GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לאה ופנר: לא במקומות ראשונים, היא נמצאת קצת מעל ה- D.C.E.O ה- D.C.E.O עומד על 2.7 אנחנו עומדים בערך על 3.
יורי שטרן: אלה רופאים במקצוע או רופאים שמועסקים כרופאים?
לאה ופנר: כשאנחנו בודקים רופאים לאלף נפש זה כולל גם אנשים שלא עובדים וזה כולל גם אנשים שעובדים בבית אבות במשך שעתיים.
לאה ופנר: לכן קשה לנו לענות על השאלה אם יש עודף רופאים, כי ענינו שאנחנו לא משוכנעים שיש חוסר ברופאים, אולי אפילו יש מספיק ואולי עודף אבל הם לא עובדים, לא בתקנים.
צבי הנדל: התכוונתי לעובדים.
צבי הנדל: במערכת הבריאות בישראל, אם אני מנהל בית חולים אז אני עושה מאמצים גדולים לגרום לכמה שפחות הוצאות.
צבי הנדל: ואם יש דרישה אז אני לוחץ את כל המערכת ומוסיף עובד רק אם לחלוטין אין לי ברירה.
צבי הנדל: האם יש איזה פיקוח בענין הזה?
צבי הנדל: יש מישהו שקובע מבחינה מקצועית, אם יש מחסור בכירורגיה או לא? מי קובע את זה בכלל?
ישראל אייליג: העיקרון הוא שלכל מחלקה יש התקינה שלה.
ישראל אייליג: מנהל בית חולים הוא זה שמשגיח על מנהל המחלקה.
ישראל אייליג: במקרה שלי, אם אני עובד קופת חולים, רכז קופת חולים משגיח וממרר את חייו של מנהל בית חולים ברגע שהוא מנסה להוסיף תקן אחד.
צבי הנדל: אני שאלתי הפוך, מה אם הוא רוצה לחסוך תקן אחד.
ישראל אייליג: בבית חולים כמו בית החולים שלי ניתן לחסוך, למשל אם בחטיבת הילדים סיימו את ההתמחות חמישה רופאים והעומס היה אדיר, חמשת הרופאים עזבו את בית החולים ולא קיבלו אף אחד חדש כתוצאה מההקפאה.
ישראל אייליג: למעשה מה שנוצר הוא שהעומס גדל עוד יותר על הנותרים וגורם לבריחה.
ישראל אייליג: אנחנו מכירים את זה מבית החולים שלי, אני נותן נתונים טריים.
צבי הנדל: באיזה בית חולים אתה עובד?
ישראל אייליג: בבית חולים סורוקה.
ישראל אייליג: מאחר שבבית חולים שלי בדיוק לפני שלושה ימים הייתה מצגת של מנהל בית חולים, הוא דיבר מה בית חולים עשה בשנת 2001 למרות שלא התקבלו רופאים חדשים או כמעט ולא התקבלו רופאים חדשים.
ישראל אייליג: יש מחלקות שבהן אחוזי העבודה עלו בחמישים ושישים אחוז.
ישראל אייליג: זאת אומרת מספר הניתוחים, מספר הצינתורים, היקף העבודה.
ישראל אייליג: מאחר שאתה לוקח את אותו היקף עבודה הגדול בחמישים אחוז ומפיל אותו על אותו מספר של רופאים, ברור לך שהניצולת גדלה עד כדי כך שהיום היא פועלת נגדנו מאחר שיש בריחה מהמערכת.
צבי הנדל: אני יכול להבין שיש מחסור בלא מעט מחלקות בכח אדם.
ישראל אייליג: אני אתן דוגמה.
ישראל אייליג: אני שייך למחלקת הרדמה בבית החולים שלי.
ישראל אייליג: במחלקת ההרדמה בבית החולים שלי, הנהלת בית החולים נתנה עמדות לרופאים הרבה יותר מהתקינה.
ישראל אייליג: התוצאה הישירה היא שלמרות שאנחנו לא בית החולים הגדול בארץ, אנחנו עושים הכי הרבה ניתוחים בארץ.
ישראל אייליג: אנחנו עושים כ-25,000 ניתוחים בשנה בו בזמן שבתי חולים אחרים עושים מ-20 ומטה.
ישראל אייליג: ברור שתוספת כח האדם הזו גרמה לתוספת תפוקה, קיצור תורים וכדומה.
ישראל אייליג: מצד שני מנהל בית החולים נמצא כל הזמן בביקורת של ד"ר גרינברג שמסרב לאשר לו עוד תקנים.
ישראל אייליג: זאת אומרת שהניצולת גברה, יש מקום לעוד רופאים, יש מקום להרבה רופאים טובים.
ישראל אייליג: משרד האוצר אמרו קודם שיש עודף, אבל מה שלוקחים וסופרים זה מחלקת עור ומחלקת פלסטיקה ומצד שני לא סופרים את המחלקות הפנימיות, את המחלקות הכירורגיות, את מחלקות הילדים, מחלקות ההרדמה.
ישראל אייליג: אנחנו מדברים על תפוסות ממוצעות בתקופה הנוכחית שבין 140-170 אחוזי תפוסה.
ישראל אייליג: המחלקות הפנימיות, מחלקות הילדים, מחלקות הנשים בבית החולים שלי עובדות לפעמים על 200 אחוזי תפוסה.
ישראל אייליג: אני רוצה להזכיר למי שלא יודע, שאם בחוק מדינת ישראל יולדת שוהה בבית החולים 48 שעות על פי חוק, בבית החולים שלי יש עקיפה של החוק וכדי לאפשר מיטות פנויות ב- 200 אחוז, משחררים את היולדת אחרי 36 שעות.
ישראל אייליג: אני חושב שזה מסביר הכל.
צבי הנדל: חלק מילדי נולדו שם וכל נכדיי נולדו שם, וראיתי את הצפיפות שנוצרה שם יחד עם בני דודיי.
ישראל אייליג: עכשיו המתמחים האלה נפלטים החוצה.
ישראל אייליג: לסיים התמחות היום בישראל זה יום שמח ויום עצוב.
ישראל אייליג: יום שמח כי אתה מומחה ויום עצוב כי אתה מובטל.
מרים בינס: אני ממשרד הקליטה, מנהלת מחלקה לפרויקטים תעסוקתיים.
מרים בינס: אני רוצה להציג נתון כדי לחזק את החשיבות שיש בפתיחת הסכם חדש לשילוב מתמחים בבתי חולים.
מרים בינס: במהלך שלוש השנים האחרונות מ-1999 עד נובמבר 2001 הגיעו לארץ 3775 רופאים.
מרים בינס: אם ניקח עוד בחשבון שגם תעלה עליה מארגנטינה, יש אחוז לא מבוטל של רופאים.
צבי הנדל: שם כמעט כולם פסיכולוגים וסוציולוגים.
מרים בינס: אם כבר שנתיים לא נכנסים למערכת עולים חדשים, יוצא שכל המסלול הזה סגור לאוכלוסיה שאנחנו כולנו מסכימים שהיא מהמובילות מבחינת ההשכלה.
מרים בינס: מתוך האחוז הזה גיל 18-49, שאנחנו לוקחים אותו כגיל להתמחות פחות או יותר, זה 2140 רופאים במשך שלוש שנים.
מרינה סולודקין: מתי תם ההסכם הראשון?
מרים בינס: ב- 2002.
וילמה מאור: אז למעשה מאז 1997 לא נכנסים רופאים מתמחים?
מרים בינס: בעיקרון אין פתח לרופאים חדשים.
ישראל אייליג: נכון שההסכם הוא עד 2002, אבל אני שאלתי מה דינם של כאלה שנמצאים שנה חמישית פה בהתמחות ולא הצליחו, נכשלו בבחינות.
ישראל אייליג: בסך הכל זה דבר שקורה, וצריכים לגשת לבחינה בשנה הבאה.
ישראל אייליג: השאלה היא מה אם לא יהיה תקציב.
ישראל אייליג: זאת אומרת שהאנשים האלה, למרות שהם כבר ארבע או חמש שנים מתמחים, יצטרכו להיפרד מהמערכת.
מרינה סולודקין: בסך הכל 100 איש נזרקים מהמערכת.
צבי הנדל: אני מבין בעצם שכולם עומדים בהתחייבויות ויש לנו בעיה אחת, שאין התחייבויות.
צבי הנדל: היוזמה צריכה לבוא פה משולבת עם משרד הקליטה, זאת אומרת זה תהליך של יישום.
וילמה מאור: האם פניתם כבר לאוצר?
קריאה: פנינו ומתוכנן דיון עם האוצר בין שני המשרדים בעניין הזה.
שגיא בלשה: אני חושב שאין ספק שקליטת עולים במערכת היא חשובה, למרות שאני חולק על מה שנאמר כאן, כי מה שאמרת זה בדיוק מוכיח מה שתמיד אומרים, שכניסה של רופאים למערכת מגדילה ביקושים.
שגיא בלשה: זה לא בגלל שיש יותר חולים פתאום.
ישראל אייליג: ניסינו לסגור את חדר המיון, אבל הסיכויים של התמותה בכניסה הם כאלה שהחלטנו לפתוח למרות הכל.
שגיא בלשה: אין לנו פה בכלל ויכוח.
שגיא בלשה: יש פה בעיה מסוימת, אבל אני חושב שהיא בהחלט תיפתר בדיונים.
לב גרינברג: הביקוש לא עולה, הביקוש הוא קיים.
לב גרינברג: יש המון חולים שרוצים ניתוחים.
לב גרינברג: ברגע שאין רופאים התור מתקצר.
לב גרינברג: אין צד שני לעניין.
שגיא בלשה: צריך להסתכל על זה משני הצדדים כי מצד אחד אתה רואה את זה בתור החולה, אבל מה שקורה בכלכלת בריאות, שככל שיש יותר היצע, ככל שיש יותר בתי חולים, ככל שיותר רופאים, יש פתאום יותר חולים.
יורי שטרן: אני מאוד מקווה שבאמת האוצר יסכים להסכם חדש, כי גם מבחינה כלכלית יש פה אבסורד.
יורי שטרן: מה שנאמר על ידי ד"ר גרינברג הייתה ההערה אולי המשמעותית ביותר מבחינת הבנת המהלך.
יורי שטרן: היום מי שלא עושה התמחות בעצם כל ההשקעה הקודמת שלו, עוד בחוץ לארץ וגם כל הקורסים שהוא עבר פה, כולל אולפן לרופאים ואחר כך מבחנים שממומנים על-ידי המדינה, כל זה הלך לאיבוד כי בסוף הוא לא מממש את עצמו.
יורי שטרן: ברגע שאין הסיומת הזאת, כל ההשקעה הקודמת פשוט מתבזבזת.
יורי שטרן: ולכן יש הגיון כלכלי אמיתי בלתת לאנשים לסיים ולהיכנס למערכת ברמה שהמערכת היום בעצם דורשת.
יורי שטרן: לא ברמה נחותה שאין לה גם מימוש בשטח, כי אז הסטטיסטיקה שמדברת על מספר הרופאים ומספר הרופאים בכח, זה מספר רופאים לפי השכלה ולא מספר רופאים מועסקים במערכת כאשר יש לה מחסור הולך וגדל.
יורי שטרן: ואנחנו רואים מה בכלל קובע במערכת הבריאות.
יורי שטרן: אתה פותח פה צוואר בקבוק קטן ומאפשר לאנשים באמת לממש את עצמם.
יורי שטרן: מכיוון שהמדינה השקיעה בהם, היא עושה מהלך כלכלי נכון.
יורי שטרן: אם יש הבנה של כל הצדדים אני רק מבקש מכבוד יו"ר הוועדה ליצור פה מעקב שיטתי אחרי הביצוע, כי זה דחוף מאוד.
צבי הנדל: אני מברך על היוזמה שקיימת, אבל לא רוצה לדחוף את עצמי במקום שאני מיותר.
צבי הנדל: אבל יש לי בקשה, גם ממשרד הבריאות וגם ממשרד הקליטה, שתעדכנו אותי אם יש פלונטרים, כי יש פתיחות והבנה גדולה גם אצל ראש הממשלה בנושא הזה.
צבי הנדל: ברוך השם נעזרתי בו כבר כמה פעמים ותמיד אני מזכיר לו שהוא גם שר קליטה, כי באמת העניין הזה חשוב.
צבי הנדל: דיברנו על זה אתמול בהקשר אחר, קליטת עלייה היא הסיבה העיקרית בגלל העניין הציוני, היהודי, אבל בסוף בסוף יש לזה ערך כלכלי בלתי רגיל בכל העליות.
צבי הנדל: דיברנו שלשום גם על עידוד עלייה מצרפת, ויש לי בשורה למשרד הקליטה: הוחלט שיהיה עידוד עלייה גם מצרפת, גם מדרום אפריקה, סוכם על ארגנטינה, וזה יובא להחלטת ממשלה.
קריאה: הרוסים כרגיל נשארים דפוקים.
צבי הנדל: התקציב הוא לא אצלכם.
צבי הנדל: סל הקליטה הוא סל קליטה פר אדם.
קלאודיה כץ: אנחנו הגשנו תוכנית מאוד מפורטת, זה לא נכון.
צבי הנדל: אני מדבר על מה שסוכם לא על מה שהגשתם.
חברי הוועדה: צבי הנדל – יו"ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות גנדי ריגר אמנון כהן מיכאל נודלמן ויקטור בריילובסקי מרינה סולודקין סופה לנדבר רומן ברונפמן
מוזמנים: רונן פלוט - מנכ"ל זיו גלזר - עוזר מנכ"ל עו"ד מיכל לבנטל-אנדרסון - לשכה משפטית דני טופז - תקציבן טובה פינקלשטיין- יועצת משפטית חביב קצב תמר רז משרד הבינוי והשיכון רוני זבורוף אלון לוינץ - כלכלן, אגף נכסים ודיור, לשכה משפטית משרד העבודה והרווחה ברוך יפה נוף - ממונה על התקציבים הסוכנות היהודית שיפרה שידלוביצקי - מנהלת אגף איכלוס באולפני קיבוץ המרכז לשלטון מקומי מיכאל גינקר - יועץ לענייני קליטה חברת עמיגור חביב שמביק - סגן מנהל אגף נכסים חברת עמידר תמר רז - מנהלת מקבצי דיור מועצת אירגוני עולים שושנה רון - מנכ"ל ברית יוצאי בוכרה סידני שפירא - יו"ר פדרציה ציונית דרום אפריקה
מנהלת הוועדה: נרשם ע"י: חברת פרוטוקול מקבצי דיור לעולים חדשים
ועדת הכלכלה: רבותי, אנחנו מתכבדים לפתוח את ישיבת הוועדה המשותפת בנושא מקבצי דיור לעולים חדשים.
ועדת הכלכלה: את הישיבה ננהל חה"כ הנדל ואנוכי במשותף באכסניה המכובדת של חדר ועדת העליה, הקליטה והתפוצות.
ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: אופיר פינס-פז התנצל על היעדרו, מהסיבה שמוגש חוק שלו בוועדה אחרת.
ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: קיבלתי את התנצלותו ואמרתי לו שכאילו הוא נוכח.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: האם נעמי חזן, מקסים לוי ומרינה סולודקין גם הם כאילו נוכחים?
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: מקסים לוי מתמודד לרשות העיר לוד.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: הוצעו לוועדה הצעות לסדר ע"י מספר חברי כנסת בעקבות כתבת טלויזיה שבה נראה היה שעולים חדשים גרים בדירות מאוד מאוד קטנות, ושכר הדירה מאוד גבוה ללא כל פרופורציה לגודל הדירה.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: אני מציע שאדוני יו"ר ועדת העליה והקליטה יפתח בהצגת הדברים.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: כתבת הטלויזיה הראתה תופעה של מגורים לכאורה בלתי ראויים, ובנוסף של שכר מאוד גבוה שהמדינה משלמת עבורם.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: אבקש לדעת מי אחראי לביצוע הרכישות האלה ולשכירת הדירות עבור העולים.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: ברצוני לדעת הכיצד יתכן שדירות ברמה כל כך ירודה ניתנות לעולים כאשר השכר שהמדינה משלמת עבור שכירתם כה גבוה, בחוסר פרופורציה מוחלטת לערכם הכלכלי.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: בדרך כלל אנחנו נעזרים הרבה במחקרים ותחקירים של התקשורת ולומדים מהם הרבה דברים על כל מיני פינות בארצנו הקטנה אשר איננו מודעים לקיומם.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: בסופו של דבר יוצאים מזה דברים טובים והתקשורת במובן זה הינה כלי שרת חשוב בידי הציבור.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: עלי לציין כי את התקופה שבה עוסקים במקבצי דיור יש לחלק לעד שנת 1998 ומשנת 1998 ואילך.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: למיטב הבנתי וידיעתי, עד שנת 1998 היו אלה הליקויים.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: אנחנו יכולים לדון בדברים ולהלקות את כל מי שכבר מזמן לא נמצא, ולבקר את השיטות שהיו נהוגות וכבר אינן רלוונטיות.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: החל משנת 1998 נעשה סדר בעניין הזה, ובנתונים הקיימים מקבצי הדיור הם אחד הדברים היותר חשובים שנעשים.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: יש לי טרוניה עצומה לאוצר בנושא.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: משרד השיכון לדורותיו, ובעיקר משרד השיכון הנוכחי, מעוניין מאוד לפתור סוף סוף את העניין של בניה ציבורית להשכרה, ואילו האוצר לא מוכן לשחק את המשחק של המעש, של הקרקע וכו', כך שיהיה כדאי למשקיעים להרים פרוייקטים כאלה.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: בהיעדר בניה להשכרה אשר היתה פותרת הרבה בעיות כלכליות גם היום, ללא צל של ספק, אנחנו נדרשים לפטנטים מפטנטים שונים.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: כאשר אין דבר רצוי מחפשים במסגרת של המצוי.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: נכון להיום יש כחמישים וחמישה אלף עולים זכאים, והיקף פתרונות הדיור הציבורי הוא כארבעת אלפים בלבד, כלומר איננו מגיעים לכדי עשרה אחוז אפילו מהפתרונות שאנו נדרשים להם.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: מתוך ארבעת אלפים הדירות כאלפיים שש מאות הם מקבצי הדיור.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: כלומר מתוך הפתרונות הקיימים, הדלים ממילא, זה הפתרון הכי מאסיבי שקיים.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: משנת 1998 קיימים מכרזים והמחירים ירדו משמעותית.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: נעשו חוזי אחזקה עם המחזיקים, העולים מרוצים ולא מגיעות תלונות.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: בכל גוף ובכל מקרה יש תמיד את המתלונן התורן.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: לזכותו של משרד האוצר ייאמר שנמצא פתרון, והוא מיושם, גם אם בהיקף קטן.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: כל אותם חמישים אלף עולים שאין להם פתרונות דיור מגיעים לפה, ואני רואה אותם.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: יש להם פנים ומשפחה.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: השבוע הבנתי שידידי יו"ר ועדת הביקורת כבר דן בנושא, כולם דנים בזה ויש, ברוך השם, על מה לדבר.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: הדבר משמח אותי מאוד.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: אני רוצה שיהיה ברור שהפרוייקט הוא פרוייקט מעולה.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: הדבר הטוב יותר שיכול להיות יהיה בנייה להשכרה.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: אני אשאיר לעצמי את הזכות להתייחס לנתונים נוספים בהמשך בהתאם לצורך.
צבי הנדל - יו”ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: חשוב לי להדגיש את המסר העיקרי והמרכזי והוא יישר כוח גדול לעוסקים במלאכה שלא שקטו על השמרים והרימו ידיים אלא מצאו פתרון, שגם אם אינו אידיאלי הרי שבתנאים הקיימים הוא מצויין.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: אדוני המנכ"ל, תכנית הטלויזיה דיברה על מקבצי דיור בפסגת זאב, בכפר הנופש הצרפתי, במלון חן בירושלים וברמת גן, אם אינני טועה.
רונן פלוט: בוקר טוב.
רונן פלוט: ראשית ברצוני להתייחס לדבריו של חה"כ צבי הנדל.
רונן פלוט: כל מילה שאמר הינה אמת ואני מסכים לכל מילה מדבריו.
רונן פלוט: הוא דיבר כאדם המכיר את החומר מבפנים, ממש כמו עובד משרד הקליטה הבקיא ומכיר את החומר היטב.
רונן פלוט: הכתבה בטלויזיה היתה כתבה חד צדדית ומרגיזה מאוד.
רונן פלוט: הגיעה כתבת למשרד הקליטה, פנתה לסגן השר וביקשה ממנו תגובה.
רונן פלוט: הוא התייחס אליה ככתבת אובייקטיבית, ביקש ממנה לשבת במשרד ונתן לה תגובה.
רונן פלוט: לצערנו הרב קיים הבדל של יום ולילה בין מה שהוא אמר ובין מה ששודר.
רונן פלוט: הכתבה היתה מגמתית ואנו יודעים בוודאות מי עמד מאחורי הכתבה הזאת.
רונן פלוט: הכנו חומר תגובות בכתב וביקשנו להבהיר שזה לא נכון.
רונן פלוט: אתן לכם דוגמא פשוטה, דיברו בכתבה על כפר הנופש הצרפתי ועל מחיר של אלף מאתיים עשרים דולר, כאשר באותה תקופה, חודשיים קודם, למשרד הקליטה היה כבר חוזה עם אותו כפר הנופש הצרפתי המדבר על שבע מאות חמישים דולר, כלומר הורדה מאלף מאתיים עשרים לשבע מאות חמישים, כאשר משרד הקליטה משלם אך ורק חמש מאות דולר ומאתיים חמישים דולר משלם השוכר.
רונן פלוט: זוהי ירידת מחירים משמעותית ביותר.
רונן פלוט: פניתי אישית לסגן ראש העיר באשקלון וביקשתי לדעת האם יש בעיר דירות להשכרה.
רונן פלוט: הוא אמר שיש הרבה, אך כשהגיע אלי לישיבה התברר שלא נמצאה באשקלון אף דירה אחת להשכרה.
רונן פלוט: בינתיים יצאנו למכרז ויש שני זכיינים שזכו בשני מכרזים בהם מדובר במחיר הנע בין חמש מאות לחמש מאות חמישים דולר.
רונן פלוט: מדובר על בנייה של שני מקבצים, הם יבנו את הדירות ואנחנו התחייבנו לשכור אותן מהם.
רונן פלוט: בכל מה שקשור לכתבה, היתה תגובה חד-משמעית שלנו אשר לא שודרה.
רונן פלוט: פנינו לוועדת האתיקה והגשנו תלונה.
רונן פלוט: עד היום טרם קיבלנו תשובה.
רונן פלוט: מדובר בערוץ השני.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: אני מבין שאתם משכנים אנשים בדירות חדר.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: האם תוכל להסביר בדיוק במה מדובר?
רונן פלוט: אנחנו יוצאים למכרז.
רונן פלוט: המכרז שלנו מדבר על מינימום שמונים חדרים, עד למאתיים חדרים במקבץ אחד, כאשר הגודל היום במכרזים החדשים לחדר הוא מינימום עשרים וחמישה מטר ובדירות שני חדרים שלושים ושישה מטר.
רונן פלוט: אין יותר מצב כפי שהיה פעם כשלא היו מכרזים כשהיה מדובר ב-17 או 18 מטר לדירה.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: מי זכאי לדירת חדר ומי זכאי לדירת שני חדרים?
רונן פלוט: יחיד זכאי לדירת חדר וזוג זכאי לשני חדרים.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: אני מבין שאותם אנשים שזוכים במכרז בונים בניין שלם מתוך ידיעה שאתם תשכרו אותו לתקופה ארוכה.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: לכמה זמן אתם שוכרים אותו?
רונן פלוט: בעקבות דו"ח מבקר המדינה היו המלצות שעדיף לנו לשכור את המבנה לעשר שנים במקום לחמש שנים ולהוזיל את המחיר.
רונן פלוט: היום, בכל המכרזים החדשים, אנחנו יוצאים לתקופה של עשר שנים עם אופציה לעוד חמש.
רונן פלוט: במכרז האחרון שנגמר לפני כשבועיים-שלושה המחירים היו בין חמש מאות לחמש מאות חמישים דולר בממוצע, בדירות בגודל של בין עשרים וחמישה לשלושים ושישה מטר, לזוגות ויחידים.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: מה המחיר הממוצע לדיירים עצמם?
רונן פלוט: התשלום הינו ארבעים אחוז לזוגות ושישים אחוז ליחידים.
חביב קצב: המחיר של חמש מאות דולר כולל את השכירות, את הביטוח, את האחזקה, את התביעות המשפטיות שהיזם לוקח על עצמו, את האחריות לגבייה מהעולים ואחריות לפינוי המקבץ אחר כך.
חביב קצב: אנחנו לא אחראים על שיפוץ המקום בסוף התקופה.
חביב קצב: אנחנו מקבלים אותו ועוזבים אותו כפי שהוא, ללא כל אחריות.
חביב קצב: כל האחזקה, כל ברז שמתקלקל או חלון שנשבר, היא על אחריות המחזיק.
חביב קצב: זה כולל גם שמירה ופקיד קבלה במקום עשרים וארבע שעות.
ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: האם בגלל זה הקשישים מעדיפים מקבץ כזה?
רונן פלוט: הקשישים אכן מעדיפים מקבצים.
חביב קצב: המחיר כולל ארנונה, אבל העולה פטור מארנונה על פי חוק הגימלאים.
חביב קצב: אנחנו לא מתחייבים על כלום.
חביב קצב: אנחנו לא נותנים מימון ראשוני.
חביב קצב: הקבלן צריך להכין את הבניין.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: אבקשך להתייחס למקבץ היכל דוד בנתניה.
חביב קצב: ללא קשר לכתבה, גילינו שיש שם שש דירות פחות מתקן המינימום שרצינו.
חביב קצב: הגענו להסכם עם היזם, פיטרנו אותו ופינינו את העולים.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: כמה שילמה המדינה בהיכל דוד בנתניה?
חביב קצב: בהיכל דוד שילמנו בשנת 1997, שבע מאות שישים דולר כולל כל ההוצאות.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: זה הרבה כסף, אולי כפול מהשווי האמיתי.
חביב קצב: זה לא מדוייק.
חביב קצב: ברצוני להסביר נקודה חשובה.
חביב קצב: קיימת הבחנה ברורה לעומת מצב של שכירת דירה בודדת.
חביב קצב: המשכיר מגיש לנו בניין ומשלם את כל המיסים החלים עליו, בניגוד לדירה בודדת עליה הוא פטור ממס.
חביב קצב: היכל דוד משלם ארנונה של בית מלון.
חביב קצב: זו אחריות המשכיר לשלם את הארנונה.
חביב קצב: המחיר כולל את תשלום החשמל והמים שהעולה צורך ואת השכירות עצמה.
חביב קצב: אם אתה מכניס לחשבון את האחזקה, הבלאי והשיפוצים במקום, על פי כל ההערכות הכלכליות שיש לנו זהו מחיר הוגן.
חביב קצב: היתה ועדה שבדקה את הנושא והכינה את כל העלויות.
חביב קצב: מאחר שזה לתקופה של חמש שנים אני יכול להגיד במושגים של שנת 1997 שהמחיר הזה הוא בסדר גמור.
חביב קצב: נכון לשנת 2001 הייתי מוריד עשרים-עשרים וחמישה אחוז בגלל השפל בנדל"ן.
חביב קצב: לא ניתן לבחון מחיר שנקבע בשנת 1997 במושגים של שנת 2001.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: האם יש איזה שהוא מקום בארץ בו אתם משלמים יותר משש מאות דולר לחודש על איזו שהיא יחידת דיור?
חביב קצב: בהחלט יש, בכל אותם חוזים שאנחנו חתומים עליהם משנת 1997 ו-1998, החוזים הראשונים שנחתמו.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: היכן ובאילו סדרי גודל מדובר?
חביב קצב: בפתח תקווה לדוגמא, אנחנו משלמים שבע מאות שמונים דולר.
חביב קצב: בפסגת זאב אנחנו משלמים אלף מאה עשרים וחמישה דולר.
רונן פלוט: בפתח תקווה, ברמת גן ובירושלים אנחנו מנהלים כרגע משא ומתן להורדת המחירים באופן דרסטי.
רונן פלוט: הודעתי למשכירים שמדובר לפחות בחמישים אחוז הורדת מחיר, ומי שלא ירצה אנחנו נסיים איתו את החוזה.
רונן פלוט: אנחנו מסיימים את החוזים בעוד שנה או שנתיים אבל לא נחדש אותם לעוד חמש שנים ללא הורדה משמעותית במחיר.
רונן פלוט: יש כבר כאלה שהורידו מחירים, כמו אשקלון, שם ירד המחיר מאלף מאתיים דולר לשבע מאות חמישים, כאשר אנחנו משלמים חמש מאות דולר בלבד.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: האם במקומות האלה עולה אחד משלם מאתיים חמישים דולר?
חביב קצב: העולה משלם מאה שמונים או מאה שבעים דולר, תלוי במקום.
חביב קצב: אנחנו עשינו שני דברים במקביל.
חביב קצב: מצד אחד, השבחנו את הנושא של המכרזים שלנו, דבר שאני מניח שהמנכ"ל יתייחס אליו בהמשך דבריו.
חביב קצב: במקביל אנחנו לוקחים את כל החוזים הישנים המסתיימים לאחר חמש שנים ומתחילים להיכנס למשא ומתן, במקביל ובנוסף לבדיקת חלופות.
חביב קצב: לא נגיע למשא ומתן מבלי שיהיו בידינו חלופות.
חביב קצב: המשא ומתן שלנו מבוסס על שני הדברים, להשביח את הנכס במידה ונמשיך לשכור אותו, ולהוריד את המחירים.
חביב קצב: אם זה לא מספק אותנו בשני הנושאים הללו אנחנו נעבור למקום אחר.
רונן פלוט: צריך להבין עוד נתון אחד חשוב ביותר, בעניין דירות ציבוריות.
רונן פלוט: בשנת 1994 נבנו אלפיים חמש מאות שלושים ושלוש דירות ציבוריות.
רונן פלוט: ב1995- נבנו אלפיים עשרים ושתיים דירות.
רונן פלוט: ב1996- נבנו תשע מאות עשרים ושתיים.
רונן פלוט: בשנת 1997 נבנו חמש מאות ארבעים ושבע, בשנת 1998 שלוש מאות שבעים ותשע, בשנת 1999 אפס, בשנת 2000 אפס וב2001- אפס.
רונן פלוט: אני חושב שחוק הדיור הציבורי רע מאוד.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: אני הצבעתי נגד החוק הזה.
רונן פלוט: משמעות הדבר היא שאם כל הפרוייקט הזה של המקבצים לא היה קיים, המצב היה קטסטרופלי.
רונן פלוט: קיימים מקבצים מאוד יפים שהם כמו בית מלון חמישה כוכבים, ולא כפי שהוצג בכתבה, וחבל שהראו את מה שהראו ולא את התמונה המלאה.
רונן פלוט: יש לפניכם תמונות של המקומות, מבחוץ ומבפנים.
רונן פלוט: ברצוני להדגיש כי בסך הכל פרוייקט המקבצים הוא טוב.
רונן פלוט: נכון שהיו טעויות, איש לא מכחיש זאת, כמו בכל דבר חדש.
רונן פלוט: היתה עליה גדולה מאוד ועשו הכל מהר.
רונן פלוט: לאחר שהתחילו במכרזים העניין ממשיך לרוץ בקו מסויים ואני חושב שצריך להמשיך במקבצים ולברך על הפתרון הזה שהינו היחידי שקיים כרגע.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: מה שהדאיג אותי יותר היה החשש שמישהו עובד על המדינה המשלמת על יחידות דיור שערכן בשוק הוא איקס מחיר, גבוה פי שלושה.
ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: ברצוני להבין מה לא טוב במקבצי הדיור.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: מקבצי דיור הם דבר טוב, אלא שנראה שעבדו על המדינה והיא שילמה פי שלושה ממה שצריך.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: אין ויכוח על כך שמקבצי דיור זה טוב.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: אין פתרון אחר לקשישים בודדים ללא כל הכנסות.
רונן פלוט: ברצוני לחזור ולהדגיש כי ודאי שבהתחלה היו טעויות, מאחר ולא היו מכרזים והתיאום היה בין משרד הקליטה למשרד האוצר.
רונן פלוט: היו הרבה מאוד עולים באותה תקופה.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: חבר הכנסת רומן ברונפמן, אני מברך אותך על שהגעת.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: אולי תוכל להסביר את הצעתך לסדר.
רומן ברונפמן: ברצוני להתחיל מאותה אחריות שכביכול רונן פלוט רוצה לקחת על עצמו.
רומן ברונפמן: הצורך במקבצי הדיור בשנת 1996 היה אדיר וגם היום הוא צורך לאומי, צורך בפתרונות ציבוריים בכלל, ומקבצים כאחת מהאפשרויות שהועלו.
רומן ברונפמן: נכון להיום כחמישים אלף משפחות עדיין זקוקות לפתרונות דיור סוציאליים.
רומן ברונפמן: כאשר הצלחנו בשנת 1996 להשיג את תכנית מקבצי הדיור ממשרד האוצר בהסכמתו של ראש הממשלה דאז, חשבנו שזו תכנית לא טובה, לא כלכלית ולא כדאית, אבל זה היה זמין וכמעט מיידי, לעומת בניית ההוסטלים שהממשלות הקודמות, וגם הנוכחית לצערי, לא התכוונו לבנות.
רומן ברונפמן: התחלנו מפרוייקטים קיימים והלכנו עם הפרוייקטים האלה.
רומן ברונפמן: ניסינו כל שנה להרחיב את המקבצים ליחידות דיור נוספות.
רומן ברונפמן: אין לי ספק שכביכול הפתרון הכללי והכולל למציאת דיור לנזקקים הוא פתרון טוב.
רומן ברונפמן: אלא שבאותה כתבה פורסמו נתונים ובעקבותיהם מצאנו לנכון כמה חברים מהכנסת, מסיעות שונות, ללא שום אינטרסים זרים, להציע את הצעתנו לסדר.
רומן ברונפמן: אותם מחירים שפורסמו מטילים צל כבד על כל פרוייקט שמופעל עד היום.
רומן ברונפמן: ביקשנו בהצעה לסדר לחקור למה בכפר הצרפתי שולם בחוזה הראשון סכום כפי ששולם, ולמה לאחר שהוחלט שהכפר הצרפתי אינו ראוי למגורים בכל זאת משרד הקליטה המשיך בהסכם עם אותו קבלן, שלא לדבר על כך שבאותו מחיר, כלומר בעבור אותו חדר או דירה משלם משרד הקליטה היום חמישים או חמישים וחמישה אחוז מהסכום ששילם בשנים 1996-1997.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: טענת משרד הקליטה היתה שבאותה תקופה היה מצב כלכלי שהקשה על השגת דיור והם שילמו מחירים גבוהים כי לא היתה ברירה, ואילו היום כשיש שפל אפשר ללחוץ ולקבל מחירים יותר טובים.
רומן ברונפמן: רצינו לבקש את הדיון הציבורי בסוגיה, בכדי לבדוק האם הכל נעשה כשורה ועל פי החוק, האם היה משא ומתן כפי שהיה צריך להיות והאם יש היום פתרונות שהם פתרונות על פי מכרז בניגוד למצב הקודם.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: חוק המכרזים קיים כבר כמה שנים.
חביב קצב: אנחנו מתייחסים לזה כאל המשך חוזה.
חביב קצב: כאשר התחלנו את החוזה לא היה חוק חובת מכרזים.
חביב קצב: עשינו את העיסקה כאילו באמצעות עמידר, ולעמידר היה פטור מחוק המכרזים.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: האם עמידר שכרה את המקבצים?
חביב קצב: עמידר שכרה בשמנו.
חביב קצב: עמידר היא שלוחה מוסמכת של המשרד, באחריות המשרד.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: חבר הכנסת ברונפמן מודאג מתהליך קבלת ההחלטות ותוהה איך יתכן שמקום כמו הכפר הצרפתי נשכר בלי מכרז באלף מאתיים דולר לחודש.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: אולי זה היה מופרז גם באותם ימים.
רונן פלוט: יש פה חוסר דיוק.
רונן פלוט: לפני ששכרנו את המבנה הזה התגוררו שם עולים מאתיופיה ושילמו עבורם אלפיים חמש מאות דולר, כולל ארוחות, על ידי הסוכנות.
רונן פלוט: כאשר באנו להשכיר את המקבץ הזה לעולים מרוסיה, הסכים בעל המקום לרדת במחיר בשלוש מאות או ארבע מאות דולר, מחיר הארוחות ליום.
רונן פלוט: בסופו של דבר הוא ירד כמעט בחמישים אחוז, לאלף מאתיים עשרים דולר.
רונן פלוט: בכנסת ביררו ומצאו שרוב העולים לא רוצים להתפנות מהמקום.
רונן פלוט: איש לא דיבר על כך שתנאי המגורים שם לא טובים, גם דו"ח מבקר המדינה לא התייחס לכך.
רונן פלוט: הדבר היחיד שהוזכר היה שהמחיר לפי דעתו של מבקר המדינה היה גבוה.
רונן פלוט: הקמנו ועדה, הזמנו את בעל הבית וניהלנו איתו משא ומתן, והוא ירד מאלף מאתיים עשרים לשבע מאות חמישים, כאשר אני חוזר ואומר שאנחנו משרד הקליטה משלמים חמש מאות דולר בלבד ומאתיים חמישים משלם הדייר.
רונן פלוט: זה המצב נכון לעכשיו.
רונן פלוט: בשום מקום לא הוזכר שהמקום אינו ראוי למגורים.
אברהם פורז - יו”ר ועדת הכלכלה: אדוני המנכ"ל, האם מעתה ואילך אתם עושים מיכרז בכל מקרה?