדבקו בקורונה.
אייל סיסו: השגרירות בבוסטון נסגרה בגלל שכל הצוות חלה, בשגרירות בניו יורק היו ארבעה שחלו, ולכן קבענו מתווה עבודה שהם עובדים במשמרות כדי שלא ידביקו האחד את השני ולאפשר שירות.
דוד ביטן: כל הכבוד שפתרתם את זה.
שי פלבר: גם מוקד המידע שלנו קיבל עדכון, וכל מי שפונה יודע להפנות גם בהקשר הזה.
דוד ביטן: זה נפתר.
שי פלבר: כן.
דוד ביטן: נציגת משרד החינוך, בבקשה.
טירה עמרוסי גלינויר: ראשית, תודה.
טירה עמרוסי גלינויר: אני שמחה על ההזדמנות.
טירה עמרוסי גלינויר: אני מאוד מתחברת למה שנאמר ושאנחנו צריכים כן להיערך.
טירה עמרוסי גלינויר: לגבי הילדים של התושבים החוזרים – זו באמת סוגיה מאחר וחלקם נחשבים לתושבים חוזרים גם אם הם לא היו פה מגיל שנה ועכשיו הם צריכים לעלות.
טירה עמרוסי גלינויר: זו סוגיה תקציבית שצריך לתת עליה את הדעת מאחר והם זכאים רק לשנה אחת, וגם רק לשנה שבה שעה אחת לעזרה בלימוד השפה, וזה דל מדיי בשביל כן לאפשר להחזיק אותם ולתת להם חוויות של הצלחה.
טירה עמרוסי גלינויר: אני חושבת שזה משהו שאנחנו צריכים לשים לפתחנו כי זה גם ישאיר את המשפחות פה.
טירה עמרוסי גלינויר: אני מוצאת שככל שיותר טוב לילדים וכשאנחנו מצליחים לשלב אותם באופן יותר הוליסטי, המשפחות יישארו, וזה על אחריותנו המלאה.
טירה עמרוסי גלינויר: בנוסף, אני רוצה להתחבר לדברי דגנית על כך שבזמן הקורונה הוצאו אנשי העלייה והקליטה מהרשויות המקומיות.
טירה עמרוסי גלינויר: גם המגשרים בשפות הוצאו, וזה היה מאוד קשה.
טירה עמרוסי גלינויר: הם הוחזרו לאט לאט לבקשות שלנו, אבל זה היה אירוע שצריך להכיל אותו.
טירה עמרוסי גלינויר: פתחנו מוקד בשבע שפות, גם כדי לתת מענה רגשי וגם כדי לתווך את האינפורמציה.
טירה עמרוסי גלינויר: חומרים של המשרד יצאו לפחות בחמש שפות לכל איגרת, ואנחנו נערכים לקליטה שאנחנו מקווים שתהיה באמת גדולה, וגם על זה צריך לתת את הדעת מאחר ותקציב קליטת העלייה נשען על בסיס שנים קודמות.
טירה עמרוסי גלינויר: אם מתכוננים באמת לאיזשהו גל שהוא הרבה יותר גדול, נשמח להיות בלופ הזה על מנת לתת מענה מיטבי.
שלומית אבינח: "נפש בנפש", נמצאים איתנו?
רונן פוקסמן: כן.
רונן פוקסמן: שלום, תודה רבה.
רונן פוקסמן: קודם כול, כפי שנאמר בהתחלה על ידי נציגת מרכז המחקר והמידע, ולא אלאה אתכם עכשיו במספרים, אבל אנחנו מדברים באמת על עלייה של בין 200% ל-400%, גם בין אלו שפותחים תיקים וגם בין אלה שמסיימים תיקי עלייה אצלנו.
רונן פוקסמן: זאת אומרת, זה אמיתי, זו לא איזושהי אפיזודה חולפת.
רונן פוקסמן: אנשים יושבים ומשקיעים זמן ומעלים את כל המסמכים הנדרשים.
רונן פוקסמן: יתרה מזו, אנחנו גם רואים את הסיבות.
רונן פוקסמן: אנחנו מבקשים מכל אחד שפותח תיק לספר על עצמו, על הרקע, ולמה הוא בא.
רונן פוקסמן: בעולם העלייה וההגירה מדברים על גורמי דחיפה וגורמי משיכה, ואנחנו רואים משניהם, כמו ששי קודם הזכיר: אנשים בורחים מארצות הברית לאותו מקלט בטוח שמדינת ישראל מהווה עבורם, ואנשים שזה תמיד היה החלום שלהם ועכשיו הם קיבלו איזושהי דחיפה קלה בגלל כל האירועים שקורים.
רונן פוקסמן: צריך לומר שכל אירועי האלימות שקורים בארצות הברית, במנותק מהקורונה, ושבחלקם אנחנו רואים גם האשמה כלפי יהודים, נותנים עוד דחיפה.
רונן פוקסמן: מאז אירוע ג'ורג' פלויד והמהומות, אנחנו רואים עוד עלייה, וגם במה שהם כותבים לנו אנחנו רואים שהם ממש מציינים: "הורסים לי את השכונה, מאשימים אותי, זה הזמן שאני צריך ללכת.
רונן פוקסמן: " – וזו נקודה מעניינת.
רונן פוקסמן: לגבי מה שנאמר על ייצוג עולים על ידי נציבות שירות המדינה – אני חושב שזה המקום שהוועדה תגיד את דעתה.
רונן פוקסמן: אני בדקתי קצת עם אנשי הנציבות, ויש חמש אוכלוסיות שמיוצגות בייצוג הולם, אבל אוכלוסיית העולים החדשים היא היחידה שאין יעד מספרי ואין שום מנגנון אכיפה, וזה גם כתוב בצורה חד-משמעית.
רונן פוקסמן: לגבי כל ארבע האוכלוסיות האחרות יש ממש מנגנון, ואצל העולים זה מין אמירה חסרת שיניים, וזה בא לידי ביטוי.
רונן פוקסמן: אף אחד לא אוכף את זה באמת.
רונן פוקסמן: אנחנו יודעים מהנתונים שלנו, ויש לנו בארגון מחלקת תעסוקה מאוד מאוד פעילה, שעולים מצפון אמריקה וקנדה פשוט מדירים את רגליהם, או כי לא ניתן להתחיל את התהליך טרום עלייה, ואף אחד לא יחשוב להיכנס למכרז שייקח כנראה בין שישה לשמונה חודשים רק אחרי העלייה, וגם מבחינת השפה זה מאוד מאוד קשה.
רונן פוקסמן: מי שלא דובר עברית בצורה ממוצעת פלוס, הסיכויים שלו להיכנס לשם הם מאוד מאוד קטנים.
דוד ביטן: זה לא הדיון הראשון, נעשה עוד דיונים ועוד יהיו לך הזדמנויות לדבר איתנו על הדברים האלה.
רונן פוקסמן: בשמחה.
רונן פוקסמן: אני רוצה להתייחס לדברי נציג משרד המדע.
רונן פוקסמן: אני חושב שיש פה הזדמנות לערב את משרד הבריאות ואת משרד החינוך.
רונן פוקסמן: יש בארצות הברית המון המון מקצועות מעניינים, מרתקים, מקצועיים מאוד, שאצלנו פשוט לא קיימים והמדינה לא יודעת איך להתמודד איתם.
רונן פוקסמן: למשל, עוזרי רופא ואחות מומחית.
רונן פוקסמן: זה מתחיל להיכנס בארץ בצורה מאוד מאוד מינימלית, אבל בארצות הברית זה כן קיים.
רונן פוקסמן: אפשר להתווכח כי מערכת הרפואה ומערכת הבריאות שלנו שונה לגמרי.
רונן פוקסמן: אבל אי אפשר להתווכח על כך שמדובר במקצוענים שיכולים לתרום עשרות מונים, ורוצים לתרום, והם לא באים כי הם אומרים: אנחנו עכשיו עוזרי רופאי, לא נלך להיות חובש כפי שמציעים לנו.
רונן פוקסמן: אומרים לאחות מומחית עם ותק של 20 שנה במיילדות: את צריכה להיות אחות רגילה במשכורת של אחות רגילה.
דוד ביטן: לא ניכנס לזה עכשיו.
רונן פוקסמן: אבל אני חושב שזו נקודה חשובה, וזה נושא חשוב עכשיו, כשאלקין נכנס למל"ג.
רונן פוקסמן: מבחינת צווארי בקבוק, והזכירו פה כל האנשים שאנחנו בשיתוף פעולה מלא איתם, אם זה אייל ממשרד החוץ ושי ודגנית ורשות האוכלוסין, שאנחנו באמת עובדים איתם אחד לאחד, שאחד הדברים החשובים זה טיסות.
רונן פוקסמן: עכשיו סוף סוף חזרו האשרות ורישום הילדים, ואנשים דופקים לנו ממש על הדלת ואומרים: איך אנחנו באים?
רונן פוקסמן: איך אנחנו נכנסים?
רונן פוקסמן: בסוף זה יהיה צוואר הבקבוק.
דוד ביטן: מנכ"ל נעל"ה, שתי דקות, בבקשה.
ישעיהו יחיאלי: שלום.
ישעיהו יחיאלי: ראשית, יורשה לי לברך את היושב-ראש החדש.
ישעיהו יחיאלי: אני פעם ראשונה משתתף בישיבה בניהולך ומאחל לך קדנציה מוצלחת בוועדה החשובה שלקחת על עצמך.
ישעיהו יחיאלי: לגבי נעל"ה - בעידן הקורונה אנחנו יכולים להצביע בצורה ברורה על גידול בביקושים.
ישעיהו יחיאלי: אני אומר גם לידיעת כל גורמי העלייה שמשתתפים איתנו כרגע בדיון שהדרך המומלצת להביא לארץ ילד בגיל תיכון היא להביא אותו לפני ההורים.
ישעיהו יחיאלי: הקליטה שלו אז בתוך כיתת נעל"ה היא הרבה יותר בטוחה לעומת ילד בודד בבית ספר כלשהו.
ישעיהו יחיאלי: טירה שהיא האחראית על התלמידים העולים מודעת לעניין הזה.
ישעיהו יחיאלי: לכן, לגבי כל אותם תיקי עלייה שנפתחו בכל פינות העולם, ומשמח לשמוע את זה, אני מקווה שגורמי העלייה השונים יודעים להציע להורים שיש להם ילדים בגילאי תיכון להקדים את בואם באמצעות נעל"ה.
ישעיהו יחיאלי: דא עקא, דווקא בזמן הזה, לראשונה בתולדות נעל"ה, כבר שנה אנחנו מתמודדים עם זה שכמות התלמידים בנעל"ה מוגבלת ל-1,900 ילדים בזמן שיש בארץ הרבה מעל מ-2,000, והתחזית היא לגדול.
ישעיהו יחיאלי: שר החינוך בא ממשרד העלייה והקליטה.
ישעיהו יחיאלי: כשהוא היה שם הייתה לו תובנה מאוד מעניינת לגבי חשיבות עידוד עלייה בגיל התיכון ואנחנו מחכים ליישום אותה מדיניות במשרד החינוך.
ישעיהו יחיאלי: אבל נכון להיום, 16 ביוני, אנחנו מוגבלים לשנה הבאה ב-1,900 ילדים ואנחנו מעריכים שיהיו למעלה מ-2,000.
ישעיהו יחיאלי: אני חושב שראוי שהוועדה תשים לב לעניין הזה.
ישעיהו יחיאלי: אני מצטרף לדברי טירה.
ישעיהו יחיאלי: בין ילדי נעל"ה יש הרבה מאוד ילדים של ישראלים שהם עצמם נולדו בחו"ל והיכולת הלימודית שלהם לא שונה בהרבה מילד שהוא בן למי שלא נולד בארץ.
ישעיהו יחיאלי: העובדה שמי שבא בחו"ל מקבל סיוע לימוד כפול לעומת מי שבמקרה אחד מהוריו ישראלי, זה דבר שצריך לתקן אותו.
ישעיהו יחיאלי: טירה מודעת לזה, וחשוב שגם הוועדה תהיה מודעת לזה.
ישעיהו יחיאלי: אני מצטרף לחברי מ"נפש בנפש".
ישעיהו יחיאלי: לא ברור איך אפשר יהיה להביא לארץ את מאות ילדי נעל"ה משני היבטים, ואני אומר את זה גם בהקשר של עלייה: אחד, טיסות.
ישעיהו יחיאלי: הגיעה העת שהמדינה תתארגן לטיסות.
ישעיהו יחיאלי: אני לא מדבר על "מבצע שלמה" או דברים ענקיים כאלה, אבל לא יכול להיות שבגלל שיש עוצר בטיסות אנשים לא יעלו לארץ.
ישעיהו יחיאלי: שנית, איך המדינה מתארגנת לאלפים או לעשרות אלפי אנשים בבידוד?
ישעיהו יחיאלי: אני מדבר מנקודת המבט של נעל"ה.
ישעיהו יחיאלי: מה זה אומר להכניס לבידוד 700-800 ילדים לבידוד לשבועיים?
ישעיהו יחיאלי: אני לא מדבר על הצד הנפשי.
ישעיהו יחיאלי: מדובר בילדים שלא יודעים מילה בעברית.
ישעיהו יחיאלי: איפה הם יהיו?
ישעיהו יחיאלי: האם הם יהיו לבד או באיזושהי באכסניות נוער בבידוד?
ישעיהו יחיאלי: אני לא רופא ולא מייצג את משרד הבריאות, אבל אני חושב שמשרד הבריאות צריך לתת לזה פתרון.
ישעיהו יחיאלי: אולי צריך לעשות בדיקה בלוד, בידוד של כמה ימים ועוד בדיקה.
ישעיהו יחיאלי: אבל אוטומטית, ברירת המחדל, היא להכניס לשבועיים לבידוד את כל מי שנכנס לארץ, וזה דבר שמעכב אנשים מלחזור ומעכב אנשים מלעלות.
ישעיהו יחיאלי: יש לכם פה כמה היבטים שהם גם בנעל"ה וגם בעלייה.
דוד ביטן: מי מטפל בזה בדרך כלל?
שלומית אבינח: משרד החינוך.
דוד ביטן: אוקיי, אז תזמינו גם אותם באותה חצי שעה לכל אחד.
דוד ביטן: תראו את מי צריך להזמין.
<< אורח >> אריאל קנדל: שלום, אדוני היושב-ראש.
<< אורח >> אריאל קנדל: נראה לי שתפסת די מהר את הסיפור.
<< אורח >> אריאל קנדל: אומר בקצרה.
<< אורח >> אריאל קנדל: יש עכשיו פוטנציאל מצרפת של 50,000 לפחות בשלוש-ארבע השנים הבאות.
<< אורח >> אריאל קנדל: השאלה היא לא האם אנחנו עושים אלא כמה אנחנו עושים, וזה בדיוק הסיפור.
<< אורח >> אריאל קנדל: כל פעם שנשאל: האם המדינה עושה, התשובה תהיה: כן.
<< אורח >> אריאל קנדל: אפשר לדבר עכשיו על בירוקרטיה, על תעסוקה, על חינוך ילדים, על בני נוער שמסתובבים ברחובות, ונשמח להרחיב על כך איתך בישיבה הבאה או כשנשב איתך גם בארבע עיניים, אבל זה הסיפור עכשיו.
<< אורח >> אריאל קנדל: יש עשרות אלפי אנשים שרוצים לבוא מצרפת מחר בבוקר.
<< אורח >> אריאל קנדל: כדי להביא אותם, צריך לטפל בהם באופן אישי ואקטיבי.
<< אורח >> אריאל קנדל: אי אפשר להגיד לאנשים: כן, תגיעו לישראל.
<< אורח >> אריאל קנדל: יהיה נחמד, יהיה בסדר.
<< אורח >> אריאל קנדל: תעשו מסמכים ותגיעו כשהשערים ייפתחו.
<< אורח >> אריאל קנדל: כל מה שנעשה עד עכשיו הוא טוב, אבל זה לא מספיק טוב.
<< אורח >> אריאל קנדל: גם שי אמר: יש, אבל אין מספיק, וגם אני אומר אותו הדבר.
<< אורח >> אריאל קנדל: יש כל מיני דברים, אבל זה לא מספיק.
<< אורח >> אריאל קנדל: צריך לעשות עכשיו תוכנית עם מספרים ותקציבים, גם בתחום החינוך, גם בתחום מרכזי הקליטה, גם בתחום הצעירים, גם בתחום התעסוקה.
<< אורח >> אריאל קנדל: צריך להביא מספרים ותקציבים בכל התחומים לגבי השאלה כמה אנחנו רוצים להביא.
<< אורח >> אריאל קנדל: כמגזר שלישי, אנחנו גם יודעים להביא תקציבים ומטצ'ינג למדינה ונשמח לשבת ולעבוד עם כולם כדי להביא לפחות 50,000 עולים מצרפת בשלוש-ארבע השנים הבאות.
<< אורח >> אריאל קנדל: כדי שזה יקרה, צריך גם תוכנית.
<< אורח >> אריאל קנדל: - - -
דוד ביטן: אריאל, אנחנו מתכוונים לקיים דיון נפרד על העלייה מצרפת, וזה חלק מתוכניות העבודה שלנו.
דוד ביטן: אני מציע שתמתין קצת בסבלנות כי יהיה דיון על כל הדברים האלה.
שלומית אבינח: כל הנושאים שדיברנו עליהם הועברו ליושב-ראש.
אנדרי קוז'ינוב: דיברנו פה על האולפנים ועל הארכת הזמן של האולפנים, לפרוטוקול אני מבקש לכנס דיון בהזדמנות על איכות ההוראה באולפנים של השפה העברית כי תוכניות הלימוד לא השתנות ב-20 – 30 שנה האחרונות - זה חשוב.
דוד ביטן: אנחנו לא משרד החינוך, אני לא יודע אם אנחנו יכולים להיכנס לזה.
שלומית אבינח: כן, כן.
מרב תורג'מן: הלימוד באולפנים לגמרי בסמכות הוועדה.
דוד ביטן: האם אני אגיד להם איך ללמד?
דוד ביטן: מה אגיד להם?
דוד ביטן: הם יגידו לי שהם בסדר, אז מה אעשה?
דוד ביטן: אין לי פה יכולת, וזה מה שאני מתכוון בסמכות.
אנדרי קוז'ינוב: הסיפור פה הוא שהעולם הטכנולוגי התקדם ב-20 השנים האחרונות.
אנדרי קוז'ינוב: יש לנו היום אפשרות ללמד שפה בחודשיים-שלושה ברמת דיבור.
דוד ביטן: אני הולך להביא את אלקין לחצי שעה, ואני מציע שתעלו את זה בפניו.
דוד ביטן: זה סמכות של השר, זה לא הטיפול שלנו.
אנדרי קוז'ינוב: אבל זה משרד החינוך, זה פחות אלקין.
דוד ביטן: בסדר, אנחנו מפקחים על השר.
דוד ביטן: יכול להיות שאנחנו יכולים להגיד לו: זה לא בסדר, יש לנו תלונות.
דוד ביטן: אבל אני לא יודע מה אנחנו יכולים לעשות.
דוד ביטן: אני לא יודע למה מבחינים בין עלייה לבין תושבים חוזרים.
דוד ביטן: אדם שיושב 20 שנה בארצות הברית והוא בא אז הוא עולה חדש.
דוד ביטן: אז מה אם הוא נולד בישראל?
שלומית אבינח: ההטבות הן שונות.
דוד ביטן: העלייה תתפתח בשנה וחצי הבאה והממשלה והסוכנות צריכים להיערך לעניין הזה, גם עניינית וגם תקציבית.
דוד ביטן: אנחנו מצרים מאוד על החלטת הממשלה לעכב עלייה עד הראשון ליולי.
דוד ביטן: אני מרוצה מאוד שבעקבות פעילות השרה הנושא הזה נפתח מחדש ולא ממתינים לראשון ביולי – אין שום סיבה.
דוד ביטן: אם מישהו חולה קורונה, בסדר – זה עניין אחר ואפשר לעכב אותו, אבל לא לעכב את כל העולים בגלל שחלק חולים בקורונה.
דוד ביטן: עלו כמה בעיות ונטפל בכל אחת ואחת מהבעיות בישיבה ספציפית וקצרה.
דוד ביטן: למשל: משרד הפנים, מרכזי הקליטה, אולפנים, "נתיב", מדענים - כל הדברים האלה יטופלו על ידינו, לא אחזור על הכול.
דוד ביטן: לדעתי, הנושא הכי חשוב הוא נושא העבודה.
דוד ביטן: לא יכול להיות שדווקא הסעיף הזה של עולים לא מיושם ודברים אחרים מיושמים.
דוד ביטן: אם יישמו את זה אז השירות הציבורי יוכל לקלוט הרבה מאוד מהעולים החדשים שעולים.
דוד ביטן: הם צריכים לקבל קדימות מסוימת בהקצאה הקיימת.
דוד ביטן: יש בעיה גדולה מאוד של הקצאת משרות ולא נפתור אותה בתקופה הקרובה, נצטרך לטפל בזה.
דוד ביטן: אי אפשר יהיה לפתור אותה כל כך מהר.
דוד ביטן: יש צורך לעשות על זה דיון נפרד.
דוד ביטן: אני מבקש ממך, בכל מקרה אנחנו צריכים לזמן את שרת הקליטה.
שלומית אבינח: שרת הקליטה מחר אצלנו.
דוד ביטן: מצוין, נדבר איתה על היערכות המשרד לנושא הזה של קליטה והערכה תקציבית לקראת תקציב 2020.
דוד ביטן: אני מבקש לעשות גם דיון אחד עם יושב-ראש הסוכנות.
דוד ביטן: אני אומנם מכיר אותו, אבל נזמן אותו כדי להכיר אותו.
שלומית אבינח: יום שני הבא.
דוד ביטן: יום שני הבא – מצוין.
טלי פלוסקוב: שלום לכולם, היום 16 ביוני 2020, השעה 13:00.
טלי פלוסקוב: זה דיון ראשון של הוועדה שלנו, ועדת משנה שמטרתה לדון בכל הנושאים שקשורים לאינטגרציה של העולים החדשים בחברה הישראלית.
טלי פלוסקוב: אני תמיד אומרת שהתברכנו בעלייה גדולה מהרבה מדיניות, ובעיני לא מספיק רק להעלות את האנשים האלה, צריך לדעת שהאנשים האלה יהפכו להיות חלק מהחברה הישראלית.
טלי פלוסקוב: יש לא מעט סוגיות שהאנשים האלה מתמודדים איתם, וכל פעם נדון בנושא אחר כדי לעזור לאנשים שלא יודעים מסיבות כאלה ואחרות לפתור את הסוגיות לבד.
טלי פלוסקוב: נהיה לצידם.
טלי פלוסקוב: אני מאמינה שניגע בקבוצות שונות של אנשים, גם מבחינת הגיל, גם מבחינת ארץ מוצא, כי אולי יש להם סוגיות משותפות.
טלי פלוסקוב: היום בדיון הראשון אנחנו מדברים על נושא שנדון לא פעם בדיוני ועדת העלייה והקליטה, זה נושא שהיה לא פעם בתקשורת.
טלי פלוסקוב: הצטרף אלינו חבר הכנסת אלכס קושניר, חבר הכנסת אנדרי קוז'ינוב נמצא פה, תודה.
טלי פלוסקוב: בעצם אנחנו מדברים על מקום שמתגוררים בו כ-450 אזרחים ותיקים, אלא אם כן ייתנו לנו נתונים קצת אחרים, כמובן נשמע מהנציגים, אלו הנתונים שיש לנו.
טלי פלוסקוב: הדבר שגרם לי לקבל החלטה לעשות את הדיון הראשון בוועדה הזאת בנושא הזה זה שהאנשים שם נמצאים כרגע בלחץ טוטלי, כי החוזים שיש להם בידיים מסתיימים ב-20 ביוני, והרבה אנשים לא יודעים מה יקרה להם יום אחרי.
טלי פלוסקוב: בדיון כאן אנחנו צריכים להביא להם בשורה, להרגיע אותם קודם כול, כי אני מבינה, ואחרי שיחות רבות עם אנשים שמטפלים בנושא הזה ברור שעדיין אין פתרון סופי.
טלי פלוסקוב: אני גם יודעת שהנושא נמצא בדיונים משפטיים, לשם אבקש לא להיכנס, כי בוודאי ובוודאי שזה לא יהיה נכון.
טלי פלוסקוב: אבל אני רוצה שאחרי הדיון הזה נגיד לאנשים האלה: אתם יכולים לישון בשקט ולא לדאוג, מחר אתם לא בחוץ.
טלי פלוסקוב: את כל זה כמובן ארצה לשמוע מכל השותפים.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שאיתנו בזום נמצא מנכ"ל משרד העלייה והקליטה חביב קצב, ועל כך תודה.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שלא היה לך קל להשתתף בדיון הזה.
טלי פלוסקוב: תודה, חביב, שבכל אופן מצאת זמן ואפשרות להיות איתנו.
טלי פלוסקוב: ברשות חברי הכנסת שנמצאים כאן, אני רוצה לתת קודם כול אפשרות לדייר של המקום להציג לנו את המצב, את התחושות, ואז נראה איך אנחנו מתייחסים אליהם ומה אנחנו עונים.
טלי פלוסקוב: בינתיים הם לא בזום, אז אתן לנציגת פעילים שגם מייצגת את האנשים ובקשר עם התושבים, מרינה קונצביה, להציג לנו תמונת מצב איך את רואה את זה.
טלי פלוסקוב: אחר כך נצרף גם את התחושות של הדיירים, ואחר כך כמובן אתן גם לחברי הכנסת לדבר ונתייחס למי שיכול לתת לנו תשובות, לפחות לשורת השאלות ששלחנו לפני הדיון.
טלי פלוסקוב: בבקשה, מרינה.
מרינה קונצביה: שלום לכולם, אני עיתונאית פעילה חברתית.
טלי פלוסקוב: חברת מועצת העיר לשעבר, נכון?
מרינה קונצביה: חברת מועצת העיר לשעבר, עד 2018.
מרינה קונצביה: אני מכירה את כל האנשים שמתגוררים בדיפלומט כמעט מהיום הראשון שהם גרים שם.
מרינה קונצביה: יש שם היום בערך 300 איש, כי חלק מהם עברו כבר למלון חן שעדיין בבנייה.
טלי פלוסקוב: מה זאת אומרת עברו ועדיין בבנייה?
מרינה קונצביה: מלון חן עדיין בבנייה עד כמה שאני יודעת.
טלי פלוסקוב: אז איך עברו?
מרינה קונצביה: יש חלק מהדיירים מדיפלומט שקיבלו פתרון ויעברו למלון חן, ובערך 300, יתקנו אותי אם אני טועה, נשארים עדיין במקום.
טלי פלוסקוב: 300 איש נכון להרגע.
טלי פלוסקוב: יש לך נתונים אחרים, נציגת עיריית ירושלים?
אלנה ז'רובסקי: כמו שאני יודעת, 80 משפחות העבירו עכשיו בינתיים לחן.
טלי פלוסקוב: וכמה נשארו במקום?
אלנה ז'רובסקי: 300 איש.
מרינה קונצביה: אז זה נכון.
טלי פלוסקוב: אז זה מה שמרינה אומרת, 300 כרגע נמצאים בדיפלומט.
מרינה קונצביה: נמצאים בדיפלומט, ורובם, אם לא כולם, מתנגדים לפרויקט הזה של בנייה של הוסטל בפסגת זאב.
מרינה קונצביה: גם הייתי שם, ראיתי את המקום.
טלי פלוסקוב: מה שאת אומרת זה החלק השני.
טלי פלוסקוב: אני רוצה, ברשותך, לחלק את הדברים לשני חלקים.
טלי פלוסקוב: חלק אחד ששייך לדיירים שהיום מתגוררים בדיפלומט, ואני מבינה שמדובר על 300 איש, והחוזה של האנשים האלה מסתיים ב-20 ביוני.
מרינה קונצביה: אני מדברת רק עליהם.
טלי פלוסקוב: השאלה מה קורה לאנשים האלה ב-21 ביוני.
טלי פלוסקוב: זה חלק אחד.
טלי פלוסקוב: את כבר מדברת על הבנייה החדשה, זה חלק אחר.
טלי פלוסקוב: אז תחלקי בבקשה את דברייך.
מרינה קונצביה: על הדבר הראשון קל מאוד לענות.
מרינה קונצביה: אף אחד לא יודע, הם לא קיבלו אף הודעה, אף ידיעה מה יהיה איתם אחרי 21 ביוני.
מרינה קונצביה: גם ממשרד הקליטה, גם מהסוכנות היהודית, גם מ"עמיגור".
טלי פלוסקוב: מרינה, אז 300 דיירים לא יודעים מה קורה להם מחר, את זה הבנו.
טלי פלוסקוב: הנושא השני שהעלית.
מרינה קונצביה: הנושא השני הוא בעצם שבדקתי יחד עם דיירי דיפלומט, ויחד הם מתנגדים לבניית הוסטל כפתרון לדיור של אנשים שמתגוררים בדיפלומט.
מרינה קונצביה: הבעיה הזאת מתחילה מ-2006 נדמה לי, אחר כך ב-2009, ואחר כך כל הזמן.
טלי פלוסקוב: לא מעניין אותי מה היה, אני רוצה לדעת מה קורה עכשיו.
מרינה קונצביה: נכון, בדיוק.