GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכסנדר צינקר: אם נתחיל בנכדים, מחר יהיה שר פנים אחר והוא יגיד: עכשיו אנחנו לוקחים בנים ובנות, ואחר-כך נסגור את המדינה ורק יהודים 100% יכולים לעלות לארץ.
אלכסנדר צינקר: זה לא יהיה ואני בוודאי מתנגד לשנות את חוק השבות.
אלכסנדר צינקר: אנחנו חושבים שמדינת ישראל היא מדינה ציונית, מדינה של עולים חדשים, ואי-אפשר לסגור אותה.
אמנון כהן: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לציין שאני עצמי עליתי מחבר המדינות, אני בסיעת ש"ס ואני לא חושב שאני מייצג פחות טוב מחבריי כאן את יוצאי חבר המדינות.
אמנון כהן: אני רוצה להודות גם לשר הפנים שלנו, שהוא מביא את הנושא הזה בצורה אמיצה.
אמנון כהן: אני גם רוצה להודות לשר על כך שהוא פתח במשרד הפנים מחלקה לפניות הציבור לאוכלוסייה הרוסית.
רומן ברונפמן: השר הקודם פתח את המחלקה הזאת.
אמנון כהן: הוא הרחיב אותה.
אמנון כהן: יש גם מחלקת דוברות שנותנת הסברה, וכל העיוותים שחברי הכנסת שלנו מוציאים לעיתונות, מבחינה פופוליסטית, אנחנו מנסים לתקן ולאמת אותם כהוויתם.
אמנון כהן: לגופו של ענין, אני חושב שכמדיניות השר ואנחנו צריכים להחליט מה יקרה במדינת ישראל אם אנחנו רוצים לשמור על צביונה היהודי.
רומן ברונפמן: איך אתה מגדיר יהודי?
רומן ברונפמן: מיהו יהודי?
אמנון כהן: אין בעיה להביא כל אדם לארץ, אם אנחנו מחליטים שמדינת ישראל היא מדינת הגירה, אז נביא גם מסין, מרומניה ומעוד ארצות, העיקר שנגיד שכולם אזרחי מדינת ישראל.
אמנון כהן: אבל אם אנחנו רוצים לקבוע את צביונה היהודי של מדינת ישראל, כל חוק צריך לעבור בדיקה, ואני סומך על השר שהוא יעשה זאת בצורה ממלכתית, תוך הידברות עם שרים אחרים, עם יושב-ראש הוועדה וחבריה, לראות את הדברים לעומקם, בצורה אמיתית, איך אנחנו רוצים שמדינת ישראל תיראה בעוד עשרים שנה.
אמנון כהן: אין ספק שחשוב שיבואו עולים, אין ספק שמבחינה דמוגרפית אנחנו צריכים בארץ עשרה מיליון עולים, אבל עלינו לדעת מה אנחנו רוצים שיהיה במדינה שלנו.
אמנון כהן: לא שמעתי בדברי השר התייחסות לדברים שכתב מבקר המדינה בענין ניצול סל הקליטה על-ידי עולים, לא כולם, כמובן.
אמנון כהן: האם נעשית בדיקה בנושא הזה?
אמנון כהן: אנחנו גם רואים שגופים רבים מנצלים את המצוקה במדינות חבר העמים, מביאים לכאן נשים ומחתנים אותן כביכול, ואחרי שנולדים להם ילדים שולחים אותן חזרה עם ילד.
אמנון כהן: צריך להפסיק את הדבר הזה, ולראות איך אנחנו מטפלים באוכלוסייה הזאת.
אמנון כהן: מיליון העולים שהגיעו למדינת ישראל זו אוכלוסייה מבורכת, ששינתה את מדינת ישראל מכל הבחינות – תרבותית, חברתית וכלכלית.
אמנון כהן: לכן, טוב שיהודים יעלו, אבל השאלה היא מה אנחנו רוצים לראות בעוד עשר שנים במדינה שלנו.
אמנון כהן: אני חושב שכן צריך לעשות שינוי בחוק השבות, בעדינות, בהידברות, בבדיקה מעמיקה עם אנשי מקצוע, באמצעות סקרים מה קורה בכל העולם, ואיזה יהודים אנחנו רוצים לראות בארץ.
אמנון כהן: ואנחנו, כמובן, מחזקים את ידיו של השר.
צבי הנדל: חבר-הכנסת גנדי ריגר, בבקשה.
גנדי ריגר: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, גבירותיי ורבותיי.
גנדי ריגר: קודם-כל דוגמה.
גנדי ריגר: לפני חודשיים הייתי באוקראינה, בעיר מריופול ונפגשתי בבית-הכנסת עם אנשי הקהילה היהודית.
גנדי ריגר: הסברתי, דיברתי, ואחר-כך אמר לי מורה לעברית מהקהילה: שמעתי שיש אפשרות לשנות את חוק השבות.
גנדי ריגר: אני נכד.
גנדי ריגר: הוא מורה לעברית, מלמד זהות יהודית, והוא נכד ליהודי.
גנדי ריגר: למה סיפרתי לכם את זה?
גנדי ריגר: אני שואל, איך אנחנו יכולים להגיד מיהו יהודי?
גנדי ריגר: אם הוא מורה לעברית ולזהות יהודית, אפשר לתת לו לעלות?
אלכסנדר צינקר: ואם הוא מהנדס?
גנדי ריגר: ודאי שאפשר.
גנדי ריגר: אנחנו צריכים לקחת בחשבון ולראות שלא כל נכד הוא אותו נכד שאני ראיתי במריופול, אבל קודם-כל זהות יהודית.
גנדי ריגר: ואנחנו ראינו שבאים לכאן אנשים שלא מבינים שהם באים למדינה יהודית.
גנדי ריגר: זה נכון, זה חשוב, אבל לשנות את חוק השבות?
גנדי ריגר: – זה לא הזמן.
צבי הנדל: חבר-הכנסת ידידי הטוב יצחק גאגולה, בבקשה.
יצחק גאגולה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, בראשית דבריי אני רוצה לומר שאני קצת בוש ונכלם מהישיבה הזאת, מסיבה פשוטה.
יצחק גאגולה: דווקא מחברי המפלגות שקוראים לעצמם ציונים, שעלו לארץ מסיבות אידיאולוגיות, ציוניות, הייתי מצפה שהם יגנו על השר, ודווקא הם יוצאים בשצף-קצף נגדו.
יצחק גאגולה: זו בושה וחרפה.
יצחק גאגולה: אני בוש ונכלם מהישיבה הזאת.
יצחק גאגולה: מה קרה פתאום שדווקא שר חרדי מש"ס מגן היום על הדבר הכי יקר לנו במשך עשרות שנים?
יצחק גאגולה: אולי הגיע הזמן שנעשה חשבון-נפש, כי לדעתי הגענו למצב איום ונורא.
יצחק גאגולה: אם זה היה שר אחר, כולם היו אומרים: יכול להיות שהוא צודק, יכול להיות שיש סיבה לשנות פה סעיף כזה או אחר.
יצחק גאגולה: אבל אם שר מש"ס אומר זאת, לא משנה מי יהיה, צריך להתקיף אותו.
רומן ברונפמן: אתה יכול להירגע.
יצחק גאגולה: רומן, אתה האחרון שיכול לתת לנו פה עצות.
רומן ברונפמן: למה האחרון?
יצחק גאגולה: אם אתה רוצה שיבואו לכאן גויים, תגיד את זה במפורש ואל תתייפייף לי בסיסמאות.
רומן ברונפמן: חבר-הכנסת גאגולה, תירגע.
רומן ברונפמן: אנחנו התנגדנו באופן עקבי לשינוי חוק השבות גם כשהשר שרנסקי דיבר על זה, וגם כשהשר אדלשטיין חשב על זה.
רומן ברונפמן: התנגדנו גם מבפנים.
רומן ברונפמן: אז זה לא קשור לזהות הדתית של השר המכהן.
רומן ברונפמן: אני אומר לך עוד פעם: זה לא קשור לשר המכהן.
צבי הנדל: חבר-הכנסת גאגולה, מאחר שאתה מדבר בהתלהבות, חושבים שאתה כועס.
צבי הנדל: אני מציע שתדבר בנחת.
יצחק גאגולה: אני לא כועס.
יצחק גאגולה: באתי לישיבה מאד שליו, וגם עכשיו אני שליו.
יצחק גאגולה: הדברים פשוט מקוממים מאד, כי צביונה היהודי של המדינה היום הוא אחד הדברים הראשונים שעומדים בראש סדר העדיפויות של המדינה.
רומן ברונפמן: לא של המדינה, שלכם.
יצחק גאגולה: זאת אומרת שמבחינתך תהיה מדינה של גויים.
רומן ברונפמן: הביטחון של המדינה, כן.
יצחק גאגולה: זה לא פחות מאשר ביטחון המדינה.
יצחק גאגולה: אם הרוב במדינה יהיה לא יהודי, אין לך שום סיבה להיות כאן.
יצחק גאגולה: תלך לארצות-הברית, או לצרפת או למקום אחר.
רומן ברונפמן: אני אלך לאן שאני רוצה.
יצחק גאגולה: דווקא אלה שמתייפייפים בפני התקשורת או בפנינו ואומרים שכאילו אנחנו נגד, תנועת ש"ס בעבר, וגם היום הוכיחה במעשים שהיא בעד העולים.
יצחק גאגולה: גם לי יש הזכות להיות חלק מהעלייה המבורכת הזאת.
יצחק גאגולה: אנחנו מטפלים באופן אישי, ואני שומע את זה גם מהשטח, שאנחנו השופר הטוב ביותר של העולים בכנסת ישראל.
יצחק גאגולה: אם זה לא מוצא חן בעיניכם ואם אתם רואים שנעשים דברים על-ידי מפלגה מפוארת, על-ידי אנשים טובים, יכול להיות שאתם צריכים לעשות חשבון-נפש ולא לבוא לכאן בסיסמאות.
יצחק גאגולה: אנחנו צריכים לשמור על צביונה היהודי של המדינה.
יצחק גאגולה: אדוני השר, אני רוצה לחזק אותך בשעה זו.
יצחק גאגולה: זו חובתך ויישר כוח שלקחת את הנושא הזה לתשומת לבך והעלית אותו על סדר-היום.
יצחק גאגולה: לפני כעשר שנים הרב יצחק פרץ אמר את הדברים האלה ברוסיה, ואני עדיין זוכר את הכותרת הכואבת: אני המום.
יצחק גאגולה: 30% מהעולים הם גויים.
יצחק גאגולה: היום הגענו ל-70%, ומי יודע לאן נגיע בעוד עשר שנים.
יצחק גאגולה: אני חושב שכולנו צריכים לחזק את השר בישיבה הזאת.
צבי הנדל: רשות הדיבור לחבר-הכנסת אבשלום וילן, אחרון הדוברים מבין חברי הכנסת.
אבשלום וילן: חבר-הכנסת גאגולה, אני לשם שינוי לא מתכוון להתווכח לא עם תנועת ש"ס ולא עם שר הפנים, אלא לדבר על הנושא עצמו.
אבשלום וילן: צדקו אלה שאמרו שחוק השבות, ואני גם רואה בו כישראלי, כיהודי וכציוני, אולי את החוק החשוב ביותר של מדינת ישראל, כי זאת בעצם הגדרה של מדינת היהודים.
אבשלום וילן: מה באנו פה לעשות?
אבשלום וילן: להקים בית לאומי ליהודים בארץ-ישראל.
אבשלום וילן: איפה הבית הלאומי?
אבשלום וילן: פה.
אבשלום וילן: אתה יושב עכשיו בריבונות היהודית, היא כנסת ישראל.
אבשלום וילן: הזכיר את זה חבר-הכנסת בריילובסקי, וזה נכון.
אבשלום וילן: איך נולד החוק?
אבשלום וילן: ההגדרה היתה בדיוק לפי חוקי נירנברג, אלה שהלכו למחנות ריכוז, עד דור שלישי.
אבשלום וילן: המחוקק הישראלי אמר: אני נותן את ההגדרה, אני אינני בודק עד דור שלישי כל יהודי יוכל לראות פה את הבית הלאומי שלו.
אבשלום וילן: דרך אגב, כשאנחנו מתווכחים עם הפלשתינים על זכות השיבה, מי שחושב על זה לעומק, מה אנחנו אומרים להם?
אבשלום וילן: חברים יקרים, זכות השיבה של העם היהודי לציון היא חוק השבות.
אבשלום וילן: אתם תוכלו לשוב למדינה הפלשתינית שלכם.
אבשלום וילן: אין שום סימטריה.
אבשלום וילן: ברגע שאתם אומרים שלכם יש זכות גם לפה, איפה יש סימטריה?
אבשלום וילן: – אין.
אבשלום וילן: זה הטיעון העקרוני שלנו כנגדם.
אבשלום וילן: אני לא רוצה להיכנס לאחוזים, אבל נניח שעלו למעלה ממיליון יהודים.
אבשלום וילן: ולמה צרפת?
אבשלום וילן: מחר ארצות-הברית, ארגנטינה.
אבשלום וילן: מישהו לא מכיר את המספרים?
אבשלום וילן: 55% מהנישואים היום ביהדות ארצות-הברית הם נישואים מעורבים.
אבשלום וילן: אפשר להגיד: או.
אבשלום וילן: קיי.
אבשלום וילן: אני מוותר על העם היהודי.
אבשלום וילן: לא חשוב, איבדנו ששה מיליון יהודים בשואה, נשארנו 13 מיליון – בסדר גמור.
אבשלום וילן: בואו נזרוק מחצית מהעם היהודים ויישארו ששה – שבעה מיליון יהודים – בסדר.
אבשלום וילן: מי שרואה שבשנת 2011 בין הים והירדן יהיו יותר פלשתינים מיהודים, צריך לחשוב מה הוא עושה.
צבי הנדל: איש מרצ, אתה שומע מה אתה אומר?
אבשלום וילן: נו?
צבי הנדל: תחזור בך.
אבשלום וילן: אני אומר דברים מאד ברורים שאנחנו אומרים בכל מקום.
צבי הנדל: להיפך, אני גא בך.
אבשלום וילן: העם היהודי לא יכול לעשות את החשבונות מי יהודי על-פי ההלכה ומי לא.
אבשלום וילן: הוא צריך לקבץ את רוב העם היהודי כאן, אחרת יהיה לו קשה מאד להתקיים פה.
אבשלום וילן: זה קשה, זה כואב וזה פרובלמטי.
אבשלום וילן: כבר שנתיים אני מנהל את הוויכוחים האלה בוועדה עם חבר-הכנסת הלפרט, בשצף-קצף.
אבשלום וילן: חבר-הכנסת גאגולה, אני חושב שהדרישה שלכם שיעלו רק יהודים על-פי ההלכה היא בלתי-אפשרית, היא מנוגדת למטרות היסוד של הציונות, ויש לי תשובה אחת בשבילכם.
אבשלום וילן: אלה שעולים לארץ ומתחנכים בבתי-ספר במדינת ישראל, בעברית, ורואים טלוויזיה וחוגגים את החגים והם משרתים בצה"ל, בסופו של דבר בעוד דור אחד או שניים כולם פה יהיו גם יהודים וגם ישראלים.
אבשלום וילן: נניח, לצורך הענין, שאתם תדרשו גיור.
אבשלום וילן: היה פה קצין חינוך ראשי, בחדר הזה.
אבשלום וילן: אמרתי אז: אני חושב שמי שרוצה לעבור גיור צריך לאפשר לו את זה במסגרות ממלכתיות, ולהקל עליו ולא לקצץ בתקציב משרד החינוך בסעיפים של אולפני יהדות ואולפני גיור.
אבשלום וילן: אני מניח שבתהליך ההטמעה של החברה הישראלית אנחנו גם נפתור את הבעיה שלכם, ואתם גם תפתרו את הבעיה שלנו.
אבשלום וילן: אני חושב שהניסיון הפוליטי היום, להניף את הדגל "בואו נשנה את חוק השבות" הוא בלתי-אפשרי.
אבשלום וילן: הדברים שהעלו חברת-הכנסת לנדבר ואחרים לא קשור וכן קשור.
אבשלום וילן: אין לנו תשובה לאותם אנשים שעולים לארץ, משרתים בצבא, וחס-וחלילה גם נפגעים, הם ומשפחותיהם.
אבשלום וילן: הסוכנות עושה כל פעם מאמץ הרואי ומביאה את המשפחות.
אבשלום וילן: אנחנו עומדים כל פעם בפני טרגדיות שמעמידות בפנינו שאלות יסוד.
אבשלום וילן: האדם איננו יהודי על-פי ההלכה, אבל נתן את חייו על הגנת מדינת ישראל.
אבשלום וילן: מה אנחנו אומרים למשפחות?
אבשלום וילן: מה אנחנו אומרים לקהילה?
אבשלום וילן: בסופו של דבר זה ייפתר במהלך עשר-עשרים-שלושים שנה.
אבשלום וילן: החברה שתיווצר פה תהיה חברה בעלת זהות יהודית, ישראלית ודמוקרטית.
אבשלום וילן: אני לא מציע לאף אחד, גם אם הוא מנהיג מפלגה מכובדת שיש לה 17 מנדטים, או שיש לו רק ארבעה מנדטים כי שניים התפצלו ממנה, לא לעסוק בנושא חוק השבות.
אבשלום וילן: לא ש"ס קונטרול, לא ישראל בעלייה קונטרול.
אבשלום וילן: תעזבו את הקונטרול.
מרינה סולודקין: נאש קונטרול.
מרינה סולודקין: נאש זה שלנו.
אבשלום וילן: נאש קונטרול.
אבשלום וילן: תודה על התיקון.
אבשלום וילן: תעזבו את כל הקונטרולים.
אבשלום וילן: תנו לחיים, הם יותר חזקים מהכל, לבצע את ההטמעה הזאת בתוך החברה הישראלית, וכולנו רק נצא נשכרים.
צבי הנדל: אני מתנצל בפני המשפטנים נציגי המשרדים.
צבי הנדל: יש לי הרגשה שבישיבה זו אין טעם להגיע לעניינים משפטיים אלא להסתפק בשמיעת דעותיהם של נציגי הציבור.
צבי הנדל: אחרי חברי הכנסת ידברו יושב-ראש הסוכנות והשר אלי ישי.
צבי הנדל: רשות הדיבור לחבר-הכנסת הרב גפני, יושב-ראש ועדת הפנים.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כבוד יושב-ראש הסוכנות, קרוב לשמונים שנה התפללנו כל תושבי מדינת ישראל היהודים – אני חושב גם בכל העולם, אבל תושבי מדינת ישראל היהודים, ללא שום הבדל, התפללנו שיירד מסך הברזל ושהיהודים מרוסיה יעלו לארץ, ושיאפשרו להם את זה.
משה גפני: כל אחד לפי מצבו עשה גם מאמצים בכל הכיוונים האפשריים.
צבי הנדל: אני התפללתי בדבקות, כי הייתי בצד ההוא של הברזל.
צבי הנדל: אחר-כך הפסקתי להתפלל, כי הייתי פה.
משה גפני: אני יודע שאנחנו התפללנו כל יום שני וחמשי, כשיש קריאת התורה, אחינו כל בית ישראל הנתונים בצרה ובשביה, ואתה אדוני יושב-ראש הוועדה, כמו רבים מהחברים שנמצאים פה יודע את זה, שהתכוונו ליהודי רוסיה תחת המשטר הקומוניסטי.
משה גפני: התפללנו ואנחנו שמחים שהעולים מגיעים לכאן.
משה גפני: אני מציע לא להדביק סטיגמות לאף אחד, מכיוון שכולנו באותה עמדה, ואנחנו שמחים על העובדה הזאת.
משה גפני: אבל אנחנו יודעים מה קרה.
משה גפני: המשטר הקומוניסטי ניסה במשך כל השנים הללו להוציא כל זיק של יהדות מהיהודים שחיו ברוסיה, והוא עשה את זה כך שכאשר יירד מסך הברזל והעולים מרוסיה יגיעו לכאן, יהיו מריבות בין הציבור הדתי לבינו, בגלל נישואי תערובת, בגלל שיש דור שלישי ורביעי שכמעט לא יודע מה זו יהדות.
משה גפני: יש ביניהם כאלה שאינם יהודים על-פי ההלכה ולא על-פי ההלכה, זה בכלל לא משנה.
משה גפני: אני מבקש שלא נריב על הענין הזה.
משה גפני: לא נאמר שמפלגה כזאת או מפלגה אחרת דואגת יותר או פחות לעולים מרוסיה.
משה גפני: כולנו באותו ענין, יש לנו מחויבות וערבות הדדית של העם היהודי, בוודאי של מדינת ישראל.
משה גפני: אינני יודע מה שר הפנים מתכוון לעשות בענין חוק השבות אבל אני רוצה להגיד שני משפטים על כך.
משה גפני: חוק השבות נחקק כאשר מדינת ישראל היתה מדינה לא אטרקטיבית.
משה גפני: אף אחד לא רצה לבוא אליה.
משה גפני: לא היה מושג כזה שיבואו לכאן עולים ממדינות אחרות.
משה גפני: באו לכאן מתי-מעט יהודים, בוודאי לא גויים, כי המדינה היתה לא אטרקטיבית.
משה גפני: לכן חוק השבות היה חוק שכולנו היינו מעונינים בו ורצינו בו, כי רצינו שהיהודים מכל העולם יבואו לארץ.
משה גפני: עם השנים ירד מסך הברזל, כפי שאמרתי, שאנחנו מאד מודים לקדוש ברוך הוא על זה.
משה גפני: שנית, מדינת ישראל הפכה להיות מדינה אטרקטיבית.
משה גפני: אבל אם אנחנו פותחים לחלוטין את השערים במדינות שבהן יש אבטלה קשה, רעב ועוני, משמעות הדבר שאנחנו מקבלים פה עשרות ואולי מאות מיליונים.
משה גפני: אנחנו צריכים לבחון את חוק השבות.
משה גפני: צריך, כמובן, להשאיר אותו, כי הוא אחד החוקים החשובים, כמו שנאמר פה קודם, אבל צריך לבדוק אם אנשים לא מנצלים את טוב לבה של המדינה, את מה שרצו האבות המייסדים, מה שעושה החוק הזה, ואם הוא לא מאפשר לכל מיני אנשים שמנצלים את החוק הזה ומנצלים קרוב משפחה רחוק, הם באים לפה כתחנת מעבר לאירופה, לארצות-הברית או לכל מקום אחר.
משה גפני: לכן, בעידן הזה, אדוני שר הפנים, אתה עושה נכון בכך שאתה בוחן את החוק הזה מחדש בראייה הכללית של הענין.
משה גפני: ואני מתנצל, אדוני השר, שאני משבח אותך פעם שנייה בתוך יומיים.
צבי הנדל: ידידי ורעי יושב-ראש הסוכנות, בעיניי ראש הממשלה של העם היהודי, בבקשה.
סלי מרידור: אדוני יושב-ראש הוועדה, אדוני השר, חברי הכנסת, אני חושב שזה אחד הדיונים היותר חשובים ויותר רציניים בנושא שהוא בנפשנו.
סלי מרידור: אין למדינת ישראל חוק יותר מעצב, יותר חשוב מאשר החוק הזה.
סלי מרידור: אני קורא לכולנו לא לגעת בחוק השבות.
סלי מרידור: יש לענין הזה בעיניי שני טעמים.
מרינה סולודקין: כל הכבוד.
סלי מרידור: אחד – מוסרי, והשני – קיומי.
סלי מרידור: המוסרי – כולם מדברים על הנכדים האלה.
סלי מרידור: אני רואה אותם.
סלי מרידור: אני רואה אותם שם, נינים של רבנים ונינים של מנהיגים ציוניים ונכדים למשפחות שהלכו למחנות ריכוז, ילדים שעד היום כשהם הולכים למועדון נוער של הסוכנות היהודית פוחדים להגיד בכיתה שהם חברים במועדון יהודי.
סלי מרידור: אני רואה איך הם לומדים עברית, איך הם לומדים יהדות ואני רואה איך הם לומדים לעשות קבלת שבת ואיך הם מדליקים נרות חנוכה.
סלי מרידור: כשהנושא הזה עלה לדיון בוועדה זו לפני שנה וחצי הודענו שאנחנו מתחילים תוכנית לזהות יהודית בברית-המועצות.
סלי מרידור: לא ידענו מה תהיה התגובה, אם התוכנית בכלל תעניין אנשים.
סלי מרידור: בשנה וחצי האחרונה 50,000 איש עברו את התוכנית, או חלקים מן התוכנית.
סלי מרידור: אין מקום שאנחנו פותחים כיתה שאנשים לא באים עם צמא ללמוד.
סלי מרידור: אני רואה אותם בארץ.
סלי מרידור: היום אנחנו מעניקים תעודות זהות, בנוכחות נשיא המדינה, ל-909 בני נוער עולים חדשים שבאו הנה בלי הורים, ואשמח אם אדוני השר וחברי הוועדה יבואו לטכס הזה.
סלי מרידור: הם הגיעו לפני שלושה חודשים, וכשפה יורים, אחד לא עזב.
סלי מרידור: 909 הגיעו לפני שלושה חודשים, 909 מקבלים פה תעודות זהות.
סלי מרידור: אנחנו רואים אותם בצבא, בחברה, ואנחנו רואים אותם, לא עלינו, ביחד, וזה ביחד כולנו, ואין פה לא להאשים ולא להצביע באצבע, עם כל הכאב באסונות הכי קשים ביחד אתנו.
סלי מרידור: אנחנו נמצאים לא בפני אסון, בפני נס, שאנחנו עוד יכולים ברגע האחרון להחזיר את הילדים האלה הביתה.
סלי מרידור: עכשיו לענין הקיומי.
סלי מרידור: אני אומר את זה בזהירות.
סלי מרידור: העלייה חיונית, ולא בקלות אני משתמש במלה "חיונית" לעצם קיומה של מדינת ישראל.
סלי מרידור: כל אחד יכול לעשות את ההיפוך הלוגי מה עלול לקרות אם לא תהיה עלייה.
סלי מרידור: אני אומר לכם שאם נפגע בחוק השבות נפגע בעלייה.
סלי מרידור: אין קהילות יהודיות שלא נגועות בנישואי תערובת.
סלי מרידור: זה כואב לי, זה עצוב לי, אני רואה בזה אסון.
סלי מרידור: חס וחלילה, אני חרד מתופעות בכל מיני קהילות שרואות בזה היום תופעה נורמלית, אבל זאת המציאות.
סלי מרידור: זאת לא המציאות רק בארצות-הברית, זאת המציאות בצרפת.
סלי מרידור: מי שמכיר את קהילת יהודי צרפת יוצאי צפון אפריקה מלפני שני דורות ורואה את תמונת הילדים שלהם ואיך הם מתחתנים, הוא אחוז צמרמורת.
סלי מרידור: אם חפצי חיים אנחנו, אנחנו צריכים עלייה גדולה, ועלייה גדולה נוכל להשיג רק אם לא נפגע בחוק השבות.
סלי מרידור: אני חושב שבשנה האחרונה התחוור לכולנו עוד פעם עד כמה הסולידריות והעמידה יחד, והתמיכה הבלתי-מסויגת של העם היהודי במדינת ישראל חשובים מאד לחוסן הלאומי שלנו, הכללי והישראלי.
סלי מרידור: פגיעה בחוק השבות עלולה להתפרש - ואני יודע שזו לא הכוונה, אבל יש לנו ניסיון בענין הזה, עברנו את זה ב-1986 וב-1996, וגם אז לא זאת היתה הכוונה – עלולה להתפרש כסטירת-לחי לעם היהודי.
סלי מרידור: אנחנו כישראלים לא יכולים מצד אחד לצפות שהיהודים יעמדו אתנו, כולם, שם ופה, לדרוש בצדק שהמכבייה תתקיים, לא לשאול את הצועדים באיצטדיון מי בן לאמא או לאבא יהודים, ואחר-כך לשנות את חוק השבות.
סלי מרידור: מתוך שני האינטרסים הקיומיים האלה – העלייה ואחדות העם היהודי – אני חושב שזה חיוני לא לגעת בחוק השבות.
סלי מרידור: אני תומך בכל ניסיון, ואשמח לשתף פעולה עם שר הפנים, עם "נתיב" ועם אחרים בכל ניסיון להבטיח שאין, חס וחלילה, זיופים ואין עורמה ואין ניצול לרעה 100% של חוק השבות.
סלי מרידור: אנחנו רוצים להגביר ככל שאפשר את ההזדמנות ליהודים האלה שחוזרים הביתה לחזור הביתה במובן היותר עמוק ולהתחבר לתודעה יהודית, למסורת יהודית ולזהות יהודית.
סלי מרידור: אני מקווה שגם המחסומים ששמו פה לאחרונה בנושא של המכונים השונים, בתחום התקציבי, יוסרו, כדי שאנשים שרוצים כבר להתחבר באופן מלא יוכלו להתחבר באופן מלא, אבל חס-וחלילה לא לגעת בחוק השבות.
צבי הנדל: אחרון הדוברים, כבוד השר, ואחר-כך אני אומר מספר מלות סיכום.
אליהו ישי: אני רוצה, ברשותך, להעיר מספר הערות ולאחר-מכן לומר כמה משפטים לסיכום.
אליהו ישי: לגבי ההערות, לא חשבתי שבדיון הזה לא יהיו ניסיונות או נאומים פופוליסטיים.
אליהו ישי: היה ברור לכולנו שינסו פה להסיט את הדיון – ואני מצטער גם על הדברים של סלי מרידור ב"מעריב" – כאילו רוצים לשנות את כל חוק השבות.
אליהו ישי: לא היה.
אליהו ישי: אמרתי בפתח דבריי, ואני שמח שדיברתי ראשון – בדיוק מה אני רוצה לעשות, ואני אחזור על הדברים בקצרה.
אליהו ישי: ניסו לקשור את הענין לאסון הדולפינריום.
אליהו ישי: אני רוצה לחזור ולומר, באסון הדולפינריום אני ניחמתי את רוב המשפחות וגם חבריי בממשלה עשו כן.
אליהו ישי: התחלתי דווקא בלא-יהודים, והודעתי שמשפחות הנספים באסון יקבלו את כל הזכויות.
אליהו ישי: כל מי שמנסה להדביק סטיגמה ולפגוע בי, לא יצליח, כי אני אדבוק במטרה שלי עד הסוף.
אליהו ישי: אני רוצה לומר מהי הכוונה האמיתית שלנו.
אליהו ישי: סלי, מי כמוך יודע שאם כל היושבים סביב השולחן הזה יקיימו דיון אמיתי ומעמיק, ולא כותרות, מה אנחנו באמת רוצים, ותנסו לשנן את מה שאמרתי בישיבה זו – אמרתי בצורה מאד מפורשת שאנחנו רוצים לעשות תיקונים למקרים שבהם יש ניצול של הפרצות, ועם כל הכבוד למשטרת ישראל ולגופי האכיפה, לא נוכל לעשות דברים בלי לתקן את החוק.
אליהו ישי: דרך אגב, חוק השבות נחקק ב-1970, בעסקה קואליציונית, שם העלו את הנושא של אם יהודיה, גר וכו', דברים שלא היו בחוק המקורי.
אליהו ישי: ובמגלת העצמאות מוזכרת עשרים פעם המלה יהודי, מדינה יהודית.
אליהו ישי: האינטרס שלכם, יוצאי חבר העמים, צריך להיות דווקא שמירה על צביון העם היהודי והמדינה היהודית, שיבואו לכאן יותר ויותר יהודים ולא לאפשר ללא-יהודים לנצל את חוק השבות.
אליהו ישי: זה מה שאומרת הצעת החוק שלי ואני מקווה שהיא תתקבל בהסכמה רחבה.
אליהו ישי: אני גם מאמין שאם נרצה להיות אמיתיים עם עצמנו, ההצעה תזכה גם לתמיכתם של חברי הכנסת יוצאי חבר העמים, אלה שבמסדרונות אומרים לי: אתה צודק במאה אחוז.
אליהו ישי: הנכד מאוקראינה שהוזכר פה יכול לעלות לארץ, בו לא מתכוונים לפגוע.
אליהו ישי: אבל כמה אנשים כמוהו מתחתנים עם לא-יהודיות על-מנת לעלות לארץ, לקבל אזרחות וסל קליטה?
גנדי ריגר: אבל אלה זיופים.
אליהו ישי: זה כבר לא זיוף.
אליהו ישי: הוא התחתן אתה, עלה לארץ, קיבל סל קליטה.
אליהו ישי: הוא מביא לארץ את אמו והיא את אמה ואת אביה, ואת בנה מנישואים קודמים והם מקבלים אזרחות.
אליהו ישי: האם חשבת על זה?
אליהו ישי: אני מדבר רק על הפרצות האלה.
מרינה סולודקין: אדוני השר, אתה יודע שלא מכניסים לארץ הורים לפי חוק הכניסה.
מרינה סולודקין: אין דבר כזה.
אליהו ישי: חוק הכניסה לארץ מאפשר לה, ברגע שהיא נישאת, לבוא עם נכד לא יהודי, ולהביא את הוריה ואת בנה מנישואים קודמים, ולפי חוק הכניסה לארץ הוא גם יקבל אזרחות, ואחרי שהוא יקבל אזרחות הוא יתחיל להביא את כל בני משפחתו.
אליהו ישי: חבריי, מי שמנסה להדביק לנו את הסטיגמה הזאת, לא יצליח.
אליהו ישי: אני חוזר ואומר: אין הבדל בין עלייה מצרפת, מארצות-הברית, מארגנטינה או מברית-המועצות לשעבר.
אליהו ישי: להיפך, במקום שיש סכנה ליהודים שם צריך להזדרז הרבה יותר ולהביא את היהודים ארצה.
אליהו ישי: אבל אני צריך בצורה חכמה ונבונה לתקן את הפרצות.
אליהו ישי: סלי, עליך כיושב-ראש הסוכנות היהודית, לעשות הסברה נכונה ואמיתית בברית-המועצות לשעבר.
אליהו ישי: אני מוכן לבוא אתך לשם ולהסביר לאותם אנשים שאתם מדברים עליהם, שאין שום כוונה לפגוע בהם, אלא לתקן את כל הפרצות.
אליהו ישי: אם באמת נהיה כנים ונדבר בינינו לבין עצמנו ולא רק למצלמה, כל אחד עם המצפון שלו ועם האחריות הציבורית שלו, אני מאמין שלהצעת החוק יהיה רוב גדול בכנסת, שחלק גדול ממנו יהיו חברי הכנסת מברית-המועצות לשעבר.
צבי הנדל: אני רוצה לומר מלות סיכום.
צבי הנדל: תודה לכולכם שעזרתם לי שהדיון יעבור בנינוחות.
צבי הנדל: אני חושב שזה אחד הנושאים היותר רגישים שאנחנו דנים עליו בעת האחרונה.
צבי הנדל: אני חייב לציין לשבח את השר, שמעלה נושא רגיש כזה בעודו נמצא בש"ס המותקפת, וכפה לראשו.
צבי הנדל: יכול מאד להיות שאילו שר הפנים היה איש מרצ והוא היה מעלה את הנושא הזה, הנינוחות היתה עוד יותר גדולה, כי בסופו של דבר זאת בעיה רגישה, שיכולים לחלוק איך פותרים אותה, אבל זאת בעיה.
צבי הנדל: אני חושב שאין בעיה שאי-אפשר לדון בה ולברר אותה, למרות שבדקתי ומצאתי שחוק השבות, בניגוד למי שנאמר פה שזה חוק יסוד, למרות שזה לא חוק יסוד אנחנו חייבים לנהוג בו אולי אפילו ב-10% - 20% חומרה מאשר אם היה חוק יסוד.
צבי הנדל: כי אתם יודעים, חוק יסוד צריך רוב מוחלט.
אבשלום וילן: חוק יסוד: הממשלה, מ-1995 ועד היום שונה עשר פעמים.
צבי הנדל: אל תתפוס אותי במלה.
צבי הנדל: אני מסכים עם דבר אחד.
צבי הנדל: למרות הנאום הציוני הרהוט והנכון של ידידי סלי מרידור, שכל-כך קל לי להזדהות אתו, אני אומר שיש מקום לבחון כל דבר.
צבי הנדל: לא נורא אם דבר נפתח לדיון – בתנאי אחד, שנדע שלכולנו יש אחריות גדולה על השלכות של כל דיון שלנו, כל תיקון שלנו.
צבי הנדל: הבנתי גם, בין המלים של סלי, שהפחד העיקרי שלו הוא לא מאותו פסיק שישונה, אלא מה יחשבו רבבות היהודים או צאצאיהם שנמצאים בחוץ-לארץ ואם הם לא ירגישו שאנחנו דוחקים אותם לפינה.
סלי מרידור: צבי, כנראה שלא הסברתי את זה מספיק טוב.
סלי מרידור: אני הזהרתי משני הדברים: מהשלכות על העלייה ולכן על קיומה של המדינה, ומהשלכות איך זה יתפרש.
סלי מרידור: כל אחד משני הדברים האלה עומד בפני עצמו.
צבי הנדל: לכן, לדעתי בחינת הנושא אינה פסולה, בתנאי שכולנו נהיה אחראים וזהירים עם מה שייצא תוך כדי דיונים.
צבי הנדל: עוד לא שינינו דבר.
צבי הנדל: ובסופו של דבר, היה והבחינה שתיעשה, עם מגוון גדול של אנשים, עם דעות שונות, ולא בחדרי-חדרים של צד אחד של המפה הפוליטית או האידיאולוגית, ויגיעו להסכמה שיש מקום לשינוי כזה או אחר שהוא לטובת כולנו, גם אז זה יצטרך לעבור בהסכמה מאד רחבה על-מנת שאלה שנמצאים בנכר, ואנחנו רוצים לחבק אותם ולקרב אותם, ושהם יידעו שלא רק בלבנו אנחנו אוהבים אותם אלא גם במעשים ובהחלטות, לכן הזהירות היא גדולה.
צבי הנדל: אני מודה לכולכם על הדיון הלא גמור בנושא הזה, ואני מציע לשר הפנים כן להמשיך בתהליך, בזהירות הראויה ובצוות הרחב ביותר שאפשר, קודם עם הוגי דעות ורעיונות, ובסוף גם לנסות לממש אותם.
איוב קרא: בוקר טוב לכולם.
איוב קרא: אנחנו מציינים היום את יום המהגר הבין-לאומי שנקבע ל-18 בדצמבר מדי שנה, על-פי החלטת האו"ם מיום 4 בדצמבר 2000.
איוב קרא: ביום זה אימץ האו"ם את האמנה הבין-לאומית להגנה על זכויות האדם של מהגרי עבודה ובני משפחותיהם.
איוב קרא: במדינת ישראל היום, ובמיוחד בתקופה האחרונה, לאור הסחף בהעסקת מהגרי עבודה, או עובדים זרים, מתחילה מודעות לתופעה הזאת.
איוב קרא: לדעתי, לפני מספר שנים לא נתנו את הדעת על הסוגייה הזאת כמו שצריך.
איוב קרא: אני חושב שיש התקדמות ביחס ובטיפול בזרים.
איוב קרא: באתי לכאן מדיון שחלק מהנוכחים פה השתתפו בו, בנושא הכרה בכל עובד זר שנכנס בצורה חוקית, או אפילו תייר שנכנס לארץ והוא נפגע בעת פיגוע טרור, להכיר בו כאזרח ישראלי לכל דבר וענין, כולל טיפולים של מוסדות המדינה, הטבות או פיצויים שניתנים גם למשפחתו שנמצאת בחו"ל.
איוב קרא: מבחינת המדינה זה נותן לה דימוי מאד חיובי.
איוב קרא: למשל, האלמן של הפיליפינית שנהרגה בפיגוע בחיפה יקבל קצבה כל ימי חייו, בפיליפינים.
איוב קרא: שנית, מי שנפגע וייקבעו לו 20% נכות ומעלה, על-פי הדיווחים של המוסד לביטוח לאומי, יקבל קצבה גם אם לא תחודש אשרת העבודה שלו בישראל.
איוב קרא: בישראל יש היום כ-250,000 עובדים זרים, לא כולל הפלשתינים.
איוב קרא: המשמעות היא שהם די מורגשים ודומיננטיים בתוכנו.
איוב קרא: אי-אפשר לנהל את המשק בלעדם, כי הם עושים עבודות רבות שהישראלים, לצערי, לא רוצים לעסוק בהן.
איוב קרא: אני באופן אישי חושב שצריך לכבד כל מי שמגיע לכאן, לתת לו את ההרגשה הטובה ביותר, כי הוא בא בשליחות של המדינה.
איוב קרא: ברגע שאדם מגיע לארץ ומקבל אשרת עבודה, הוא בוודאי לא בא כדי לשחק.
איוב קרא: וכשמדובר בעובדים בעיקר חוקיים, הם ממלאים מקום מרכזי בחיינו, מכיוון שלצערי, מתחיל להתחנך דור בישראל שלא רוצה לעבוד בבנין, בחקלאות ובסיעוד.
איוב קרא: פירוש הדבר שאנחנו צריכים לכבד את אלה שעושים בשבילנו את העבודה הזאת, למרות שהייתי רוצה לראות את המובטלים בישראל נכנסים למעגל העבודה ותופסים את המקומות הללו.