GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: האם אתם מזהים ירידה בארבע השנים האחרונות?
עדי כץ: אני יכולה להגיד שמבחינת מספר כמותי, לא ניתחנו את זה מעבר לזה, אבל רק במספר איך שהוא, כן קיימת ירידה מ-2016.
עדי כץ: ב-2016 התגייסו 749 עולי צרפת, ב-2017 753 וב-2018, 566.
עדי כץ: כך שבין 2017 לבין 2018 כן קיימת - - -
יהודה שרף: זה לא שייך.
עדי כץ: אבל זה לא משקף כי זה ביחס - - -
יצחק אוחנה: זה בסך הכל העלייה.
עדי כץ: בדיוק.
עדי כץ: בסך כל העלייה של 2017 התגייסו - - -
אברהם נגוסה: זה לא רק צרפת.
יהודה שרף: רק צרפת.
עדי כץ: רק מצרפת, מסך כל העלייה ב-2017 התגייסו 753 חיילים.
עדי כץ: אני לא יכולה להגיד שזה ירידה כי אני לא יודעת מה הנתון של כמה עלו בכלל לארץ מצרפת.
עדי כץ: כנ"ל לגבי 2018.
שלומית אבינח: יש ירידה במספר המתגייסים מצרפת.
עדי כץ: כן אבל זה מסך כל העולים לארץ, לא רק ב - - -
יצחק דהן: יש לך חלוקה בין חיילים בודדים וחיילים בני עולים?
עדי כץ: כרגע לא אבל זה לא בעיה, אם תרצה אני אוכל לתת לך.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמח שבשבוע הבא תביאי לנו את הנתון הזה, או שתשלחו לנו בכתב.
אברהם נגוסה: תודה, משרד התפוצות?
דניאל בן חיים: רציתי להוסיף משהו ששכחתי מקודם.
דניאל בן חיים: יש נטיה, ואני קצת מתחבר למה שהשרה לשעבר אמרה בסוף דבריה.
דניאל בן חיים: יש נטיה לפעמים להכות את עצמנו בתהליכים של עליה וקליטה, אחד הדברים הנפוצים ביותר – וזה עלה פה פעמיים בוועדה היום – עם מספרים מופרזים לחלוטין של אחוזים של עולים מצרפת שלכאורה חוזרים לצרפת.
דניאל בן חיים: אני רוצה רק להגיד שבקהילה היהודית הממוסדת בצרפת ראו את הילדים מבתי הספר עולים, ראו את החברים מבתי הכנסת עולים, אבל לא ראו אותם חוזרים, ואם כל כך הרבה אנשים היו חוזרים - - -
יהודה שרף: 4%.
דגנית סנקר: הוא מנסה לדבר על 36% שנזרקו פה ב- - -, זה 30% ו-20% וכל מיני - - - אנחנו מלקים את עצמנו.
דניאל בן חיים: נזרקו פעמיים, ואחד מהם על ידי אנשי סטטיסטיקה, ואני חושב שיש בזה נזק רב למדינת ישראל וצריך מאוד להיזהר בדברים האלה, לא כי צריך לסלף את הנתונים והעובדות, אבל הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שהוא גוף מאוד רציני, עשה מחקר לא רק על שלוש שנים אלא על 24 שנים בין 1990 ל-2014, והגיע למסקנה ש-9% מעולי צרפת שעלו ב-24 השנים האלה לא נמצאים היום כחיים יותר משישה חודשים במדינת ישראל, ואלה נתונים שהם חשובים, וחבל שבוועדת העלייה והקליטה שעוסקת בדברים האלה נותנים לכל מיני השמצות לצאת החוצה, כי זה פוגע רבות בעליה.
יהודה שרף: נכון מאוד.
שלומית אבינח: הלך.
אברהם נגוסה: קיימנו דיון בנושא הזה במשך שעתיים וחצי, הדיון הוא מאוד חשוב והכרחי.
אברהם נגוסה: אני מודה לכל המשתתפים, גם הארגונים, גם משרדי הממשלה וחברי הכנסת.
אברהם נגוסה: אני רוצה לקרוא לכם את הסיכום שלנו בנושא ממה שהבנו מהדיון: ועדת העלייה והקליטה קוראת לכל יהודי לעלות לישראל, בעיקר ליהודי צרפת שהם נושא הדיון שלנו.
אברהם נגוסה: אני לא אומר שהכל טוב, אבל זה הבית שלנו, אנחנו צריכים להתמודד עם כל הבעיות הקיימות.
אברהם נגוסה: אני מבין ויודע שאפשר להתמודד.
אברהם נגוסה: ניתן להתמודד.
אברהם נגוסה: אנחנו מזכירים למשרדי הממשלה ולארגונים את החשיבות בקיום הירידים עם ההיצע של מקומות עבודה כבר בצרפת.
אברהם נגוסה: אם אפשר לרכז את האינפורמציה ולפני שהם עולים, לעשות ירידים ואני יודע שאתם עושים, אבל אנחנו רוצים לחזק את העניין הזה, גם אופק ישראלי, גם הסוכנות היהודית וגם משרד העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: קיום מאגר מידע לגבי תעסוקה והיצע עבודה, וכמובן משרד הקליטה הוא המשרד המתכלל והאחראי במדינת ישראל על קליטת עליה.
אברהם נגוסה: שיתוף הפעולה חשוב מאוד.
אברהם נגוסה: אנחנו קוראים למשרדי הממשלה ולארגונים לעבוד בשיתוף פעולה, כי יש לנו מטרה לאומית שהיא לשלב ולקלוט את העולים ולעודד את היהודים מכל העולם לעלות למדינת ישראל.
אברהם נגוסה: זה קשור אחד בשני, ככל שאנחנו נצליח בשיתוף הפעולה כך נגדיל את מספר העולים שיעלו למדינת ישראל.
אברהם נגוסה: ארגוני העולים הם נכס למערכת הקליטה, הם מכירים את התרבות והשפה, מכירים את המציאות הפנים קהילתית, ולכן שיתוף הפעולה חשוב והכרחי.
אברהם נגוסה: דבר רביעי, הנגשת מידע לפריפריה, לרשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: חשוב שתהיה הנגשת מידע בשפתם של העולים והרשות המקומית היא זו שבסופו של דבר מקבלת את העולים בשטח, היא זו שמחבקת את העולים בשטח ולכן הנגשת המידע של המשרד הקולט חשובה מאוד, חשוב ליידע את העולים בתכניות שיש ובאפשרויות שיש להם, כפי שהוצג פה על ידי נציג טבריה, שיש כאלה שבאים עם ידע בשפה העברית ולכן הם לא צריכים להשתלב באולפן, הם יכולים לקבל סל קליטה ובו זמנית רוצים לעבוד.
אברהם נגוסה: יש ליידע אותם בדבר הכשרה מקצועית, תכניות, הכוונה לאקדמאים ועוד.
אברהם נגוסה: אנא להעביר את הנגשת המידע לרשויות המקומיות בפריפריה וגם במרכז הארץ.
אברהם נגוסה: אנחנו נקיים דיון המשך בנושא הזה בחודש פברואר.
אברהם נגוסה: אני מבקש שעד הדיון הבא משרדי הממשלה יעשו שיעורי בית.
אברהם נגוסה: אנחנו נשלח פניה לכל השרים הרלבנטיים בבקשה להצגת תכנית פעולה בדיון שנקיים, על בסיס הנתונים, הנושאים המרכזיים, והבעיות הקיימות שדיברנו עליהם היום.
אברהם נגוסה: אני לא נכנס לתכנית החירום שראש הממשלה נתן הוראה לשר בנט, אני מתייחס למשרדי הממשלה, אם זה להגביר באולפן, אם זה בתעסוקה, הכשרה מקצועית, דיור וחינוך.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים שכל משרד יביא תכנית כיצד לשפר את המצב.
אברהם נגוסה: אני מתייחס למשרד העלייה והקליטה, משרד החינוך, משרד הרווחה, משרד הבריאות, משרד האוצר, משרד השיכון והסוכנות היהודית וכמובן גם אופק ישראלי ששותפים לעניין.
אברהם נגוסה: לגבי סוגיית האולפנים אני מציין שאנחנו נקיים דיון בשבוע הבא.
אברהם נגוסה: כבר היום אפנה למנכ"ל משרד הקליטה בבקשה להקפיא את ההחלטה בעניין האולפנים.
אברהם נגוסה: אם הוא יאמר שזה לא בסמכותו, כבר היום אפנה גם לראש הממשלה בעניין.
אברהם נגוסה: המטרה שלנו היא משותפת.
אברהם נגוסה: אני מברך את מר מאיר חביב חבר הפרלמנט שהגיע מצרפת במיוחד, כי הוא מאוד דואג לגבי הקליטה במדינת ישראל.
מאיר חביב: טוב שיש את מדינת ישראל.
מאיר חביב: אם אפשר להגיד מילה על המצב בצרפת, בדיוק הסברתי לידידי דניאל.
מאיר חביב: הייתי בשבת בשלושה בתי כנסיות שונות והרגשתי בפעם הראשונה פניקה.
מאיר חביב: למה?
מאיר חביב: בגלל שהעניין של האפודים הצהובים היא בעיה של צרפת כמובן, אבל תמיד הנושא היהודי חזר למרכז.
מאיר חביב: אפילו מקרון נשיא צרפת התקשר אלי, אני לא רוצה לפרט, שוחחתי איתו ארבע-חמש שיחות בסמס, בשבילם המדיה זה יהודים, הבנקים זה היהודים ובסוף הכל זה היהודים.
מאיר חביב: אין שום קשר ליהודים בנושא האפודים שחלק דרך אגב זה יוקר המחייה.
מאיר חביב: אני שמעתי שגם בארץ יש מחאה על חשמל ודברים כאלה, דברים נורמליים.
מאיר חביב: אבל מאוד כואב, ותבינו שנשיא צרפת מסכים איתי בנושא הזה.
יהודה שרף: זו האנטישמיות הקלאסית.
מאיר חביב: זה חוזר מהשמאל הקיצוני שהוא הכי עוין.
מאיר חביב: אתם צריכים להבין – כמובן שלה פן היא לא ידידה שלנו – אבל הכי זה השמאל הקיצוני שמאוד מאוד מסוכנים וחלק מהגרעין הימני קיצוני - - - קוראים לזה, אתם לא יכולים לתאר עד כמה זה תמיד חוזר לגרעין היהודי שהם שולטים בעולם.
מאיר חביב: הבונים החופשיים - - - אני לא פה על מנת לעודד, כחבר פרלמנט צרפתי גם שומר על - - - אבל הרבה אנשים שוקלים היום להגיע לפה ונשפר כולם ביחד, יש לפעמים קצת מתיחות, כל אחד מהמקום שלו, ובעזרת השם עוד נייעל ואני מודה ליושב ראש הוועדה ידידי אברהם שאתה לקחת את היוזמה הזאת לכנס את הוועדה לעולים מכל העולם אבל אולי בעיקר איכותית יש פה פוטנציאל מאוד גבוה לעולים הצרפתים.
אברהם נגוסה: אף אחד לא אומר שאין בעיות אבל אנחנו יכולים לעבוד ביחד ולהתמודד איתן.
אברהם נגוסה: יש לנו מדינה שהיהודים בטוחים בבית שלנו במדינה שלנו.
אברהם נגוסה: אני מברך את ראש הממשלה שהוא הנציג שלנו בעולם ובשבוע שעברה היה הישג גדול שהוא הוביל את זה ש-28 מדינות באיחוד האירופי קיבלו החלטה פה אחד להגן על קהילות יהודיות ומוסדות יהודיים באירופה.
אברהם נגוסה: מדינת ישראל דואגת לא רק לאזרחים כאן, אלא גם לאחינו, היהודים שנמצאים בכל העולם, להגן עליהם ולעזור להם.
אברהם נגוסה: כמובן נשמח שיעלו ופה יש מקום ויש לנו מדינה.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת מוטי יוגב יזם את הדיון בנושא אולפני עברית באינטרנט ונדבר גם על נושאים אחרים, שבאמת צצו אחרי שהוא הגיש את הנושא.
אברהם נגוסה: הנושאים האלה, שלושה נושאים, והכול קשור לאולפן עברית.
אברהם נגוסה: יש את סגירת הפרויקט 'אולפן שלי', המשמש אולפן לעולים, הנושא הנוסף שאנחנו נדון עליו זה הנושא העיקרי, שחבר הכנסת מוטי יוגב העלה, קידום אולפן אינטרנטי לעולים וליהודי התפוצות, והדבר השלישי, כיוון שהכנסת מציינת את היום הבינלאומי לזכויות אנשים עם מוגבלות, אז אנחנו גם נתייחס לנושא של תכנית לימוד עברית באולפנים לעולים עם קשיי למידה.
אברהם נגוסה: אז אלה שלושת הנושאים שנדבר עליהם.
אברהם נגוסה: יחד איתי נמצאים חבר הכנסת היוזם, חבר הכנסת מוטי יוגב, שרת הקליטה לשעבר, חברת הכנסת סופה לנדבר, ומנכ"ל משרד הקליטה מר אלכס קושניר.
אברהם נגוסה: בנושא הראשון, סגירת הפרויקט 'אולפן שלי', שעל כך שמענו בדיון בוועדה בשבוע שעבר, ב-17 בדצמבר, הוועדה קיימה דיון על העלייה של יהודי צרפת לישראל.
אברהם נגוסה: במהלך הדיון אמרו לנו שהנושא של האולפן נסגר, הפרויקט של 'אולפן שלי' ו-150 המורים ו-30 אנשי הצוות, הם בסכנה מבחינת הבטחת עיסוקם ואנחנו רואים שהמצב לא פשוט.
אברהם נגוסה: הייתה לי אז שיחה עם המנכ"ל וגם עם גורמים אחרים ולכן אנחנו רוצים להבין היום גם את הפרויקט, את אנשי 'אולפן שלי' וגם את המנכ"ל ואנחנו רוצים להגיע בסיכום איך הפרויקט ממשיך לתת שירותי אולפן לעולים חדשים וגם המורים והצוות ימשיכו לעסוק בעבודתם.
אברהם נגוסה: הנושא השני, איך אנחנו מקדמים את אולפן אינטרנטי גם בארץ וגם בחו"ל, והדבר השלישי, לאנשים עם קשיי למידה.
אברהם נגוסה: אני קודם כל אתן לחבר הכנסת מוטי יוגב, בבקשה.
מרדכי יוגב: ראשית תודה רבה לכבוד היושב ראש, מנהלת הוועדה, חבריי, שרת הקליטה לשעבר, סופה, ומנכ"ל משרד הקליטה וכל מי שהגיע לוועדה.
מרדכי יוגב: אולפן אינטרנטי, הרבה קשיים חווים העולים לישראל מכל התפוצות, גם פה אני רואה מתפוצות שונות, והשפה היא הדלת הראשונה, שהיא או סגורה בפניהם, כי יש להם יותר קושי ללמוד שפה, או הם בשלב שיש דאגות אחרות לחייהם, כמו שחווינו עולים שעזבו אולפן כי הפרנסה הייתה – עזבו אולפן, אבל נשארו תקועים ללא שפה, ללא יכולת להסתדר.
מרדכי יוגב: השפה היא באמת הדלת הראשונה להתחברות וליכולת קליטה טובה יותר בישראל.
מרדכי יוגב: מזה כארבע שנים שנחשפתי, על ידי יהודי פה ממבשרת ירושלים, ראש ישיבה וטייס בעברו, צבי שפיגל, לכך שהוא קיים שם איזה שהוא אולפן אינטרנטי, שתלמידים שלו וחברים שלהם יצרו.
מרדכי יוגב: הוא העלה לי את הרעיון ובמסגרת אותן שנים פניתי גם והייתי פעמיים בחברת 'אופק', שנאמר עליה שהיא חברה משותפת למשרד הקליטה ולסוכנות היהודית ולהסתדרות הציונית ולגופים נוספים שפועלים.
מרדכי יוגב: אני מודה שלאחרונה הייתי שם רק לפני כשנה וחצי ולא בעת האחרונה, אבל לא ראינו שם שום התקדמות לעבר אולפן אינטרנטי.
מרדכי יוגב: לפני שנה חוויתי במוסקבה תופעה אחרת שקשורה באולפן אינטרנטי, בארגון היהודי רוסי, שלהם כ-100,000 משתמשים באינטרנט, לחב"ד יש 200,000, והם סיפרו שהם יצאו בתכנית באינטרנט של 13-12, שזו תכנית בת מצווה-בר מצווה, ושלחו אותה באינטרנט.
מרדכי יוגב: היינו שם שבוע אחרי הפצתה והסתבר שתוך שבוע 600 משפחות יהודיות מרחבי ברית המועצות, שלא רשומות אצלם בארגונים, אבל שחפצו להעניק לילדים שלהם משהו של יהדות, ציונות ונדבקו בתכנית שהופצה באינטרנט וביקשו להיות חברים בה.
מרדכי יוגב: פגשתי גם אנשים נוספים, כמו האנשים שיושבים פה, כמו יוסף אפללו, שקידמו בעצמם אולפן כזה לעולים בצרפת ובעיני רוחי אני רואה דבר פשוט, ובזה אני אסיים, המשפחה בחוץ לארץ, לוקח לה כמה שנים, או כי מעכבים אותה, או כי היא מתלבטת, או כי היא מחכה לפנסיה של ההורים, מכל סיבה שהיא, ואין סיבה שלא הילד בגיל הגן, הילדה בבית ספר יסודי, חטיבת ביניים, תיכון, מבוגרים, יהיה להם אולפן שכזה.
מרדכי יוגב: אתה עושה אותו בשפה אחת, תתחיל באנגלית, תעבור לרוסית, תעבור לצרפתית, תעבור לספרדית, והנה לך ארבע שפות ראשונות של מרב העולים שמדברים בהם בחוץ לארץ, אז הילד כבר יכול להתקשקש באינטרנט על משהו מעניין וכך גם בגיל היותר מבוגר, וכך גם האבא.
מרדכי יוגב: אתה יכול להוסיף לזה לינקים אינספור, כי הוא יכול להתחיל אחרי שיש לו קצת יותר שפה, מה זה בנק ואיפה זה מטולה ואיפה זה עפולה ואיפה זה חיפה.
מרדכי יוגב: לינקים להמון דברים, איך ביטוח לאומי ואיך קופת חולים ואיפה הלימודים בנתניה.
מרדכי יוגב: להיכנס לצורך העניין לעיריית נתניה ולקבל הכוונות לעניינים שונים שהוא מחפש בהם, עבודה, דיור, חיי קהילה.
מרדכי יוגב: זה היה בעיניי כלי שהוא לא היה בשנים אחורה.
מרדכי יוגב: אמנם פה התבשרנו על עשייה גדולה, למשל פתיחת כיתות אולפן בצרפת ועוד ועוד דברים חשובים, אבל אולפן אינטרנטי הוא כלי שמתקדם והולך בכל השנים האחרונות והוא היום באפליקציה לכל אחד.
מרדכי יוגב: הילד נוסע באוטובוס ויכול לנצל את הזמן, ומשפחה שמחליטה שבשבת או בשישי או בראשון, ביום חופשי בארץ נוצרייה, היא משחקת או מדברת במשחק שיש באינטרנט, בינה לבין עצמה, ולומדת קצת יותר עברית.
מרדכי יוגב: אין ספק שזה מביא אותם לארץ כאשר הדלת הכי משמעותית להיפתח, השפה, שהיא ההנגשה הכי משמעותית, נמצאת להם ככלי יותר משמעותי.
מרדכי יוגב: לכן אני יושב על הדבר הזה, אני חושב שזו ישיבה שלישית של הוועדה, ואני אשמח לשמוע שאכן כן יוקצה לדבר הזה תקציב רציני ונראה תכנית עבודה ונראה אולפן אינטרנט בשפה ראשונה ובעוד חצי שנה בשפה שנייה, מתי שתגידו וזו התחלה.
מרדכי יוגב: זה צריך להתחיל להיבנות.
מרדכי יוגב: יכול להיות שאפשר להתחיל לדבר על בני הנוער.
מרדכי יוגב: בני הנוער בארץ סודית שדיברנו עליה, היום הם לא באים הנה, הם הולכים לארצות הברית.
מרדכי יוגב: אם הם היו יודעים בעברית יותר טובה מה מציעים להם במכינות ובאוניברסיטאות, בדרום אמריקה, אין לי ספק שהם היו באים אלינו ולא הולכים ומתבוללים כרגע בפנמה, בקמבודיה, בפרו, בארצות הברית.
מרדכי יוגב: מהי ארץ המוצא, אני לא אומר כאן, כי היו על זה ישיבות שניסינו להביא אותם משם ולא הצלחנו בינתיים.
מרדכי יוגב: אז השפה היא הנגשה ראשונה, אולפן אינטרנטי זה בעיניי משימה ראשונה במעלה למשרד העלייה והקליטה, הסוכנות והגופים האחרים.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע ממנכ"ל משרד הקליטה על שלושה הנושאים.
אברהם נגוסה: נציג 'אופק' נמצא פה?
יוליה סקין: כן.
אברהם נגוסה: אז קודם כל נשמע את 'אולפן שלי'.
סופה לנדבר: מנכ"ל משרד החינוך גם נמצא כאן?
סופה לנדבר: הרי מי שממונה על האולפנים המוניציפליים זה משרד החינוך.
אברהם נגוסה: כן, אבל יש נציג - - -
סופה לנדבר: יכול להיות שצריכים להתחיל מהאולפנים.
אברהם נגוסה: אני אגיד לך, חברת הכנסת סופה לנדבר, את יודעת ש-18 חודשים כל עולה מקבל את האולפן, יש אולפן א', יש אולפן ב', הבעיה שאנחנו נדבר עליה זה יותר באולפן ב'.
סופה לנדבר: לא, לא בדיוק.
סופה לנדבר: אנחנו מדברים עכשיו על אולפנים פרטיים, עד כמה שאני הבנתי.
אברהם נגוסה: כן, אלה שמשלימים דרך ואוצ'רים ודרך - - -
אברהם נגוסה: לכן באיזה שהוא שלב זה יכול להיות בקשר למשרד החינוך, אבל מה שאני הבנתי, ממה שאני בדקתי בנושא הזה, היו 34 זכיינים לתת אולפן המשך.
30741: לא רק המשך, גם אולפן ראשוני.
אברהם נגוסה: גם את א'?
אברהם נגוסה: אוקיי, אבל אני הבנתי ש'אולפן שלי', מי שנתן להם הוראה לעצור את העניין ולבטל את החוזה זה משרד הקליטה.
מרדכי יוגב: אתה חוזר עכשיו לנושא של 'אולפן שלי'?
מרדכי יוגב: אחר כך נחזור לעניין של אולפן אינטרנט.
אברהם נגוסה: כן, זה מה שאני רציתי.
אברהם נגוסה: לכן שאלתי את 'אופק' והסוכנות וההסתדרות הציונית בעניין האינטרנט, בחו"ל בעיקר.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע, מי מדבר?
שלומית אבינח: יש גם תלמידים וגם מורים, יש תשעה ש - - -
אברהם נגוסה: לא, קודם כל מישהו יציג את הבעיה.
שלומית אבינח: רודי, המנכ"ל.
אברהם נגוסה: תציג לנו את הבעיה, איפה הבעיה, לאחר מכן נשמע גם את האחרים.
רודי חיון: כבוד יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת נגוסה, מוטי יוגב - - -
אברהם נגוסה: יושב ראש הוועדה, אני לא מתנגד להיות יושב ראש הכנסת, אבל עוד לא הגעתי.
רודי חיון: יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת מוטי יוגב, חברת הכנסת סופה לנדבר, שהיא השרה לשעבר, ומנכ"ל משרד הקליטה, אלכס קושניר.
רודי חיון: אני אתחיל ואגיד שאני שמח להיות פה קודם כל, כי מאז שקיבלנו את המכתב לפני חודש הנהלת המשרד לא פגשה אותי ולא רצתה לפגוש אותי, אז אני שמח לראות גם את המנכ"ל וגם את הסמנכ"ל.
רודי חיון: אני רוצה להציג קודם כל מי אנחנו.
רודי חיון: אני הייתי חלק מהקמת החברה לפני קרוב לעשר שנים, חברה שהוקמה על ידי עולים כדי לשרת את אוכלוסיית העולים מכל הארצות והיום 'אולפן שלי' הוא בעצם האולפן הגדול ביותר בארץ, 28 סניפים ב-28 ערים, 2,500 תלמידים, כ-50% מפרויקט הוואוצ'רים, תלמידים מ-30 ארצות מוצא ועם 180 עובדים, כ-150 מורים ו-30 אנשי צוות, שחלקם פוטרו בגלל כל מה שקרה ורובם ככולם הולכים לאבד את עבודתם בעוד כמה שבועות כשיסיימו את הקורסים הנוכחיים.
רודי חיון: אני הצגתי בשבוע שעבר את הבעיה הזאת כי קודם כל אני לא רואה את האינטרס שלי או האינטרס של החברה, אני רואה קודם כל את האינטרס של העולים.
רודי חיון: להערכתנו יש כרגע קרוב ל-500 עולים שנשארו בלי אולפן בכל הארץ בעקבות החלטה פתאומית ואני ניסיתי להבין את זה.
רודי חיון: קודם כל כדי לחזור קצת להיסטוריה, המנכ"ל עצמו ביקר אצלנו בירושלים בשנת 2017 ופגש קרוב ל-30 עולים, 30 תלמידים.
רודי חיון: הוא ביקר גם בתל אביב ב-2018 ושם גם הוא פגש קרוב ל-30 תלמידים.
רודי חיון: התגובות מהביקורים האלה היו מאוד חיוביות, אני לא שמעתי שהיו תלמידים שהתלוננו או שהביאו איזה שהם ליקויים מהביקורים האלה.
רודי חיון: גם השרה ביקרה באשדוד, ביום של גמר המונדיאל, אם את זוכרת, ביולי 2018, ופגשה תלמידים וגם דיברה איתי ואפילו עשית פוסט על זה, על שביעות הרצון של התלמידים, על הרצון שלנו לתרום לעולים, לכלל העולים.
רודי חיון: בעצם הדבר הראשון שהגיע אליי כתלונה זה ב-2017, כשקיבלתי תלונה אחת ועוד טעות של שתי תעודות שנשלחו בטעות, ויש על זה הוכחות וגם שלחתי את כל זה.
רודי חיון: בעקבות התלונה האחת הזאת קיבלנו מכתב השעיה של עשרה ימים ואז החזירו אותנו.
רודי חיון: בהמשך, באוגוסט 2018 הייתה ביקורת בחמש ערים, אשדוד, חיפה, ירושלים, נתניה ותל אביב.
רודי חיון: בעקבות הביקורים האלה קיבלתי מאורלי נעים שממונה על האולפנים והיא ביקשה ממני את התארים של המורים.
רודי חיון: אני שלחתי את התארים של המורים ובזה זה נגמר בעצם.
רודי חיון: אוגוסט, ספטמבר, אוקטובר, נובמבר, אני לא שומע כלום מהמשרד, לא תלונה, לא מייל, לא ווטסאפ, לא שיחת טלפון, שום דבר, וב-21 בנובמבר אני מקבל מכתב שלאלתר ביום אחד, בלי שימוע לפני זה, בלי התראה, בלי שום דבר שקרה לפני המכתב, מוציאים אותנו מהמאגר.
רודי חיון: צריך להבין את זה, להוציא בית ספר שקיים ב-28 ערים ממאגר מוסדות הלימוד ביום אחד זה אומר שיש מאות תלמידים שהיו בתהליך הרשמה ולא יכלו להירשם אצלנו ולא יכלו בעצם לממש את הזכות שלהם ולהגיע לאולפנים.
רודי חיון: יכול להיות שחלקם מצאו אולפנים במקומות אחרים, וזה מצוין, אני שמח בשבילם, אבל יש מקומות שהיינו היחידים, כמו אשדוד ואילת למשל, ששם יש תלמידים שנמצאים פה והם נתקעו בדרך והם היום ברמה א', לא יודעים לקרוא ולכתוב והם לא יכולים ללמוד באולפן כי אין להם תחלופה לזה.
רודי חיון: אז בעקבות המכתב, למחרת היה פוסט בפייסבוק, שעשינו המון דברים לא נכונים, והיו קרוב ל-400 תגובות חיוביות בפייסבוק, אצל הרוסים, צרפתים, אנגלית, אפילו הפוסט בצרפתית היה באחת בבוקר, פרסמו אותו, למחרת.
רודי חיון: ואז בעצם המשרד, ויש לי לזה הוכחות, ביקש להיפגש, לא איתי, אלא עם בעל החברה.
רודי חיון: הייתה שיחה, הייתה פגישה, נפגשו, שלחנו את מה שביקשו, זה לא מצא חן בעיניהם.
רודי חיון: אנחנו לא יכולים להודות על דברים שלא קרו, אנחנו לא יכולים להודות על דברים שלא היו ולא נבראו, אבל אני כן יכול להגיד משהו, תלונות יכולות להיות.
רודי חיון: הגענו ל-2,500, יש פה אנשי חינוך, אתם מבינים שאם אנחנו מגיעים לעשר, עשרים תלונות, זה אפילו לא מהווה 1% מהתלמידים.
רודי חיון: אני יכול להגיד לכם, יש לי פה את המסמך, במכתב התשובה של משרד הקליטה כתבו דף שכתוב 'ריכוז התלונות' ובריכוז התלונות הזה יש דף אחד, זה ריכוז התלונות, יושב ראש הוועדה.
רודי חיון: זה ריכוז התלונות, יש פה שלוש תלונות.
רודי חיון: אז לא שלוש, עשר, לא עשר, עשרים, לא עשרים, שלושים, אנחנו ב-1% מהתלמידים, על זה פוסלים גוף ואומרים לו מיום למחרת: אתה לא יכול ללמד אולפן לעולים חדשים?
רודי חיון: אני לא בא פה בטענות, היו כבר פגישות ובגלל זה הגעתי לכנסת, כי לא ראיתי ברירה אחרת כדי לבטל את ההחלטה מלעבור דרך רשויות הכנסת, אבל זה המצב והמצב הוא שהיום יש מאות עולים שלא מקבלים שירות.
רודי חיון: ואני יכול להגיד דבר נוסף ואני אסכם עם זה.
רודי חיון: כמו שאמרתי, למכתב הזה לא קיבלתי שום התראה ועל זה אי אפשר להתכחש, לא קיבלתי שום התראה, שום מייל, שום טלפון, שום דבר שאמר לי שהולכים לשלוח לי מכתב או: בוא, נשמע את הטענות שלך ובעקבות זה נשלח לך את המכתב.
רודי חיון: אני הייתי שמח לבוא לשימוע לפני ושיוציאו אותנו מהמאגר, אין לי בעיה.
רודי חיון: במקרה שעשינו דברים לא נכונים אני אשמח לשמוע.
רודי חיון: ודבר נוסף, אני רוצה להגיד לכם, מי שנמצא בשטח, שזה פקידי משרד הקליטה, שזה גם מנהלי מרחבים, שזה גם עולים, עובדים, תלמידים, הם מבינים מה שקורה בשטח ואתם יכולים לעשות סיור ואתם תראו שהם בהלם, הם לא מבינים את הפער שיש בין מה שנקבע לבין המציאות, למה שהם שומעים מהתלמידים, הפער בין שביעות הרצון של התלמידים להחלטה שנלקחה.
רודי חיון: ואני אסכם ואגיד שאני גם עולה חדש, לקחתי על עצמי כשהגעתי לארץ לעזור לעולים שבאים אחריי ועל זה אני נלחם היום.
רודי חיון: אני לא נלחם על החברה או על הדבר העסקי, אני נלחם כי בסופו של דבר יש פה עוול לעולים ועוול למורים שעוד מעט ידברו ולא תהיה להם עבודה.
רודי חיון: עבדנו יום ולילה בשיתוף פעולה מלא עם המשרד, עם כל הגורמים שנמצאים פה כדי להקים את הפרויקט הזה, בעזרת סופה שבהחלטת ממשלה דחפה לזה שיהיו אנשים שעובדים שיוכלו ללמוד בערב, שיהיו אנשים באילת אחרי קורס מלונאות שיוכלו ללמוד.
רודי חיון: לכל המקומות האלה הגענו.
רודי חיון: המשרד ביקש להגיע לאילת, הגענו.
רודי חיון: לכרמיאל הגענו, למגדל העמק הגענו, אפילו למקומות שכמות העולים קטנה מדי, שאי אפשר שמשרד החינוך יגיע לשם.
רודי חיון: לכן אני חושב שכן, יש פער עצום בין בסופו של דבר ההחלטה שנלקחה לבין הטיעונים שהיו.
רודי חיון: אני אשמח לשמוע את הכול, אני מכיר את כל החומר מא' עד ת' ואני מקווה שבזכות הוועדה הזאת תהיה המלצה לבטל את ההחלטה או לחזור אחורה מההחלטה, שוב, כדי שהעולים שמחכים בשטח, אם זה עולים דוברי רוסית, דוברי צרפתית, דוברי אנגלית, או דוברי 30 השפות שהיו לנו, שיוכלו לקבל אולפן.
רודי חיון: תודה רבה.
אברהם נגוסה: אני יודע שתשעה אנשים נרשמו מהפרויקט הזה להציג, אבל מקוצר הזמן לא ניתן לכולם.
אברהם נגוסה: אני מציע שנציג אחד מהתלמידים באולפן ונציג של המורים יציגו לנו ואז נפנה למשרדי הממשלה, אנחנו צריכים לשמוע גם את המנכ"ל וגם את נציגת משרד החינוך.
אברהם נגוסה: בבקשה, תבחרו אתם מי ידבר בשם התלמידים או בשם המורים.
אברהם נגוסה: נתחיל במורים, מי יתחיל?
איגור זיסקין: שמי איגור זיסקין, אני מורה ב'אולפן שלי', עולה חדש משנת 17'.
איגור זיסקין: בארץ מוצאי הייתי מורה במשך כ-30 שנה, תואר שלישי בבלשנות עברית ואני גר במודיעין עם המשפחה שלי ועובד ב'אולפן שלי' כבר שנה וחצי.
איגור זיסקין: אני הכנתי את הנאום שלי ורודי אמר הרבה דברים, אבל מה שחשוב לי לציין, לי כמורה טוב ונוח לעבוד ב'אולפן שלי'.
איגור זיסקין: תנאי העבודה פה נוחים על אלה שבאולפנים האחרים.
איגור זיסקין: עבודת ההנהלה מסודרת ומאורגנת היטב, הלו"זים, הרשימות, הדוחות, יומני הנוכחויות, הכול מוכן ובזמן.
איגור זיסקין: טוב לי שההנהלה תמיד עונה לבקשות שלי, לדרישות שלי, גם בקשר לספרים, לציוד, כיתות מאובזרות.
איגור זיסקין: במילה אחת, טוב לי לעבוד באולפן הזה.
סופה לנדבר: מאיפה העברית שלך?
איגור זיסקין: סיפור ארוך.
איגור זיסקין: 30 שנה אני על יד הלוח.
אברהם נגוסה: אני הולך להצביע ואני חוזר, אז תחליף אותי.
מרדכי יוגב: תמשיך.
מרדכי יוגב: אתה מדבר יפה מאוד.
מרדכי יוגב: מורה.
איגור זיסקין: כן, עבדתי, למדתי ועשיתי הרבה דברים בחיים.
איגור זיסקין: אם את מכירה, בזמנו היה איגוד המורים לעברית, הייתי בראשו שלוש שנים מסוף שנות ה-80 עד תחילת שנות ה-90.
איגור זיסקין: עבדתי באוניברסיטאות, היה לי אולפן פרטי שלי, הייתי ראש האולפן, עשיתי הרבה דברים, עכשיו אני פה.
איגור זיסקין: אני עולה חדש, עם כל הבעיות של העלייה, אני לא כל כך חושש שאני אפסיד את הפרנסה שלי, הרבה יותר חשוב לי שהרבה עולים שבאו לכיתות של הקולגות שלי, הם יפסידו את האפשרות ללמוד עברית, יפסידו את האפשרות להשתלב בחברה הישראלית.
איגור זיסקין: מה שחשוב לציין, שבכיתות שלנו לומדים עולים מהרבה ארצות, שזה מאפשר להם לצאת מהמסגרת המצומצמת של השפה של ארצות מוצאם ועוד יותר חשוב, שאנחנו מלמדים בכיתות קטנות, זה מאפשר גישה אישית של המורה לתלמיד והמורים, הקולגות שלי, תמיד עוזרים לתלמידים, גם בפניות למשרדי ממשלה, גם בתעסוקה, בכל הדברים שקשורים לעלייה בשלבים הראשונים.
איגור זיסקין: אני מקווה שהאולפן ימשיך בדרך זאת או אחרת.
מרדכי יוגב: איגור, אל"ף, תודה.
מרדכי יוגב: כמה תלמידים סך הכול יש בשלוחה במודיעין?
איגור זיסקין: אני לא עובד במודיעין, לצערי.
מרדכי יוגב: אמרת שאתה גר שם.
איגור זיסקין: אני גר במודיעין, אבל אני עובד בכמה מקומות, עבדתי בירושלים, בבת ים, עכשיו בתל אביב ובנתניה.
מרדכי יוגב: כמה תלמידים יש לך בשלוחה בתל אביב ובנתניה?
איגור זיסקין: לי אישית?
מרדכי יוגב: באופן כללי בשלוחות האלה.
איגור זיסקין: כל האינפורמציה הזו אצל רודי, אני רק יכול לומר מה שאני רואה כל יום.
איגור זיסקין: 20 תלמידים בכל ערב עוברים מול עיניי.
מרדכי יוגב: כפי שאמר יושב ראש הוועדה, נצטרך קצת לקצר, אז תבחרו מי הסטודנט או הסטודנטית, עולָה או עולֶה, שמייצגים את התלמידים.
אנצה אלבז: שלום, קוראים לי אנצה אלבז.
מרדכי יוגב: מאיפה את באת לארץ?
אנצה אלבז: עליתי מצרפת מלפני שנתיים.
אנצה אלבז: כשהגעתי לארץ השתתפתי בתכנית 'מסע', למדתי שם באולפן של התכנית.
אנצה אלבז: כשהגעתי הייתי ברמה א', לא ידעתי כמעט כלום בשפה, למדתי ממש הכול.
אנצה אלבז: כשהשנה נגמרה הגעתי לרמה ג' בעברית וכדי להתקבל לאוניברסיטה צריך להיות בערך ברמה ה', רמה ו', אז היה חסר לי כמה רמות בעברית.
אנצה אלבז: 'אולפן שלי' אפשר לי פשוט גם לשרת בשירות הלאומי בבוקר וגם ללמוד באולפן בערב ועשיתי את שניהם ביחד וזה אפשר לי גם לא לתפוס שנה שלמה נוספת רק כדי ללמוד באולפן.
אנצה אלבז: בסוף השנה הגעתי לרמה ה'-ו', הרמה הנדרשת כדי להתקבל לאוניברסיטה.
אנצה אלבז: התקבלתי לאוניברסיטה, אני עכשיו לומדת, אני מאוד מרוצה וזה ממש עזר לי.
אנצה אלבז: וזה לא רק לי, זה היה גם לכל - - -
מרדכי יוגב: את היום גם באוניברסיטה?
אנצה אלבז: כן.
אנצה אלבז: וזה לא רק לי, זה גם - - -
מרדכי יוגב: בואו ניקח עוד נציג או נציגה, הגעתם מרחוק.
אנדרי קוזומנקו: שלום לכולם, אני אנדרי, אני עשיתי עלייה לפני שנה, אני מצטער אם יהיו טעויות בנאום שלי.
מרדכי יוגב: מאיפה, אנדרי?
אנדרי קוזומנקו: מאוקראינה.
מרדכי יוגב: איפה אתה גר?
אנדרי קוזומנקו: פה, בירושלים.
אנדרי קוזומנקו: מה אני רוצה לומר, 'אולפן שלי' היה בשבילי, למה?
אנדרי קוזומנקו: כי אין פה בישראל משפחה, אין כלום, אנשים קרובים, ואחרי אולפן ראשון, אולפן עציון, כל האנשים מסביב אמרו לי שאם אני אבוא לעבודה העברית יהיה יותר טוב, אבל אני עבדתי כמעט שנה במפעל ושם יש רק אנשים שמדברים רוסית, אם לא היה בערב 'אולפן שלי' אני חושב שאני שכחתי הכול.
אנדרי קוזומנקו: במשך העבודה כל הזמן אני לא רק קיבלתי ידע, אני קיבלתי משהו אחר, אני קיבלתי חום מאהובה, שהיא יושבת פה, וגם היה לי קשר עם אנשים שלמדו ביחד וזה בשבילי יותר חשוב, עם החיים שלי, עם הצעדים הראשונים בישראל.
אנדרי קוזומנקו: אני מהנדס חשמל.
סופה לנדבר: אתה כבר התחלת לעבוד?
אנדרי קוזומנקו: עכשיו אני בלשכת תעסוקה, אחרי אולפן עציון התחלתי עוד אולפן בבוקר כי בערב זה לא מספיק, שאני יכול לעבוד כמו מהנדס, צריך עוד ועוד ללמוד.
סופה לנדבר: איפה אתה גר?
אנדרי קוזומנקו: בארמון הנציב.
מרדכי יוגב: אנחנו נשמע עכשיו - - -