GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צבי הנדל: אמרתי, אתה מטעה בזה שאתה אומר שבידם להזיז תקציבים, ובתקציב קטן אין מה להזיז.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אני מסכים שאולי תמיד צריך להיזהר בכבוד נציג האוצר ולכן אני מוכן לומר שהיו עוד דברים על השולחן, כי בפתיחה שלי דיברתי באופן כללי.
יולי יואל אדלשטיין: היתה לי ישיבה לא פשוטה אצל שר האוצר, כולל עם הממונים עליך בתחום הקליטה, והיו שתי הצעות.
יולי יואל אדלשטיין: נאמר לי שיש שומנים במשרד שאפשר לקצץ בהם, ודיברו על שתי אלטרנטיבות – או לקצץ בדיור סוציאלי לקשישים, או לקצץ במנהל הסטודנטים.
יולי יואל אדלשטיין: כלומר, לא לשלם שלוש שנים לסטודנטים אלא שנתיים.
יולי יואל אדלשטיין: אלה היו שתי ההצעות, אחת מסגנית הממונה על התקציבים והשנייה -מרכזת תחום קליטה וביטוח לאומי.
יולי יואל אדלשטיין: אלה השומנים.
יולי יואל אדלשטיין: אז פשוט, שלא יהיה משפט כללי שנציג האוצר מטעה, ושלא יהיה משפט כללי שמשרד האוצר לא נותן עדיפות לנושא ומנסה לקבל כסף נוסף.
יולי יואל אדלשטיין: אלה היו שתי האלטרנטיבות שהוצעו: לקצץ במנהל הסטודנטים, לקחת מסטודנטים שנה שלישית מימון שכר-לימוד, או לעשות פחות יחידות דיור ציבורי.
נוריאל חסיד: קודם-כל תודה לאנשי ראשון-לציון שנתנו ליוצאי איראן בית יוצא מן הכלל בראשון.
נוריאל חסיד: תודה לכם.
נוריאל חסיד: אני לא אדבר על הבעיה של יהודי איראן.
נוריאל חסיד: כולם מכירים אותה.
נוריאל חסיד: זה הר געש נוראי שכאשר אנחנו כדוברי פרסית שומעים אותם, מבינים על מה מדובר.
נוריאל חסיד: בכל המערכות של משרד הקליטה בארץ יש רק דוברת פרסית אחת, וכל העבודה של קשר בין העולים מוטלת עלינו, המתנדבים, ואני לא מתלונן.
נוריאל חסיד: לכן דובר בישיבה הקודמת לקחת פשוט מכבשת הרש, ואני רוצה שישמע את זה גם נציג האוצר.
נוריאל חסיד: חבל, זאת מערכת נפלאה של מתנדבים מכל העדות.
נוריאל חסיד: אני מאד מבקש לעשות מאמץ.
נוריאל חסיד: בישיבה הקודמת דיברנו גם על בעיות דמוגרפיות.
נוריאל חסיד: תפקידה של העלייה בעתיד, ולדעתי פה קליטת עלייה, בכלל עלייה, הוא האוויר החשוב ביותר לנשימה של עם ישראל גם לדורות הבאים.
בלה גולדברג: מאחר שיושב פה נציג האוצר, חשוב לי להוסיף משהו חדש.
בלה גולדברג: למרות כל האיום בקיצוץ תקציבים, בשבוע שעבר היה כנס של חיילים בודדים שארגנה מועצת ארגוני עולים, שגם סגן שר הקליטה היה שם.
בלה גולדברג: אני רוצה להגיד לכם שיש שם תשתית נהדרת של כל הארגונים, יוצאי כל הארצות, שמשתפים פעולה כדי להרים את הפרוייקט הלאומי הזה.
בלה גולדברג: או שנגיע לעשרה חיילים בודדים או שנגיע לאלפיים חיילים בודדים, אבל התשתית קיימת.
בוריס שטיבלמן: אנחנו מנפגעי הקיצוצים.
בוריס שטיבלמן: הארגון שלנו קיים כבר תשע שנים, הוא קיבל תמיכה מאד-מאד יפה בזכותן של יולי תמיר ושלומית כנען בשנה שעברה ולפני שנתיים.
בוריס שטיבלמן: השנה הקיצוץ הוא פי עשר ובעקבות זה אני מודה שנצטרך לסגור את כל התוכניות.
בוריס שטיבלמן: ארגון שמלמד מאות ואלפי תלמידים יצטרך להיסגר השנה.
בוריס שטיבלמן: אני חושב שלא מדובר על מצב כלכלי קשה, כי לכולם ברור שהמצב קשה.
בוריס שטיבלמן: מדובר על סדר-עדיפויות וצריך לבחור את העדיפות הראשונה כאשר מדובר על קיצוץ בתקציב של ארגוני עולים.
נסטיה פולונסקי: בני נוער נפגעים מהקיצוץ בתקציב.
נסטיה פולונסקי: היום אנחנו עומדים בפני מציאות חדשה, שמאות בני נוער עולים לא מוכנים יותר להיפגע מהממשלה, לא מוכנים לחזור לרחובות, לא מוכנים לא לקבל שירות שמגיע להם.
נסטיה פולונסקי: הם מבקשים להשמיע את קולם, הם מבקשים לעלות לירושלים ולהשתתף במאבק.
נסטיה פולונסקי: אני חושבת שמאות בני נוער שיעלו לירושלים יעמידו את הממשלה בפני עובדות מאד קשות.
גנדי ריגר: הקיצוץ בתקציב לפעילות של ארגוני העולים פוגע לא רק בארגונים עצמם, הוא פוגע בדמוקרטיה במדינת ישראל.
צבי הנדל: אני מתנצל על קיצור הישיבה.
צבי הנדל: לא ביקשתי מנציג הסוכנות לדבר, כי אנחנו עוסקים בקיצוץ של תקציב המדינה.
צבי הנדל: אני מקווה שהסוכנות תגדיל את תקציבה ובכך תעזור לפתור את הבעיה.
צבי הנדל: תודה לסגן השר לקליטת העלייה שהגיע לישיבה.
צבי הנדל: למרות המצב הכלכלי הקשה אנחנו נמצאים בשלב שהממשלה קיבלה החלטה לגבי שלוש המדינות שבהן אנחנו דנים כבר מספר ישיבות, שלכל אחת מהן יש סיבה ייחודית למה כדאי לעשות "התנפלות" ולהביא משם עד כמה שאפשר יותר עולים.
צבי הנדל: כל מקום והמצב המיוחד שלו.
צבי הנדל: אני מדבר על ארגנטינה, צרפת ודרום-אפריקה.
צבי הנדל: אני חייב להודות שהיו ויכוחים בנושא הזה, אולי הקשים ביותר.
צבי הנדל: דווקא בצרפת אני רואה את הסיכוי הגדול ביותר, אבל בדרך כלל מלמדים ביהדות שהדברים האמיתיים הם הקשים ביותר, ואם הם באים בקלות, הם לא מצליחים.
צבי הנדל: מאחר שהעלייה מצרפת באה עם קשיים מרובים, אני מקווה שההצלחה תהיה גדולה.
צבי הנדל: בצרפת יש למעלה מחצי מיליון יהודים.
צבי הנדל: יש ויכוח על המספר המדויק, אבל אני אסתפק אם יעלו חצי מיליון, ועל השאר אני מתפשר שיעלו בשנה הבאה.
צבי הנדל: כל העולים משלוש המדינות האלה יקבלו תקציבים ייחודיים לתקופת זמן נתונה בנושא שיכון.
צבי הנדל: דרום-אפריקה וצרפת שאין להן סל קליטה עד היום, יקבלו גם סל קליטה, ונשאר לנו עכשיו לדבר, לחשוב ולעשות את המקסימום שאנחנו יודעים וגם למצוא מתחת לשטיח את מה שאנחנו לא יודעים, על-מנת לנצל את פרק הזמן המסוים שניתן לנו, כי זאת החלטה לא גורפת לעשרים שנה קדימה.
צבי הנדל: אני מאמין שאם נצליח ליצור אווירה של השתדלות, של התרוממות רוח וכו', בנושא הזה אווירה ודיבורים ותקשורת יכולים להועיל.
צבי הנדל: אני מודה שאני כינסתי את הישיבה הזאת כדי לשמוע עניינית אם יש היערכות מיוחדת במשרד הקליטה, ומהי.
צבי הנדל: אני אתחיל עם משרד הקליטה, למרות שקולטים רק אחרי שיש עולים, מאחר שסגן השר צריך להיות בעוד כמה דקות בישיבה של ועדת שרים, ואחר-כך נשמע כיצד נערכת הסוכנות היהודית לגבי עידוד העלייה, ונחשוב יחד מה עוד אנחנו מסוגלים לעשות ואת מי עוד לרתום על-מנת שבשנה הזאת לא יהיה יהודי אחד בצרפת, בארגנטינה ובדרום-אפריקה שלא יידע על התנאים המיוחדים, שלא יידע שזה חד-פעמי, שלא יידע שאנחנו מחכים לו וכו'.
צבי הנדל: ידידי סגן שר הקליטה, האם יש היערכות מיוחדת, האם יש צורך בהיערכות מיוחדת, ואם כן – מה היא?
יולי יואל אדלשטיין: שני משפטים כלליים.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שמבחינת המסר, וכבר ראיתי את זה בתגובות של התאחדויות ושל עולים בודדים, דווקא בתקופה הזאת שהממשלה לא יושבת וחושבת מה לעשות עם קצת עודפים בתקציב, ואולי גם ניתן סל קליטה ליוצאי מדינה נוספת, אלא בתקופה הזאת של קיצוצים ובעיות תקציביות וכלכליות ידועות, העובדה שהממשלה מקבלת החלטות בנושא של עידוד עלייה לגבי כמה מדינות ספציפיות, בעיניי זה מחזק את המסר, זה עושה אותו עוד יותר ברור וחד, ואני מאד שמח שבסיוע של כמה וכמה גורמים, כולל לא מעט בוועדה הזאת, הצלחנו לשכנע את מי שהיה צריך לשכנע שהדבר הזה נחוץ.
יולי יואל אדלשטיין: המשפט השני הוא בדיוק מה שאמרת, אדוני היושב-ראש, שעכשיו בעצם העבירו את הכדור אלינו ובעוד 11.5 חודש אני יכול לומר בנימה מסוימת של ציניות שכן יהיו אנשים שיעשו חשבון.
יולי יואל אדלשטיין: אותם אנשים ששמענו מהם בחודשים האחרונים, שלא מביאים עולים בכסף, ומה פתאום למדינות עשירות כמו צרפת ודרום-אפריקה בכלל צריך לתת, ומארגנטינה לא כל-כך רוצים לבוא.
יולי יואל אדלשטיין: אז בסוף השנה כן יעשו לנו את החשבון אם באמת התוכנית הזאת עשתה משהו או לא.
יולי יואל אדלשטיין: עכשיו הכדור אצלנו, אצל כולנו.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי משרד הקליטה, ההיערכות הראשונית היא ודאי בנושא הביצוע.
יולי יואל אדלשטיין: בעצם מאז החלטת הממשלה הנושא עבר אלינו לביצוע.
יולי יואל אדלשטיין: חנוך צמיר מעדכן אותי ואומר שעד סוף השבוע הזה אנחנו נהיה ערוכים, וכל עולה שמגיע ודאי יזכה לכל הדברים שעליהם החליטה הממשלה.
יולי יואל אדלשטיין: ודאי שאם יהיו פה ושם כמה עולים שיפנו בתקופת המעבר הזאת, נמצא להם פתרונות.
יולי יואל אדלשטיין: יש לנו בנושא הזה ועדת חריגים, וודאי שלא נעניש מישהו על כך שהוא הקדים את עלייתו בשבוע-ימים.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי ההיערכות המיוחדת במחוזות של המשרד, בינתיים אנחנו מצפים לתרגום של ההחלטות האלה למספרים ופותחים במגעים עם רשויות מקומיות.
יולי יואל אדלשטיין: יש היענות מאד יפה לנושא הזה.
יולי יואל אדלשטיין: עובדת בכירה של המשרד, מנהלת מחוז תל-אביב – גוש דן, שהיא גם דוברת ספרדית, הצטרפה למשלחת של כמה משרדי ממשלה על-מנת להסביר לעולים הפוטנציאליים בארגנטינה את המצב.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי צרפת ודרום-אפריקה אני מניח שיינקטו צעדים דומים.
יולי יואל אדלשטיין: כמשפט מסכם, אני שמח לומר שאותם כמה אבסורדים שעליהם דיברנו בישיבה האחרונה כנראה – אני מאד זהיר בניסוח – יבואו על פתרונם.
יולי יואל אדלשטיין: כמו, למשל, אדוני היושב-ראש, כשאצלך אמרנו שמצד אחד פונים להתאחדויות עולים: תסייעו לנו בנושא קליטה, ומצד שני אומרים להם: כסף אין, אז אנחנו מאד מקווים, בעקבות פגישות שהתקיימו אתמול, שאתה ואנחנו ניהלנו, ובעקבות כל הפעילות של הארגונים עצמם, שלפחות בנושא הזה כן נוכל לסייע לגופים וולונטריים שעושים את העבודה יחד אתנו בשטח, כמו גם עוד כמה דברים, על-מנת שהאבסורד הזה שמצד אחד מקבלים החלטות חשובות – ובזה פתחתי, בנושא עידוד העלייה – ומצד שני מקצצים בקליטה, שלא נמצא את עצמנו במלכוד הזה.
יולי יואל אדלשטיין: אם יש נקודות נוספות שהמשנה למנכ"ל רוצה להוסיף בנושא של נהלים ושירותי קליטה, אני אתן לו תכף לדבר עליהן.
יולי יואל אדלשטיין: בפניך רק אתנצל, כפי שהקדמת ואמרת, בעוד כמה דקות מתכנסת ועדת שרים לעלייה וקליטה ואני נאלץ לעזוב.
חנוך צמיר: מאחר שאני צריך לצאת יחד עם סגן השר, אני מבקש לומר עכשיו את מה שיש לי לומר.
חנוך צמיר: הדברים הבולטים באמת ומושכים תשומת-לב הם כל מה שקשור בסל קליטה לגבי ארצות כמו צרפת ודרום-אפריקה, שלא היו ברשימת ארצות סל קליטה, ומטבע הדברים הפוקוס הולך לכיוון הזה.
חנוך צמיר: בנוסף לזה יש גם הבעת התארגנות שמקורה יהיה בתקציב של הסוכנות היהודית, וגם היא משמעותית, וכמובן התוספת למשכנתה הרגילה.
חנוך צמיר: אבל אני רוצה לציין שבתוכנית כולה, הרחבה יותר, יש נושאים נוספים שבאו לידי ביטוי ולמעשה אושרו כבר באוקטובר בוועדת התיאום, ואני חושב שהם לא פחות חשובים.
צבי הנדל: זה מה שהם אמרו לי.
צבי הנדל: כשישבתי אצל ראש הממשלה אמר לו מנכ"ל המשרד: ועדת התיאום כבר אישרה הכל.
צבי הנדל: אמרתי: הוועדה עוד לא אישרה הכל.
חנוך צמיר: זה נכון שהאישורים לגבי סל קליטה והתוספת למשכנתה הגיעו מאוחר, אבל הם באו על בסיס אישורים של ועדת התיאום, שהיו כבר באוקטובר, שלדעתי הם מאד משמעותיים בתחומי תעסוקה, יזמות, בתחומים מאד ספציפיים של משפחות במצב של מצוקה.
חנוך צמיר: יש שם סט שלם של החלטות שעוסק בתוכניות חינוכיות, הכשרת מורים בארגנטינה ובמקומות נוספים.
חנוך צמיר: כך שבעצם הנושאים האחרונים משלימים מסכת שונה שהיא תוכנית שאני מקווה שממש בימים הקרובים נוציא אותה לדרך.
חנוך צמיר: לגבי טכניקת יישומה, כל מה שקשור מעבר לים, אני מניח שמייק רוזנברג יפרט.
חנוך צמיר: מנקודת המבט שלנו הולך להיות פה שיתוף-פעולה, ואני מקווה גם מוצלח, עם משרדי ממשלה נוספים, כמו משרד העבודה והרווחה, משרד השיכון וכל משרד שהוא רלבנטי לתוכנית שבה ניגע באופן ספציפי.
חנוך צמיר: כל מה שקשור למשרד הקליטה בקטע המצומצם יותר, קרי – ביצועי סל הקליטה בעיקר, ותחומים מסוימים בתעסוקה, אנחנו ערוכים ונהיה ערוכים ממש בקרוב.
חנוך צמיר: לגבי הביטוי של הדבר הזה בשטח עצמו, מאחר שאנחנו מעריכים שרוב העולים יבואו בפרוייקטים יישוביים, ובנושא הזה יש שיתוף-פעולה בין הסוכנות היהודית ובינינו, כלומר, מפת הפרוייקטים היא בעצם החלטה משותפת.
חנוך צמיר: באותו ישוב שאליו יגיעו מספרים משמעותיים של עולים, או מצרפת או מארגנטינה, נדע לתגבר גם את היישוב בכוח מטפל ובתוכניות מקומיות.
צבי הנדל: מידע הוא דבר בעל ערך עצום.
צבי הנדל: יש תוכניות בכל התחומים.
צבי הנדל: השאלה היא אם יש מישהו שמרכז את המידע, את הנתונים מכל הגופים ומביא לידי כך שתהיה חוברת ובה ירוכז הכל.
חנוך צמיר: זה קורה ממש בשעות אלה.
חנוך צמיר: אני כבר ראיתי את הטיוטה האחרונה של פרסום ראשוני, שבעצם כותב את מה שאמרתי כאן כעת, עם פירוט שהוא לא עד הסוף, אלא זה מעין פרסום ראשוני שאומר: דעו לכם, אנחנו הולכים לדבר על א' ב' ג' ד'.
חנוך צמיר: המדריך המפורט יותר מתחיל להיכתב בימים אלה, ואני מעריך שגם הוא ייצא בעוד שבוע – שבועיים.
אילנה מיטלמן: בשפות הרלבלנטיות – צרפתית וספרדית?
חנוך צמיר: ודאי.
חנוך צמיר: אני מדבר על פרסומים שיועברו לשם.
חנוך צמיר: הסוכנות אחראית על ההפצה.
חנוך צמיר: הטכסטים נכתבים במשותף, ההגהה נעשית במשותף.
חנוך צמיר: במקרה ראיתי לפני שעה את הטיוטה האחרונה.
חנוך צמיר: החומר יתורגם ויישלח.
אלכסנדר צינקר: על איזה מספר של עולים מדובר?
אלכסנדר צינקר: כמה יגיעו?
צבי הנדל: אני מציע שנשאיר את המספרים לסוף.
אילנה מיטלמן: בסעיף סיוע נוסף לרכישת דירה בהחלטת הממשלה כתוב: להגדיל את הסיוע לרכישת דירה לעולים מדרום-אפריקה שיעלו ארצה, ואין פה התייחסות לצרפת.
יולי יואל אדלשטיין: לעולים מצרפת יש משכנתה רגילה, אין תוספת.
יולי יואל אדלשטיין: כל המדינות שזכאיות למשכנתה – וישראל שוורץ ודאי יכול לפרט יותר את הסכומים – למשכנתה הזאת ניתנת תוספת הכי משמעותית לעולי ארגנטינה, פחות משמעותית לעולי דרום-אפריקה, ולא נותנת תוספת מיוחדת לעולים מצרפת.
אילנה מיטלמן: כנ"ל לגבי מענק התארגנות ראשון?
יולי יואל אדלשטיין: לא כנ"ל, שונה.
יולי יואל אדלשטיין: לא באותן פרופורציות, אבל באותו סדר.
צבי הנדל: אני חייב להגיד לכם, אלא אם כן סלי מרידור שהיה אתי יתקן אותי, זה לא מה שסוכם.
צבי הנדל: כשישבנו אצל ראש הממשלה היו חילוקי-דעות, כשראש הממשלה בשלב מסוים נעמד יחד אתנו מול הפקידים שהסבירו לנו למה לעולים מצרפת אי-אפשר לתת את זה.
צבי הנדל: אנחנו הסברנו להם למה כן אפשר לתת לעולים מצרפת, ואז הוא הכריע שיינתן המכתב.
צבי הנדל: יכול להיות שהוא רוצה לדחות את זה בעוד ישיבת ממשלה, אבל מבחינתי זה לא גמור, עם כל הכבוד.
צבי הנדל: סלי, האם אתה הבנת אחרת?
סלי מרידור: קודם-כל, מה שכתוב בהחלטה זה מה שהוחלט נכון לעכשיו.
סלי מרידור: בהערכות של הגורמים השונים יש הבחנה בין חומרת המצב בארגנטינה, דרום-אפריקה וצרפת, ועל בסיס זה גם המדרג שנוצר.
סלי מרידור: בישיבה עם ראש הממשלה הוא אמר שהוא יקיים מספר שיחות לגבי חומרת המצב, ואני מניח שהדבר הזה עוד לא הושלם.
צבי הנדל: כפי שאמרתי, היה ויכוח, ומה שאומר סלי זה נכון.
צבי הנדל: היה גם סיכום איך פותרים את הבעיה, שאני לא רוצה להגיד אותו פה, וייתכן שהוא נדחה בישיבת ממשלה.
צבי הנדל: ענין השיכון לגבי צרפת יהיה לשנה אחת או שנתיים, קרוב לוודאי לשנה אחת, למרות ההתנגדויות, ואני שוב אדבר על כך עם ראש הממשלה.
צבי הנדל: הסיכום היה בפירוש כן.
יולי יואל אדלשטיין: ברשותך, אני רוצה לעדכן אתכם.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא יכול להתייחס לשיחה הספציפית שאתה מדבר עליה.
יולי יואל אדלשטיין: בישיבת הממשלה נוכחתי מן ההתחלה ועד הסוף, והנושא לא עלה.
יולי יואל אדלשטיין: מה שהופץ היה הנייר שלפנינו, ובמהלך דברי השרים, כולל דברי ראש הממשלה וממלא-מקומו ושר האוצר, הנושא לא עלה.
יולי יואל אדלשטיין: לכן, יכול להיות שהיה משהו שאיך שהוא העלימו מעינו של ראש הממשלה שהיה, כידוע, מאד בעד ההחלטות האלה.
יולי יואל אדלשטיין: אני מציע שגם אתה וגם אני נעדכן אותו.
יולי יואל אדלשטיין: אם כך היתה דעתו, אין מה לעשות, אבל אם זה באמת נעלם בדרך, אני מניח שהוא ימצא דרך לתקן.
צבי הנדל: אנחנו דיברנו על דברים ספציפיים, זה לא יכול היה להישכח.
צבי הנדל: היתה עם זה בעיה, אנחנו יודעים, וסלי רמז שנמצא גם כיוון לפתרון.
צבי הנדל: יכול להיות שתוך שבוע-שבועיים הבעיה תיפתר, אבל זה יהיה.
סלי מרידור: אני על-כל-פנים שוחחתי עם ה"כיוון" אחרי הישיבה.
סלי מרידור: היו"ר צבי הנדל: ומה הוא אמר?
יולי יואל אדלשטיין: הכיוון היה מאד חיובי מבחינת הכיוון.
סלי מרידור: אני מחכה לשמוע מראש הממשלה.
יולי יואל אדלשטיין: אני מתנצל שאני צריך לעזוב את הישיבה.
צבי הנדל: אני מבקש למעט לדבר היום על ארגנטינה, למרות החשיבות של כל הפרוייקטים האחרים, כי דשנו בזה הרבה מאד פעמים.
צבי הנדל: אני רוצה למקד היום את הדיון גם על דרום-אפריקה אבל בעיקר על צרפת, מסיבות יהודיות אגואיסטיות ישראליות.
צבי הנדל: בצרפת נמצאת הגלות הגדולה ביותר מבין שלוש המדינות שאנחנו מדברים עליהן, שהיא הגלות השנייה בגודלה בהיקף עולמי בעולם החופשי.
צבי הנדל: אנחנו נשמע מה הסוכנות עושה בענין הזה ומה עוד צריך לעשות, אם בכלל.
סלי מרידור: אני כבר אגיע לצרפת, ברשותך, אבל אני אעבור דרך קונטקסט כללי – ארגנטינה וצרפת – עם דגש על צרפת, אבל מה שהכנסנו לצרפת דומה למה שאנחנו מתכוונים לעשות בכל שלוש הארצות, ולכן יש קשר בין הדברים.
סלי מרידור: שנת 2001 הסתיימה עם קרוב ל-44,000 עולים מכל העולם.
סלי מרידור: אני מזכיר לעצמנו ששנת 2000 הסתיימה עם 60,000 עולים.
סלי מרידור: אני מניח שכ-10,000 עולים מתוך הפער הזה הם ביטוי של החזרה לשגרה ברוסיה, שהיתה קפיצה גדולה מאד ב-1999, המשיכה ב-2000, וב-2001 חזרה לאותו תוואי שהיה ב-1997-1998.
סלי מרידור: כלומר, בניכוי הענין של רוסיה ולולא ההתפתחויות בארץ היינו עומדים על כ-55,000 עולים.
סלי מרידור: המצב הכלכלי והמצב הביטחוני בארץ תרמו את תרומתם ואנחנו מסיימים את השנה עם סדר-גודל של 44,000 עולים.
סלי מרידור: אבל זה לא הדבר העיקרי שאני רוצה לומר.
סלי מרידור: הדבר העיקרי שאני רוצה לומר הוא, שבהנחה שאנחנו היום בקצב עלייה של 50,000 עולים בשנה, ובהנחה שבאופן איטי, אני מקווה, ובהעדר התפתחויות דרמטיות בלתי-צפויות – ויכולות להיות כאלה – קצב העלייה מברית-המועצות לשעבר יפחת בכ-5% בשנה, כי המאתר שממנו באים האנשים קטן, כדי לשמור על 50,000 עולים בשנה אנחנו מוכרחים לעשות גידול ענק בעלייה מארצות המערב.
סלי מרידור: אם לא יהיו לנו 50,000 עולים בשנה מצבנו האסטרטגי הלאומי איננו מספק.
סלי מרידור: אני רוצה לומר את זה בזהירות.
סלי מרידור: בהקשר הזה צריך לראות את המאמץ הגדול מאד בארגנטינה, דרום-אפריקה וצרפת, וצריך לראות בעתיד הרחבה של המאמץ מארצות אחרות, עד התפוצה הגדולה ביותר שהיא ארצות-הברית.
סלי מרידור: אני יכול להעיד שבארגנטינה יש ענין רב מאד של יהודים בעלייה.
סלי מרידור: אינני יודע כמה יעלו.
סלי מרידור: בשבועיים האחרונים יש כ-1,500 פניות.
סלי מרידור: אנחנו עושים טלפונים לאנשים והתשובות הן שיש התעניינות מאד גדולה.
סלי מרידור: יש התלהבות של כל גורמי העלייה לסייע.
סלי מרידור: עד כמה זה יתורגם לעלייה בפועל – נחכה חודשיים – שלושה חודשים ונראה.
סלי מרידור: יש בארגנטינה דבר שקיים גם בדרום-אפריקה ולא קיים בצרפת, שקשה מאד היום לממש שם רכוש.
סלי מרידור: ערכן של הדירות נמוך.
סלי מרידור: קשה למכור דירות בכלל, כי השוק מת.
סלי מרידור: אי-אפשר להוציא כסף מבנק כדי לקנות, וגם כשמוכרים, אם מוכרים, וזה מיעוט של מקרים, אי-אפשר להוציא את הכסף מהמדינה.
סלי מרידור: לכן ליהודים יש היום קושי גדול מאד לממש את הרכוש שיש להם בארגנטינה כשהם יוצאים לישראל, וזה מכשול מאד-מאד לא פשוט בתרגום של הענין לעלייה.
סלי מרידור: אותו דבר אנחנו עושים בכל הארצות, אבל אני אשתמש בצרפת, כי ביקשת שנדבר על צרפת, ואנשים יכולים לראות את הדברים פחות או יותר בראייה דומה לגבי ארגנטינה.
סלי מרידור: קודם-כל מאמץ שיווק גדול מאד.
סלי מרידור: אנחנו רוצים להגיע למצב שכל יהודי בצרפת יידע שיש הזדמנות מיוחדת, הוראת שעה, רגע גדול לעלייה לארץ.
סלי מרידור: עושים שימוש לצורך הענין הזה בתקשורת היהודית.
סלי מרידור: מנסים לעשות שימוש בתקשורת הכללית.
סלי מרידור: דרך אגב, בארגנטינה, הדבר שלדעתי עשה יותר תועלת מכל דבר אחר היה דווקא פרסום בעיתונות הכללית, שהיו רגישות ופחד, והשגרירות שלנו שם לא כל-כך התלהבה מזה, אבל בסופו של דבר עובדה שהיהודים יודעים זה לא כי הם רואים את זה בעיתון היהודי שרובם לא קוראים, אלא כי הם קוראים את זה בעיתונים הכלליים של המדינה.
סלי מרידור: אנחנו צריכים להגיע למצב שהדברים האלה יופיעו בעיתוני צרפת כסיפור גדול שישראל פותחת את השערים ליהודי צרפת, שיבואו אליה.
סלי מרידור: במקביל אנחנו נפעיל בצרפת מערך טלפוני, כפי שאנחנו מפעילים עכשיו בארגנטינה, לכל אותם אנשים שהיו באיזה שהוא קשר אתנו בשנים האחרונות, כדי לפנות אליהם באופן ישיר, וביחד עם התאחדות עולי צרפת ננסה לעשות, כמו שאנחנו עושים ונעשה עם התאחדות עולי אמל"ט, נקים מערך טלפוני מהארץ, של קרובים אל קרובים.
סלי מרידור: אנשים יתקשרו לקרובי המשפחה שלהם ויגידו להם: בואו הביתה.
סלי מרידור: סך-הכל הגברת מודעות מאד גבוהה ואני מקווה שתוך חודש ייתן את פירותיו ולא יהיה יהודי בצרפת שלא יידע על כך.
סלי מרידור: זה מחבר אותי לנושא השני שהוא הגברת המודעות והטיפול בעולה דרך הקהילות, בעיקר קהילות של בתי-כנסת – לא רק בתי-כנסת, אבל בעיקר הקהילה היהודית בצרפת מאורגנת סביב בתי-כנסת.
סלי מרידור: הכוונה היא להגיע ל-230 הקהילות בצרפת ולהציב בחלק ניכר מהן רכזים, כדי שגם יספרו את הסיפור וגם יהיו תחנה שמטפלת בפנייה של העולים.
סלי מרידור: אני אגיד בענין הזה דבר שאנחנו צריכים לראות איך אנחנו מטפלים בו.
סלי מרידור: הדבר המשמעותי ביותר שהיה מעבר לסל קליטה ומעבר למשכנתה לדיור, שאני מקווה שעוד תהיה, שעמד לזכותנו בצרפת, היתה התגייסותו של הרב הראשי סיטרוק, שיצא לפני חודש וחצי בהסכמה ובתיאום אתנו, בהכרזה ליהודי צרפת להתכונן לעלות לארץ.
סלי מרידור: היינו מתוכננים לעשות בימים הקרובים סמינר גדול לרכזי עלייה מכל בתי הכנסת שהיו אמורים לבוא אתו לארץ כדי להכשיר אותם לתפקיד של רכזי עלייה.
סלי מרידור: לצערנו, הרב סיטרוק עבר אירוע מוחי.
סלי מרידור: הוא נמצא כעת בשלב התאוששות, ואנחנו שולחים לו מכל מקום, ואני משוכנע גם מכאן, ברכות להחלמה מלאה ורפואה שלמה.
סלי מרידור: הרב סיטרוק היה אחד העוגנים המרכזיים שעליהם בנינו את הפנייה לקהילה, ואנחנו מקווים שבקרוב הוא יחזור להיות עוגן כזה.
סלי מרידור: אנחנו משנים את שיטת הטיפול שלנו באנשים ובתיקים.
סלי מרידור: אנחנו עוברים בארצות האלה, לרבות צרפת, לשיטה דומה לשיטה שנקוטה בברית-המועצות.
סלי מרידור: האדם צריך שיהיה לו אישור יציאה מן הארץ שבה הוא חי – במקרה הזה צרפת – וההנחה שלנו שאם ממשלת צרפת נותנת לו דרכון לצאת את צרפת, אז כל הסוגיות הנובעות ביחסים בינו לבין המדינה שממנה הוא בא הן סוגיות פתורות.
סלי מרידור: אנחנו לא נבקש אישורים נוספים, ואנחנו בודקים, כמובן, את הזכאות שלו לפי חוק השבות לעלות למדינת ישראל.
סלי מרידור: כל הדברים האחרים שהיו נבדקים בעבר ועדיין נבדקים במדינות שונות, לא ייבדקו לא בארגנטינה ולא בצרפת.
סלי מרידור: שתי סוגיות בלבד: האחת נפתרת על-ידי השלטון המקומי שנותן לו דרכון.
סלי מרידור: השנייה נפתרת על-ידי הבדיקה של זכאותו על-פי חוק השבות.
סלי מרידור: חשוב לדעת שיש הרבה מאד מקרים חריגים, ותכף אתן דוגמאות.
סלי מרידור: כשהייתי בארגנטינה שאלתי כמה מהמקרים הם חריגים, ואנשים אמרו לי שבערך 50% מהמקרים דורשים אישור חריג.
סלי מרידור: אמרתי: זה כבר לא חריג.
סלי מרידור: אם זה 90% - 10% או 80% - 20% אפשר לחיות עם זה, אבל אם זה 50%, זה בלתי-אפשרי.
סלי מרידור: יש כל מיני מקרים.
סלי מרידור: יש דבר שנקרא הזדמנות שנייה.
סלי מרידור: בנוכחותי קם אדם בן 45, שיש לו משפחה.
סלי מרידור: הוא עלה לארץ בגיל 18, אחרי תנועת נוער.
סלי מרידור: בתנועות הנוער בארגנטינה היתה בזמנו חובת עלייה.
סלי מרידור: הוא עלה לארץ, היה שנה בקיבוץ, קיבל אזרחות ישראלית, לא הצליח בארץ ואחרי שנה חזר לארגנטינה.
סלי מרידור: מאז הוא חי שם 25 שנה, התחתן ויש לו משפחה שלמה.
סלי מרידור: כשהוא בא היום אומרים לו: אתה לא זכאי לשום זכויות, אתה אזרח ישראלי, וכדומה.
סלי מרידור: יש דבר שנקרא הזדמנות שנייה, אבל זה כמובן כרוך בוועדה, חריגים, דיונים, התיק נוסע מבואנוס-איירס לירושלים.
סלי מרידור: יש מקרים של גיור, למשל.
סלי מרידור: אדם התגייר וכנראה – אני אומר את זה בזהירות, צריך עוד לבדוק את זה – יש נוהל פנימי במשרד הפנים שמחכים שנה ממועד הגיור ועד מועד אישור העלייה, או אישור הזכאות.
סלי מרידור: מסתבר שלעם ישראל יש הרבה בעיות ולא כל המשפחות הן משפחות פשוטות, ואנחנו מוכרחים למצוא דרך לפתור את הבעיה הזאת.
סלי מרידור: אני דיברתי על כך עם ראש הממשלה ועם מזכיר הממשלה, שעומדים לכנס בימים הקרובים מספר גורמים ממשלתיים ביחד כדי להבטיח ש-א.
סלי מרידור: חלק מן המקרים הנחשבים היום חריגים לא ייחשבו חריגים.
סלי מרידור: שמקרים שייחשבו חריגים תהיה להם יכולת בטווח של ימים ולא בטווח של שבועות או חודשים להסדיר את הענין, כי זה צוואר בקבוק מאד-מאד משמעותי.
צבי הנדל: אני מבין שההזדמנות השנייה שאתה מדבר עליה חלה כמעט על כל יהודי צרפת.
אסתר טובול: שקיבלו אזרחות?
אסתר טובול: - אתה צודק.
צבי הנדל: זה לא קיים באף מקום אחר.
צבי הנדל: זה קיים בצרפת יותר מאשר בכל מדינה אחרת.
צבי הנדל: צריך לחשוב על פתרון אחר לגבי צרפת.
צבי הנדל: זאת אומרת, צריך לעשות רה-ארגון בכל החשיבה של הקליטה לגבי צרפת.
סלי מרידור: יש פה סוגייה מאד כבדה.
סלי מרידור: הנושא של הזדמנות שנייה מטופל במשרדו של סגן השר יולי אדלשטיין ואני בטוח שהם יעשו את המאמץ כדי לתת לו מענה.
סלי מרידור: על-כל-פנים, מבחינתנו כמי שיושב בוועדה הבין-משרדית שמרוכזת על-ידי משרד הקליטה וצריך לתת תשובות ליהודים, אני מסכים שלא 50% מהתיקים הם חריגים ושאלה שנותרים חריגים תוך כמה ימים תינתן תשובה כן/לא כדי שאפשר יהיה לנוע קדימה.
סלי מרידור: הדבר האחרון הוא נושא הקליטה.
סלי מרידור: ברור שאם תהיה עלייה יותר גדולה, אי-אפשר להתבסס על התשתיות של מרכזי קליטה, כי הן פשוט סתומות, וביחד עם משרד הקליטה אנחנו עוסקים בגיוס הרשויות המקומיות למערך של קליטה קהילתית, ביחד עם התאחדויות העולים.
סלי מרידור: עשינו את זה כבר ביחד עם התאחדות עולי אמל"ט, נעשה את זה ביחד עם התאחדויות העולים של דרום-אפריקה וצרפת, כדי לחתור למצב שבו כשיהודי מקבל מאתנו כרטיס טיסה בפריס, אם הוא חפץ בכך, אם לא מספיק לו כרטיס טיסה כי יש לו משפחה בארץ והוא מסודר, יש לו בהשאלה טיסת המשך ליקנעם, לכרמיאל, לרמלה, לנתניה, לאשדוד, ויש רכז קליטה שמקבל אותו בשדה התעופה ויש מערכת של עולים ותיקים באותו יישוב שמטפלת בו בתקופה הראשונה ויש משפחה מאמצת, ויש דירת קלט לשבועיים – שלושה שבועות עד שהוא יכול לשכור דירה.
סלי מרידור: כלומר, ליצור מייד מערך של קליטה קהילתית ברשויות, שבעיקרו יתבסס על הרשויות המקומיות בכל רחבי הארץ כדי לאפשר לעולים נחיתה הרבה יותר רכה, עם מערך אימוץ.
סלי מרידור: אנחנו רוצים לחתור למצב שלכל משפחת עולים תהיה משפחה מאמצת.
צבי הנדל: עם מי אתם עושים את זה?
סלי מרידור: עם משרד הקליטה, אבל בעיקר עם התאחדויות העולים, כי בסופו של דבר גם ברמה הלוקאלית וגם ברמה המקצועית הדבר הטוב ביותר הוא אם אדם בא לכרמיאל, למשל, שיטפל בו דובר צרפתית שעובד במקצוע קרוב אליו, כדי שהוא יוכל ללוות אותו.
סלי מרידור: לפעמים זה לא בנמצא, צריך לעשות מערכות כפולות, כדי שיהיה לו גם ליווי מקצועי וגם ליווי אישי.
סלי מרידור: זאת רשת שלמה שחייבים לפרוס, שבלעדיה חס-וחלילה נחזור עוד פעם להזדמנות שלישית.
סלי מרידור: לכולנו יש כבר ניסיון בתחום הזה, וגם לא נצליח ליצור גל של עלייה לארץ אם המשוב מהעולים הראשונים לא יהיה משוב מאד חיובי.
סלי מרידור: לכן מאד חיוני לטפל במערכת התומכת בארץ באופן שעולים יתקשרו חזרה הביתה ויגידו לאלה שעוד לא באו: בואו כי טוב פה, עוזרים לנו פה ומטפלים בנו טוב.
סלי מרידור: אלה הרבדים שבהם אנחנו מטפלים: הגברת המודעות, או שיווק, שינוי טוטאלי של מערך העבודה שלנו, הרבה מאד רכזים במקומות רבים פרוסים בשטח, שינוי בטיפול בעולה ובתהליך העלייה, כולל מה שאמרתי על הטפסים שאנחנו ויתרנו עליהם, אבל ועדות החריגים שצריך לשנות אותן ולקצר אותן, וכמובן רשת קליטה מאד סמיכה בארץ, שמשמשת גם בסיס לעידוד העלייה בארצות היעד.
ויקטור בריילובסקי: לגבי ארגנטינה זה ברור, יש שם משבר כלכלי, מצב כלכלי מאד גרוע, וברור שאנחנו צריכים לעזור ליהודים שם לעלות.
ויקטור בריילובסקי: אבל לגבי צרפת, מה יש שם?
ויקטור בריילובסקי: יש שם אווירה אנטישמית, אבל זה כנראה עוד לא מספיק כדי לדחוף לעלייה.
ויקטור בריילובסקי: למה מצפים לעלייה מצרפת?
צבי הנדל: אני חושב שאתה נתת את התשובה.
צבי הנדל: אם נצליח לתת מענה לקליטה קצת קורצת ליהודי צרפת, האנטישמיות בצרפת היא לא קצת.
צבי הנדל: אנחנו לא אומרים את זה בקול רם, כי למשרד החוץ יש כללי משחק משלו ואני לא רוצה להתערב בזה, אבל - - -
סלי מרידור: אם נחזור לענין הקודם, אני רוצה שתבינו אותי נכון.
סלי מרידור: השגרירות בבואנוס-איירס מסייעת למאמץ העלייה בצורה אדירה.