GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלומית אבני: יש הסברה שהיא בקהילה של קבוצות, ויש הסברה במדיה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שההסברה, לפי התכנית.
קרן טנג'ינה פנטנש: לגבי המכרז שפורסם.
קרן טנג'ינה פנטנש: אני הצטרפתי לתכנית קידום בריאות בדצמבר 2017.
קרן טנג'ינה פנטנש: אני במהלך השנה עוסקת בנושא קידום בריאות יוצאי הקהילה.
קרן טנג'ינה פנטנש: אני אתייחס למכרז.
קרן טנג'ינה פנטנש: המכרז פורסם, ניגשו שתי עמותות, אחת מהן זה טנא בריאות והשניה עמותת פידל.
קרן טנג'ינה פנטנש: התבקשו להגיש גם הבהרות וגם כל מיני מידע שמשרד הבריאות ביקש.
קרן טנג'ינה פנטנש: בשלב הראשון כן הגישו הבהרות, בשלב שני התבקשו להגיש עוד מידע ועדיין לא קיבלו את המידע, כך נודע לי מוועדת המכרזים.
קרן טנג'ינה פנטנש: ברגע שיגישו את המידע אנחנו נתקדם עם זה.
קרן טנג'ינה פנטנש: זה לקח זמן.
אברהם נגוסה: יש לך הערכה מתי?
קרן טנג'ינה פנטנש: ברגע שהם מגישים, הם אמרו שממש מקדמים את זה.
קרן טנג'ינה פנטנש: אני עם יד על הדופק בנושא הזה.
טלל דולב: כולנו רוצים לקדם את זה לפני סוף החודש.
שלומית אבני: בדיוק.
שלומית אבני: לפני סוף השנה.
אברהם נגוסה: נתקדם למשרד הבא.
אבי מספין: אדוני היושב ראש אפשר להתייחס?
אבי מספין: קודם כל אני באמת רוצה לברך שמשרד הבריאות כן התחיל לקדם את ניצול התקציב שמוקצה לתכנית הממשלתית, לשנת 2019 ממה שאני מבין, עיקר הפעילות באמת נעשית ויש תכניות שכן הולכות ומתקדמות.
אבי מספין: אני רק מבקש מהוועדה וממשרד הבריאות לוודא שהשנתיים ויותר, הסכומים שהוקצבו ולא נוצלו, שלא ילכו לאיבוד, שיהיה אפשר להשתמש בהם גם בשנים הבאות.
טלל דולב: אני יכולה להתייחס להכל בסיכום, בעקרון תוקף החלטות הממשלה הוא עד סוף 2019.
טלל דולב: התכנית מתוקצבת לכאורה משנת 2016, אנחנו יודעים ש-2016 הייתה שנת היערכות, אנחנו עכשיו במהלך 2019 נערכים כל משרדי הממשלה כדי לעשות חשיבה מחודשת לגבי מה המרכיבים שצריכים להמשך, איך הם צריכים להמשך, לכמה זמן הם צריכים להמשך וברור לגמרי שתכנית שהתחילה השנה לא יכולה להפסק בשנה הבאה, ויחד עם זה בעצם אנחנו נעשה, יחד עם ועדות המעקב של המשרדים ויחד עם נציגי הציבור השותפים חשיבה מחודשת על מה נכון ומה לא נכון להמשיך הלאה.
אברהם נגוסה: הדאגה שאם הכסף יישאר שמור וצבוע, בנושא הזה.
טלל דולב: כסף במדינת ישראל לפי חוק התקציב לא נשמר משנה לשנה אלא אם חויב לפעולה מסוימת.
טלל דולב: אז הוא כבר לא שמור.
טלל דולב: אני אהיה לגמרי ישרה איתכם כי כך עובד תקציב המדינה.
טלל דולב: יחד עם זה, יודעים כולם, כולל אגף תקציבים, שב-2016 תקציבים לא יושמו.
טלל דולב: יודעים מה יושם ב-2017 ומה לא.
טלל דולב: אין מחשבה על "בואו עכשיו נפסיק את כל התקציבים כי זה נגמר" יש מחשבה על איך אנחנו עושים את הדברים בצורה נכונה, בצורה חכמה ובצורה שמקדמת את מטרות התכנית.
טלל דולב: יכול להיות שכשיהיו תכניות נצטרך גם גיבוי ציבורי, אבל כסף לא נשאר.
אברהם נגוסה: בדיון הקודם נציג האוצר אמר לנו.
אברהם נגוסה: אם המשרד בא ואומר ורוצה לשריין את התקציב שלא נוצל, הוא אמר שאפשר.
טלל דולב: בוודאי.
טלל דולב: וגם ראיתם את זה בדיווח.
טלל דולב: כסף ניתן לשריין עבור פעולות שכבר הוחלט עליהן ויש לגביהן התקשרות.
טלל דולב: לכן אמרנו עכשיו שכולנו מאוד נשמח עד סוף החודש לסיים את נושא המכרז הזה, כי זה מאפשר לשריין את התקציב גם של השנה הנוכחית שלא עבדה, ואז בעצם נשארנו עם חוסר רק ב-2017.
טלל דולב: עוד פעם, חלק ממה שאנחנו יכולים לעשות, אנחנו יכולים להעביר כסף ממשרד אחד למשרד אחר ואז בשנה האחרת להעביר ממשרד אחר למשרד השני.
טלל דולב: יש לנו גמישות בתוך התקציב.
טלל דולב: אבל אין מחסן של כסף שנשמר אם הוא לא נוצל, רק אם הוא שוריין על ידי המשרדים.
אברהם נגוסה: לפני שאעבור למשרד הבט"פ, אני רוצה לשאול את משרד הבריאות, מדוע אתם לא מנהלים משא ומתו עם קופת חולים כללית, למה ויתרתם על זה?
שלומית אבני: לא ויתרנו.
שלומית אבני: יש פה שני חסמים, מבחינה פרוצדורלית היום אין לנו אף כלי חוץ ממבחן תמיכה שזו פרוצדורה משפטית, להעביר כסף לקופה.
שלומית אבני: אין לנו דרך אקסטרה, מעבר לקפיטציה שהם מקבלים על סל הבריאות, אנחנו בתהליכים אגב עם משרד המשפטים למצוא אמצעים אחרים, כלים אחרים להעביר כסף לקופה שהם לא דרך מבחן תמיכה.
שלומית אבני: מבחן תמיכה הוא מסמך משפטי.
שלומית אבני: ברגע שהוא נכתב, אם הם לא עומדים בתנאי הסף שלו, הם לא זכאים לקבל כסף.
רוברט טיבייב: הם עשו את זה בכוונה.
שלומית אבני: לא, מה זה בכוונה, הם עשו עלות /תועלת והם הבינו שהכסף קטן מדי תמורת מה שאנחנו מבקשים.
טלל דולב: לדעתם.
טלל דולב: עוד פעם, קופה אחרת הסכימה.
טלל דולב: הם מבקשים ממשרד בריאות שיפחיתו את הדרישות המקצועיות שלהם, ואנחנו לא חושבים שזה מוצדק, להפחית את הדרישות המקצועיות.
אבי מספין: אבל בסוף מי שלא מקבל את השירות זו הקהילה, עם המלחמות בין הקופה ל - - -
טלל דולב: לא עדיף שהקהילה תקבל שירות שאיננו נחשב בסטנדרט מספיק גבוה בעיני משרד הבריאות, שהוא אחראי על מתן השירות.
אברהם נגוסה: יש שאלות רבות בעניין הזה, אני רוצה שנקיים ישיבה נפרדת עם קופת חולים כללית, בנושא הזה.
אברהם נגוסה: בסופו של דבר מי שסובל זו הקהילה.
אברהם נגוסה: נעבור עכשיו למשרד לביטחון פנים.
עידית רונן: משטרת ישראל פועלת מזה כארבע שנים במסגרת תכנית "דרך חדשה".
עידית רונן: הפעילות של המשטרה נעשית באמת רוחבית.
טלל דולב: למשטרה יש את המצגת שלהם.
עידית רונן: אנחנו לא צריכים את המצגת.
עידית רונן: המשטרה עובדת מזה כארבע שנים במסגרת התכנית, העשייה היא באמת רוחבית בכל הגופים של המשטרה ובכל התחומים, כאשר אנחנו מתייחסים בגדול לשלושה דברים מרכזיים שאנחנו רוצים להוביל, אחד – אנחנו קוראים לו "גיוון וייצוב" שזה גיוס גם של אנשי קבע וגם של מתנדבים, כאשר אנחנו חושבים שכמובן ככל שאנחנו נתקרב ונקרב, זה יעזור לנו לשיתוף הפעולה עם הקהילה.
עידית רונן: הדבר השני שזה תחום מאוד מרכזי הוא תחום החינוך, כאשר אנחנו מדברים גם על תכניות הדרכה של השוטרים שעובדים בפועל, גם למי שמתגייס לתוך המשטרה, וגם תכניות חינוך שעושות איזה שהוא קירוב באופן כללי עם הקהילה, תכניות ערכיות, והנושא השלישי זה כל שאר הדברים שעדיין הם מאוד רלבנטיים, כמו תכנית תקשורתית שהיא ייעודית לנושא, אמצעים רלבנטיים וכל זה, והשיטור הקהילתי.
עידית רונן: אני אתחיל לפרט.
עידית רונן: קודם כל בשיטור קהילתי, יש לנו 29 מש"קים ייעודיים לקהילת יוצאי אתיופיה, שנמצאים ב-24 תחנות ליבה שהגדרנו אותן כתחנות כאלה, ושם בעצם מתמקד הטיפול.
עידית רונן: מש"ק אחד שהוא באמת עושה עבודה טובה יכול להחליף חצי תחנת משטרה, אם הוא באמת נמצא שם, מבין, קרוב, ולכן אנחנו משקיעים הרבה מאוד במש"קים האלה.
עידית רונן: אנחנו דואגים שלפחות פעם בחודש יעשו שולחנות עגולים במסגרת של תחנה עם אנשי הקהילה שנמצאים באותה הטריטוריה, שולחן עגול זה הזדמנות לשיח ואיזו שהיא הידברות בלתי אמצעית על כל דבר שעולה, או על דברים שבשגרה, לא משנה העיקר שיהיה איזה שהוא מפגש רציף.
רוברט טיבייב: זה עובד?
עידית רונן: זה עובד.
עידית רונן: עובד טוב.
עידית רונן: זה אחד הדברים המאוד טובים שלמדנו מהתכנית הזאת.
עידית רונן: אנחנו מגייסים גם מתנדבים מתוך הקהילה, גם במסגרת של סיירת הורים שזה אמנם תכנית של המשרד לביטחון פנים אבל הם גם כמובן יוצאים למשמרת אחרי תדרוך שהם מקבלים מהמשטרה.
עידית רונן: יש לנו 20 רשויות מקומיות שבהן מיושמת סיירת הורים.
עידית רונן: אנחנו משלבים באופן ממש ממוקד את יוצאי אתיופיה בתכניות מיל"ה.
עידית רונן: מיל"ה זה משטרת ישראל למען הנוער, תכנית שלוקחת נערים ונערות שהם לא בדיוק כבר עברו לשלב העבריינות אבל הם כבר בכיוון, על הסף, זאת אומרת שיש להם - - -
רוברט טיבייב: מי מגדיר את זה?
עידית רונן: יש לנו פה מומחית תוכן.
פנינה שימן: אני לא בתפקיד הזה אבל אני אספר כי הובלתי - - - אני ראש מדור נוער במשטרה.
פנינה שימן: אני אדבר על מיל"ה.
פנינה שימן: מיל"ה היא תכנית מניעתית חברתית שהמטרה שלה זה לשלב נוער בסיכון ונוער עובר חוק בתחילת הדרך שלו, כדי להעביר אותו לאיזה שהוא מסלול חיים נורמטיבי ובאמת לאפשר להם עתיד חלק ויציאה לדרך חדשה.
פנינה שימן: מה שפה אנחנו משלבים בתכניות מיל"ה, ואני אדבר באופן כללי על תכניות מיל"ה, לאו דווקא על יוצאי הקהילה, כי זה משהו שתופס לכולם, שאנחנו באמת מאתרים את אותם ילדים או דרך בתי ספר, או דרך רשויות מקומיות, אגף החינוך, אנחנו בקשר עם פקידי סעד, עם משרד החינוך, עם כל הגופים האפשריים שעוטפים את הנוער כי הרי לטפל בנוער זה משהו מערכתי, זה לא רק משטרה, זה לא רק רווחה, זה לא רק בריאות, זה כולם ביחד.
פנינה שימן: מכל הגופים אנחנו מגבשים קבוצות.
פנינה שימן: הקבוצות האלה יכולות להיות בבתי ספר שהוגדרו, בתי ספר של נוער בסיכון שנשר, זה יכול להיות בפנימיות, זה יכול להיות ברשות המקומית בעיר ששם מקימים קבוצות וכך יש לנו, בכל הארץ פרושות קבוצות.
פנינה שימן: התחלנו את התכנית הזאת ב-2013, ממשיכים עם התכנית הזאת, בעיני היא תכנית נפלאה, תכנית שעושה הרבה שכל והרבה טוב לילדים.
רוברט טיבייב: מה ההיקף פחות או יותר?
עידית רונן: יש לי נתונים.
עידית רונן: מ-2012 כשהתכנית התחילה, עד אמצע 2018 השתתפו בתכנית 1,342 נערים ונערות יוצאי אתיופיה.
עידית רונן: שזה 11% מכלל המשתתפים בתכנית.
פנינה שימן: בכלל התכנית משתתפים הרבה יותר.
פנינה שימן: זו מילה קטנה על מיל"ה.
רוברט טיבייב: אני לא רוצה להתייחס למספר כי מצד הפעילות זה בסדר, מצד העובדות זה לא כל כך.
רוברט טיבייב: אני לא מאשים אתכם.
פנינה שימן: לא, זאת פעילות שצריך באמת לחשוב שהילדים שנכנסים לתכנית, קודם כל יש בה המון הצלחות, אבל באמת הילדים שנכנסים לתכנית זה לא ילדים שרוצים לוותר עליהם או ילדים שכבר, אתה יודע, אלה ילדים שאנחנו יודעים שצריך לעשות עוד מעשה וזה העוד מעשה, שכולם נרתמים לעוד מעשה.
רוברט טיבייב: עוד כלי לתת להם.
פנינה שימן: כלי מצוין.
עידית רונן: כשהם מסיימים את התכנית הם בעקרון, אם הם ממשיכים להישאר במסלול הנורמטיבי הם מתגייסים לצה"ל.
שלומית אבינח: מאיזה גיל אפשר להכנס לתכנית?
פנינה שימן: 12.
פנינה שימן: בגיל האחריות הפלילית, בגדול.
פנינה שימן: העדיפות הייתה מגיל 13 כי 12 הם עדיין צעירים.
פנינה שימן: להגיד לכם שאין ילדים שהייתי צריכה באופן חריג לאשר אותם שהם גם בני 12.5, כי לא הייתה ברירה, אז שילבנו.
פנינה שימן: אבל זה באמת בהתאם לצרכים של אותו ילד, אותה משפחה, שזה אחד הדברים הכי חשובים.
פנינה שימן: לא אמרתי, המשפחה היא חלק בלתי נפרד מאותה מערכת תומכת, כלומר אנחנו מחויבים עם המשפחה לעשות את זה ביחד.
פנינה שימן: אז אם אין ברירה, לצערי הרב גם ילד בן 12.5 שנמצא במצב סיכון, הוא יהיה.
רוברט טיבייב: שאלה שיכולה להיות קצת כבדה מבחינתכם, רק לא להתחשבן איתי אחר כך.
רוברט טיבייב: מהיקף הפעילות של האוכלוסייה, אם יש לכם נתון כמה נגררו לפלילים.
רוברט טיבייב: אם יש, בעקבות מיל"ה.
פנינה שימן: בעקבות התכנית או באופן כללי?
רוברט טיבייב: במסגרת של התכנית.
פנינה שימן: כמה חזרו לבצע עבירה פלילית אחרי התכנית?
פנינה שימן: אני עזבתי את התפקיד לפני שנה אז צריך לבדוק את זה בסטטיסטיקה, אבל אפשר - - - אין שום בעיה לבדוק את הנתון הזה.
עידית רונן: אני לא זוכרת את הנתון עצמו, אבל אני יודעת שהתכנית מוגדרת כהצלחה מאוד גדולה, בגלל שזה באמת מעט מאוד.
אברהם נגוסה: אני חייב להתייחס למה שקרה בשבוע שעבר.
אברהם נגוסה: אכן יש ירידה באלימות המשטרתית, אבל פתאום בשבוע שעבר נחשפנו לשני מקרים קשים, גם באשדוד וגם בחדרה.
אברהם נגוסה: אני לא אעבור מבלי להתייחס לנושא.
אברהם נגוסה: אני מבקש שתתייחסו.
פנינה שימן: אני אשיב כי אני מייצגת כאן את אגף החקירות, את מדור הנוער.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחסי גם למה נעשה לשוטרים האלה.
פנינה שימן: אני פה כדי לומר, בדקתי באופן אישי.
פנינה שימן: כשאני מגיעה לוועדות אני בודקת באופן אישי כדי לדעת בדיוק מול מה אני מתמודדת.
פנינה שימן: בדקנו את התיקים, שני התיקים גם בחדרה וגם באשדוד, שניהם נמצאים עדיין בתהליך של חקירה ושניהם בצורה מקבילה נמצאים גם בתהליך של מח"ש.
פנינה שימן: היות והתיקים מנוהלים על ידי מח"ש אני לא יכולה לבוא ולומר לכם, כי אני לא מח"ש ויש יחידה שחוקרת וחלילה אני יכולה לבצע עבירה פלילית אם אני אמסור פרטים.
פנינה שימן: מה שאני יכולה למסור לכם בגדול, לגבי האירוע באשדוד ואתייחס דווקא אליו כי זה אירוע שנוגע בקטינים וזה דבר שמאוד קרוב ופה הייתי גם חייבת להתעקש ולדעת קצת יותר פרטים.
פנינה שימן: מה שנמסר בתקשורת ומה שיצא זה קצת שונה ממה שקרה באמת במציאות.
פנינה שימן: אני בטוחה שלאחר שנקבל את מסקנות מח"ש עם חקירת השוטרים ולבדוק האם התנהלות השוטרים בתוך בית הספר או מחוץ לבית הספר הייתה תקינה או לא הייתה תקינה, אני יותר מאשמח לבוא ולמסור לכם את התוצאות.
פנינה שימן: ממה שלנו נראה על פניו, הטיפול באירוע יצא מכלל שליטה, שזה דבר חריג ודבר שלא צריך לקרות, אבל זה לא דבר שהתנהל בצורה שלא היה אמור מלכתחילה להתנהל.
רוברט טיבייב: את מתכוונת למה שיצא לתקשורת?
פנינה שימן: יצא לתקשורת סיפור מסוים, פשוט בגלל שזה מנוהל במח"ש, אני לא יכולה לבוא ולהגיד - - -
אברהם נגוסה: בתוך בית הספר.
פנינה שימן: בדיוק.
פנינה שימן: אני לא יכולה לבוא ולפרוט לכם פה כי אני חלילה לא רוצה לבצע איזו שהיא עבירה פלילית.
רוברט טיבייב: התופעה מדאיגה.
פנינה שימן: זה לא משהו מייצג.
פנינה שימן: תראו, אני רוצה להסביר, ואני אדבר על הנוער.
פנינה שימן: אנחנו נמצאים כל הזמן בבתי הספר בפנים ומחוץ.
פנינה שימן: מנהלי בתי ספר, מורים, יועצים, הרבה קוראים לנו להכנס ולסייע ולעבוד, וזה בסדר גמור ומבחינת החוק מותר.
פנינה שימן: ברגע שמנהל או מי מטעמו קורא לנו להגיע לטפל באיזה שהוא אירוע ברור שאנחנו מגיעים ולא אומרים שאנחנו לא נכנסים.
פנינה שימן: אנחנו כל הזמן בבתי ספר.
פנינה שימן: זה אירוע שלא מייצג את המציאות.
פנינה שימן: נכון שזה אירוע שעל פניו נראה חריג ובגלל זה הוא נבדק במקומות שהוא אמור להיבדק, ואני אשמח מאוד, כשנקבל את התוצאות, לבוא ולעדכן אתכם גם באופן אישי, האם הפעילות הייתה חוקית או לא הייתה חוקית, מה נעשה.
פנינה שימן: כרגע אני לא יכולה למסור, אבל זה לא אירוע שמייצג.
פנינה שימן: אנחנו כל יום כל הזמן, כמעט כל יום, גם בחופשות, אנחנו כל הזמן סביב בתי ספר וסביב הקטינים, אז אירוע כזה נראה חריג, הוא לא נשמע טוב, אבל הוא לא מייצג וחשוב לי לומר את זה.
אברהם נגוסה: כמו כן גם המקרה של חדרה נראה ממש, הבנאדם נמצא בתוך תחנת המשטרה, נמצא בתהליך החקירה, מה המשמעות של להפעיל לחץ ולשבור אותו?
פנינה שימן: בגלל זה זה נמצא במח"ש והקצין שהיה הוא כבר נחקר, ממה שהבנתי, במח"ש.
פנינה שימן: אבל שוב, קשה לי, אסור לי - - -
אברהם נגוסה: יש לנו הרגשה בציבור, אני יודע שזה לא תלוי בך אבל זה מאוד חשוב לנו, את באה כנציגה ולכן חשוב לנו להבהיר, יש לנו הרגשה בציבור שכל הזמן אומרים "מח"ש בודקים" ובסופו של דבר הציבור לא מקבל דין וחשבון על אותם מקרים.
אברהם נגוסה: אני לא אומר שבאופן כללי.
אברהם נגוסה: השאלה שלי מתי להערכתך הציבור יקבל דין וחשבון.
פנינה שימן: זה לא תלוי בי, זה תלוי במח"ש.
רוברט טיבייב: לצערנו הרב אני מסכים.
פנינה שימן: הלוואי אם זה היה תלוי בי, זה מח"ש, אני לא יכולה - - -
אברהם נגוסה: מה עם המצלמות, לא היו מצלמות בשני המקומות?
טלל דולב: בנוער אין מצלמות.
עידית רונן: אני יכולה להמשיך?
עידית רונן: עוד סעיף אחד לגבי הנוער.
עידית רונן: בשנה האחרונה הוקמה תנועת נוער, רגילה לגמרי, בשם "שחקים" זו תנועת נוער שהמשטרה מובילה.
עידית רונן: נוער נורמטיבי לגמרי, לא קשור לפשיעה בכלל, אנחנו בשנה הנוכחית 2018, - - - ראש השנה העברית, הקמנו עוד 30 קבוצות חדשות ושתיים מתוכן מיקדנו אותן בשדרות וקריית מלאכי באזורים שיש בהם - - -
רוברט טיבייב: זה מטעמי מניעה?
עידית רונן: לא, זה מטעמים שאנחנו רוצים להתקרב לחברה.
עידית רונן: לעשות פעילות קהילתית בלי שום קשר לשום דבר אחר.
רוברט טיבייב: סתם תרומה של משטרה לקהילה?
עידית רונן: כן.
עידית רונן: לגמרי.
רוברט טיבייב: מאחרי זה לא עומדת תכנית מניעה?
רוברט טיבייב: כך הייתי מצפה לפחות.
עידית רונן: נוער כזה שנמצא ונחשף למשטרה, הוא גדל כבר עם החשיפה הזאת, המשפחה שלו גם נחשפת לדבר הזה ויש פה רווח כפול.
עידית רונן: אני לקראת סיום.
עידית רונן: מצלמות גוף, לשאלתך, אני שמחה לבשר שהפיילוט הסתיים בהצלחה ואנחנו מכניסים אותן לפעילות שוטפת במשטרה ברמה ארצית, זה היה אמור לקרות כבר באוגוסט אבל החברה שמייצרת את המצלמות לא הספיקה לעמוד בלוח הזמנים, לפי ההתחייבות שלהם זה קורה בחודש הקרוב.
עידית רונן: בדצמבר.
עידית רונן: אז אני מקווה שבדיון הבא נוכל לבשר שזה ממש נמצא בשטח.
אברהם נגוסה: משרד הביטחון צה"ל בבקשה.
אברהם נגוסה: אני מקווה שרשמת את שאלתי.
שירה נגר: אני רס"ן , נציגת צה"ל ואייצג גם את משרד הביטחון כי נבצר מהם להגיע.
שירה נגר: את הנתונים הצגנו בוועדה הקודמת אבל כן אתייחס לשאלות שהצגת.
שירה נגר: לגבי מוקד שיא, זה אכן חלק מעקרונות התכנית, מיעדי התכנית, - - - בידול או שילוב ולכן נסגר מוקד שיא.
שירה נגר: אני אציין שזה לא נסגר וזהו, אלא עשינו חבירה וטלל הייתה שותפה פה, למוקד - - - פניות הציבור, יש שם גם מענה באמהרית.
שירה נגר: זה מוקד שמטפל בכולם וגם ביוצאי אתיופיה.
שלומית אבינח: יש הפנייה או שזה כללי?
שירה נגר: לא, זה המוקד הכללי אבל אם נדרש מענה באמהרית - - -
שלומית אבינח: איך הם יודעים?
שירה נגר: הם פונים בטלפון, במידה ונדרש מישהו בשפה אחרת אז יש את המענה הזה, יש שם גם קצינה יוצאת העדה שיודעת לטפל ברגישות באוכלוסייה, כנ"ל גם במוקד המלש"בים במיט"ב.
שירה נגר: לגבי זינוק בעליה, התכנית פועלת ב-17 רשויות.
שירה נגר: בגדרה יש קושי תקציבי של הרשות להעמיד את חלקה, שזה 50% משכר הרכז, בחולון כבר בוצעו ראיונות למועמדים והוא אמור להתחיל בינואר הקרוב וביבנה יש עדיין בחינה אם נדרש, לאור נתוני גיוס ומיצוי גבוהים ברשות, הנושא יעלה לוועדת היגוי הקרובה לשם קבלת החלטה.
שירה נגר: אני אציין שיש רשויות שאין בהן "זינוק בעליה" ומשרד הביטחון פועל שם ללא קשר, שזה בחיפה, אור יהודה, מעלה אדומים, נס ציונה וכפר סבא.
שירה נגר: מבחינת נתונים של צה"ל, יש עליה בנתוני האיכות, ירידה במדד הנשר ועליה ביציאה לקצונה.
שירה נגר: כן יש לנו שני אתגרים שנדרש להתייחס אליהם וזה המקום בשולחן הזה, כשזה גם המשתתפים - - -
שלומית אבינח: יש לנו את המצגת אבל היא לא עולה.
שלומית אבינח: חשוב שכן תציגי את הנתונים לפרוטוקול.
שירה נגר: עליה בנתוני איכות, יש לנו עליה של 0.8%, ירידה במדד הנשר, עליה ביציאה לקצונה של 60%.
שירה נגר: מבחינת אתגרים, צריך לשים לב לכל מי שמתקבל למסלול העתודה, אנחנו בעבר היינו עושים כנסים מבדלים והיו שם מספרים יפים ומאז שנסגרו הכנסים המבדלים במסגרת התכנית יש ירידה שנבלמה בשנתיים האחרונות, כיום אנחנו עומדים על 21 משתתפים בתכנית.
שלומית אבינח: מה זה, ירידה לפי הנתון שלכם?
שלומית אבינח: ירידה בעתודה 22- ?
שירה נגר: היעד הוא להגיע לעליה של 15%.
שירה נגר: אנחנו מסתכלים מתחילת התכנית למעשה מתשע"ד, על המספרים שהיו, בעבר היו 27 עתודאים יוצאי העדה, היום יש 21.
שירה נגר: אחרי שבמהלך השנים ראינו גם 25, 20 ו-14 משתתפים.
שירה נגר: אנחנו בעליה בשנתיים האחרונות, מבחינתנו זו בלימת הירידה כי אנחנו כן שואפים להגיע ליעד שנקבע, 31.
אברהם נגוסה: מה הסיבה לירידה?
שירה נגר: קודם כל בעבר היו כנסים שמופנים רק ליוצאי העדה, היום אין, הם משתלבים בכנס הכללי.
שירה נגר: כן אנחנו עושים פעולות של דבר טלפוני כדי להניע את האנשים להגיע לכנסים ולעניין אותם.
שירה נגר: אני אציין שנדרשת פה מעורבות גם של גורמי החינוך וגם של הרשויות, בין אם זה בציונים שלהם במהלך השנים, ההכנה שלהם לקראת הדבר הזה, תעודת בגרות ופסיכומטרי וכמובן גם העידוד להגעה לכנסים וחשיפת הידע.
דוד יאסו: שירה, לגבי העלייה שאת מדברת של הקצונה, דיברת באחוזים, 60%, אחוזים מדהימים.
דוד יאסו: האם יש מספרים מוחלטים, כמה אנשים יוצאים לקצונה, ושאלה שניה, יש היום יציאה או אי קידום של רבי סרנים לסגני אלופים, מה עושה צה"ל?
דוד יאסו: אני יודע שאחרי תקופה די ארוכה שהם נמצאים בשירות, אנשים מתייאשים.
דוד יאסו: הייתה פעם פעילות כזאת בצה"ל ומה קורה כרגע.
דוד יאסו: אני מדבר על דרגות רבי סרנים וסגני אלופים.
שירה נגר: ב-2014 יצאו מהעדה 64 קצינים, בין אם זה לחימה ותומך לחימה, ב-2017 יצאו 116 קצינים, שגם מי שיוצא, יש אחוז מטורף של הצלחה בקורס שזה למעלה מ-90%, זה כמעט כמו כלל צה"ל.
שירה נגר: לגבי קידום לדרגות בכירות ולקבע מובהק, גם טלל שותפה לנושא הזה, נפגשנו עם ראש מחלקת הסגל.
שירה נגר: כמובן שהפרמטר לקידום הוא גם משהו שלוקח שנים, זאת אומרת הפירמידה מצטמצמת וזה לא שמי שיוצא לקצונה וישר נהיה קצין בכיר אלא באמת צריכים לעבור כמה שנים טובות עד שהוא מגיע לשלב שבו הוא יכול להתקדם.
שירה נגר: גם פה חשוב לציין שהקידום מותנה או מושפע יותר נכון, מכמה פרמטרים, בין אם זה מבחנים אישיותיים, מרכזי הערכה, חוות דעת של מפקדים.
שירה נגר: זה לא שמקדמים מעדה כזו או אחרת חלילה, אבל כן יש פה רגישות ותשומת לב של ראש מחלקת הסגל לעניין הזה ואנחנו כל הזמן עוקבים אחרי המגמות בנדון.
שירה נגר: נושא נוסף שרציתי לענות, אתגר נוסף הוא הגעה ליום ה-100, שזה בעצם תהליך מיון לבנות שבעבר היו לנו פחות מתייצבות מקרב יוצאות העדה, גם היום זה עומד על אזור ה-50% וחשוב לומר שזה משפיע על השיבוץ שלהן בעת גיוסן, לכן גם פה חשוב שיוכוונו מבתי הספר, מהרשויות לטובת ההגעה ליום ה-100, וגם לסיום ההליכים והשאלון.
שירה נגר: תודה.
טלל דולב: אני רוצה להתייחס בשני משפטים.
טלל דולב: פשוט להשלמה, קודם כל אנחנו באמת, גם אנחנו וגם ביחד עם ראש היחידה למיגור הגזענות במשרד המשפטים, בעזרתה של שירה והמפקדת שלה אריאלה והמפקד שלהן רח"ט תומכ"א, סדרה של פגישות שנוגעת למקומם המקצועי של יוצאי אתיופיה בצה"ל.
טלל דולב: דיברנו עם רמ"ח סגל, אנחנו ערכנו מפגש עם קצינים יוצאי אתיופיה, דווקא בדרגות סגן וסרן כדי לבחון מה אפשר לעשות כדי לעודד קידום, אנחנו נמשיך את המפגשים האלה, רמ"ח סגל לוקחת את זה מאוד ברצינות.
טלל דולב: אני לא בטוחה מה זה יעשה לשכבה של היום אבל אנחנו מסתכלים לדורות קדימה.
טלל דולב: ישבנו עם רח"ט תומכ"א בנושא של יום ה-100, גם נציג משרד הביטחון שלא נמצא פה היום וגם משרד החינוך, מינהל חברה ונוער במשרד החינוך וגם שתי העמותות שמפעילות את תכניות הכנה לצה"ל שזה זינוק בעליה, עמותת אלומה ו"אחריי" החליטו להתגייס השנה הזאת והכניסו את ההופעה של בנות ליום המיונים ליום ה-100 כאחד היעדים של התכנית, זה יעד חדש שלא היה קודם, הוא יהיה יעד ל-2019.
טלל דולב: אנחנו גם מסתכלים ביחד עם ממד"א על המבחנים הפסיכומטריים ומה אפשר לעשות כדי לפחות בתקופת המעבר בין המבחנים האלה למבחנים ההם, לסייע לחיילים וחיילות לקבל השמה יותר טובה בתחילת הצבא.
טלל דולב: כל זה בשיתוף פעולה מלא של צה"ל.
טלל דולב: לזכותם.
דנה גובי: אני רוצה להוסיף עוד מילה אחת.
דנה גובי: רק רציתי להגיד שמשרד התרבות, לפחות הפעילות של משרד התרבות, העדה האתיופית בהחלט נלקחת בחשבון ורק רציתי לציין, זה אמנם לא נהנה מהתקציב המיוחד שיוחד לזה, אבל לא נשכח את שני הפסטיבלים שהמשרד תומך בהם, שני הפסטיבלים הגדולים וכן המלגות שניתנות לסטודנטים מהעדה האתיופית.
אברהם נגוסה: זה בסדר, אנחנו מדברים על תכנית שהיא עם תקציב נוסף.
אברהם נגוסה: כמו כל אזרח, כולם נהנים מהתקציב.
דנה גובי: אני הבאתי את זה לקדמת המשרד שלי וייעשה תיקון בנושא.
אברהם נגוסה: אנחנו סיימנו לשמוע דיווח מהמשרדים שקבענו להיום.
אברהם נגוסה: אני רוצה לפנות כעת לארגונים ולשמוע התייחסות שלהם או של הפעילים או של הרשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: אני מתחיל עם דוד אלעזר, מנהל מחלקת מוקד קליטה בעירית רחובות.
דוד אלעזר: שלום לכולם.
דוד אלעזר: תודה רבה כבוד היושב ראש, זה לא מובן מאליו שהקולות שלנו נשמעים כאן כי היו מקרים שאפילו מנעו מאתנו להגיע לכאן לוועדות, אז אני רוצה להודות לחבר הכנסת ד"ר אברהם נגוסה שמאפשר לנו להגיע, אני מדבר על אנשי השטח, ולהגיד כאן את כל מה שאנחנו רואים בשטח.
דוד אלעזר: אני אתייחס לשני נושאים.
דוד אלעזר: אחד זה נושא שילוב מיטבי, התכנית הממשלתית.
דוד אלעזר: גילוי נאות - אני מהתחלה גם אני באופן אישי וגם חבריי בשטח ראינו את התכנית שהיא תכנית לא נכונה.
דוד אלעזר: היא הייתה החלטה פוליטית, היא לא מחוברת לשטח, לא בנו אותה כפי שהיה צריך לבנותה.
דוד אלעזר: כלומר, אף אחד לא ישב איתנו, והנגזרת היא, היום ראינו את חלק מהדיווחים, שחלק מהתקציבים כלל לא מנוצלים.
דוד אלעזר: אני יכול להעיד על המקום שאני מגיע ממנו, מרחובות.
דוד אלעזר: אני גם חבר בוועדת ההיגוי של התכנית.
דוד אלעזר: למיטב ידיעתי היא התכנסה אולי פעם או פעמיים, לא יותר.
דוד אלעזר: אני יכול להעיד על שני גופים שכן - - -
רוברט טיבייב: אני רוצה להבין שזו לא הייתה סתם אמירה.
רוברט טיבייב: מה לא טוב בתכנית?
דוד אלעזר: אני עומד לומר את זה.
דוד אלעזר: תרשה לי בבקשה.
דוד אלעזר: אסור לעשות הכללות.
דוד אלעזר: לא אמרתי שהכל לא טוב, אמרתי מהתחלה שהתכנית לא נבנתה כפי שצריך, כי כשבונים תכנית צריך לשבת גם עם האנשים שיושבים בשטח ולראות את הצרכים של השטח.
דוד אלעזר: כלומר היו תכניות גם בעבר, הייתה תכנית חומש, היו כל מיני תכניות.
דוד אלעזר: ראינו אחרי חמש שנים את תוצאות התכניות האלה.
דוד אלעזר: אני יודע להעיד על משטרת ישראל שעושה עבודה נהדרת, לפחות אצלי ברחובות ואני מאמין שגם במקומות אחרים.
דוד אלעזר: היו שולחנות עגולים יחד עם הקהילה - - -
רוברט טיבייב: תראה איך הם נושמים, לא נשאר פה אויר.
דוד אלעזר: ישבנו ודיברנו ויש תכנית עבודה מסודרת מול הקהילה, יחד עם המשטרה.
דוד אלעזר: יש גם את תכנית "מפתחות" שעובדת די יפה, התכנית של החוגים.
דוד אלעזר: אולי גם ההתחדשות העירונית, אני פחות מעורב שם, אבל מעבר לזה, ישבתי פה שעה וחצי וקצת יותר אפילו, לא דובר על נושא תעסוקה.
דוד אלעזר: חברים - - -
שלומית אבינח: זה לא בדיון הזה.
שלומית אבינח: הגדרנו מלכתחילה את נושא הדיון.
דוד אלעזר: אני מתנצל, לא ידעתי.
דוד אלעזר: אבל הנושא של תעסוקה - - -
אברהם נגוסה: גם דובר על תעסוקה לאקדמאים.
דוד אלעזר: גם לאקדמאים וגם בכלל.
אברהם נגוסה: זה לא להיום.
אברהם נגוסה: בדיון הקודם דווח על ידי משרד העבודה והרווחה שהיה כאן.
אברהם נגוסה: היום זה המשך למשרדים שלא הספיקו לדווח באותו דיון.
אברהם נגוסה: זה לא אומר שלא נקיים שוב דיון.
דוד אלעזר: זו חובה בעניין של התעסוקה, כי בסופו של דבר מה שיכול להוציא ממעגל העוני זה נושא השכלה ותעסוקה.
דוד אלעזר: לנו יש הרבה מה לומר, לאנשי השטח והמקצוע שעובדים ברשויות, בעניין הזה, כי אני חושב שלא היו צריכים מהתחלה להמציא תכניות חדשות.
דוד אלעזר: יש מסגרות שפעלו, יש מסגרות שיודעים את העבודה, היו צריכים להביא תקציבים ולא היה חסר שום דבר אחר חוץ מתקציבים.
דוד אלעזר: אבל היום הביאו מנגנונים חדשים ולטעמנו זה לא מה שהיה צריך להיות.
דוד אלעזר: נושא שני שאני רוצה לדבר עליו, אתה גם מכיר את העניין כבוד היושב ראש, זה קשור לאקדמאים.
דוד אלעזר: כל עניין השילוב המיטבי, מה זה?
דוד אלעזר: רוצים לעזור לקהילה לשפר את מצבה והחבר'ה יגיעו להשכלה ויהיו להם חיים טובים.
דוד אלעזר: מדובר בעובדי מוקד הקליטה שבמשך שנים קלטו את הקהילה, עזרו, עשו עבודת שליחות במשך שנים.
דוד אלעזר: מדובר בקרוב ל-90 עובדים, אקדמאים, ואיך שהוא גם הסיפור של עובדי מוקד הקליטה נכנס לנושא השילוב המיטבי.
דוד אלעזר: מי שמטפל בזה היום זו גברת טלל שיושבת איתנו כאן, בעניין המשך ההעסקה שלהם וקליטתם ברשויות.
דוד אלעזר: ב-2015 שר האוצר יחד עם ההסתדרות, גם ד"ר אברהם נגוסה היה מעורב חזק, הגענו למצב שנעשה לעובדים עוול, במשך שנים הם עבדו כעובדי קבלן והיום הם עובדי הרשות מן המניין.
דוד אלעזר: אבל יש פה עכשיו בלגן, מה הבעיה?
דוד אלעזר: באה התכנית החדשה, שילוב מיטבי, היא מקבלת החלטה בלי להתייעץ עם העובדים.
דוד אלעזר: העובדים לא מוזמנים כאילו הם חפצים, לא שואלים אותם ולא כלום.
דוד אלעזר: ומה הוחלט?
דוד אלעזר: אותם עובדים, מנהלים מקצועיים שיודעים לעבוד כמו שצריך, הם יודעים לנהל תקציב, הם יודעים לנהל צוות - - -
רוברט טיבייב: מה הוחלט?
דוד אלעזר: הוחלט שהחבר'ה האלה, שנמצאים חלקם במעמד של מנהלי מחלקות, כולל אותי, הוחלט להעביר אותם להיות עובדי נוער במקום להעלות אותם, במקום לתת להם – אתם מדברים על שילוב מיטבי – תנו להם אולי להיות מנהלי אגפים, לא.
דוד אלעזר: מעבירים אותם להיות עובדים פשוטים וקולם לא נשמע.
דוד אלעזר: אבל, אתם טועים.
דוד אלעזר: מי שמקבל את ההחלטה הזו טועה ואנחנו נלך עם זה עד הסוף, כלומר השטח עכשיו מתעורר.
דוד אלעזר: אי אפשר, צריך לעצור את זה.
דוד אלעזר: עד מתי?
דוד אלעזר: אז זה לא שילוב מיטבי.