GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איוב קרא: ואם כבר עושים את זה ומביאים עובדים זרים, צריך לכבד את התופעה הזאת.
איוב קרא: אבל מאידך גיסא, לספסר בעובדים זרים זו תופעה שלילית, זה דבר שלא מתאים למדינה, ואני חושב שיש הרבה השגות לגבי הקונספציה הזאת, שכל הרשויות צריכות לתת את הדעת על כך כדי להישאר מדינה מתוקנת.
איוב קרא: מפלס הזרים עולה מדי יום, למרות העבודה הגדולה שעושה המשטרה, אבל התופעה הזאת היא בנפשנו.
איוב קרא: אנחנו לא יכולים להיראות מדינת חוק כשהאנרכיה משתוללת בתוכנו.
איוב קרא: מצד אחד אנחנו לא רוצים זרים ומצד שני אנחנו פותחים את הדלת האחורית לכניסתם של זרים.
איוב קרא: כל התופעה הזאת יוצרת אנדרלמוסיה, דבר מוזר לי, ואני מקווה שבעלי ההון לא ישתלטו על המדינה.
איוב קרא: בעלי ההון לא צריכים להשתלט על המדינה, המדינה צריכה להישאר נקייה, מטופלת נכון, וזר שייכנס לארץ יקבל את כל הזכויות.
איוב קרא: ואם הזר לא צריך להיות פה, הוא לא יהיה פה.
איוב קרא: - - - - - - - -
צבי הנדל: אנחנו התכנסנו, בישיבה הזאת, לדון בנושא יהדות ארגנטינה, המצב בארגנטינה והעשייה הישראלית-יהודית, על מנת לעזור - ככל שניתן - ליהדות זו להגיע לישראל.
צבי הנדל: אני מודה ליושב ראש הסוכנות היהודית, סלי מרידור, שנמצא אתנו, למר צ'סלר – גזבר הסוכנות, ליושב ראש מחלקת העלייה.
צבי הנדל: הנה הגיע גם סגן השר – שהוא שר הקליטה בפועל, יולי אדלשטיין, חברי הכנסת, חברי, כל הנוכחים.
צבי הנדל: אנחנו במהלך הדיון ניצור גם קשר, בזכות פעילי הטכנולוגיה, עם קיטו חסון, שהוא ראש משלחת הסוכנות באמריקה הלטינית.
צבי הנדל: נשמע גם ממי שעוסק בפועל בשטח, שם בארגנטינה, בעשייה הזאת, קצת נתונים על מה שקורה היום.
צבי הנדל: אנחנו מארחים כאן שתי משפחות מהמשפחות שהגיעו אתמול.
צבי הנדל: הן צריכות להיכנס כל רגע.
צבי הנדל: אני חייב לציין שלא תמיד ניתן להגיד בפעולות מעין אלה, שזה לא נופל עלינו בהפתעה.
צבי הנדל: שמעתי פעם הרצאה מפסיכולוג ארגוני, שבאורח מפתיע כל שנה במערכת החינוך יש הפתעה שבראשון לספטמבר מתחילה שנת הלימודים.
צבי הנדל: זה תמיד נופל בהפתעה עצומה וברגע האחרון מסתבר שעוד לא גמרו את הסכם השכר ועוד לא סידרו את הגדר והשמירה לא עובדת וכל שנה, זה מדהים, שבראשון לספטמבר יש הפתעה גמורה לפתיחת שנת הלימודים.
צבי הנדל: אז אני חייב להגיד, גם לזכותו של משרד הקליטה וגם לזכותה של הסוכנות, שנושא ארגנטינה לא נפל בהפתעה.
צבי הנדל: הכינו את זה בצורה מסודרת ברגע שהגיעו למסקנה שמתבשל שם מצב קשה להחלטת ממשלה.
צבי הנדל: הממשלה גיבתה אותם להכין תוכנית.
צבי הנדל: אני יושב עכשיו בכיף בין שני אנשים שאני יכול לפרגן להם מכל הלב.
צבי הנדל: בדרך כלל התפקיד שלנו בכנסת זה לזנב באנשי העשייה ולהוכיח אותם על מה שהם לא עושים והפעם, אחרי החלטת הממשלה הם אכן ישבו והוציאו חוברת מסודרת.
צבי הנדל: לא רק למדינה הזאת – יש עוד שתי מדינות, דרום אפריקה וצרפת, שגם שם אני מקווה שהעניינים התקציביים יסתיימו במהרה, על מנת שלא נחכה לרגע שיחודשו גם שם מהומות יותר קשות כלפי היהודים.
צבי הנדל: בכל מקרה – התוכנית היתה מוכנה.
צבי הנדל: היה ויכוח גדול אם הממשלה תממן את התוכנית הזאת.
צבי הנדל: משרד הקליטה וסלי, יושב ראש הסוכנות, ביקשו שלושה דברים מהממשלה ואמרו שאם יקבלו אחד מהם, הם מוכנים להסתפק.
צבי הנדל: הם ביקשו תקציב, או מימון, או כסף.
צבי הנדל: היה קשה מאד לקבל אחד מהדברים, אבל בסופו של דבר, לאחר עזרתה האדיבה של התקשורת – הנה גם אני מפרגן כאן היום לתקשורת, על כך ש א', היא הביאה את התמונות מארגנטינה.
צבי הנדל: ב', שידרה את אותות המצוקה, גם של הוועדה, גם של משרד הקליטה וגם של הסוכנות וכך בתחילת השבוע הגיעו להסכמות.
צבי הנדל: לא עם מלוא תאוותנו בידנו, אבל ודאי משהו שקל יותר לעבוד אתו, כשאתה עומד מול משפחות בארגנטינה ומשכנע אותן לעלות לארץ.
צבי הנדל: לא בושה לומר שאנחנו מתחרים עם ארצות אחרות שאליהן אפשר להגיע.
צבי הנדל: אלה האורחים שלנו מארגנטינה?
צבי הנדל: אני יודע מניסיון של הביקור האחרון שלי בארגנטינה, שאתם דוברי עברית לא פחות טובים מאשר הוותיקים בישראל.
צבי הנדל: זה נכון?
וילמה מאור: יש ויש.
צבי הנדל: אני מבקש שאחד מהם ישב לידנו.
צבי הנדל: תחליטו אתם מי.
צבי הנדל: אתה מדבר עברית?
חורחה לייבוביץ': כן.
צבי הנדל: איפה למדת?
צבי הנדל: ב"שולם עליכם"?
חורחה לייבוביץ': לא.
חורחה לייבוביץ': בבית ספר הרצליה.
חורחה לייבוביץ': עכשיו הוא סגור, כי אין כסף ואין תלמידים.
צבי הנדל: כן, אני מאד מקווה, אגב, שעם קבלת הפנים החמה שלה זכיתם, אתם והמשפחות שהגיעו אתמול והשמחה שיש בעיניים שלכם והשמחה שלנו שהגעתם, תהיה לכם אותה שמחה גם בעוד שנה, בעוד שנתיים, בעוד שלוש ובעוד ארבע ותתאקלמו טוב ותרגישו טוב.
צבי הנדל: אנחנו עוד נחזור אליכם כדי לשמוע מכם דברים.
צבי הנדל: בכל מקרה אני אומר, שבסופו של דבר הגענו ולא רוב תאוותנו בידנו, ודאי אבל אפשר – היום, כשהשליחים שלנו נמצאים בארגנטינה – להציע קליטה הרבה יותר רכה בישראל, ודאי כשמדובר במשפחות שאיבדו אולי את כל הונן, אונן ורכושן ובאות חסרות כל.
צבי הנדל: אגב, קיבלתי טלפון, סלי, מאחת המשפחות כאן בישראל שמשפחתה בארגנטינה התלוננה שקשה להם להירשם כי הם נדרשים לדמי רישום של 25$ ועוד איזה 30$ בשביל אני לא יודע מה.
צבי הנדל: אמרתי שה-55$ האלה לא נשמעים לי – לא יודע אם זה נכון או לא - - -
סלי מרידור: זה בוטל.
צבי הנדל: זה בוטל.
צבי הנדל: בכל אופן, קיבלתי טלפון כזה.
צבי הנדל: אמרתי: כמו שאני מכיר אתכם, לא זה הנושא שיהווה את הבעיה לעלייה.
צבי הנדל: חשוב שנדע שיש היום כ 25% מכלל הקהילה היהודית בארגנטינה, שנמצאת מתחת לקו העוני וזה הרבה.
צבי הנדל: זה 20% יותר.
צבי הנדל: היו 5% בקהילה היהודית שהיו מתחת לקו העוני וזה קפץ ל 25%.
צבי הנדל: אלה 400 אחוז עליה.
צבי הנדל: זה קשה מאד.
צבי הנדל: ההתארגנות של הקהילה – היא ארגנה שם כל מיני מפעלי צדקה.
צבי הנדל: אם פעם היו מגיעים אליהם עד 4000 איש כדי לקבל עזרה כזאת או אחרת, בבואנוס איירס בלבד, בשירותי הרווחה, הם מגיעים היום ללמעלה מעשרים אלף איש.
צבי הנדל: זו קפיצה עצומה.
צבי הנדל: בקיצור, הרבה יותר אנשים נרשמים למרכזים לחיפוש עבודה.
צבי הנדל: הקהילה היהודית – האמי"ה – ארגנה שם גם מרכזים לחיפוש עבודה לקהילה היהודית וגם זה גדל ותפח.
צבי הנדל: בקיצור, המצב קשה.
צבי הנדל: אני מציע שאנחנו נשמע, כדבר ראשון, את אחינו היקרים שהגיעו אתמול מארגנטינה, לאחר מכן נתעדכן מנציגי העשייה – סוכנות ומשרד העליה – על הסיכומים שהגיעו עם הממשלה ואחר כך נמשיך.
צבי הנדל: מה שמך?
חורחה לייבוביץ': חורחה לייבוביץ'.
צבי הנדל: ספר לנו קצת על ארגנטינה.
צבי הנדל: מה קורה שם היום?
חורחה לייבוביץ': היום המצב של ארגנטינה הוא באמת קשה מאד.
חורחה לייבוביץ': אין עבודה, אין כסף.
חורחה לייבוביץ': החנויות נסגרות, לא יכולים לעשות שום דבר.
חורחה לייבוביץ': אין ביטחון, יש הרבה ערבים והמצב של הקהילה גם קשה מאד, כי הארגנטינאים היהודים לא יכולים ללכת ללמוד בבתי הספר.
חורחה לייבוביץ': אין כסף לשלם לבתי הספר.
צבי הנדל: למי שלא מכיר את זה, בתי הספר היהודיים הם בתי ספר פרטיים וזה כרוך בתשלום.
צבי הנדל: פעם הקהילה היתה מסבסדת וגם ההורים שילמו.
צבי הנדל: היום גם לקהילה יש הרבה פחות כסף לאחר התמוטטות הבנקים והאנשים שירדו מנכסיהם, גם להם אין כסף.
צבי הנדל: זאת אומרת: משני הכיוונים.
צבי הנדל: תוסיפו לזה את הפחד הביטחוני בכל מבנה שמזוהה עם היהדות, שמא יפוצצו אותו כמו שעשו לאמי"ה ולשגרירות – כל הדברים האלה מרחיקים המון תלמידים מבתי הספר.
צבי הנדל: סליחה שהפרעתי לך.
אמנון כהן: אדוני היושב ראש, שיבואו לארץ.
מוניקה ניסלבאום: כן.
מוניקה ניסלבאום: זאת אמת.
חורחה לייבוביץ': אין לי עבודה כבר מלפני שנה, אז היה לי הרבה זמן כדי לחשוב על המצב, אז אנחנו, כל המשפחה, באנו בעלייה.
חורחה לייבוביץ': אנחנו רוצים שיהיה לנו עתיד ואם אנחנו בארגנטינה – אין לנו עתיד.
חורחה לייבוביץ': זה מה שחושבים הרבה אנשים.
חורחה לייבוביץ': יש אנשים שלא יודעים מה לעשות ויש אנשים שהם כן יודעים, אבל אין להם הכסף, הכוח והאומץ לעשות את זה.
צבי הנדל: מה אתה חושב שאנחנו, מדינת ישראל, צריכים לעשות כדי שיבואו הכי הרבה יהודים לפה?
חורחה לייבוביץ': אני חושב שאתם צריכים לשלוח שליחים, הרבה שליחים ואני חושב שהיהודים צריכים לדעת שהם יהודים.
חורחה לייבוביץ': כי עכשיו יש שם מצב שיש יהודים שהם לא - - -
צבי הנדל: אין להם קשר ליהדות?
חורחה לייבוביץ': כן, כן.
צבי הנדל: בגלל נשואי התערובת?
צבי הנדל: בגלל החתונות?
חורחה לייבוביץ': זה מה שקורה.
צבי הנדל: מותר פה להגיד את הכל.
צבי הנדל: אל תתבייש.
חורחה לייבוביץ': אני חושב שצריכים לעשות סרט ואני יכול לדבר כמה מלים בעברית – אני לא מדבר טוב – אבל אני למדתי בבית ספר ליהודים כי ההורים שלי יכלו לשלם על הלימודים, אבל עכשיו זה קשה מאד.
חורחה לייבוביץ': אני הייתי יכול לשלם על הלימודים של הילדים שלי והם יודעים לדבר עברית.
חורחה לייבוביץ': הבת הגדולה שלי גם גמרה את התיכון, אז אני רוצה שהיא פה, בארץ, תלמד באוניברסיטה, כי אני חושב שפה בארץ, הלימודים האלה גבוהים יותר ממה שאנחנו יכולים עכשיו ללמוד בארגנטינה.
חורחה לייבוביץ': אני עשיתי כל האוניברסיטה בארגנטינה, אבל עכשיו אני חושב שזה כל כך גבוה הלימודים.
צבי הנדל: כמה זמן לא היתה לך עבודה?
חורחה לייבוביץ': שנה.
צבי הנדל: במה עבדת עד אז?
חורחה לייבוביץ': אני רואה חשבון, אבל מה שאני רוצה לאמור זה שצריכים לעשות משהו כדי שהיהודים שבאים לארץ – הם ציונים – אני חושב שהם צריכים לדבר עברית.
חורחה לייבוביץ': יש כמה יהודים שיכולים לשלם למכונים שיש – אני למדתי בבית ספר יסודי לפני שלושים שנים, אבל עכשיו אני למדתי שישה חודשים כדי לבוא לישראל ולהיות יכול לדבר משהו בעברית.
חורחה לייבוביץ': אני יודע שצריכים ללמוד הרבה עברית כדי לעבוד פה וכדי להיות כמוכם, הישראלים.
צבי הנדל: תהיו יותר טובים.
חורחה לייבוביץ': אבל אני חושב שצריכים לעשות את זה.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: מה המצב המשפחתי שלך?
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אתה באת עם אשתך?
חורחה לייבוביץ': עם אשתי ויש לי שתי בנות ובן אחד.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: שלושה ילדים.
צבי הנדל: חורחה לייבוביץ' ואסתר.
צבי הנדל: נמצאת פה אסתר?
חורחה לייבוביץ': כן, אבל היא לא מבינה שום דבר.
חורחה לייבוביץ': אבל היא למדה שלושה חודשים ועכשיו היא יכולה לקרוא ולכתוב כמה מילים.
צבי הנדל: היא תדע.
צבי הנדל: היא תדע מהר.
צבי הנדל: עוד מישהו מהעולים רוצה לומר משהו?
צבי הנדל: את רוצה?
מוניקה ניסלבאום: הוא אמר כמעט הכל.
מוניקה ניסלבאום: אין מה להגיד.
מוניקה ניסלבאום: כולם יודעים איך המצב בארגנטינה ועוד דבר: יש הרבה יהודים שרוצים לעלות, אבל הם מפחדים.
מוניקה ניסלבאום: לא רק מהמצב בכלל, אלא הם מפחדים מהשפה.
מוניקה ניסלבאום: שהם לא יוכלו ללמוד ולא יוכלו להבין, זה קשה להם להתחיל עוד פעם ללמוד.
מוניקה ניסלבאום: אז צריכים לתת להם כוח ואומץ.
מוניקה ניסלבאום: כי זאת לא בעיה.
מוניקה ניסלבאום: השפה – אם יש רצון כולם יכולים ללמוד.
אמנון כהן: אפשר ללמוד רוסית – גם טוב.
צבי הנדל: אדוארדו, אתה גם מדבר עברית?
מוניקה ניסלבאום: לא.
מוניקה ניסלבאום: אדוארדו לא מדבר עברית, אבל כמו האישה שלו, הוא יודע האותיות, הוא יכול לקרוא.
מוניקה ניסלבאום: הוא מכיר את הארץ ולא מדבר עברית.
מוניקה ניסלבאום: אני פעם ראשונה בארץ ואני מדברת עברית.
מוניקה ניסלבאום: ככה-ככה, לא כל כך טוב כמוכם, אבל מדברת.
צבי הנדל: תודה רבה לכם ושיהיה לכם בהצלחה.
מוניקה ניסלבאום: תודה רבה.
צבי הנדל: אני בטוח שתטופלו הכי טוב שאפשר, אבל יש לכם פריבילגיה: מאחר וכבר ביום הראשון לא נתנו לכם לישון - - -
מוניקה ניסלבאום: אנחנו מאד עייפים.
צבי הנדל: והבאנו אתכם לכאן, אז הפריבילגיה שלכם תהיה שבעזרת השם כל בעיה שתיתקלו בה – תפנו אלינו ישירות ונעזור לכם.
צבי הנדל: אני אתן לכם את מספרי הטלפון שלי וכל בעיה שתהיה לכם אנחנו נעזור לכם.
צבי הנדל: בהמשך הישיבה אני אתן לכם את הטלפון.
צבי הנדל: יושב ראש הסוכנות, מר סלי מרידור.
צבי הנדל: סלי הוא הבוס של קיטו.
צבי הנדל: את קיטו אתם מכירים?
מוניקה ניסלבאום: בטח.
צבי הנדל: אז הוא הבוס של קיטו.
סלי מרידור: בוקר טוב לכולם.
סלי מרידור: ברוכים הבאים לעולים החדשים.
סלי מרידור: אתם גורמים לנו הרבה שמחה.
סלי מרידור: אני רוצה להגיד מספר מאד קטן של דברים: קודם כל, זו שעת אמת.
סלי מרידור: המציאות בארגנטינה ידועה לנו, ידועה לוועדה הזאת.
סלי מרידור: הוועדה הזאת עוקבת אחרי המצב ביחד אתנו, ביחד עם משרד הקליטה, כבר מספר רב של חודשים, אפילו יותר משנה.
סלי מרידור: נמצאת פה נעמי שהיתה יושבת ראש הוועדה הקודמת.
סלי מרידור: צבי, ראש הוועדה החדש - - -
וילמה מאור: בוקר טוב, קיטו.
קיטו חסון: בוקר טוב.
וילמה מאור: אתה עכשיו בישיבת ועדת העלייה והקליטה של הכנסת.
וילמה מאור: הפסקנו את מר סלי מרידור באמצע דיבורו ואני מעבירה אליך את הדוברים.
צבי הנדל: קיטו בוקר טוב.
קיטו חסון: שלום לכולם.
צבי הנדל: זה צבי הנדל.
צבי הנדל: מה שלומך?
קיטו חסון: שלום ידידי ומכובדי צבי הנדל.
קיטו חסון: אני זוכר היטב את המשלחת בראשותך, עם זבולון אורלב ואלי גולדשמידט.
קיטו חסון: אני מאד שמח להיות אתכם ברגעים אלה.
צבי הנדל: א', אם אתה יכול לדבר יותר בקול.
צבי הנדל: אנחנו מארחים כאן שתי משפחות ששלחת לנו מארגנטינה והן דיווחו לנו קצת, אבל אנחנו רוצים השלמה ממך.
צבי הנדל: אולי תספר לנו בכמה משפטים, לוועדה ולאורחים, מה הפעילות המיוחדת שאתם עושים עכשיו ומה היקף הפניות – אם הוא גדל או לא – ואת הצפי שאתה מצפה, לאור ההחלטות החדשות של הממשלה, שאני מבין שהתעדכנת לגביהם.
קיטו חסון: ובכן, בוקר טוב לכולם.
קיטו חסון: אני בהחלט יכול למסור שעל אף האירועים שלפני כשבוע, רחובות בואנוס איירס היום שקטים יותר.
קיטו חסון: הם נכנסו לחג המולד, הייתי אומר, כמעט כרגיל מבחינת ההכנות לחג והמראות הקשים של ימי רביעי וחמישי מלפני שבוע כאשר ההמון הזועם התפרץ לרחובות נעלמו.
קיטו חסון: שום בעיה מהבעיות שגרמו להתפרצויות האלה לא באה על פתרונה, אבל מאחר שהראשים של נשיא המדינה ושר הכלכלה שלהם נפלו ונכנסה המפלגה השניה, המפלגה הפרוניסטית לשלטון, לפחות עד לשלישי למרץ שיהיו בחירות, נותן איזשהו שקט ברחובות.
קיטו חסון: מבחינת הקהילה היהודית, ללא ספק שמזה תקופה ארוכה הקהילה נמצאת במצב מאד מיוחד מבחינה זו וההתפרצות הזו רק תרמה במידה ניכרת לאי שקט ולהחלטה לבחון היטב היטב ובגישה הרבה יותר נרחבת אפשרות של עלייה.
קיטו חסון: אנחנו נערכנו להגברה של הפניות.
קיטו חסון: הקפאנו וביטלנו חופשות, הרחבנו שעות עבודה, גייסנו את כל הפרסונל של הסוכנות היהודית.
קיטו חסון: ראשית כל, שליחים, שליחי חינוך, הצטרפו אלינו לקבלת קהל, כל הפרסונל המקומי של הסוכנות היהודית עומד כבר לרשותנו ואנחנו מתעסקים בעיקר בשני מישורים: א', אנחנו מקבלים את הפניות מהר יותר, תוך ימים ספורים, בתיאום עם הסוכנות היהודית והשלוחות של מחלקת העלייה בארץ, מרכזי קליטה וכולי.
קיטו חסון: הטיפול הוא מזורז יותר ואנחנו משתדלים להתארגן במשימה של בדיקת זכאות לעלייה והכנה קצרה ולשלוח את האנשים לארץ.
קיטו חסון: אתם ראיתם שלפני יומיים הגיעה קבוצה ראשונה של עולים כאלה ואתמול הגיעה גם קבוצה של ילדי זוהר - - -
צבי הנדל: היום.
צבי הנדל: הילדים צריכים להגיע היום והמשפחות הגיעו אתמול וחלקן נמצאות אצלנו כאן.
צבי הנדל: אגב, תוכל להגיד להם משפט בספרדית להצלחה?
צבי הנדל: הם ישמחו, כי לא כולם מבינים עברית.
קיטו חסון: אני ממש מתרגש מהעובדה שאתם נותנים להם קבלת פנים כזאת.
קיטו חסון: החום של מדינת ישראל והשלוחות השונות של העם יגיע אליהם (מברך בספרדית).
צבי הנדל: קיטו, רק עוד מילה אחת לסיום.
צבי הנדל: תגיד לי אם היקף העלייה – אם אני לוקח את השנה שעברה – נוכל להגיע לפי עשר מזה בשנתיים הקרובות.
קיטו חסון: כן, ידידי צבי הנדל.
קיטו חסון: אנחנו כבר מארגנים את שלוש הקבוצות הבאות שיגיעו בחודש ינואר, ב-8, ב-15 וב-22 לחודש.
קיטו חסון: כבר קבענו תאריכים גם לקבוצות הבאות של העולים.
קיטו חסון: ללא ספק אנחנו רואים הגברה וגידול.
קיטו חסון: קשה לנקוט במספרים מדויקים.
קיטו חסון: אני לא רוצה מצד אחד להפליג לדמיון, אבל אין ספק בכך שהמאורעות כאן וההחלטות של הממשלה ושל הסוכנות היהודית והפעולה הנמרצת שם וכאן גורמים לכך שיש הגברה גדולה של פניות.
קיטו חסון: אני יכול להגיד שבימים ספורים – יומיים שלושה לאחר המאורעות – קיבלנו בערך פי 3 ופי 4 יותר פניות.
קיטו חסון: את אותן הפניות הפנינו מיד לראיון קצר ולהכנה לעלייה.
קיטו חסון: אנחנו סוגרים את שנת 2001 ב-1400 עולים, שזו שוב עלייה של מעל 25% מלפני שנה ואנחנו בטוחים שהמספר לגבי השנה, 2002, יהיה גדול משמעותית.
צבי הנדל: בעזרת השם פי עשר.
קיטו חסון: בעזרת ההחלטות שנתקבלו ואני מברך על כך.
קיטו חסון: אני גאה להשתייך לעם שבמצב כזה מחליט החלטות כאלה, שאינן קלות לאור המצב עכשיו בארץ, לאור המציאות שמתרחשת אצלנו, הן מבחינת הטרור, האינתיפאדה והביטחון והן מבחינה כלכלית.
צבי הנדל: קיטו ידידי, כולנו שולחים לך בהצלחה ושולחים את אהבתנו לכל השליחים.
צבי הנדל: עלו והצליחו.
צבי הנדל: להתראות.
קיטו חסון: תודה רבה.
קיטו חסון: כל טוב ויישר כוח.
צבי הנדל: אגב, יהודי יקר מאד, למי שלא מכיר אותו.
צבי הנדל: אני זכיתי להכיר אותו לפני חודשיים שלושה.
צבי הנדל: כן, סליחה.
סלי מרידור: אנחנו, את המציאות בארגנטינה מכירים כבר בוועדה הזאת, זמן לא קצר.
סלי מרידור: לפני חצי שנה סיכמנו על יציאה לתוכנית לאומית להגברת העלייה מארגנטינה.
סלי מרידור: לפני חודשיים סיכמנו את הפרטים שלה.
סלי מרידור: לפני יומיים-שלושה סוף סוף סוכם הדבר עם הממשלה.
סלי מרידור: אני חושב שאנחנו יכולים לצאת היום ליהודי ארגנטינה ולקרוא להם הביתה, משום שיש לנו בארץ תנאים יותר סבירים ממה שהיו לנו קודם, כדי לאפשר להם לעשות את המהלך המאד מאד מאד קשה הזה, שאני בטוח שמי שעושה אותו, אחרי שהוא עושה אותו, מבטיח לו ולילדיו חיים חדשים, חיים יהודיים חדשים, לדורות.
סלי מרידור: המבחן הוא מבחן אדיר.
סלי מרידור: אנחנו שינינו את כל מערכת העבודה שלנו בשטח ובימים האלה, למשל, מתקשרים כל יום לכל האנשים שפנו למשרדי הסוכנות היהודית בשנתיים האחרונות.
סלי מרידור: אנחנו לא מחכים שהם יפנו אלינו, אנחנו פונים אליהם.
סלי מרידור: משנים את כל המערכת של מתן האישורים לעלייה.
סלי מרידור: אנחנו יכולים להציע היום, בעקבות ההחלטה של הממשלה, משכנתא מוגדלת.
סלי מרידור: הסוכנות היהודית החליטה להציע מענק מיוחד להתארגנות ראשונית מעבר לסל קליטה.
סלי מרידור: אבל, הדבר העיקרי, בעיני, הוא ההתגייסות של החברה הישראלית.
סלי מרידור: אני מוכרח להגיד בשמחה שיש אלינו אין סוף פניות.
סלי מרידור: גם של אזרחים, גם של ראשי ערים, גם של אנשי עסקים: מה אנחנו יכולים לעשות כדי לעזור בקליטה של העולים.
סלי מרידור: אני מקווה שנוכל לגייס – ובטוח שנוכל לגייס – מספר רב מאד של ראשי ערים שייצאו עם תוכניות קליטה מיוחדות, קליטה עירונית, כדי לאפשר לעולים לבוא לערים שלהם ולהיקלט בצורה ראויה.
סלי מרידור: אני מקווה שנצליח לגייס מן המגזר העסקי את הכוחות שיכולים לעזור לאנשים בתעסוקה, למרות המצב הקשה בארץ.
סלי מרידור: אני מקווה שנדע לגייס אנשים מתוך החברה הישראלית, שייצאו לארגנטינה כדי לדבר עם יהודים, כדי לעזור להתגבר על המכשול של הפחד והחשש, בין אם אלה אנשים שעלו לארץ והצליחו, בין אם אלה רבנים שיכולים לדבר עם קהילות בבתי הכנסת ולדבר עם אנשים על הצד הרוחני של העלייה, בין אם אלה אנשים אחרים, כדי ליצור אווירה אחרת בקהילה לגבי עלייה.
סלי מרידור: אולי המרכיב הכי חשוב אלה עולי ארגנטינה בארץ.
סלי מרידור: יושב פה יושב ראש ההתאחדות.
סלי מרידור: דיברנו על זה.
סלי מרידור: אני מקווה שכל יהודי מארגנטינה שחי בארץ ירים את הטלפון לקרובים שלו ויגיד להם: חבר'ה, בואו הביתה.
סלי מרידור: אנחנו נהיה אתכם פה ואנחנו נעזור לכם פה.
סלי מרידור: אם נתגייס – ואני משוכנע שאנחנו צריכים ואני מאמין שאנחנו יכולים להתגייס התגייסות לאומית – אנחנו נראה שינוי משמעותי בקצב העלייה.
סלי מרידור: אני לא רוצה לדבר עכשיו על מספרים.
סלי מרידור: אני יודע עד כמה זה קשה, אבל אני יודע כמה זה חשוב.
סלי מרידור: לכן, נעשה כל מאמץ כדי להצליח במשימה הזאת.
אבשלום וילן: בתוכנית שסגרתם השבוע עם הממשלה, לאיזה סדרי גודל אתם נערכים?
סלי מרידור: לשמחתי, התוכנית הוגדרה פר משפחה ולא בסדר גודל סגור.
סלי מרידור: התוכנית, כפי שסיכמנו אותה – מעבר לכל מה שסיכמנו קודם – דיברה על מענק התארגנות נוסף לשנה אחת.
סלי מרידור: הוראת שעה לשנת 2002.
סלי מרידור: 2500$ נוספים לכל משפחה שהסוכנות היהודית תתן - - -
אבשלום וילן: בנוסף לסל הקליטה?
סלי מרידור: בנוסף לסל הקליטה - ואלף דולר לכל סטודנט שבא לבד.
סלי מרידור: הממשלה נותנת משכנתא נוספת, חלקה מענק וחלקה הלוואה, בהיקף של עשרים אלף דולר.
סלי מרידור: זה לשנה אחת לכל מספר של משפחות שיחליט לעלות לארץ השנה, או בשנה הקרובה.
סלי מרידור: אני מקווה שזה יהיה מספר רב מאד.
סלי מרידור: אני שמח שהסיכום היה לא על סכום סגור, אלא על עזרה למשפחה.
סלי מרידור: אנחנו, אגב, פועלים לגייס עוד משאבים.
סלי מרידור: הבעיה בעיני לא תהיה בעיה של משאבים.
סלי מרידור: הבעיה תהיה האתגר ליצור אווירה שיהודים שחושבים על האפשרות לעלות - ויש מולם החשש המוצדק והידוע של אדם שהולך לשנות את כל אופי חייו, תרבות חייו - לעזור להם, להושיט להם יד, כדי שיוכלו ביתר קלות לעשות את הקפיצה הענקית הזאת והלוואי שנצליח.
צבי הנדל: תודה, סלי.
צבי הנדל: אגב, העולים שהגיעו אתמול ויגיעו בזמן הקרוב, הם השגרירים הכי חשובים שלנו.
סלי מרידור: זה נכון.
צבי הנדל: כל טלפון שלהם לארגנטינה: "בואו הביתה לישראל", יעזור מאד.
צבי הנדל: יעזור לכם, יעזור לנו, כי אנחנו צריכים אתכם פה.
צבי הנדל: אדוני סגן שר הקליטה, שמשמש כשר הקליטה, יולי אדלשטיין, בבקשה.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: תודה, אדוני היושב ראש.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: קודם כל אני רוצה לומר לעולים החדשים מארגנטינה, שגם נפגשנו אתם לפני קצת פחות מחודשיים בארגנטינה, ש א', באופן אישי, אני מאד מבין את החשש, כי בארץ אני בדרך כלל רגיל שמביאים אותי למקום שמדברים בו עברית, רוסית או אנגלית ואני מסתדר.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: בארגנטינה סוף סוף הבנתי איך מרגישים צבי הנדל, סלי מרידור ונעמי בלומנטל, כשמביאים אותם לאסיפה של עולים חדשים מרוסיה וכולם מדברים רוסית והם לא מבינים שום דבר.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אז אני מבין את החשש, אבל יחד עם זה אני רוצה לומר לכם שגם בחדר הזה יושבים כמה אנשים שהם או בכירים בשירות הממשלה, בשירות המדינה, או אנשי עסקים רציניים, שגם לפני כמה שנים עלו מארגנטינה או מדינה "אמל"טית" אחרת ולא ידעו מילה עברית והיום גם התקדמו יפה, גם מבינים ודאי עברית וגם הצליחו, כל אחד בתחומו.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: כך שסיכוי סביר קיים לגבי כולם.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אדוני היושב ראש, מילה אחת לגבי מה שפתחת בו.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני גם מאד שמח – ודיברנו על זה גם עם סלי לא פעם בימים האחרונים, שטוב מאד שלפחות אנחנו לא צריכים פה עכשיו לפקוח עיניים ולומר: אוי, לא צפינו שהולך להיות משהו, איך לא נערכנו.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: נערכנו, כפי שנאמר.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: לפני שבעה חודשים סיכמנו תוכנית, נדונה אצלך בוועדת העלייה והקליטה, נדונה בכל מיני פורומים ממשלתיים.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: חבל מאד – ואני מצטער על זה, לא על מנת לבכות על חלב שנשפך, אבל מצטער על זה – שרק באמת כפי שנאמר, שלשום, לאחר כל התמונות בטלוויזיה, סוף סוף חתמו על הדברים האחרונים.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני אומר את הדברים האלה רק מסיבה אחת: כפי שאמרת, התוכנית היא תוכנית שלוש הארצות.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: יש גם צרפת וגם דרום אפריקה.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני כולי תקווה שנלמד סוף סוף את הלקח ולא נחכה למשהו – אני לא מאחל שמשהו יקרה, אבל – שלא נחכה למשהו בצרפת או בדרום אפריקה על מנת לסגור כל מיני פרטים קטנים ולהסכים לכמה גרושים במימון זה או אחר.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני באמת לא רוצה לחזור על כל הדברים שנאמרו על ידיך ועל ידי יושב ראש הנהלת הסוכנות היהודית.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני רק רוצה להעלות שתיים שלוש נקודות.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: האחת: תוכנית סיוע אכן כולה אושרה, אבל כפי שכבר אמרו כמה, כולל ראש המשלחת קיטו חסון, אנחנו במצב לא פשוט מבחינה תקציבית כוללת.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: הדברים האלה ודאי יבואו לידי ביטוי גם בפעילות שלנו בנושא של עולי ארגנטינה.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני מאד מקווה שנצליח להתגבר עליהם, אבל - אתה כבר שמעת אותי, אדוני היושב ראש, מתבטא בנושא הזה - אני פשוט בכוונה מסתכל ימינה, כי לא בא לי להסתכל בעיניים של ראשי התאחדות עולי אמל"ט כאן.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני הייתי הראשון שכל הזמן אמר שאם אנחנו יוצאים עם תוכנית ארגנטינה, אז השותף העיקרי והחשוב זה התאחדות עולי אמריקה הלטינית וחייבים לתת כתף, חייבים לעזור וחייבים להתגייס.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: כשאני כבר כמה ימים מודיע שלא ימומנו בשנה הבאה שום פרוייקטים של שום ארגוני מתנדבים וארגוני עולים על ידי משרד הקליטה, כי הסעיף התקציבי הזה בעצם נמחק במשרד הקליטה, אז הדבר היחידי שאני יכול לעשות זה להסתכל לכיוון השני.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: גם את זה אני לא אומר רק על מנת לעקוץ, אלא בתקווה שבכל זאת בימים הקרובים, באישורים תקציביים אלה ואחרים, אנחנו ניקח בחשבון שאי אפשר לדבר בשתי לשונות ואי אפשר לומר נתגייס לעזרת עולי ארגנטינה ומצד שני לא לגעת בדברים כל כך בסיסיים וכל כך חשובים.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: בנימה יותר אופטימית, אני מאד מסכים עם מה שאמר כאן יושב ראש הנהלת הסוכנות.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: יש עלינו בעצם לחץ והיענות – זו אפילו מילה מתונה מדי – של כל מיני גורמים, כולל במיוחד ראשי ערים שרוצים ומעונינים עכשיו בפרוייקטים עירוניים בתחום הקליטה.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: מה שמעניין – מדובר גם ברשויות שקלטו המוני עולים בעשר השנים האחרונות.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: סתם דוגמה – שוב, לא על מנת לפאר מישהו באופן אישי – ניגש אלי לא פחות ולא יותר אלא ראש עיריית אור עקיבא.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אצלו רוב האוכלוסייה היא עולים ולא תמיד אוכלוסייה פשוטה.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: זו אוכלוסייה שיש אתה גם בעיות.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: הוא הראשון שתפס אותי כאן בכנסת ואמר: אנחנו עכשיו רוצים להיכנס, למי אני צריך לפנות על מנת לפתוח בתוכנית קליטה מארגנטינה?
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אז זה בהחלט סימן מאד מעודד.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני אסכם בזה ואגיד שאני מציע – וזאת מהתרשמות אישית שלי – שכמו שאנחנו פתחנו בתיאום פעולה כמעט אופטימלי בין הסוכנות היהודית לממשלה, כך אנחנו נמשיך.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני חושב שנושא של ראשי ערים, למשל, אפשר לתאם בצורה כזאת שלא כולם צריכים לצאת לארגנטינה, אפשר לצאת למקומות יותר קרובים כמו מרכזי קליטה של הסוכנות היהודית ושם לפנות לעולים ולדבר אתם על יכולת או אפשרות של קליטה ברשות זו או אחרת, בעיר זו או אחרת.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אם נחליט שגורמים אלו ואחרים ממשלתיים, מוניציפליים, ייצאו לארגנטינה, אז לדעתי זה צריך להיות בתיאום מלא עם הסוכנות היהודית, הייתי אומר אפילו: כאורחים של הסוכנות היהודית, כי חבל מאד ליצור בלגן וחבל מאד ליצור עכשיו מעגלים מקבילים שיפעלו.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: יש אנשים, כפי שאמרתי, שיוכלו לעזור ויוכלו לצאת ולהציע ידע נוסף, אבל לדעתי הממשלה לא צריכה לפעול שם באופן עצמאי.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: זו פעולה של הסוכנות, כמו גם כאן בארץ.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אני בטוח שכל התוכניות של העולים העתידיים יתואמו עם הגורמים הממשלתיים, עם משרד הקליטה בראש ובראשונה, אבל לא רק.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: עם משרד החינוך, משרד השיכון, כל המשרדים הרלוונטיים, על מנת שהעולים, שהם הקליינטים העיקריים, ידעו בוודאות של מי האחריות, על איזה נושא, לאן צריך לפנות ואני בטוח שאם כך נפעל, אז גם המשפחות שאנחנו רואים כאן היום וגם שאר המשפחות שהגיעו ואנחנו מקווים שעוד יגיעו, יזכו לקליטה מהירה ומוצלחת כאן בארץ.