GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל וונש: אני רוצה לומר שכרגע אנחנו יושבים כאן ויש קלנרי בין-לאומי על הגדרת איירה והשימושים בה אבל מדינת ישראל לא נמצאת שם והיא נעדרת מהשיח.
מיכל וונש: אני רוצה לומר שצריך פשוט עוד פעם היפוך פרדיגמה.
מיכל וונש: שינוי פרדיגמטי מהעומק הגדול ביותר, כיוון שכדי לזהות בעיה ולהיאבק בבעיה, צריך קודם כל להגדיר אותה והנה יש לנו את הגדרת איירה שקיימת ומאומצת על ידי 32 מדינות ומדינת ישראל, למרות שהיא קיבלה אותה באיזושהי החלטת ממשלה, טרם השכילה לעשות בה שימוש בכל ההקשרים הדרושים.
מיכל וונש: יש לזה הרבה מאוד השלכות.
מיכל וונש: אמי פלמור שהייתה מנכ"לית משרד המשפטים, היום יושבת בגוף מייעץ לפייסבוק בנושא הסדרת חופש הביטוי, גם נושא שאני חוקרת אותו כבר הרבה מאוד שנים.
מיכל וונש: צריך להבין שמה שמסבירים בנושא חופש הביטוי יורד למטה.
מיכל וונש: זה לא פותר את הבעיה.
מיכל וונש: אנטישמיות עדיין שם.
מיכל וונש: אנחנו צריכים קודם כל, כדי לענות לשאלתך מה אנחנו עושים בזה, להבין שחייבים לקום מספסל הנאשמים.
מיכל וונש: אנחנו כל הזמן במגננה והקהילות נמצאות – כמו שאמרת בצורה מאוד נכונה – במצב כבר שנים שסטודנטים יהודים בקמפוס מורידים את הראש.
מיכל וונש: ה-BDS הוא רק קמפיין זה הסיח את דעתנו לחלוטין מהנושא הזה של אנטישמיות שהניעה את קמפיין ה-BDS והיום יש לנו שוב את ההזדמנות במסגרת ועדה מאוד חשובה שאתה מוביל אותה ושיח מאוד חשוב – ואני מאוד מתחברת למה שהציע כאן יעקב חגואל, איזשהו ארגון גג כיוון שנמצאים היום ארגונים, גם בזירה הבין-לאומית, עשרות ארגונים שפועלים.
דוד ביטן: מי מרכז את כל הארגונים האלה?
מיכל וונש: בדיוק על זה אני מדברת.
דוד ביטן: הסוכנות?
מיכל וונש: זה בדיוק מה שיעקב העלה.
מיכל וונש: חייבים לייצר גוף שמסנכרן בין כל הגופים הללו.
יוגב קרסנטי: יש לנו את הפורום למצבי חירום בקהילות בריכוז הסוכנות.
מיכל וונש: אבל הפורום הזה לא מספיק.
מיכל וונש: זה תגובתי.
דוד ביטן: תן לי דוגמאות .
דוד ביטן: לא חייב מהמשרד שלך.
דוד ביטן: מהממשלה.
יוגב קרסנטי: אני אתן דוגמה שאנחנו עושים למשל עם החברים מהסוכנות.
יוגב קרסנטי: יש את הקרן לביטחון קהילות.
דוד ביטן: זאת קרן שהסוכנות הקימה.
דוד ביטן: אני רוצה לדעת מה הממשלה עושה.
יוגב קרסנטי: הממשלה שמה שם כסף.
דוד ביטן: היא שמה כס?
דוד ביטן: כמה כסף?
יעקב הגואל: מיליונים.
דוד ביטן: הממשלה?
יעקב הגואל: כן.
יעקב הגואל: אני חבר בקרן.
יוגב קרסנטי: עוד פער שזיהינו זה הפער בין חקיקה לבין אכיפה.
יוגב קרסנטי: זאת אומרת, לכל המדינות יש חוקים מאוד יפים אבל ברגע שזה יורד לרמת הרחוב, לא אוכפים אותם, השוטרים לא מכירים אותם, השוטרים לא יודעים לזהות אנטישמיות.
מיכל וונש: היום בצרפת משתמשים בהגדרת איירה כדי לאמן שוטרים.
יוגב קרסנטי: נכון.
מיכל וונש: אפשר להנגיש את זה לשאר מדינות העולם.
דוד ביטן: זה בגלל הנשיא שהגדיר את זה שכשהם הולכים נגד הציונות, זאת גם אנטישמיות.
דוד ביטן: זה סוג של אנטישמיות.
דוד ביטן: זה לא היה לפני כן.
מיכל וונש: אתה חייב להבין.
מיכל וונש: הגדרת איירה כוללת את מה שנקרא 3D .
דוד ביטן: הבנו.
דוד ביטן: הפסקתי את נציג הסוכנות.
דוד ביטן: תמשיך.
יגאל פלמור: אני רוצה לציין דוגמה אחת של משהו שאנחנו עושים.
יגאל פלמור: יש במדינה כמו בלגיה תהליכי חקיקה מאו מדאיגים נגד שחיטה כשרה ונגד ברית מילה.
יגאל פלמור: אנחנו עובדים עם חבר פרלמנט יהודי שיש לו שם גב מפלגתי, יש לו מפלגה חזקה, ואנחנו מספקים מידע נחוץ כדי לקדם תהליכים בפרלמנט שיבלמו ויחסמו אירועים כאלה.
יגאל פלמור: ברגע שזה יצליח שם, זה יכול לעבור גם למקומות אחרים בהם יש יוזמות חקיקה דומות.
דוד ביטן: אני רוצה לשמוע שניים שנמצאים אתנו ב-זום.
דוד ביטן: נתחיל עם פרופסור דינה פורת, מרכז קנטור, אוניברסיטת תל אביב.
שלומית אבינח: פרופסור פורת, שומעים אותך ורואים אותך.
דינה פורת: תודה לכולם.
דינה פורת: תודה ליושב ראש על כך שהוא מזמן – כמו שאמר יוגב – את הפורום הזה שהיה חסר לנו ואנחנו מקווים שיהיה לו המשך.
דינה פורת: אני מודה גם לכל קודמיי על הדברים החשובים שהם אמרו ולא אחזור עליהם.
דינה פורת: אנחנו הפצנו לא מכבר, לפני כשבועיים, דוח מיוחד.
דינה פורת: הפצנו פעם בשבוע, במשך שמונה שבועות, ואחרי כן הפצנו דוח מיוחד, לפני כשבועיים אותו העברתי לציפי ולשלומית ואני מקווה שיישלח אליכם.
דינה פורת: הייתי רוצה לתרום שני דברים.
דינה פורת: אני מניחה שכל היושבים כאן נדהמו מן המהירות והקלות שבה ההאשמה של יהודים בישראל בהמצאת הקורונה והפצת הקורונה נקלטה והתפשטה ובהתחלה, צריך לומר, בחוגים יותר קיצוניים, יותר ימין קיצוני בארצות הברית, נוצרים אולטרה שמרנים, כמובן במזרח התיכון, אירן, תורכיה, אבל אחרי כן ראינו את זה מגיע מכ-35 מדינות, לאו דווקא מגופים קיצוניים אלא כדעה כללית.
דינה פורת: הייתי רוצה להוסיף כאן הערה, כהיסטוריונית, שאם אתם מסתכלים על האשמת יהודים בהפצת מחלות מיציאת מצרים שכביכול גורשנו כי היינו מצורעים, מהגיפה השחורה, מתקופת הנאצים מפיצי מחלות וכולי וכולי – התדמית של יהודי כמפיץ מחלות היא חלק מתדמית יהודית שישנה מאות בשנים ולכן היה כאילו – הדגש על הכאילו כמובן – טבעי להדביק את זה לנו.
דינה פורת: נכון נאמר כאן, נדמה לי על ידי חגואל – שלום לך – שאת הסינים מאשימים אבל לא מפיצים נגדם קריקטורות ברמה כזאת.
דינה פורת: יש תדמית יהודי, יש אנטישמיות קלאסית, זה אכן עולה במקביל לגזענות ואחרת אבל תסתכלו מה קרה בשבועיים האחרונים.
דינה פורת: בשבועיים האחרונים פחות או יותר, למה הפסקנו אחרי שמונה שבועות להוציא את הדוחות?
דינה פורת: כי אחרי רצח ג'ורג' פלויד הארגומנטציה השתנתה.
דינה פורת: היא לא הוחלפה.
דינה פורת: ההאשמה של הקורונה עדיין ישנה.
דינה פורת: אתם יודעים שאנטישמיות זה דבר שהוא רובד על גבי רובד, רובד חדש לא מבטל את הקודם אלא רק מתווסף עליו ועכשיו, במקרה של פלויד, אמרו יהודים היו סוחרי עבדים, הביאו את האפריקאים חלילה לארצות הברית, מה שבכלל לא נכון, המשטרה הישראלית מאמנת את האמריקאים.
דינה פורת: ה-BDS התלבש על זה כמובן כדי להקביל בין סבל של שחורים לפלשתינאים ולומר למה שניהם סובלים, שניהם סובלים תחת ידה הקשה של הברית האמריקאית-ישראלית.
דינה פורת: כלומר, יש ארגומנטציה אנטי יהודית והאשמות חדשות בלי שהתבטלו הקודמות.
דינה פורת: זאת אומרת, אנחנו בעוד שלב ונראה לאן זה ילך.
דוד ביטן: אני רוצה לשאול אותך שאלה.
דינה פורת: בבקשה, אבל רק כזאת שאני אדע לענות.
דוד ביטן: את פרופסורית.
דוד ביטן: אני רוצה לדעת.
דוד ביטן: הרי אנחנו לא יכולים למנוע את האנטישמיות והיא קורית לאורך שנים.
דוד ביטן: במה לדעתך אנחנו צריכים להתמקד בעניין של המלחמה באנטישמיות?
דינה פורת: ראשית, הלוואי וידעתי, אבל אם אתה מתכוון לימים אלה ולמה שקורה, אני חושבת שצריך להתמקד בהוצאת והפצת חומר שהוא כנגד.
דינה פורת: הייתה כאן גברת שאמרה – לצערי לא קלטתי את שמה – שצריך לרדת מספסל הנאשמים.
מיכל וונש: זאת מיכל קוטלר וונש.
מיכל וונש: אנחנו מכירות.
דינה פורת: נכון.
דינה פורת: נדבר אחר כך.
דינה פורת: אני חושבת שההפצה מצד ישראל של חומר חיובי, זאת אומרת, חומר שכנגד.
דינה פורת: אני אתן לכם דוגמה.
דינה פורת: כאשר הייתה מגיפת הפוליו, היו סבין וסאלק, שני מדענים יהודים שמצאו את התרופה לפוליו הנורא והם סירבו לקבל סנט אחד או לרשום פטנט.
דינה פורת: הם אמרו שזה שייך לילדי העולם.
דינה פורת: אחרי שהם מצאו, זה הצליח כל כך לבלום את מגיפת שיתוק הילדים.
דינה פורת: אני חושבת שצריך להראות ולהפיץ פן חיובי, כי זה שאנחנו נעמוד ונצעק שאנחנו לא עשינו את זה ואת זה, זה לפי עניות דעתי לא יעזור.
דינה פורת: דבר שני שבאמת הוא קורע לב.
דינה פורת: האופן שבו קהילות יהודיות היום נושאות עיניהן לישראל.
דינה פורת: אני קראתי גדוד של מאמרים שבא מקהילות יהודיות או שמדווחים על כך בארץ, קהילות יהודיות נושאות אלינו עיניים שיבואו שליחים שייתנו הדרכה בזהות יהודית, בעמידה.
דינה פורת: פתאום הם הנזקקים ולא הם התורמים לנו אלא אנחנו המתבקשים לעמוד בפרץ.
דינה פורת: אנחנו חייבים הסברה חיובית.
דינה פורת: אנשים לא יודעים במערכות חינוך למשל מי הם יהודים, מה זאת היהדות, מה בעצם הם שונאים שם ולא עשינו את זה עדיין, לא ניסינו להיכנס למערכות חינוך למשל וכמובן מדיה ולהפיץ יותר את הצד החיובי.
דינה פורת: ברשותך, אני חייבת לומר עוד משהו.
דינה פורת: לדוח שלנו היו המון הדים.
דינה פורת: גם לדוחות האחרים.
דינה פורת: יוגב מוציא, חגואל מוציא וקרול.
דינה פורת: יש תגובות כל הזמן.
דינה פורת: לדוח שלנו, אני ראיתי שיש תגובות מפתיעות בחברה הישראלית.
דינה פורת: ראשית, הלם.
דינה פורת: מה?
דינה פורת: מאשימים אותנו?
דינה פורת: מה פתאום?
דינה פורת: שנית, ההפתעה.
דינה פורת: שלישית, מי לעזאזל הם אלה שמפיצים את זה?
דינה פורת: תגידו לנו מי ומה ונענה להם.
דינה פורת: רק בסוף מגיעה איזושהי השלמה שאומרת, אוקיי, זה גורלנו, זה חלק מהיסטוריה יהודית.
דינה פורת: אני חושבת שכאשר זה בא מהחברה הישראלית, זה בא למשל מסטודנטים, אתה מתראיין בטלוויזיה והם אומרים בלתי נתפס, מה פתאום מאשימים אותנו, לא יתכן וכולי.
דינה פורת: אני חושבת שיש כאן ניצחון מסוים של הציונות שהצליחה בזה שאנשים צעירים רואים באנטישמיות הזאת משהו שלא יתכן ולא מתקבל על הדעת, מאיפה זה בא, אנחנו הרי חבר'ה נהדרים.
דינה פורת: אני חושבת שיש כאן ניצחון של הציונות שכדאי לתת עליו את הדעת.
דינה פורת: בבקשה תפיצו את הדוח ביניכם.
שלומית אבינח: הוא חולק.
דוד ביטן: נשמע את קרול נוריאלי, מנכ"לית הקרן נגד השמצה.
קרול נוריאל: שלום.
קרול נוריאל: תודה רבה כבוד יושב ראש הוועדה.
קרול נוריאל: אני רוצה לברך אותך בשמי ובשם הליגה נגד השמצה על כך שאתה בעצם מכנס את אחד הדיונים הראשונים באחד הנושאים הכי חשובים שהוא אנטישמיות שלצערי הרב בקהילות רבות- לא כולן – צובע את החיים של יהודים בתפוצות.
קרול נוריאל: אני רוצה לגשת לעצם העניין ולא לחזור על דברי קודמיי אבל כן לתת להם איזשהו תימוכין מספרי.
קרול נוריאל: אמר ידידי יעקב חגואל שהאנטישמיות לא התחילה עם הקורונה.
קרול נוריאל: ולכן בואו ניתן קצת מספרים.
קרול נוריאל: יש נטייה לשכוח שלפני תקופת הקורונה, ב-2019 אנחנו ראינו, לפחות בארצות הברית, עלייה היסטורית בביטויים האנטישמיים כולל חודש דצמבר שהיה סוער במיוחד בניו יורק.
קרול נוריאל: לפי הנתונים שלנו הייתה עלייה ב-2019 של 12 אחוזים במספר האירועים האנטישמיים שהביאו אותה למספרים שהם חסרי תקדים ואנחנו התחלנו לאסוף אירועים אנטישמיים ולעקוב אחריהם כבר למעלה מארבעה עשורים.
קרול נוריאל: בנוסף לזה, אחרי שנתיים מאוד מאוד קשות, עם עלייה לא רק בשיעור האירועים האנטישמיים אלא הרבה יותר מזה בחומרתם, הם אירועים שבהם יהודים נרצחים, ראינו את פיטסבורג וכולי.
קרול נוריאל: אנחנו באמת מגיעים לתקופת הקורונה כשהגרף כבר גבוה מאוד.
קרול נוריאל: בנוסף לכך אני רוצה לציין שמה שמשפיע על עליית האנטישמיות, שיעור הנדבקים הגבוה בקהילות יהודיות ברחבי העולם ביחס לאוכלוסייה הכללית.
קרול נוריאל: רבותיי, הדברים האלה מייצרים סטריאוטיפים.
קרול נוריאל: כן, מה קורה אצלם?
קרול נוריאל: מה זה הפרקטיקות האמוניות האלה של התקהלות לשמחות, לאבל ולפורים?
קרול נוריאל: הנה, בגלל כל הפרקטיקות האלה הם נעשים יותר חולים והם אחראים יותר להפצת מגיפות.
קרול נוריאל: רבותיי, זה נוטע ידיים ורגליים באמונות האלה שמשתרשות.
קרול נוריאל: בנוסף לתיאוריות האלה, אני גם רוצה להוסיף שחוץ מתיאוריית קונספירציה אנחנו רואים גם שנאה טהורה כלפי ישראל ויהודים והדבר הזה מאוד מטריד כי בעוד שישנם כאלה שרק אומרים איזה יופי, הם מאוד שמחים לאור העלייה בממדי התחלואה בישראל, אנחנו גם רואים כאלה שלוקחים את זה צעד אחד קדימה וקוראים לפגוע בקהילות יהודיות, להדביק קהילות יהודיות בקורונה, תשתעלו עלי עגלות הסופרים ועל ידיות הדלתות בבתי כנסת כך שיידבקו יותר.
קרול נוריאל: הקריאה הפרו אקטיבית הזאת, למרבה הצער יש לה שומעים.
קרול נוריאל: כבר יוגב אמר שזה מופיע ברשתות שונות.
קרול נוריאל: כן, ישנן רשתות מחתרתיות שהן ידידותיות לאנשים קיצוניים ושם אנחנו רואים הפצה ותפוצה מאוד גדולה של הרעיונות האלה.
קרול נוריאל: כבוד היושב ראש, אתה מדבר על ההיבטים הפרו אקטיביים ואני רוצה לציין ממש בראשי פרקים מה אנחנו עושים במאבק בתופעה כי התופעה הזו היא תופעה שזקוקה ממענה.
קרול נוריאל: הדבר הראשון הוא ניטור ומעקב ואיסוף נתונים כי בלי נתונים אתה לא יכול לדעת מה קורה ברחבי העולם.
קרול נוריאל: הדבר הבא הוא העלאת מודעות להיקף של התופעה ולחומרה שלה, כמה היא מסוכנת, כמה היא באמת משפיעה.
קרול נוריאל: הדבר השלישי הוא הנושא של חינוך.
קרול נוריאל: בחינוך זה מרתון.
קרול נוריאל: ממש לטווח רחוק ואנחנו מדברים על חינוך של שני ציבורים שונים כאשר האחד הוא חינוך של הציבור הכללי בנושא, כמו שאמרה דינה, מה הם יהודים, בנושא סטריאוטיפים ודעות קדומות, אבל הנושא הלא פחות חשוב הוא בעצם לצייד יהודים בידע ובהבנה גם בנושאי יהדות וגם בנושא ישראל שאתו הם יוכלו לעשות משהו, כמו בקמפוסים לדוגמה.
קרול נוריאל: את זה אנחנו בהחלט עושים.
קרול נוריאל: הדבר הבא הוא עבודה עם גורמי אכיפת חוקים.
קרול נוריאל: אנחנו חושבים על תופעת האנטישמיות שהרבה פעמים היא עוברת על החוק, בעצם נקודת הקצה ברחבי העולם וכמובן בתוך כך לקהילות יהודיות, הוא בעצם גורם אכיפת החוק שצריך להכיר את התופעה ואת הניואנסים שלה ואתם אנחנו עובדים.
קרול נוריאל: רבותיי, אסור להתבלבל.
קרול נוריאל: האחריות על שמירת ביטחונם ושלומם של יהודים ברחבי העולם היא על המדינות שבהן הם גרים.
קרול נוריאל: אנחנו יכולים לעזור מתוך מדינת ישראל, אבל אסור לנו לפטור אותם מאחריות לדבר הזה.
קרול נוריאל: כמובן פעולה בקרב מנהיגים בנושא הזה.
קרול נוריאל: הדבר האחרון הוא מאבק ברשתות החברתיות.
קרול נוריאל: אני לא יודעת אם כולכם שמעתם אבל הליגה נגד השמצה יצאה בקמפיין שקורא למפרסמים לא לפרסם, למשל בפייסבוק, בחודש יולי, בגלל שיח השנאה שנפוץ כל כך כלפי יהודים ולא יהודים כאחד.
קרול נוריאל: שיח הכחשת השואה נפוץ מאוד.
קרול נוריאל: בנושא הזה כמובן שעבודתנו רבה ובוודאי לא תסתיים אחרי חודש 2020.
דוד ביטן: יוגב, אתה רצית להראות לנו משהו שקשור ליהדות אירן.
יוגב קרסנטי: נחזור למצגת.
יוגב קרסנטי: זה כדי לראות מה קורה ברשתות, באתרי קונספירציה.
יוגב קרסנטי: בשקף הזה ניתן לראות שבתחילת משבר הקורונה, יש שם אתר שהיו רשומים אליו 36,000 והיום רשומים אליו 114,000.
דוד ביטן: הבנו שיש בעיה ברשתות.
דוד ביטן: תעבור לנושא של יהדות אירן.
דוד ביטן: רצית להראות לנו משהו מיוחד.
יוגב קרסנטי: זה מסביב ליום הנכבה.
יוגב קרסנטי: השיח בטוויטר.
דוד ביטן: זה אירן.
יוגב קרסנטי: זה אירן.
יוגב קרסנטי: תיכף נראה את זה.
יוגב קרסנטי: השיח מסביב לקוביד 1948.
יוגב קרסנטי: בצם לומר שמדינת ישראל מתפשטת כמו וירוס.
יוגב קרסנטי: זו אנטישמיות חדשה.
יוגב קרסנטי: זה בעצם להחליף את השם יהודים בישראל.
יוגב קרסנטי: אותו דבר שאמרו פעם על יהודים, אומרים היום על ישראל.
יוגב קרסנטי: יש כאן כ-250,000 פוסטים, הגיבו עליהם כ-400,000 אנשים.
יוגב קרסנטי: זאת אומרת, עשו לייק, כתבו משהו על הפוסט הזה והפוטנציאל של אנשים שנחשפו לפוסט הזה של קוביד 1948, בטוויטר לבד, הוא כמעט שני מיליארד אנשים.
יוגב קרסנטי: כשאנחנו בודקים מהיכן זה מגיע, מי המחולל של הקמפיין הזה, נעבור לשקף הבא – אלה נתונים של טוויטר ולא נתונים שלי, אלה דברים שנמצאים ברשת שעושים את הניתוח הכי בסיסי של הטרנדים – 43 אחוזים מהשיח הזה מגיע בפרסית.
יוגב קרסנטי: כשאתה הולך על החלוקה של האזורים הגיאוגרפיים, אתה מגלה שחלק גדול מהשיח הזה מגיע מאירן.
יוגב קרסנטי: מה אני בא לומר כאן.
יוגב קרסנטי: שהשיח האנטישמי הוא לא תמים.
יוגב קרסנטי: יש גורמים שיש להם אינטרסים ללבות את האש הזאת, יש גורמים שיש להם אינטרסים לעשות את זה והמענה צריך להיות בהתאם.
מיכל וונש: אני רוצה לחדד.
מיכל וונש: מה אני מתכוונת כשאני אומרת לקום מספסל הנאשמים וזה ממש מתקשר למה שאמר עכשיו יוגב.
מיכל וונש: כמובן שזה לא תמים ויש פער מאוד גדול בין השימוש שלנו – שלנו, זאת מדינת ישראל הרשמית – בהגנות שנותן הדין הבין-לאומי ושפת הזכויות בה משתמשים בעולם ואגב, משתמשים בה גם אויבינו, כולל ארגוני טרור ומדינות תומכות טרור, ומדינת ישראל שכל הזמן מגיבה דרך הפריזמה המאוד מצומצמת של איירה.
מיכל וונש: אדוני היושב ראש, הסיבה כשהעלית קודם את הנושא של הדה-לגיטימציה של מדינת ישראל, הרי אתה יודע שהגדרה של איירה מטופלת, ההגדרה של דה-לגיטימציה והדאבל סטנדרט כלפי מדינת ישראל, רק שאנחנו לא דוברים את השפה הזאת.
מיכל וונש: ככל שאנחנו לא חושפים בזירה הבין-לאומית כלפי מדינות העולם בכלל, לא משנה באיזה הקשר, וכלפי הפורומים האלה, הפלטפורמות הדיגיטליות שמארחות את המסרים האלה, את הצביעות שמאפשרת לאחוז בחבל משני קצותיו, לפרסם, להשתמש בפלטפורמות הדיגיטליות מכוח למשל חופש הביטוי, אבל לא להכפיף את עצמנו לכללים שנהוגים על פי כל כללי אמות המידה של הדין, כך אנחנו בעצם כל הזמן מנהלים קרב מאסף.
דוד ביטן: אני רוצה לשאול מספר שאלות.
דוד ביטן: אם חברים ירצו, ישאלו גם הם.
דוד ביטן: אם אפשר, תענו לי פשוט ובלי תיאוריות.
דוד ביטן: כמה תקציבים משקיעה מדינת ישראל במלחמה באנטישמיות?
דוד ביטן: אם אתם יודעים.
דוד ביטן: אם אתם לא יודעים, תאמרו שאתם לא יודעים.
יוגב קרסנטי: אני יודע לגבי המשרד שלי.
דוד ביטן: אני רוצה לדעת באופן כללי.
דוד ביטן: שאלתי קודם לגבי המשרד שלך ולא רצית לומר לי.
דוד ביטן: אני רוצה לדעת כמה משקיעים.
דוד ביטן: יש לכם תשובה?
יוגב קרסנטי: כל המשרדים?