GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: תודה רבה.
צבי הנדל: תודה אדוני סגן השר.
צבי הנדל: אני הייתי רוצה לשמוע קצת מעולי אמריקה הלטינית איך נרתמים ולמה בדיוק.
צבי הנדל: מריו לב, בבקשה.
מאיר לב: אני יושב ראש התאחדות עולי ארגנטינה בישראל.
מאיר לב: אני שמח שכאשר באנו אל סלי לפני שנה ואמרנו: צריכים להתחיל עם התוכנית ולעשות משהו כללי לקהילה בארגנטינה, התחלנו לעבוד וזה לקח כמעט שנה לסגור את כל הקצוות והתקציבים.
מאיר לב: אחר כך במשותף בין הסוכנות ומשרד הקליטה הוציאו את זה כבר בצורה מסודרת עם תקציבים, עם מספרים, בטח יותר מקצועי ממה שאנחנו יכולים לעשות עם קבוצה של מתנדבים והיום, כשמתחיל המצב הקשה ביותר בארגנטינה, אנחנו מוכנים לעבודה.
מאיר לב: בהתאחדות נערכנו גם השנה למצב, לאט לאט, בגלל שהמצב הוא לא של היום.
מאיר לב: המצב הכלכלי בארגנטינה זה כבר כמה שנים.
מאיר לב: אז פתחנו קו חם, שעולה יכול להתקשר, אם יש לו איזושהי בעיה מיוחדת, אז מישהו שומע אותו ויכול לתת איזו מילה טובה.
מאיר לב: קבוצה של פסיכולוגים מתנדבים שיכולים לתת עזרה ראשונה לכל אחד שצריך.
מאיר לב: פתחנו מחסן של ציוד ומחלקים בגדים וציוד לאנשים שצריכים.
מאיר לב: הילדים שבאים היום, שגומרים תיכון, בדרך כלל באים בלי כלום.
מאיר לב: הם מקבלים שמיכות, מקבלים קומקומים, מקבלים תנורים, כל אחד מקבל מה שצריך כדי להתחיל את הצעדים הראשונים בצורה יותר קלה.
מאיר לב: מקבלים המון תרומות לציוד, אנשים מתקשרים, אנחנו כבר לא יודעים איפה לאחסן את הדברים.
מאיר לב: כל הקהילה רוצה לעזור ואני חושב שהכיוון והקשר והרעיונות שיש היום, לבקש מהמשפחות שגרות בארץ להתקשר למשפחות שלהן בחוץ לארץ, לכתוב מודעות שאנחנו מבקשים משפחות ותיקות דרום אמריקאיות, שיאמצו משפחה כאשר היא מגיעה – ומדברים על 2000–3000 משפחות שנגייס בכל הארץ – אני חושב שכל זה ייתן הרגשה הרבה יותר טובה לעולים.
מאיר לב: אני חושב שזו הזדמנות, אחרי שנים שהסוכנות היהודית השקיעה בארגנטינה ובכל היבשת.
מאיר לב: במערכת החינוך, בתוכניות כמו תפוז, מכון למורים, מכון למדריכים, מכון גולד.
מאיר לב: אני לא יודע אם מכירים את הקהילה.
מאיר לב: יש אלפים אלפים של יהודים שעברו את המכונים, את הביקורים, את כל התוכניות האלה.
מאיר לב: יש להם רקע.
מאיר לב: כאשר ראינו אתמול בחדשות בטלוויזיה את הקבוצה שהגיעה, שדוברת עברית, שעברו לימודים – היתה השקעה ענקית באנשים האלה.
מאיר לב: הם חמים ובאים עם רקע.
מאיר לב: אז זאת עלייה מעולה שאנחנו יכולים לקבל.
מאיר לב: אני חושב שהיום נוכל לקבל את הפירות של כל ההשקעה הזאת ואני חושב שהיום, כמו שאומרים החברים, חייבים לשלוח יותר שליחים.
מאיר לב: שליחים שיכולים להיות מתנדבים שנמצאים בשטח, חברים של ההתאחדות, שאחר כך מקבלים אותם בכל עיר שהם מגיעים, שהם עושים יום כלילה בשביל העולים האלה בהתנדבות.
מאיר לב: כאשר העולים רואים מישהו שבא ומספר להם בצורה אמיתית מה שקרה להם, איך הוא עבר את הקליטה, זה דבר שיכול לעזור בהרבה.
מאיר לב: עוד דבר, זו ההסברה.
מאיר לב: הם נמצאים שם במצב מאד קשה ומפחדים להגיע.
מאיר לב: הם לא חושבים על כך ששם אין להם ביטוח בריאות.
מאיר לב: אין להם בכלל.
מאיר לב: אין להם כסף לקנות תרופות וכאן מקבלים את זה מהיום הראשון.
מאיר לב: מקבלים חינוך לילדים.
מאיר לב: אני חושב שאלה הדברים העיקריים שאנחנו יכולים להציע להם.
מאיר לב: זה מאד חשוב שיקבלו עזרה כספית, שיקבלו משכנתה, אבל הדברים הקטנים האלה - שהם ענקיים, אם חושבים פעמיים, כי שם יכולים למות ממחלה בגלל שאין להם איך לטפל.
מאיר לב: אין להם כסף להביא רופא.
צבי הנדל: אני מצפה מיהודים יקרים כמוכם שמכירים את הדקויות האלה, לרכז נייר כזה.
צבי הנדל: תאמין לי שהשליחים ישמחו.
צבי הנדל: ואז אתם מדברים כאילו: אנחנו, שהקדמנו אתכם לבוא לישראל, מספרים לכם: יש פה אחד, שתיים שלוש וכולי.
צבי הנדל: קודמתי לתפקיד, מי שחינכה אותי להיות יושב ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, יקירתי, נעמי בלומנטל, סגנית השר.
נעמי בלומנטל: קודם כל, ברוכים הבאים לעולים שהגיעו והלוואי ויבואו בעקבותיכם עוד הרבה הרבה אחרים ואני באמת מקווה שאחרי הישיבה הזאת והשהות שלכם כאן בארץ, גם בימים הראשונים וגם בימים שיבואו לאחר מכן, אתם באמת תהיו אלה שתתקשרו לחברים, לקרובים, לשכנים ותגידו להם לבוא לארץ.
נעמי בלומנטל: אנחנו בוודאי משוכנעים שפה זה המקום הכי טוב בעולם, אין ספק ותמיד אנחנו לא מבינים – אני מוכרחה לומר – איך אנחנו לא מצליחים להביא יותר עולים.
נעמי בלומנטל: נראה לי כאן שבכל זאת, על אף כל המחמאות שאנחנו אומרים, היה כשל, כי אנחנו ידענו את המצב, כל אחד מאתנו היה באיזשהו שלב בארגנטינה – אני הייתי לפני יותר משנה – ואמרו לנו: תשלחו יותר שליחים, תביאו יותר אנשים, המצב קטסטרופלי ולמעשה לא נעשה שום דבר.
נעמי בלומנטל: דווקא אנחנו כוועדת עלייה וקליטה עוד בזמני ואחר כך גם עם חבר הכנסת צבי הנדל שהיום מוביל את הוועדה, אמרנו: זה לא יתכן, המצב הזה.
נעמי בלומנטל: אנחנו שומעים מה קורה ולא נעשה מאומה.
נעמי בלומנטל: אני מוכרחה לומר, בפגישות שהיו לי, בין שזה בישיבות סיעה, בין בפגישות אחרות, עם ראש הממשלה שנבחר, אני חושבת בפברואר, הייתי כל פעם מזכירה: חייבים להביא את יהודי ארגנטינה.
נעמי בלומנטל: אני מאד מקווה שהזעזוע שהיה עכשיו, שלא חיכינו לו, אבל שידענו שהוא עשוי לקרות, באמת יביא לכך שתהיה התעוררות וכמו שאמר יושב ראש הנהלת הסוכנות וגם גזבר הסוכנות – צריכה להיות ויש התגייסות לאומית.
נעמי בלומנטל: עכשיו, מבחינה פרקטית, הייתי רוצה להציע כמה דברים.
נעמי בלומנטל: אם באמת האווירה הזאת, שראינו בטלוויזיה, מביאה לכך שהרבה מאד אזרחים כולל אנשים בעלי עסקים ובעלי הון וגם הציבור הרחב, מתקשרים, בין שזה להתאחדות, בין שזה למשרדי הסוכנות – האם יש מישהו שמרכז את כל הפניות האלה כדי שאפשר יהיה לנתב אותן?
נעמי בלומנטל: אני פוחדת שזה קצת הולך לאיבוד.
נעמי בלומנטל: יש הרבה רצון טוב.
נעמי בלומנטל: ההתעוררות הזאת תעבור בעוד כמה זמן.
נעמי בלומנטל: כרגע זה בתקשורת, התקשורת תרד מזה ואז כל הרצון הטוב הזה עלול ללכת לאיבוד.
נעמי בלומנטל: באמת יש רצון טוב, כפי שבא אז לידי ביטוי עם עולי ברית המועצות לשעבר, שיש משפחות שרוצות לאמץ, שמוכנות לאמץ, של חברות שמוכנות לקלוט.
נעמי בלומנטל: חייבים לעשות משהו, בין שזה הסוכנות יחד עם משרד הקליטה - אני בטוחה שוועדת העלייה והקליטה תוכל גם להירתם לזה – שיוקם איזשהו גוף ושיהיו כמה דמויות כדי לנתב.
נעמי בלומנטל: חבל שזה ילך לאיבוד.
נעמי בלומנטל: למשל, אני שומעת שאתה, שדיברת עכשיו, מר לייבוביץ', אתה רואה חשבון.
נעמי בלומנטל: רק היום התפרסמה בעיתון ידיעה על חברות ממשלתיות שהחליפו את משרדי רואי החשבון שלהן.
נעמי בלומנטל: אני פונה מכאן ועכשיו לחברות שהן חברות של רואי חשבון, חברות גדולות - הן מעסיקות לפחות מאה רואי חשבון במשרדים שלהן – שיקלטו עכשיו, אני רוצה לשמוע אותן עכשיו מודיעות שהן קולטות את רואי החשבון שמגיעים לכאן, גם אם עוד אין להם את השפה.
נעמי בלומנטל: לא תהיה להן שום בעיה, הן יכולות לקחת על עצמן את המשימה הזאת.
נעמי בלומנטל: יש לא מעט רואי חשבון בין אלה שמגיעים.
נעמי בלומנטל: יש גם חברות אחרות.
נעמי בלומנטל: כל חברה, אם זאת חברה ממשלתית – אנחנו יודעים את מצב האבטלה בארץ, אבל כמו בעבר, שאמרנו שיש העדפה מתקנת, שתהיה עכשיו העדפה מתקנת לעולים שמגיעים מארגנטינה.
נעמי בלומנטל: זה לא יהיה נורא, אפשר יהיה לעמוד בזה.
נעמי בלומנטל: רובם בעלי מקצועות חופשיים.
נעמי בלומנטל: גם אם היום הם עוד לא יודעים את השפה, אפשר לעבוד על זה, ייקח כמה זמן וילמדו את השפה.
נעמי בלומנטל: דבר נוסף ובזה אסיים, אני לא רוצה להאריך יותר מדי – אמנם זה בוער בעצמותי, אבל הזמן באמת קצר - אני שומעת כל הזמן מעולי ארגנטינה שנמצאים כאן כבר הרבה שנים, הם אומרים לי: נעמי, אל תשלי את עצמך, לא יקרה שום דבר.
נעמי בלומנטל: אז יבואו עוד מאה עולים, יבואו עוד מאתיים עולים, אבל העלייה הגדולה, כפי שהיתה מברית המועצות לשעבר וחבר העמים – היא לא תגיע.
נעמי בלומנטל: אני לא יודעת למה.
נעמי בלומנטל: הם כל הזמן אומרים את זה.
צבי הנדל: תמיד היו קטני אמונה.
נעמי בלומנטל: כן, זה נכון.
צבי הנדל: אבל המיעוט, שחי באמונה גדולה, אלה שיושבים פה, יביא את כולם.
נעמי בלומנטל: אז על זה בדיוק אני רוצה לדבר.
נעמי בלומנטל: אני הייתי רוצה להציע גם משהו, שהוא לא בשמיים.
נעמי בלומנטל: אני חושבת: איזה מכשול קיים, אולי זה מכשול פסיכולוגי, אולי מכשול אחר שגורם לכך שכל העולים מארגנטינה, מי שאני מדברת אתו, אומר לי: אל תשלי את עצמך.
נעמי בלומנטל: יש למעלה ממאתיים אלף יהודים בארגנטינה, יכולנו להביא אותם לכאן.
נעמי בלומנטל: זו יכולה להיות פשוט ברכה למדינה שלנו.
נעמי בלומנטל: ראינו מה קרה וקורה עם יהודי ברית המועצות וחבר העמים שהגיעו לכאן.
נעמי בלומנטל: הרי זו ברכה בלתי רגילה למדינת ישראל.
נעמי בלומנטל: צריך לעשות משהו.
נעמי בלומנטל: למה כל אחד אומר לי: לא יעזור כלום, הם לא יבואו.
נעמי בלומנטל: יבואו עוד מאה – ברוך השם, אתם הגעתם – יבואו עוד מאתיים, יבואו עוד אלף, אבל מסה רצינית לא תגיע.
נעמי בלומנטל: ואני רוצה בכל זאת לראות – בואו נציע שזה יהיה בראשותך, צבי הנדל – איזשהו טרסט מוחות של כמה אנשים, יחד עם ההתאחדות, עם מריו ועם אחרים מעולי ארגנטינה.
נעמי בלומנטל: אולי עם חברה, ארגון, בוודאי עם הסוכנות היהודית, לראות מהו המחסום שצריך לפרוץ אותו - מעבר לדברים שסלי אמר, שבוודאי שכדאי שראשי רשויות יירתמו וזה אפשרי ואזרחים שנרתמים והחברות הגדולות ושתהיה ממש גם פניה שלך, כאן, מהוועדה - בגדול, אנחנו רוצים שישראל תראה כאלטרנטיבה רלוונטית ושיבואו בהמוניהם וכולנו כאן נעשה את הכל כדי שאמנם כך זה יהיה.
צבי הנדל: נמצא אתנו, למי שאינו מכיר, מהחדשים בעיקר, חבר כנסת שלא מזמן היה עולה חדש.
צבי הנדל: בא מברית המועצות לשעבר, חבר הכנסת בריילובסקי.
ויקטור בריילובסקי: בראש ובראשונה – ברוכים הבאים.
ויקטור בריילובסקי: אני מאד מרוצה לראות פה יהודים מארגנטינה שבאו לפה ואני עכשיו יכול לומר: "כשאנו באנו זה היה משהו אחר".
ויקטור בריילובסקי: כן, אני באתי לפני כ- 14 שנה.
ויקטור בריילובסקי: אני חושב שסגן השר המכובד גם כן בא - - -
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: בדיוק באותה שנה.
ויקטור בריילובסקי: בדיוק באותה שנה?
ויקטור בריילובסקי: גם כן עולה חדש.
צבי הנדל: זאת אומרת, אתם יכולים מהר מאד להיות מיניסטר.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: כן.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: זה קל.
ויקטור בריילובסקי: כן, רק בישראל אפשר.
ויקטור בריילובסקי: הוא בא לישראל לפני 15 שנה, כבר מיניסטר.
ויקטור בריילובסקי: לשעבר.
צבי הנדל: הנה, סגן ראש הממשלה שלנו.
ויקטור בריילובסקי: כן, סגן ראש הממשלה שלנו, אבל הוא כבר 16 שנה בארץ.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אז זה כבר לא נחשב.
ויקטור בריילובסקי: אם לדבר ברצינות, אני מאד מרוצה לשמוע פה שיש כבר תוכנית של קליטה ראשונה לעולי ארגנטינה.
ויקטור בריילובסקי: קליטה ראשונה זה דבר מאד חשוב, אבל זה לא סוף הדרך ואנחנו יודעים טוב מאד שהקושי האמיתי זה בשלב השני.
ויקטור בריילובסקי: הקושי האמיתי זה כשבן אדם צריך להתחיל לעבוד, צריך למצוא דירה וצריך לחיות חיים רגילים.
ויקטור בריילובסקי: אני רוצה לומר שאנחנו צריכים להתכונן לשלב שני, שלא יהיו בעיות כמו שהיו – אני לא רוצה לומר שהקליטה של העולים מרוסיה היתה לא מוצלחת.
ויקטור בריילובסקי: אני חושב שהיא היתה מוצלחת, אבל אנחנו זוכרים הרבה בעיות עם קליטת מדענים, עם קליטת מהנדסים וכך הלאה.
ויקטור בריילובסקי: אנחנו צריכים לדעת עכשיו מהו הפרופיל הסוציו-אקונומי של העולים הפוטנציאליים מארגנטינה ואנחנו צריכים לחשוב על השלב השני.
ויקטור בריילובסקי: צריך להתכונן לשלב השני בדיוק עכשיו.
ויקטור בריילובסקי: עוד דבר אחד, על מצב הרוח בארגנטינה.
ויקטור בריילובסקי: אני חושב שלמדינת ישראל יש מה להציע לעולים פוטנציאליים מארגנטינה.
ויקטור בריילובסקי: אתם פשוט צריכים לראות איזה סוג של אוניברסיטאות יש אצלנו.
ויקטור בריילובסקי: מה הרמה של האוניברסיטאות.
ויקטור בריילובסקי: אני, חוץ מזה שאני חבר כנסת, אני פרופסור באוניברסיטת תל-אביב ואני רוצה לומר, שהרמה של האוניברסיטאות שלנו היא ברמת אוניברסיטאות טובות באירופה ובאמריקה.
ויקטור בריילובסקי: זה בדיוק כך.
ויקטור בריילובסקי: חוץ מזה, התפתחות של ההיי-טק בישראל היא לא פחות טובה מאשר באירופה ובאמריקה.
ויקטור בריילובסקי: ההתפתחות של ביו-טכנולוגיה בישראל.
ויקטור בריילובסקי: זאת אומרת שאני רואה את ישראל כמדינה של טכנולוגיה מתקדמת ביותר.
ויקטור בריילובסקי: יש לנו פוטנציאל ואנחנו מאד מרוצים אם יהודי ארגנטינה ישתתפו במטרה הזאת, לעשות את ישראל מדינה מתקדמת, מדינה מתפתחת, מדינה של המאה העשרים ואחת.
צבי הנדל: דיברנו מקודם על כסף, תקציב, מימון.
צבי הנדל: נמצא אתנו הגזבר של כל הסוכנות היהודית.
צבי הנדל: מר צ'סלר, בבקשה.
חיים צ'סלר: תודה, צבי.
חיים צ'סלר: קודם כל אני רוצה לומר שהסוכנות היהודית והעם היהודי לא יעמדו מנגד לגבי כל עולה פוטנציאלי מארגנטינה שירצה לעלות לארץ.
חיים צ'סלר: לא יהיה מצב שבגלל חוסר תקציב לא נעלה יהודי לארץ – וזה נאמר מקודם על ידי חברי, יושב ראש ההנהלה – שהסכום הוא פתוח, גם מול הממשלה וגם מול הצרכים בעתיד.
חיים צ'סלר: היתה לנו התייעצות עם ראשי הסוכנות בעולם וזו ההחלטה שהתקבלה פה אחד ואני שמח לבשר אותה.
חיים צ'סלר: דבר שני, נאמר על ידי סגן שר הקליטה ואני מצטרף לדברים – לקח לנו הרבה מאד זמן.
חיים צ'סלר: גם יושב ראש הוועדה היה מאד קואופרטיבי בעניין הזה.
חיים צ'סלר: היו לנו קשיים לא קטנים לממש את הבקשות שלנו מול הממשלה.
חיים צ'סלר: משך חודשים רבים, למרות שהיו החלטות של ועדת התיאום בין הממשלה לבין הסוכנות – ואני חייב לומר לזכותו של ראש הממשלה, שכפי שידוע לכם הוא לא מהמפלגה שלי, אבל מגיע לו בעניין הזה קרדיט גדול וגם לשמעון פרס, שהם היו שני השרים בוועדת התיאום שלחצו ועוד באו בטענות שהסכום שהממשלה הקציבה לעלייה מארגנטינה, צרפת ודרום-אפריקה הוא קטן מדי.
חיים צ'סלר: למרות זאת לא הצליחו להתגבר על הבעיות הביורוקרטיות שעמד עליהן סגן שר הקליטה.
חיים צ'סלר: אני רוצה לומר לשמחת כולנו – אני רוצה לומר לכם את האמת:
חיים צ'סלר: אני הייתי מאד סקפטי.
חיים צ'סלר: חשבתי שגם פה הסוכנות היהודית תגיד שהיא מוכנה לשלם, הממשלה תבוא ותגיד: כן, כן – וגשם אין.
חיים צ'סלר: אני שמח שראש הממשלה לפני יומיים חתם על מכתב יחד עם יושב ראש הנהלת הסוכנות.
חיים צ'סלר: אני רואה בזה, אגב, התפתחות מאד מאד חשובה, לא רק לגבי ארגנטינה.
חיים צ'סלר: אני חושב שזה סימן דרך גם לגבי צרפת ודרום אפריקה.
חיים צ'סלר: אני חושב שאם נעמיד את אותם תנאים שנקבעו לגבי יהודי ארגנטינה גם לגבי צרפת וגם לגבי דרום אפריקה, זה יכול להיות דבר מאד מאד חשוב.
חיים צ'סלר: זה דבר אחד.
חיים צ'סלר: דבר שני: לפני עשרה ימים, בתיאום עם יושב ראש ההנהלה, הייתי בבואנוס איירס, נסעתי לשם להשתתף בכנס בנושא הרעב, בהשתתפותו של נשיא ארגנטינה, דלרואה.
צבי הנדל: היתה ארוחה טובה?
חיים צ'סלר: זה היה ביום האחרון שהוא הופיע בו בפומבי, אני חושב.
חיים צ'סלר: אני זכיתי להערכה רבה בקרב אלף אנשים שהשתתפו בכנס הזה, יהודים ולא יהודים כאחד, באחד מאולמי הקונגרסים בבואנוס איירס.
צבי הנדל: רק תספר לנו מה היה התפריט בדיון על הרעב.
חיים צ'סלר: אני רוצה להגיד לכם מה היה התפריט, מבחינת העם היהודי והסוכנות היהודית.
חיים צ'סלר: אנחנו פרסמנו שם שאנחנו מקדישים 9 מיליון דולר כל שנה, מתקציב הסוכנות היהודית והעם היהודי בארגנטינה, גם לעלייה וגם לחינוך יהודי.
חיים צ'סלר: למעשה, ההחלטה שקיבלנו בחבר הנאמנים האחרון היא שלא יהיה אף ילד יהודי שלא ימשיך ללמוד בבתי הספר בגלל בעיות של שכר לימוד.
חיים צ'סלר: זה נאמר בנוכחות של, לא רק נשיא ארגנטינה, אלא גם שר העבודה וכל ראשי הקהילה היהודית.
חיים צ'סלר: לי ברור דבר אחד.
חיים צ'סלר: שהמשבר שעובר כרגע על יהדות ארגנטינה – אני אומר את זה מהניסיון שלנו לגבי רוסיה בשנת 1998, משבר המטבע, משבר המנהיגות, ערב הבחירות לנשיאות, זה מאד מזכיר את זה מהניסיון רב השנים שלי ברוסיה – הוא מצב שיכול להיות ארעי.
חיים צ'סלר: בחצי השנה הקרובה יש, לדעתי, חלון הזדמנויות אדיר ואני כל כך שמח שיושב ראש הוועדה, אתה לא נח, ממשיך בדרכה של נעמי ומנווט ביד רמה את הוועדה לטובת העניין.
חיים צ'סלר: אני חושב שיש לנו חלון הזדמנויות של חצי שנה, כי אני לא יודע מה יהיה אחרי הבחירות לנשיאות ארגנטינה, הדברים יכולים להתייצב – הלוואי, קודם כל, לתושבי ארגנטינה.
חיים צ'סלר: אני אומר את זה לא מפני שאני רוצה שיהיה להם רע.
חיים צ'סלר: אני רוצה שיהיה להם טוב.
חיים צ'סלר: אבל לפחות, אנחנו יכולים בעניין הזה להביא את מסר העלייה ומסר הציונות בצורה יותר ברורה ואני חושב, בסטייטמנט הזה שאני אומר פה, גם בשם היושב ראש, שמבחינת העם היהודי אנחנו נטה שכם וכל סכום ללא מגבלה.
חיים צ'סלר: אנחנו נשמח אם הממשלה תעמוד לצדנו ואם נעבוד נכון בארגנטינה – עכשיו אפשר גם לראות תוצאות.
חיים צ'סלר: מה יהיה לטווח ארוך – אני לא יודע.
צבי הנדל: אגב, יש כאלה פסימיים שאומרים, שגם על פי התהום השנה נצעד צעד גדול קדימה.
צבי הנדל: אז אתה אופטימי ולא פסימי.
צבי הנדל: כן, מר ליאון אמירס.
ליאון אמירס: אני עולה מארגנטינה משנת 1988, ותיק יותר ורציתי רק לענות לנעמי.
ליאון אמירס: זה יפה מאד מה שהיא אמרה בקשר לנושא של היחס לעולה החדש שמגיע לישראל.
ליאון אמירס: הרי לא פעם אמרו שאנחנו, הדרום-אמריקאיים, קצת דומים לדרום מרוקאיים.
ליאון אמירס: אנחנו אנשים חמים.
ליאון אמירס: אנחנו אנשים שצריכים איזשהו יחס אישי.
ליאון אמירס: אם אנחנו נצליח בטיפול בעולה החדש באמצעות עולים חדשים-ותיקים שנמצאים כאן, ללא ספק יהיה שיווק מפה לאוזן.
ליאון אמירס: זה לא יעזור שום דבר אם אנחנו לא מצליחים עם העולים שמגיעים ואם אנחנו לא מנסים באיזושהי צורה – הרי בעלייה מארגנטינה מדובר באקדמאיים, מדובר ברופאים.
ליאון אמירס: מי שהיה ראש המחלקה בבואנוס-איירס, כשיגיע לפה, אם לא נצמיד אליו איזשהו רופא ותיק, איזשהו מתנדב ותיק, הבן אדם הזה לאחר חודשיים יעזוב למיאמי, לארצות הברית או למקום אחר.
ליאון אמירס: לכן אני אומר: ללא ספק הפעילות של התאחדות עולי אמריקה הלטינית – ולזה אין שום צל של ספק שצריכים תקציבים – אנחנו בלי תקציבים לא יכולים לומר למתנדב תתנדב, בלי שיהיה איזשהו תקציב שהוא יוכל לעבוד למען העולה.
ליאון אמירס: אם נעבוד בחוכמה ונתייחס לעולה באופן חם, ללא ספק נוכל להצליח ולנצל את התקופה.
ליאון אמירס: אני לא בטוח, כמו שאמר גזבר הסוכנות, אם עוד חצי שנה יהיה לנו כזה דבר.
צבי הנדל: זה חשוב מאד מה שאמרת.
צבי הנדל: הקטע של הכסף – יש חילוקי דעות, אבל לגבי הקטע של מה שצריך לעשות – זה בטוח.
צבי הנדל: כולם מסכימים.
צבי הנדל: אבל יימצא גם הכסף.
צבי הנדל: אני חייב לומר – אני חוזר על דבריך, לא רק בגלל שהם נעמו לאוזני, אלא בגלל שהם מאד מאד חשובים.
צבי הנדל: הם נכונים להרבה עליות, לארגנטינה זה נכון שבעתיים.
צבי הנדל: יש שם חשש טבעי.
צבי הנדל: זה בא לא רק מהשפה.
צבי הנדל: אמרו לי, לא אחד ולא שניים, ביטויים מעין: תראה, בארגנטינה אנחנו כבר למדנו איך זה להיות עני, אנחנו לא יודעים להיות עניים בישראל.
צבי הנדל: יש פחד.
צבי הנדל: אלה בכל זאת אנשים עם כבוד עצמי מאד גדול.
צבי הנדל: גם אחוז גבוה מאד מהעניים שם הם עניים חדשים.
צבי הנדל: זאת אומרת: עדיין הכבוד העצמי ישנו, הם עדיין מסתובבים עם חליפות שיש להם מהעבר הלא רחוק, גרים אולי אפילו חלק מהם בבתים סבירים, רק שאין להם כסף לשלם חשמל ולא מים, זה חשוך שם ואין להם אוכל וכולי.
צבי הנדל: הם מפחדים.
צבי הנדל: לכן, הקטע של העולים הוותיקים מארגנטינה הוא קטע מכריע.
צבי הנדל: אתם תעזרו לנו לעזור לכם.
צבי הנדל: צריך לעבוד בשיתוף פעולה ולא לחכות אחד לשני, אלא לרוץ קדימה.
צבי הנדל: בסוף, כשמישהו רץ, סוגרים את השורות.
צבי הנדל: גבירתי הנכבדה.
אילנה מיטלמן: תודה.
אילנה מיטלמן: אני ממשרד החוץ ואני מלווה את הדיונים האלה על יהדות ארגנטינה מזה זמן רב, בוודאי את התוכנית המשותפת של הסוכנות והממשלה.
אילנה מיטלמן: במהלך הישיבה היום צוינו שלושה דברים מאד חשובים שאושרו, לשמחתנו, לפני יומיים.
אילנה מיטלמן: זה מענק ההתארגנות המיוחד, הסטודנטים והמשכנתא.
אילנה מיטלמן: אבל בתוכנית הכוללת יש הרבה דברים נוספים וחשובים.
אילנה מיטלמן: האם אנחנו מסתפקים באישור הזה או שזה אישור מתגלגל.
אילנה מיטלמן: זאת אומרת: האם כל הזמן נעבוד שיאושרו סעיפים נוספים בתוכנית הזאת?
אילנה מיטלמן: זה משהו שהייתי שמחה לקבל הבהרה עליו.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: ברשות היושב ראש, זה מה שאמרתי פחות או יותר, שאנחנו אישרנו מספר נקודות, צריכים לראות את התמונה הכוללת.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: כמו: תוכניות תעסוקה, כמו קליטת מדענים – שהתייחס לזה ספציפית חבר הכנסת בריילובסקי – שזה כולל נושא רופאים או לפחות חלק מן הרופאים.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: ודאי שיש עדיין צרות בעניין הזה ואנחנו מקווים כאן - - -
צבי הנדל: לא כל התוכנית אושרה.
צבי הנדל: אני לא רציתי להפר את האווירה כאן.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אנחנו מקווים בדיוק לשיתוף פעולה של ועדת העלייה והקליטה כדי שנמשיך להתקדם עם זה.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: אלה החדשות הרעות, אבל לדעתי, החדשות הטובות הן שעד לפני שלשום, כששאלו אותי אם יש תוכנית ארגנטינה – כולל עם כל אי הנעימות בארגנטינה – במפגשים גם כאן וגם שם, הייתי אומר בפה מלא: אין.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: כי בלי שהיה עניין של משכנתה ובלי שהיה איזשהו מענק התארגנות שנותן לפחות תמריץ לתקופה מוגבלת, לא הייתי מוכן לומר שכביכול יש לנו תוכנית.
סגן שר העלייה והקליטה, יולי  אדלשטיין: עכשיו, לדעתי, את סף המינימום עברנו ואפשר להתקדם.
צבי הנדל: מר דני טופז.
דני טופז: סגן השר כבר ענה על השאלה.
דני טופז: זה מה שרציתי להתייחס, לגבי התוכנית הכוללת.
צבי הנדל: לפי האקצנט - - -
דני טופז: אני גם מהאזור הזה.
צבי הנדל: נו, אתם רואים, אפשר להיות גם אחראי על הכסף במשרד הקליטה.
צבי הנדל: ניתן לעוד שניים שלושה דוברים שרוצים לומר משהו ואני רוצה לסכם.
חיים חייט: אני חבר הנהלת ההסתדרות הציונית העולמית, עולה ותיק מאד.
חיים חייט: אני הייתי שותף לנעמי כשהיא היתה יושבת ראש הוועדה, במאמציה הכבירים להשיג תנאים מועדפים ואפשרויות קליטה לעלייה שבאה מקובה.
חיים חייט: אני בעצמי עליתי מקובה לפני 41 שנה.
צבי הנדל: הקדמתי אותך בשנה אחת.
חיים חייט: היתה גם אז אופוריה תקשורתית וציבורית, אהדה וכולי וכולי.
חיים חייט: לצערי, לא השגנו את כל מה שרצינו.
חיים חייט: לצערי האופוריה הזו נגמרה ואז נכנסנו לצד שפה אנשים מאד חוששים.
חיים חייט: לכן חשוב מאד לציין את הדבר הזה.
חיים חייט: יש גם, בנוסף לדברים הגדולים שהושגו על ידי המוסדות הלאומיים, התנועה הציונית, הסוכנות היהודית, הממשלה – זה צעד ענק – גם דברים נוספים.
חיים חייט: דברים של ביורוקרטיה.
חיים חייט: דברים של לתת אפשרויות לאנשים למצות את יכולתם המקצועית בצורה מהירה וזריזה.
חיים חייט: אין להשוות את העלייה הזו לעליות אחרות.
חיים חייט: א', כי לעלייה הזו אין לובי פוליטי וזה רע.
חיים חייט: לכן הדבר הזה צריך לקחת בחשבון.
צבי הנדל: אני לובי של כל העליות.
חיים חייט: חבר הכנסת הנדל, אנחנו שנינו יודעים למה אנחנו מתכוונים.
צבי הנדל: אין אצלי עדיין 17 חברי כנסת, זה נכון.
חיים חייט: מילה אחרונה לגבי משהו שאתה ציינת פה ודיברת עליו.
חיים חייט: דיברת על לא לקחת אותנו בהפתעה.
חיים חייט: אני רוצה פה לזרוק, בוועדה הזו: מה שקורה היום בארגנטינה זה סימן לבאות בכל הקונטיננט הזה שנקרא אמריקה הלטינית.
חיים חייט: לא להגיד שלא ידענו.
חיים חייט: הדברים יכולים לקרות – וקורים כבר – גם במקומות אחרים.
חיים חייט: גם את זה צריך לקחת בחשבון.
אילן ארכיטקטר: אני מנהל את מרכז הקליטה של הסוכנות היהודית ברעננה.
אילן ארכיטקטר: אני רוצה להתייחס פה לנקודה שלדעתי רגישה ביותר.
צבי הנדל: אם אפשר לקצר.
אילן ארכיטקטר: כן.
אילן ארכיטקטר: קצר ביותר.
אילן ארכיטקטר: אני קורא פה, למשל – ואני שמח שיש נציג של משרד החוץ – שהיתה ישיבה בנוגע למבצע מיוחד לעידוד העלייה מארגנטינה ושם "סמנכ"ל משרד החוץ מבקש להקפיד על רגישות הטיפול בנושא העלייה, על רקע המצב ובתיאום עם השגרירות".
אילן ארכיטקטר: למה נגעתי בנקודה הזו?
אילן ארכיטקטר: יש לי הרגשה שאנחנו עובדים בשני מסרים לקהילה היהודית בארגנטינה.
אילן ארכיטקטר: מצד אחד אפשר לדבר על עלייה, מצד שני – היזהרו, לא נצא באופן פתוח לרחוב, כי אולי זה יכול לגרום למשהו.
אילן ארכיטקטר: אני חושב שזו טעות חמורה ביותר.
צבי הנדל: מה הטעות?
אילן ארכיטקטר: הטעות היא לפנות לקהילה שתיזהר, או שלא תהיה פתוחה, או שלא נהיה פתוחים כדי לעודד את העלייה ליהודים.
צבי הנדל: לא לקהילה, לעצמנו.
אילן ארכיטקטר: אני רוצה להגיע לנקודה למה אני מתכוון: כשמגיעה לארגנטינה הודעה מראש הממשלה שמחכה, שמצפה, זה נותן תקווה ליהודים.
אילן ארכיטקטר: אני חושב שלא צריך להגיע רק מסר מכאן.
אילן ארכיטקטר: המסר החזק והפתוח צריך לצאת מתוך ארגנטינה, בלי פחד.
אילן ארכיטקטר: לא לפחד משום דבר, כי אין מה לפחד.
אילן ארכיטקטר: האיטלקים יוצאים לאיטליה והספרדים יוצאים לספרד והיהודים יוצאים לישראל, לפי חוק השבות.
אילן ארכיטקטר: אין מה לפחד וצריך לעשות את זה באופן פתוח.
אילן ארכיטקטר: אני לא בא לעשות ביקורת לרעה.
אילן ארכיטקטר: אני רוצה לעשות ביקורת קונסטרוקטיבית בנושא הזה, כדי לחפש עוד דרך אחת, כדי להיות בטוחים שהקהילה הזאת תתעורר ותבין שאין מה לפחד, שצריך לבוא לכאן ואין להם מה לפחד.
צבי הנדל: אני רוצה להעיר הערה לטובתו של משרד החוץ וההגנה שלי היא עוד יותר טובה משלך, אילנה.
צבי הנדל: הייתי בפרלמנטים שם ונפגשתי עם יושב ראש הבית העליון והבית התחתון – אני לא זוכר את השמות – וכולם, בפתיחת דבריהם, אמרו: מה קרה?
צבי הנדל: ליהודים רע אצלנו?
צבי הנדל: היתה כותרת גדולה בעיתון שראש הממשלה שלכם אמר שכל מאתיים אלף היהודים יעלו בשנה הבאה.
צבי הנדל: הם היו מאד פגועים.
צבי הנדל: זה לא אומר שאנחנו צריכים להסתיר את זה.
צבי הנדל: הם יודעים שאנחנו פועלים, אבל יש הבחנה.
צבי הנדל: לכן גם זכות הקיום של הסוכנות היא גדולה מאד, כי היא לא ממשלה.
צבי הנדל: לעם היהודי מותר לטפל בעם היהודי באשר הוא.
צבי הנדל: אנחנו, על החבל הדק הזה, לא צריכים להיות גיבורים ומאצ'ואיסטים מעבר למידה, כי זה לא תורם.
צבי הנדל: אווירה צריך ליצור, היהודים צריכים לדעת שאנחנו מאד רוצים שיבואו, אבל לא לעשות שוויץ גדול מדי, כי אז לא מבינים למה.
צבי הנדל: מה, אנחנו מתנכלים ליהודים?
צבי הנדל: מאד נפגעו.
מרדכי בן-אביר: אני יו"ר ועדת אתיקה של התאחדות עולי אמריקה הלטינית.
צבי הנדל: יש שם בעיות אתיקה?
צבי הנדל: אנשים כל-כך מנומסים.
מרדכי בן-אביר: לפעמים יש גם בעיות אתיקה.
מרדכי בן-אביר: אני אולי בין העולים הוותיקים.
מרדכי בן-אביר: אני כבר עוד מעט חמישים שנה בארץ, יש לי אפילו נין שנולד פה.
מרדכי בן-אביר: אני רוצה להגיד לכם שאת המבחנים האלה עברנו כמה פעמים והצלחנו ואני בטוח ומשוכנע שגם בתור ארגון, בתור חברה דרום אמריקאית מבוססת, נצליח לקבל גם את העולים האלה.
מרדכי בן-אביר: בזה אין לנו ספק.
מרדכי בן-אביר: מזלם של העולים, לפי הערכתי, זה התשתית החברתית והאידיאולוגיה הציונית של הוותיקים הדרום אמריקאים.
מרדכי בן-אביר: אפילו אחרי חמישים שנה, ארבעים ושלושים שנה שאדם חי פה, הקליטה והעלייה נמצאות מול העיניים שלו באופן קבוע.
מרדכי בן-אביר: האידיאל שהוביל אותנו לפה ממשיך לפעול גם ביחס לקליטת העלייה.
מרדכי בן-אביר: אני הייתי אומר שהמבחן האמיתי יהיה איך ייראו העולים הראשונים בעיניים של אלה שנשארו שם.
מרדכי בן-אביר: אם אנחנו נארגן את הדברים בצורה מסודרת, עם סרטים, עם מסרים, לא שהוותיקים ידברו, אלא אלה שהגיעו עכשיו יספרו איך קיבלו אותם ואיך הם מסתדרים, זה מה ש"יסחב" את העולים האחרים.
מרדכי בן-אביר: לכן אני מציע – וזו הנקודה שבה יש לי ספקות – כרגע צריכה להיות עבודה משותפת, צמודה, בין הסוכנות היהודית לבין התאחדות עולי אמריקה הלטינית.
מרדכי בן-אביר: לא תמיד פקידי הסוכנות אוהבים את המתנדבים, מכיוון שמתנדב הוא אדם שחושב מה שהוא חושב ואומר מה שהוא אומר ולא תמיד יש לו דעות זהות לאלו שעושים את המלאכה.
מרדכי בן-אביר: אני בא ומציע – אם אני יכול להציע משהו – שבכל עיר ועיר, במקום שיש סניף רציני, לשם יש להוביל את העולים.
מרדכי בן-אביר: לא להוביל את העולים למקומות שאין סניפים ולמקומות שאין אוכלוסייה דרום אמריקאית.
צבי הנדל: אני חשבתי שהם יבואו לגוש קטיף.
צבי הנדל: אתה קלקלת לי עכשיו.
מרדכי בן-אביר: תרשה לי עוד משפט אחד.