GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דגנית סנקר: מאמצי עידוד העלייה שלנו בצרפת יימשכו בהיקף, לסבר את האוזן, של בין 8 ל-10 מיליון שקלים בשנה, אגב, אני רוצה לומר, לא שינינו דבר ובחלק מהדברים אפילו העצמנו את הנתח היחסי שאנחנו נותנים בתוך מאמצי עידוד העלייה, אנחנו פתוחים לשמוע, קשובים מאד לשמוע ויושבים עם השותפים שלנו שיושבים פה בחדר, שזה חברת אופק ישראלי, הסוכנות היהודית, ההסתדרות הציונית שאני לא רואה כאן, אבל אני רוצה גם להזכיר את קליטת קהילות ישראל, שלום ואך שנמצא כרגע במרסיי ושולח לנו תמונות, ואנחנו נמשיך להיות פתוחים לכל הרעיונות שיכולים להעצים את המאמץ הזה.
אברהם נגוסה: העלית את נושא תכנית יעל.
אברהם נגוסה: האם המצב השתפר בנושא ההשכלה הגבוהה?
אברהם נגוסה: כי דנו פה, היו בעיות בקבלה באוניברסיטאות, יש קשיים לעבור את המבחן.
אברהם נגוסה: האם נעשה שינוי בדבר הזה?
יצחק אוחנה: אני תיכף אדבר על זה.
אברהם נגוסה: נשמע את איציק, ואחרי זה נעבור אליך.
סופה לנדבר: רק תגידי כמה אולפנים יש בצרפת נכון להיום.
דגנית סנקר: 125 אולפנים בכל שנה, בהיקף השעות שתיארתי קודם.
אברהם נגוסה: איציק אוחנה בבקשה.
יצחק אוחנה: שלום לכולם, אדוני היושב ראש, ח"כים מכובדים, אני מנסה עכשיו לנתח גם כמקשיב ומנסה לנתח איפה הבעיה המרכזית שלנו, מעבר לזה שאין ספק שצריך לעשות כל מאמץ כולל משאבים, כולל תכניות, להעלות כל יהודי מכל מקום ובדגש על האתגר שקיים כרגע בצרפת, לאור כל מה שאמרנו.
יצחק אוחנה: נגענו בגורמי דחיפה, נגענו בגורמי משיכה, ניתח אותם מכובדי והציג אותם, לא רק שהניתוח הוא לא רק דומה, הוא אפילו מחמיר, הוא הולך ומתגבר לצערי ואני מדבר על המצב, גם הפוליטי החברתי האנטישמיות שמרימה ראש, וכל שאר הדברים, אנחנו צריכים לזהות את זה כגורמי דחיפה שדוחפים אותם הנה, ולכן אין לי ספק שצריכים לעשות תכניות וצריכים לשפר ומה שעשינו הוא טוב אבל לא מספיק, וצריך כל הזמן לעדכן.
יצחק אוחנה: הבעיה המרכזית זה תיאום הציפיות, וכשמתאמים ציפיות ויש אמירות בצד השני, ועכשיו אני לא פונה לאף אחד חלילה, כולנו בחבילה, אני לא פונה לאף אחד.
יצחק אוחנה: כשיש תיאום ציפיות, שאתה צריך להתגבר אל מול מדינת הרווחה הרחבה כל כך בצרפת, ונגעו בזה, ועם המתנה של משפחות, בצדק, אני לא מנסה לשפוט אף אחד, לענייני הפנסיות כדי שיוכלו להתקיים פה לכשיגיעו לגיל ויעשו את מה שיעשו, ויש ציפייה כי שומעים רעשים של "יכינו תכניות, ישימו משאבים, יעשו פה ויעשו זה" וזה לא קורא, אני אומר שזה גורם נזק במכפיל כוח ולא תורם לנו כלום.
יצחק אוחנה: מצד שני הציפיה הזאת, שידאגו לכם לדיור כמו בצרפת, עוד פעם, פורמלי או לא פורמלי, אני לא שולח פה שום יד מאשימה לאף אחד.
יצחק אוחנה: אם מישהו פה לא מבין שכל גורמי עידוד העלייה למיניהם כשהם עושים את הדבר הזה הם פוגעים ויורים לעצמם ברגליים ויורים לנו איפה שאתם רוצים, בכל חלק בגוף, אז אתם טועים טעות מרה.
יצחק אוחנה: ואם נמשיך להתבכיין ולהגיד את כל הדברים האלה, ואתם חושבים שייצא לכם מזה איזה שהוא רווח ונראה יותר צרפתים פה, הלוואי ואתבדה, אנחנו טועים ובסטיית תקן מאוד משמעותית.
יצחק אוחנה: לכן מה שצריך לעשות, אדוני היושב ראש, זה באמת לשנס מתניים, להכין תכניות, לצאת מחוץ לקופסה איפה שאמור לתת מענה ולא לצפות שאנחנו נעשה מה שלא עשו גם לעליות הקודמות, ובלי לזלזל בשום עליה, ולתת להם מענים שלא נתנו גם לאחרים, אנחנו לא יודעים להעתיק אותם גם לעולים הבאים.
יצחק אוחנה: אלה השלכות רוחב.
יצחק אוחנה: אין פה נקודה כירורגית והשאר לא מסתכלים ולא אומרים, ובני אמר מה שאמר לאור מר כעסו ומר ליבו על מה שעשו לו בעבר, אנחנו לא שם חבר'ה, צריך לעשות קדמת דרך, ולעשות תכניות מותאמות.
יצחק אוחנה: הושקעו מאות מיליונים, אני מדבר במכלול הכולל, ועשרות מיליונים בשנים האחרונות גם בלי "צרפת תחילה", כלומר גם מתקציבי המשרד.
יצחק אוחנה: האם זה מספיק ואפשר לנוח על זרי הדפנה?
יצחק אוחנה: ממש לא, אנחנו רחוקים משם.
אברהם נגוסה: אני שואל אותך כמשרד הקליטה, כחלק מהעשייה הזאת, אתם מובילים את קליטת העלייה.
אברהם נגוסה: עכשיו ראש הממשלה נתן הוראה להכין תכנית מקיפה גם לחיזוק שילוב העולים שהגיעו לכאן וגם לעידוד העלייה.
אברהם נגוסה: האם אתם תשתפו את ארגוני העולים שמבינים את הבעיות ושיש להם גם את הנתונים.
אברהם נגוסה: האם בתוך התכנית הזאת הם יהיו שותפים, כדי שלא נבוא עוד פעם ונגיד "לא חשבנו על זה".
יצחק אוחנה: אדוני היושב ראש, זו שאלה לדעתי טריוויאלית ובעצם השאלה התשובה.
יצחק אוחנה: אם לא נשתף את הארגונים ולא נבין שלכל אחד יש חוזקות משלו ויש לו זוויות ראיה שהוא יכול לתרום לנו, לא נולדנו חכמים ושום תורה לא ירדה לנו משמיים, כולל לא תורת הקליטה, וכמו שעשינו קודם את שיתוף הפעולה, אבל למי נעשה את זה?
יצחק אוחנה: אני אומר כבר פה, מי שישתף פעולה ויושיט את היד ויבין שקיים משרד העלייה והקליטה והוא לא מתכוון לפרק אותו ולהתפרק מנכסיו, אלא אם יש דברים סודיים של ראש הממשלה, כל עוד קיים משרד העלייה והקליטה אנחנו אחראים גם בהיבט הריבון, גם אחראים של בניית התכנית וגם של הוצאתה לפועל.
יצחק אוחנה: אין לי כוונה, ואני אומר את זה בכוונה תחילה, אין לי כוונה שארגון כזה או ארגון אחר כשאני מציע לו תכניות הוא אומר לי "התכניות מצוינות רק תן לי שאני אעשה אותן ואני אגיד שאני עושה אותן, לא אתה" זה לא בבית ספרנו.
יצחק אוחנה: אני כבר אומר את זה פה.
יצחק אוחנה: שאלת לעניין הסטודנטים ואני אשלים את העניין, בכל נקודת זמן בכל ארבע השנים האחרונות, 1,200 סטודנטים יוצאי צרפת לומדים במינהל הסטודנטים, מבחינת כל התכנית יש מספרים מסודרים, מי שרוצה שמות יקבל גם שמות ומה שחסר לנו כאן שעדיין אנחנו מזהים, עשינו ואנחנו מתכוונים השנה להוציא לפועל, היו מכינות ייעודיות שעשינו שמונה או תשעה מהן, וזיהינו את זה כמקור יותר מוצלח כדי שהם יעשו את קפיצת המדרגה, ואנחנו בודקים את זה.
אברהם נגוסה: לפני שאני עובר למשרד החינוך, אני רוצה לתת לשני אנשים שרצו לשאול שאלה את משרד הקליטה.
סידני ארוס: אני מעמותת עמ"י, איש שטח.
סידני ארוס: יש דבר שאני לא מסכים עם משרד הקליטה, נושא של 4%.
סידני ארוס: כשאני אומר שאני איש שטח, אני איש שפוגש את עולה, הולך אליו הביתה ומלווה אותו.
סידני ארוס: אנחנו שוכחים דבר שיש, אם יש מישהו שמשאיר את הילדים שלו ואשתו ועוזב את הארץ כדי לעבוד בחו"ל, זה נקרא יורד או לא?
יצחק אוחנה: לא.
סידני ארוס: בשבילי כן.
דגנית סנקר: לא, עיקר חייו בישראל.
סידני ארוס: סליחה, אדם שמתפרנס בחו"ל ובא לארץ זה אימגרנט, זאת אומרת שהוא יורד.
סידני ארוס: יש גם הרבה שיש להם דירה בארץ, פשוט מאוד קנו דירה, עלו לארץ, עזבו את הארץ ובאים לחופשה, באים פה ושם, ובתוך משרד הפנים, ואת זה אני בעצמי שאלתי במשרד הפנים באשדוד, הם לא נחשבים כיורדים.
סידני ארוס: אני חושב שנושא של ירידה של 4% לא מדויק וצריך לעשות מחקר על זה.
סידני ארוס: לדעתי זה עובר ממש ל-10%.
סם קדוש: אני מארגון CNEF וגם ממועצת ארגוני העולים.
סם קדוש: כמה נקודות.
סם קדוש: כמו שאנחנו רואים, בסופו של דבר פה הדיון מאוד טעון, ידידי יושב ראש הוועדה, אנחנו עשינו הרבה ועדות על עולי צרפת ויש משהו שצריך להבין, כשאנחנו באים, וזכותך שהושבת את כל הגורמים פה, גם הממסד וגם הארגונים, אבל צריך את ד"ר אברהם נגוסה כדי להושיב את כל האנשים האלה, כי כשאנחנו נצא אף אחד לא יכיר את אף אחד.
סם קדוש: כמו שאמרה דגנית ויש לי המון שיחות איתה גם בנושא עידוד עליה, בסופו של דבר כמו שהיא אמרה, אחד שומר על השני.
סם קדוש: ההסתדרות שומרת על הסוכנות היהודית - - -
דגנית סנקר: זה לא מה שאני אמרתי.
דגנית סנקר: זה תרגום מעניין אבל זה לא מה שאמרתי.
סם קדוש: הקשבתי לך אז תקשיבי לי.
דגנית סנקר: אבל אתה מתרגם אותי.
סם קדוש: פה זה הסלט של המוסדות.
סם קדוש: ההסתדרות הציונית, הסוכנות היהודית, אנחנו לא דיברנו ועד היום אני לא מבין, יש עוד גוף, אופק ישראלי, שמטפל בעידוד העלייה.
סם קדוש: מה כל הדברים האלה?
סם קדוש: אז פה יש איזה - - - שאני מכבד אותו, שלום ואך, אז כל הזמן שהם רוצים להגיד "משרד הקליטה נתן כסף" מוציאים את הקלף, שלום ואך.
אברהם נגוסה: אתה אומר שאתם רוצים שיתוף פעולה.
סם קדוש: יותר משיתוף פעולה.
סם קדוש: בסך הכל יש גם דברים שעובדים.
סם קדוש: כל אחד עם המקום שלו.
סם קדוש: חבל שחברת הכנסת עליזה לביא יצאה, אני לא רוצה עוד שדולה לכנסת כמו - - - ככה נחשוב גם כן נביא עוד פעם דב מימון וסם קדוש ואריאל קנדל כדי לחשוב, בולשיט.
סם קדוש: מספיק.
אברהם נגוסה: ככה עובדת האופוזיציה.
סם קדוש: לפחות איתך, אתה יושב.
סם קדוש: יש דברים שעובדים, ריבונו של עולם.
סם קדוש: היו פה פילנתרופים, פייר בסננו, מארק אייזנברג שהם האנשים הכי גבוהים בקהילה הצרפתית, אף אחד מהם לא מצליח לעבוד עם הממסד.
סם קדוש: איך זה - - -
יצחק אוחנה: למה?
יצחק אוחנה: תשאל את עצמך.
סם קדוש: עוד משפט.
סם קדוש: ידידי אוחנה, אני לא הפרעתי לך, תן לי גם להשמיע.
סם קדוש: אני במקרה גם כן סגן יו"ר של קעליטה.
סם קדוש: איך זה יכול להיות שפילנתרופ שהוא בכל הדברים בקהילה הצרפתית, שם 10 מיליון שקל על השולחן ואף אחד - - - אני לא מדבר על CNEF, שיש לה גם את התורמים שלה שאנחנו ממשיכים עם הפעילות.
סם קדוש: למה אין מצ'ינג?
סם קדוש: למה יש דברים שאנחנו לא יכולים להכפיל?
סם קדוש: יש את תכניות "חמדת הדרום", אנשים שלא נמצאים כאן, שבמקום להביא 40 צעירים הם יכולים להביא 100 , אבל 100 צריכים להביא לאיזה מקום.
יהודה שרף: יש להם מקום רק שיבואו.
יהודה שרף: אני כבר אומר לך עכשיו, שיבואו לאיבים מחר.
יהודה שרף: 100 מחר לאיבים.
אברהם נגוסה: שאלתי קודם האם הם יהיו שותפים בעניין.
אברהם נגוסה: הוא אמר חד משמעית.
אברהם נגוסה: לכן בואו נעבוד ביחד כדי שכולם יתרמו.
סופה לנדבר: אבל יש לי שאלה אליך.
סופה לנדבר: במה הם לא מסוגלים לעבוד עם הממסד, הפילנתרופים האלה?
סם קדוש: אני אומר לך, אני לא מדבר על הפילנתרופים שכבודם במקומם מונח, אני מדבר עלי ומישהו יגיד לי את ההיפך.
סם קדוש: כל הזמן ישבתי עם הפקידים שלך, אמרתי "יש תכנית" עד היום, עידוד עליה, בסופו של דבר היה יריד לפני שבועיים.
סם קדוש: היו מביאים אנשים לשם, מי לא מביאים?
סם קדוש: את הארגונים.
סם קדוש: אתה שומע ד"ר נגוסה?
סם קדוש: יש יריד בצרפת, מביאים אנשים נפלאים, אנשים שיכולים להגיד לעולים איך לעשות יותר עם התקציב שלהם, אנשים נפלאים.
סם קדוש: אף ארגון פה, חוץ מקעליטה ששילם לבד ללכת, ואני מעודכן, לא היה ביריד של עידוד עליה.
סם קדוש: איך אתם מסבירים את זה?
דגנית סנקר: הפעם לא הוזמן.
סם קדוש: אל תגיד לי שפעם אחת אתה שולח את סם קדוש - - -
קריאה: כי זה לא יריד של - - -
יהודה שרף: אתה מבלבל בין היוצרות.
סם קדוש: סליחה, אני עונה לחברת הכנסת סופה לנדבר.
סם קדוש: הממסד הוא יותר מפלפול בגמרא.
סם קדוש: עכשיו ירידה העלייה זה לא לסטודנטים.
סם קדוש: ריבונו של עולם, עשו ירידים שמשפחה באה ורוצה לשמוע על הבן הראשון שהוא בן עשר, והבן השני שהוא בן 18.
סם קדוש: אתה מבין למה זה לא עובד?
סם קדוש: כי מתחילים בגדול ואומרים "ירידה עליה הראשון בצרפת לא פתוח לארגונים" איך אפשר להבין את זה?
יצחק אוחנה: אף אחד לא אמר את זה.
יצחק אוחנה: אני עושה את הירידים, אתה סתם אומר מילים.
סם קדוש: שאלתיאל תגיד לי את מי אתה מביא?
סם קדוש: מה ההבדל בין דגנית ואופק ישראלי?
סם קדוש: מה הם - - -
יהודה שרף: אנחנו נסביר לך.
דגנית סנקר: אנחנו מוכנים להסביר.
אברהם נגוסה: הסוכנות יסבירו.
אברהם נגוסה: אני רוצה לפני שאני פונה למשרד החינוך וגם לסוכנות, שידבר נציג עירית טבריה.
פדריק בודוואן: אני פרויקטור בטבריה.
פדריק בודוואן: אני רואה שיש הרבה להט והכל, אבל קודם כל הבוס שלי זה לא עירית טבריה, זה משרד הקליטה.
פדריק בודוואן: הם משלמים לי את המשכורת, ואני יכול להגיד מה שאני מרגיש בתוך השטח.
פדריק בודוואן: קודם כל אנחנו מדברים הרבה על העלייה של העשירים, זה אני נותן כדוגמה.
פדריק בודוואן: העלייה של צרפת, לצערי יש הרבה אנשים שאין להם מה לאכול אפילו.
פדריק בודוואן: גם בצרפת.
פדריק בודוואן: וכשהם באים לכאן יש להם ציפיות, הם רוצים לעלות, הם רוצים לחיות והם רוצים לקיים את המשפחות שלהם, ובדרך כלל, אני לא יודע אם זה טעות שלנו אבל זה בדרך כלל טעות שלנו כישראלים, "בוא אלי לנתניה, אני אתן לך עזרה" וכולי, וכשהם מגיעים אנחנו עסוקים עם הדברים שלנו ואז זורקים אותם.
פדריק בודוואן: ואז הם נופלים למעשה על הגב שלנו באיזה שהוא מקום, אנחנו הופכים להיות ה"בייביסיטר" שלהם.
פדריק בודוואן: בכל התחומים.
פדריק בודוואן: אני מודה לשרה שיש את התפקיד הזה, כי אם לא היה פרויקטור האנשים האלה היו נופלים לגמרי.
פדריק בודוואן: רציתי להגיד שאני לוקח את הדוגמה של טבריה כי היא קיימת בכל הערים בפריפריה.
פדריק בודוואן: כל הארגונים הגדולים מתרכזים בנתניה, ירושלים, תל אביב.
פדריק בודוואן: איפה הפריפריה?
פדריק בודוואן: מה אנחנו עושים שם?
פדריק בודוואן: אנחנו יכולים לתת דיור יותר זול, אנחנו יכולים לקלוט יותר טוב בעבודה, וכולי.
פדריק בודוואן: אנחנו יכולים לקלוט אותם יותר טוב.
אברהם נגוסה: אבל זו בחירה של העולים או שיש מדיניות - - -
דגנית סנקר: זו לגמרי בחירה של העולים.
אברהם נגוסה: העניין של ריכוז, שהולכים לנתניה, לרעננה.
אברהם נגוסה: זו בחירה של העולים?
פדריק בודוואן: זו בחירה של העולים.
דגנית סנקר: זו בחירה של העולים, אני רק מוסיפה שאנחנו הפעלנו תכנית גדולה שנקראת "עידוד עליה לנגב גליל" והצגנו את זה גם כאן, במסגרתה אנחנו דואגים לכל הסיפור של המשפחה.
דגנית סנקר: אני מודה שעולי צרפת פחות לוקחים את התכנית הזאת.
פדריק בודוואן: שתי נקודות חשובות בדיון שקשורות למשרד העלייה והקליטה.
פדריק בודוואן: יש לי עולה שמקבל סל קליטה, יש לו את השפה, הוא מחר יכול ללכת לעבוד, הוא לא יכול לפנות ללשכת העבודה כי הוא קשור למשרד הקליטה, הוא חותם במשרד הקליטה ולא מפנים אותו לעבודה, אז מה עושים איתו?
פדריק בודוואן: זאת אומרת פה יש לי בעיה, אני צריך לחפש כפרויקטור עבודה במפעל?
פדריק בודוואן: משהו לא הגיוני.
פדריק בודוואן: יש מאגר עבודות, יש מפעלים.
פדריק בודוואן: אחרי ארבעה חודשים, חמישה חודשים אין - - -
אברהם נגוסה: כשהוא מקבל את סל הקליטה ממשרד העלייה והקליטה הוא גם צריך לשבת וללמוד עברית.
פדריק בודוואן: יש כאלה שבאים עם עברית.
פדריק בודוואן: אחרי שלמדו עברית, מקבלים 1,500 שקל וצריכים למצוא עבודה, זורקים אותם לכל עבודה.
אברהם נגוסה: באותו זמן הם יכולים ללכת לעבוד.
פדריק בודוואן: כן.
יצחק אוחנה: לא הבנתי את הנקודה הסופית שנגעת בה.
יצחק אוחנה: מה הבעיה להנגיש לו את השירות?
פדריק בודוואן: מי ינגיש לו את השירות?
פדריק בודוואן: אנחנו לא יודעים איפה להנגיש לו את השירות.
פדריק בודוואן: לשכת העבודה לא מקבלת אותו ובמשרדים - - -
יצחק אוחנה: בעל מקצוע או אקדמאים?
יצחק אוחנה: אני שואל שאלה.
פדריק בודוואן: אני מדבר על פועל פשוט.
יצחק אוחנה: אז רק בשביל לעשות סדר - - -
אברהם נגוסה: אמרת שאתה מדבר על פועל פשוט, כלומר שלא בא עם נסיון או עם תעודת הכשרה.
פדריק בודוואן: אנשים באים עם נסיון.
אברהם נגוסה: אני שואל האם יש תכנית למשרדי הממשלה לתת להם אפשרות של הכשרה, שיהיה להם מקצוע?
יצחק אוחנה: יש.
פדריק בודוואן: אבל ההכשרה לא בעניין פה.
פדריק בודוואן: אני בא מצרפת, אני בן 50, אני נותן דוגמה.
פדריק בודוואן: יש לי ילדים, ארבעה או חמישה חודשים יש לי סל קליטה, אני חי על חשבון המדינה.
אברהם נגוסה: אתה לא צריך ללמוד עברית.
פדריק בודוואן: אני לא צריך ללמוד עברית.
פדריק בודוואן: אני רוצה, כשאני מגיע למשרד, וכרגע זה לא משנה - - -
אברהם נגוסה: אני שואל אותך כפרויקטור, האם יש לך את כל המידע לאדם הזה שהוא לא צריך ללכת ללמוד עברית כי יש לו, האם יש לך תכניות שאתה יכול להפנות אותו להכשרה מקצועית?
פדריק בודוואן: תעזוב הכשרה מקצועית, אני רוצה לשלוח אותו לעבודה שיתפרנס.
יהודה שרף: אז יש לך את הוואוצ'רים.
דגנית סנקר: לא רק זה, הוא יכול להבחן במבחנים של משרד החינוך ולקבל - - - הוא יכול להבחן במבחנים של משרד החינוך ולקבל הכרה.
פדריק בודוואן: הוא רוצה ללכת לעבודה, לעבוד במפעל.
פדריק בודוואן: הוא רוצה לעבוד.
פדריק בודוואן: הוא רוצה להתפרנס.
יצחק אוחנה: יש לזה פתרון.
יצחק אוחנה: מי שהוא אקדמאי ומקצועי יש את מרכזי ההכוון הפרושים בכל הארץ שאנחנו בהיבט הזה מפעילים אותם ונותנים שירות להשמה.
יצחק אוחנה: אתה אומר לי פועל פשוט, לא בעל מקצוע.
יצחק אוחנה: לזה יש שני אלמנטים, אחד, שאנחנו נותנים ואוצ'ר על סך 7,000 שקל, תבחר כל מה שאתה רוצה לעשות במיידי לעבוד.
יצחק אוחנה: אתה אומר לי "לא רוצה הכשרה, רוצה להיות פועל, לעבוד".
יצחק הילדסהיימר: הכשרה - - -
אברהם נגוסה: סליחה, הוא באמצע דבריו.
יצחק הילדסהיימר: אבל זה חשוב, הכשרה, מצוין.
יצחק הילדסהיימר: בזמן שהוא ילמד הוא צריך גם להתפרנס.
אברהם נגוסה: יש לו סל קליטה.
יצחק אוחנה: יש דמי קיום בזמן שהוא לומד.
יצחק אוחנה: אם הוא דובר עברית, לא צריך ללמוד וישר יכול לעבוד, נא להפנות אותו למרחב שלנו והם דואגים ועוזרים יחד איתכם גם, לנסות למצוא לו עבודה כמו כל אחד אחר.
פדריק בודוואן: מה זה מרחב - - -
אברהם נגוסה: סליחה, לא נפתור את כל הבעיות עכשיו.
אברהם נגוסה: הנגשת מידע לעולה זה חשוב ומי שצריך לספק זה משרדי הממשלה, אתה עובד של משרד הקליטה.
קריאה: הוא עובד של עירית טבריה.
אברהם נגוסה: עירית טבריה.
אברהם נגוסה: לא נפתור עכשיו את כל הבעיות.
פדריק בודוואן: לא, אני רק מעלה שאלות, לא פתרון.
אברהם נגוסה: הדוגמה היא בטבריה אבל יש מקרים כאלה בכל הרשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: אני מציע שהרשויות המקומיות יהיו בקשר עם גורמי הקליטה ובראשם משרד הקליטה, והם צריכים להנגיש את המידע.
יצחק אוחנה: הוא חדש בתפקיד, זה בסדר.
יצחק אוחנה: יש הכשרה.
אברהם נגוסה: אני לא מחפש אשמים.
יצחק אוחנה: לא, חלילה.
אברהם נגוסה: אנחנו אומרים שהשאלה היא נכונה ובמקום.
אברהם נגוסה: אני מניח שהבעיות האלה קיימות ברשויות מקומיות אחרות, ואתם צריכים לקחת יוזמה ולהעביר את כל המידע לגבי הכשרה מקצועית, הכוונה - - -
דגנית סנקר: לפני חודשיים היה - - -
אברהם נגוסה: אבל הרשויות המקומיות לא יודעות.
דגנית סנקר: לפני חודשיים רוכזו כל הפרויקטורים - - - אם היית - - -
אברהם נגוסה: אני לא מתחיל עכשיו ויכוח.
אברהם נגוסה: זה מה שצריך לעשות לדעתי.
פדריק בודוואן: סליחה משהו קטן.
פדריק בודוואן: אני לא מבקש תשובה, רק שאלה.
פדריק בודוואן: ללא תשובה לאף אחד.
פדריק בודוואן: אם ניקח את המקרה של טבריה ואת המקרה של עפולה ושל כל עיר קטנה, אנחנו ממנים פרויקטור לעיר, וזה בסדר גמור, אבל עולה מצרפת לא ימצא את הצורך שלו בתוך העיר בהכרח.
פדריק בודוואן: הוא ימצא את זה בפריפריה מסביב לעיר, ופתאום הוא פונה אלי ולמעשה הפרויקטור שלו הוא פרויקטור מעיר אחרת.
פדריק בודוואן: יש קושי איזורי.
אברהם נגוסה: אני נותן את רשות הדיבור לנציג הסוכנות היהודית.
אברהם נגוסה: יהודה אתה רוצה להתחיל?
יהודה שרף: כן.
יהודה שרף: אני חושב שחלק מהאנשים שכחו שיש לנו מטרה אחת והיא לעזור לעולים להיקלט במדינה ולא לריב אחד עם השני ולהשמיץ אחד את השני.
יהודה שרף: אני ישבתי בצד וזה קצת הפריע.
יהודה שרף: לעצם העניין, כשמדברים על המוסדות הלאומיים, אנחנו כולנו עובדים ביחד.
יהודה שרף: גם משרד העלייה והקליטה ואופק ישראלי והסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית, יש ועדת היגוי שמוציאה תכנית עבודה אחידה ואנחנו עובדים מחוץ לישראל יחד.
יהודה שרף: כל יריד הוא מתוכנן עם כל הגורמים האלה.
יהודה שרף: רק להבין, יש כל מיני סוגי ירידים.
יהודה שרף: כן מר קדוש, יש יריד רק לסטודנטים, רק לצעירים, ויש יריד רק למשפחות.
יהודה שרף: יכולים בני משפחה שיש להם ילד סטודנט לבוא ליריד הזה, אבל הוא לא יקבל את המענה המקצועי.
יהודה שרף: בסוכנות היהודית השמיכה קצרה, ועם כל הכבוד לעליה מצרפת יש גם עולים מעוד מדינות, במספרים אפילו יותר גדולים.
יהודה שרף: אבל אנחנו כרגע מדברים על צרפת.
יהודה שרף: בסדרי העדיפויות שלנו אנחנו עם הפנים לצעירים.
יהודה שרף: אלה סדרי העדיפויות שקבענו לעצמנו.
יהודה שרף: יש לנו X מרכזי קליטה, הם מלאים עד הסוף.
יהודה שרף: אין לי, לשמחתי הרבה – ואני לא מדבר על המרכזים של האתיופים כרגע – אני מדבר על מרכזי קליטה שקולטים את יהודי צרפת, לשמחתי הרבה אין לי מיטה אחת - - -
אברהם נגוסה: הוא רואה אותי כל הזמן הוא חושב על אתיופים.
יהודה שרף: לא, חיכיתי להתקפה.
יהודה שרף: אנחנו חברים.
יהודה שרף: אין לי לשמחתי הרבה מיטה אחת פנויה.
יהודה שרף: יש לי אפילו סטנד-ביי.
יהודה שרף: אבל אני רוצה לומר לכם משהו לגבי הצעירים הצרפתיים.
יהודה שרף: אנחנו הצענו תכנית לצעירים צרפתיים, נתתי מרכז קליטה שלם, אדוני היושב ראש, באיבים.
יהודה שרף: לא בתקופה של הקסאמים, גם לפני זה.
יהודה שרף: בקושי הצלחתי להביא מניין צעירים לשם.
יהודה שרף: עם תנאים כמו של צב"ר, בשיתוף פעולה עם מסע.
יהודה שרף: אז זה לא שלא מציעים תכניות לצעירים.
יהודה שרף: מציעים תכניות.
יהודה שרף: לגבי הכשרות מקצועיות, אני רוצה לספר לכם סיפור.
יהודה שרף: יש לי כאן, וכל אחד יכול לראות את זה, את כל בעלי המקצוע שהגיעו מצרפת.
יהודה שרף: החלטנו בעצה אחת עם הצרפתים לעשות הכשרות מקצועיות אטרקטיביות, שהעולה יודע שהוא מגיע לארץ, והכל בשיתוף עם משרד העלייה והקליטה, כל מה שאני אומר זה בשותפות מלאה.
יהודה שרף: כל עולה שנכנס להכשרה הזו, מחכה לו בנקודת הקצה עבודה עם משכורת, הלוואי על הבן שלי.
יהודה שרף: עם חברת חשמל, עם אגד, עם דן, אני מדבר על אנשים לא משכילים.
יהודה שרף: התבזינו אל מול חברת החשמל, נרשמו בצרפת 40, הגיעו שלושה.
יהודה שרף: כלומר, אנחנו מוכנים לשמוע הכל, מוכנים לעשות הכל.
יהודה שרף: החכמה לא אצלנו, החכמה נמצאת שם, מעבר לים.
יהודה שרף: העולה יגיד לי מה הוא רוצה ואני אתפור לו את החליפה.
יהודה שרף: וכך אנחנו עובדים.
יהודה שרף: ואתה יודע את זה יפה מאוד, אדוני היושב ראש, אתה מדווח כל הזמן.
יהודה שרף: ישנה כאן – ומבחינתי את שרת הקליטה, אני מצטער – שיושבת עלינו בנושאים האלה.
יהודה שרף: יושב כאן ראש המשלחת שלנו לצרפת, הוא החליף את אריאל קנדל, והמשיך באותה דרך.
יהודה שרף: ברשותך, אני רוצה שהוא יספר לך מה אנחנו עושים שם ואיך זה מתגלגל לארץ.
אברהם נגוסה: מכבד אותנו בנוכחותו חבר הפרלמנט בצרפת, חברנו מאיר חביב.
מאיר חביב: ברוכים הנמצאים.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקבל עדכון על הקורה בצרפת מנציג הסוכנות.
מרדכי יוגב: ברשותך, אם אני יכול לומר, אני מכבד מאוד את מר מאיר חביב, אני נאלץ לצאת לעוד משהו בוועדה לזכויות הילד שגם יזמתי ולוועדת חוץ ובטחון, אז רק דקה ברשותכם.
מרדכי יוגב: אני מאוד מבקש אם נוכל, מתוך הנתונים שראינו של הירידה ושל האנטישמיות שמתגברת, שנקיים ועדת מעקב ונשמע תכניות יותר מוגדרות, נביא גם את משרד הבינוי וגם את הקרן הקיימת כפי שאמרה פה חברתי חברת הכנסת עליזה לביא, כדי שנעשה כל מאמץ שאפשר כדי לקלוט באופן קונקרטי.
מרדכי יוגב: אנחנו רואים שיש פה בעיות קונקרטיות, יהודה, אנחנו חברים ומכירים ולא מזלזלים ב- - -
יהודה שרף: כן כן.
יהודה שרף: חייבים את הבריאות ואת האוצר גם.
יהודה שרף: חייבים את השיכון.
מרדכי יוגב: את האוצר ואת הרווחה.
מרדכי יוגב: ובעזרת השם ביחד נביא לכך שהגרף יעלה.
יהודה שרף: אנחנו איתך.
אברהם נגוסה: אתה רוצה להתייחס לפני שהוא עוזב?
מאיר חביב: לא, אני רק אומר שאני מאוד שמח להיות אצלכם.
מאיר חביב: המצב בפריז יחסית מסובך, דרך אגב לא רק ליהודים, לצרפת בכלל.
מאיר חביב: אני הרבה יותר דואג לצרפתים מליהודים, ליהודים יש אפשרות לבוא למדינת הלאום שלהם שהיא מדינת ישראל.
מאיר חביב: מדינת ישראל היא תעודת הביטוח של כל העם היהודי, וזה בפועל.
מאיר חביב: לעולם לא יהיה הכל מושלם, לא הכי טוב, הכוס תמיד חצי מלאה.
מאיר חביב: באתי במיוחד, אני נפגש עם ראש הממשלה וביום שישי, שתי פגישות.
מאיר חביב: אחת ממטרות הפגישה היא צעדים קונקרטיים.
מאיר חביב: אני אישית כחבר פרלמנט לא פה לייעל ולעזור לעליה, אבל אני מטפל כשהם פה.
מאיר חביב: יש פה 160,000 צרפתים בארץ, נתנו לי 88% מהקולות שלהם בפעם האחרונה, יש עוד הרבה לעשות מבחינת כלכלה, דיור, קליטה, עבודה.
מאיר חביב: אני לא אומר שלא נעשה דבר, אבל יש עוד הרבה לעשות.
מאיר חביב: איתכם, חברי הכנסת, מאוד חשוב לעבוד ביחד.
מאיר חביב: אנחנו עם אחד ואני פה בגלל שאני מכיר היטב את הבעיות בצרפת, על מנת לעזור.
סופה לנדבר: תתן לאולפנים לדבר ואחר כך אני - - -
אברהם נגוסה: נציג הסוכנות ישלים ואז האולפנים ומשרד החינוך.
דניאל בן חיים: אדוני היושב ראש, כבוד חברת הכנסת השרה לשעבר וכבוד חבר הפרלמנט הצרפתי, רק כמה מילים.
דניאל בן חיים: כפי שיהודה אמר מקודם אנחנו כולנו מכונסים כאן לאותה מטרה.
דניאל בן חיים: חבר הכנסת מוטי יוגב אמר בהתחלה שזו אחת ממטרות מדינת ישראל, לקבץ את נתחי עמו ישראל מכל מקום בעולם.
דניאל בן חיים: אני חושב שצריך כל הזמן לראות את השאיפה הזאת לנגד עינינו.
דניאל בן חיים: אין ספק שהעלייה מכל מדינה ומדינה היא שונה.
דניאל בן חיים: לא כי האנשים שונים אלא כי המציאות ממנה הם באים היא שונה.
דניאל בן חיים: בממשלת ישראל דיברו הרבה על מחדלים ודברים שלא נעשו, אני חושב שנעשו גם דברים רבים בשנים האחרונות על מנת לעודד את העלייה מצרפת בשנים שהיו שנים קשות ולקלוט אותה.
דניאל בן חיים: האם הכל נעשה בצורה הטובה ביותר?
דניאל בן חיים: יכול להיות שלא.
דניאל בן חיים: האם אפשר לעשות דברים בצורה יותר טובה?
דניאל בן חיים: ברור שכן.
דניאל בן חיים: מצד שני היה צורך בגל ראשון של עליה מידית והגל הראשון טופל.
דניאל בן חיים: היום אני חושב שהקושי נובע משני דברים.
דניאל בן חיים: מסיבות אקזוטריות שאריאל דיבר עליהן קודם, האם יש באמת ירידה בפיגועים, כל הדברים האלה הן תפיסות סובייקטיביות של הבנאדם שרוצה או לא רוצה לראות.
דניאל בן חיים: הרי יהודים חיו עם אנטישמיות דורי דורות וזה לא משהו חדש, וכנראה שגם היום בצרפת יהודים מצליחים לחיות תחת אנטישמיות, וזה לא מה שמבריח אותם במידית.
דניאל בן חיים: מצד שני, זה ברור שיש פה שני מרכיבים.
דניאל בן חיים: מצד אחד אנחנו רוצים שיהודי צרפת יגיעו לארץ, מצד שני כנראה המצב בצרפת לא ילך וישתפר, ועל זה כולנו מסכימים.
דניאל בן חיים: אני מתנצל חבר הפרלמנט, אבל כנראה שמחר מצבם של היהודים בצרפת לא ילך וישתפר.
דניאל בן חיים: לכן מכיוון שאת הגל הראשון היה יחסית יותר קל להביא, כי הוא היה מוכן גם תפיסתית ואידיאולוגית, אנחנו צריכים היום להשקיע מאמצים שונים רבים ומרובים על מנת להביא לכאן את אלה שקצת יותר קשה להם לבוא.
דניאל בן חיים: לא קשה דווקא כלכלית אלא קשה כי יכול להיות שאפילו אידיאולוגית הם לא משוכנעים - - -
אברהם נגוסה: אבל הנקודה פה, נכון, לצערנו זה הולכת להיות בעיה שם, אבל איך אנחנו מושכים את היהודים לכאן, לא לקנדה ולא לאנגליה.
דניאל בן חיים: אני באמצע המשפט לומר את זה.
דניאל בן חיים: אני חושב שיש לעשות פה עבודה מאומצת בשני מישורים.
דניאל בן חיים: המישור הראשון הוא לפתח תכניות כאן שיאפשרו קליטה יותר נכונה של אותם אנשים, ואנשי מקצוע דיברו קודם על דיור, תעסוקה, חינוך, כל הדברים שמלווים את חיי המשפחה ביום יום, והדבר השני שאני חושב שלא צריך לשכוח אותו, היהודים בצרפת, בניגוד לציור שצויר במהלך הבוקר הזה, לא מחכים בשדה התעופה עם המזוודות והדבר היחיד שמונע מהם להגיע לארץ זה כי מדינת ישראל לא פתחה את שעריה.
דניאל בן חיים: אני חושב שיש עבודה מצד אחד בלהכין תכניות קליטה מותאמות, ומצד שני צריך להמשיך לחדור ללבבות ולעודד עליה ולחנך לחינוך יהודי ציוני על מנת שהצעירים גם יבחרו בישראל.
דניאל בן חיים: אני מושך את תשומת ליבנו לנקודה הזאת, לגבי הצעירים יש לנו הרבה תכניות מותאמות, ולמרות זאת בשנים האחרונות אחוזי הירידה בעליה מקרב הצעירים הייתה כמעט זהה לעלייה ממשפחות, לכן זה אומר דרשני במובן מסוים, וזה אומר שאנחנו צריכים גם להמשיך להשקיע במוטיבציה לעלות לארץ.
אברהם נגוסה: נציג אופק ישראלי לעידוד העלייה, יגאל שאלתיאל.
אברהם נגוסה: בבקשה בקיצור ואחר כך נפנה לאולפנים.
יגאל שאלתיאל: תודה רבה אדוני היושב ראש, נכבדי חברי הכנסת, מר חביב, שלום לכולם.
יגאל שאלתיאל: אני מנהל אגף בחברת אופק ישראלי, החברה הלאומית לעידוד העלייה, הצגתי את החברה כבר מספר פעמים ואני מניח שרובכם מכירים את החברה.
יגאל שאלתיאל: אני רוצה לתת כמה מספרים שיסברו את האוזן באשר להשקעה שלנו בצרפת.
יגאל שאלתיאל: פחות או יותר שליש מהתקציב של אופק ישראלי מושקע בצרפת, זה המון כסף, ביחס לעידוד העלייה בעולם.
קריאה: כמה זה?
יגאל שאלתיאל: התקציב הממשלתי שלנו, מדובר בשמונה מיליון שקלים בשנה, לפעמים זה יורד, לפעמים זה עולה, אבל אלה המספרים - - -
יהודה שרף: זה מעל שני מיליון דולר.
יגאל שאלתיאל: אנחנו מחזיקים בעולם בסך הכל שבעה יועצי תעסוקה, שניים מהם בצרפת.