GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה לביא: אבל כשאתה מדבר על תכנית חירום, אני אומרת לך, אל תחכה.
עליזה לביא: עכשיו אני לא מדברת כפוליטיקאית.
עליזה לביא: אבל אל תחכה.
עליזה לביא: אני אומרת לך, אנחנו ערב בחירות, הדבר האחרון שמעניין את הממשלה הזאת זו תכנית החירום הזאת.
עליזה לביא: לא זאת, לא לנשים מוכות ולא לעוד כל מיני הצהרות שאתה שומע.
עליזה לביא: אני אומרת את זה באמת כי אני מדברת מדם ליבי.
עליזה לביא: מדינת ישראל עשתה הרבה מאוד טעויות עם עליית יהדות צרפת היקרה.
עליזה לביא: עכשיו צריך לבוא ולצאת מחוץ לקופסה.
עליזה לביא: למשל אדוני היושב ראש, אפשר להביא לפה את דני עטר החבר שלנו מקק"ל, ולהגיד לו "דני, בוא עכשיו נבנה במהירות דירות להשכרה ליהדות צרפת" זה לא פלסתר.
עליזה לביא: זה תכנית של יציאה מחוץ לקופסה.
עליזה לביא: משום שאם אנחנו מזהים ולומדים, וכן, אני מכירה טוב מאוד מוטי יוגב את יהדות צרפת, ואת ההישענות שלה על הרגלים ועל דרך חיים ולמשל הסוגיה הזאת של בתים להשכרה שאין לנו מספיק, הדיור הציבורי פה קורס, אבל אם אנחנו ניקח את דני ונשתף אותו בכל הדברים הנהדרים שנמצאים כאן, ולהגיד לו "תשמע, עכשיו זה מה שצריך לעשות"
נילי נאהורי: סליחה עם כל הכבוד, אני חברת דירקטוריון של קק"ל ואני יודעת היטב שאתם דווקא הקפאתם את כל התכניות של מצ'ינג בין קק"ל למשרדי ממשלה.
נילי נאהורי: אז לכן זו ממש צביעות עכשיו להטיל את האחריות על קק"ל.
עליזה לביא: יקרה, אני באופוזיציה ומה שאמרתי קודם שהממשלה חיבלה בכל ניסיון, להיפך.
אברהם נגוסה: היא אומרת שאתם - - -
סופה לנדבר: אבל חברת כנסת מדברת.
עליזה לביא: אני רוצה להחזיר את זה לדיון.
עליזה לביא: לכן אמרתי - - -
נילי נאהורי: כל הגורמים צריכים להיות מעורבים.
נילי נאהורי: - - - אבל גם משרדי ממשלה.
נחמן שי: הלו מה קרה לכם פה?
אברהם נגוסה: חברת הכנסת מדברת.
אברהם נגוסה: תני לה לסיים.
אברהם נגוסה: אמרתי שרק לחברי הכנסת יש זכות להכנס באמצע הדיבור.
אברהם נגוסה: אם יש לך שאלות תרשמי, בסוף הדיבור ניתן לך להעלות את השאלות.
אברהם נגוסה: אל תיכנסי באמצע הדיבור של חברי הכנסת.
עליזה לביא: אחרי שהיושב ראש אמר את זה, ובצדק, אני כל כך שמחה על הדברים שהוא אמר, משום שזו דוגמה חיה נושמת ובועטת שאם תמשיכו לחכות, שום דבר לא יקרה ולכן אנחנו רוצים להקים שדולה בכנסת שהיא לא פוליטית, שהיא קואליציה ואופוזיציה, לקחת את התכניות הטובות שהיו כאן לאורך השלוש שנים האחרונות, כולל הניסיון הזה שהיה שנבלם על ידי הממשלה, אם תמשיכו לחכות לא תהיה פה תכנית חירום.
עליזה לביא: צריך לחשוב לצאת מחוץ לקופסה.
עליזה לביא: אני אומרת לכם, השר בנט עם כל הרצון הטוב שלו הוא לא פנוי.
עליזה לביא: מה שמעניין אותו זה להיות שר בטחון.
עליזה לביא: אם הוא היה פנוי היינו רואים הצהרות מעבר לפלסטרים האלה של – וזה חשוב – חינוך לא פורמלי אחרי הצהרים, זה מאוד חשוב, אבל זה כבר היה הרבה שנים אחורה.
עליזה לביא: היו פה גלי עליה שלמדו בכל מיני מסגרות כאלה ואחרות, זה שהיו קיצוצים לאורך השנים וביטלו גם את זה, בסך הכל הוא מחזיר לטובת אוכלוסייה של 2,000 ילדים, זה לא מה שיביא את השינוי הגדול.
עליזה לביא: זה לא ה-game changer, לכן אני אומרת לכם, דיור ציבורי, כן.
עליזה לביא: לעבוד בכל הטכנולוגיות הקיימות, כן.
עליזה לביא: אבל עוד דבר אחד, וזה רק אתם יכולים לעשות, כי אני לא מכירה את השפה, אבל לדבר עם האחים שלנו בצרפת ולומר להם שזו שעת רצון.
עליזה לביא: אתה הבאת מחקר של 60,000 עד 100,000 רוצים לחזור הביתה.
עליזה לביא: אבל לבוא ולדבר איתם, לא להחליף גולה בגולה.
עליזה לביא: אנחנו נעשה פה את הכל, אני מבטיחה לך.
עליזה לביא: אבל בינתיים, גם לדבר על הדור הבא של הילדים שלהם .
עליזה לביא: אם הם ירצו לגדל אותם בקנדה, בכסף לא נוכל להתמודד.
עליזה לביא: קנדה יותר נוח סוציאלית להתמודד, אבל זה להחליף גולה בגולה.
עליזה לביא: צריך טיפת סבלנות.
עליזה לביא: ושוב אני אומרת לכם, זה לא קואליציה ואופוזיציה.
עליזה לביא: תביאו את כל התכניות של השלוש שנים האחרונות, אנחנו נעזור לכם.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת ד"ר נחמן שי.
נחמן שי: חברתי הזכירה שיש לנו בכנסת שדולה יחד עם הסוכנות היהודית שנקראת השדולה לחיזוק העם היהודי, שדולה פעילה, אחת הפעילות ביותר.
נחמן שי: בשנים האחרונות היינו פעמיים בצרפת ולמדנו על הפעילות של הסוכנות ועם דניאל ועם חברים אחרים ולמדנו מקרוב.
נחמן שי: כשאתם מדברים, אני רואה בעיני את הדברים שאתם מדברים עליהם.
נחמן שי: ממש בעיניים.
נחמן שי: גם פגשנו עולים ושוחחנו איתם לפני העלייה וגם ביקרנו באזורים שונים בפריז ומחוץ לפריז, במרסיי.
נחמן שי: והתרשמנו גם מהמאמצים וגם מהרצון לעלות לישראל.
נחמן שי: אני חושב שזה אחד מהמחדלים החמורים ביותר של ממשלת ישראל.
נחמן שי: אני מסתכל פה על נתון, מוטי יצא, הוא צודק לחלוטין, היינו ב-2015 בקרוב ל-8,000 וירדנו ל-2,400, 2,500.
נחמן שי: נכון שהיו ב-2015 נסיבות מיוחדות, אני לא חושב שהן השתנו באופן דרמטי.
נחמן שי: אולי ממשלת צרפת עושה מאמצים יותר רציניים כדי להרגיע את הקהילה היהודית, עדיין זאת לא סיבה שירדו בכמעט 200%, ל-1/3 מהמספר שהיה ב-2015.
נחמן שי: אני חושב שממשלת ישראל כשלה פה כישלון חרוץ בעידוד העלייה מצרפת שזו עליה מצוינת.
נחמן שי: נכון, היא מייצגת תרבות טיפה שונה ממה שאנחנו רגילים, אבל כל עליה מכל מדינה באה עם תרבות מסוימת, והמדינה הזאת ידעה לאורך 71 שנה לקלוט את כל התרבויות ולא כדי למחוק אותן אלא כדי לתת היום ייצוג לכל תרבות ותרבות ולכל שפה ושפה.
נחמן שי: אין לזה הסבר אלא אם ממשלת ישראל - - -
אברהם נגוסה: ממשלות ישראל.
נחמן שי: ממשלות ישראל.
נחמן שי: איזה ממשלות?
נחמן שי: כל הזמן הליכוד בשלטון.
אברהם נגוסה: גם אתם הייתם, הייתם שותפים.
אברהם נגוסה: אתה שכחת שהיה שר אוצר מיש עתיד.
נחמן שי: אנחנו לא זוכרים מתי היינו בשלטון.
נחמן שי: אנחנו צריכים לקרוא את זה בספרים, בשבת, בפרשת השבוע.
מרדכי יוגב: בואו נדבר לגופו של עניין אחרת אני אגיד "טוב שכך".
מרדכי יוגב: בוא.
מרדכי יוגב: עליזה אמרה דברים לגופו של עניין, בסוף דבריה רשמתי דברים - - -
אברהם נגוסה: אני פשוט אומר שקליטת העלייה היא מערכתית וזה לא רק שנה אחת.
נחמן שי: אברהם תקשיב לי בבקשה.
נחמן שי: אני אומר לך, הממשלה הזאת לא נותנת את המקום הראוי לעליה לישראל.
נחמן שי: אתה רוצה שנדבר גם העלייה מאתיופיה, אתה רוצה שנדבר גם על עליה ממדינות אחרות?
נחמן שי: היום הדיון הוא על צרפת, אני רואה את הנתונים מצרפת.
נחמן שי: זאת סטירת לחי למדינת ישראל, מדינת העם היהודי.
נחמן שי: בשביל מה יש מדינה אם לא לעודד יהודים לעלות אליה?
נחמן שי: וזה לא צריך להיות פונקציה של היום יש יותר אנטישמיות או פחות אנטישמיות, יותר טרור או פחות טרור.
נחמן שי: צריך לטפח את הזיקה של יהודי בכל מקום למדינת ישראל ולבקש ולהציע ולעודד.
נחמן שי: אחוז מסוים מהם, לא כולם יבואו מחר בבוקר, לעלות למדינת ישראל.
נחמן שי: זה מקור כוח, זה מקור עידוד, זה תוספת של אנרגיה למדינת ישראל.
נחמן שי: בזה מדינת ישראל כשלה.
נילי נאהורי: אני רק רוצה להוסיף משהו קצר.
נילי נאהורי: מר הרצוג שהוא מתנועת העבודה שמונה עכשיו ליו"ר הסוכנות היהודית, שאלתי אותו במסגרת הועד הפועל הציוני מה קורה עם העלייה בצרפת, יש בעיה חמורה.
נילי נאהורי: מה הוא ענה לי "לא, לפי מיטב ידיעתי הכל בסדר גמור מבחינת העלייה מצרפת" אז אל תגיד לי שמפלגת העבודה תטפל יותר טוב בעליית היהודים מצרפת.
אברהם נגוסה: בני בבקשה בקיצור.
בני פרץ: אדוני היושב ראש, כחבר ועדה פה שיושב איתך פה בדיונים שאתה ניהלת בוועדה שכל אלה שפה עכשיו באו למען הבחירות ותוקפים אותך או תוקפים את המפלגה או תוקפים את הליכוד כאילו הם לא היו חברי כנסת ולא קיימים, לא באו לפה לדיונים, אתה פה הקמת דיונים - - -
מרדכי יוגב: בני, אתה לא יודע כמה שאתה צודק, יש פה אנשים שלא ראינו אותם בדיונים בוועדת העלייה והקליטה ואת הדיון על עולי צרפת ביקשנו כבר מהקדנציה הקודמת.
בני פרץ: - - -הנושאים החברתיים של העולים.
בני פרץ: אדוני היושב ראש לך יש פה זכויות ואני לא יכול לא להגיד ש- - - עכשיו אני אדון בנושא הזה שאנחנו דיברנו של הרופאים לפני שנה.
אברהם נגוסה: נושא העלייה מצרפת.
בני פרץ: העלייה מצרפת.
בני פרץ: ומי שראה את התוכנית הצרפוקאים בטלוויזיה יודע שהנושא הזה של העלייה מצרפת באה מתוך אפליה שמנסים פה, לכן היא יורדת.
בני פרץ: אני שמעתי עולים, כי אני כאחד פעיל חברתי מתקופת הפנתרים, מכיר את הכנסת משנת 1979 עוד לפני שכל אלה הגיעו אליה.
בני פרץ: ואני רוצה להגיד לך אדוני היושב ראש, דיברנו על כל האפליה.
בני פרץ: אני שמעתי מעולים שאומרים לי "למה אני אביא את הילד שלי והוא לא יוכל ללמוד פה גם צרפתית ודקדוק כדי שמחר מחרתיים תהיה לו גם את השפה ולא רק שפת דיבור אלא גם שפת לימוד שיוכל אחר כך להשתמש בה אם הוא יצטרך עם הדרכון שלו ללכת ללמוד במדינה אחרת כפי שהרוסים עושים".
בני פרץ: הרוסים קיבלו פה בתי ספר ולומדים רוסית, והם הולכים - - -
אברהם נגוסה: בני, בני - - -
סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, אין כאן רוסים, יש כאן יהודים מרוסיה.
אברהם נגוסה: בני, אנחנו מדברים לא על אתיופים, לא על רוסים, לא על אמריקאים.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על עליה מצרפת.
בני פרץ: לא, אנחנו צריכים להגיד את האמת.
בני פרץ: אנחנו נושאים בשמות משפחה מזרחיים לצערי הרב, על אף שאנחנו באים ממדינות אירופיות.
בני פרץ: גם מרוקו הייתה אירופית לפני שבכלל קמה מדינת ישראל.
בני פרץ: לא אדוני, הפתרון היחיד שצריך להיות אם מדברים על דיור ועזרה בדיור, אז בואו נדבר על אותם קיבוצים שקיבלו הפרטות ושיווק של האדמות ובנו עליהם בתים של העשירים ובית אחד לא נתנו לדיור ציבורי.
בני פרץ: קחו את רמת רחל, קפיטליסטים במסכה של - - - גם הגברת שאת מדברת ואותו נחמן שי ש- - - את הרכוש הזה שלקחתם לנו.
בני פרץ: תיקחי את הרכוש ולא תבואי לפה לפני הבחירות לעשות רוח.
בני פרץ: אני פה שלוש וחצי שנים בוועדה עם היושב ראש שתקפת אותו.
בני פרץ: היושב ראש הזה עשה רבות.
בני פרץ: הקיבוצים שדדו אדמות - - -בנו בניינים לעשירים ואפילו דירה אחת לדיור ציבורי לא נתנו ובאים פה לחרטט עלינו.
בני פרץ: תחרטטו על כולם, לא עלינו שאנחנו לחמנו בכם.
אברהם נגוסה: אתה רוצה לצאת?
בני פרץ: תתביישו לכם.
אברהם נגוסה: בבקשה לצאת.
בני פרץ: לא אני לא יוצא.
בני פרץ: אני רוצה לשתות.
אברהם נגוסה: תנו לו לשתות, תירגע ותשב.
בני פרץ: כבודו, אתה עבדת קשות ואני יודע כמה ועדות ישבנו - - -
אברהם נגוסה: שמענו את ארגוני העולים, את חברי הכנסת.
סופה לנדבר: אולי שמשרד העלייה והקליטה לפחות ידבר - - -
אברהם נגוסה: לא, אני עומד לתת.
אברהם נגוסה: אנחנו מחכים.
אברהם נגוסה: פשוט שנשמע עוד נתון - - -
בני פרץ: רק כבודו מילה אחרונה.
בני פרץ: לי יש רוסי בבית ואשכנזייה בבית.
בני פרץ: אני לא גזען אבל אני מכיר את - - -
אברהם נגוסה: ד"ר צבי מימון בבקשה.
בני פרץ: אני פתחתי להם את הבית ועזרתי להם בדרך, כשהגיעו לארץ, קיבלתי אותם באהבה.
אברהם נגוסה: ד"ר דב מימון, מהמכון למדיניות העם היהודי.
דב מימון: מכובדים, קודם כל הדיון הוא יותר מדי חשוב כדי שנדבר בצעקות ואני ממש מתחבר לאלה שאמרו שצריך לדבר, אנחנו ממהרים צריך ללכת לאט.
דב מימון: אני זכיתי לכתוב את התכנית "צרפת תחילה" ב-2013.
דב מימון: אני רוצה להגיד שני דברים.
דב מימון: האחד, המצב שלנו הרבה יותר חמור מאשר ב-2013.
דב מימון: הרבה יותר חמור, אמנם שם הצלחנו להביא את היהודים, היהודים הייתה להם ציפייה - - - לציון.
דב מימון: אבל לצערנו מה שקרה, ואם תסתכלו, ראש הממשלה שלנו הגיע לצרפת ב-2015 וקרא ליהודים לחזור הביתה, והדבר הזה גרם לצרפתים, בטעות אולי, אבל הם שמעו שפה הולכים לקלוט אותם, וכמו שאמרנו, ובסך הכל הם מאוכזבים היום.
דב מימון: זאת אומרת שהמצב שלנו הרבה יותר קשה מאשר שהיה קודם.
דב מימון: אנחנו במצב שמתחילים במינוס, לא במצב שהיינו ב-2013, על ידי מאמצים של סופה ושל אנשים אחרים הצלחנו לעשות מאמץ ולהעלות 20,000.
דב מימון: יכולנו להעלות 50,000 אם היינו עושים מה שאריאל דיבר קודם.
דב מימון: לא הייתה שום תכנית עליה מאז שנות החמישים בלי סעיף דיור, ופה אחד מהסעיפים החשובים ביותר, הוא סעיף דיור, ואנחנו לא טיפלנו בזה.
דב מימון: הדבר השני, שברור שאנחנו לא באים ממחנות העקורים ולכן זה לא עניין שלאנשים יש בחירה, חברת הכנסת לביא, זה ברור שהיום זה לא העניין שאנחנו מבקשים נדבה או טובה כשהם באים לפה.
דב מימון: מי שבא לפה יודע שאף אחד לא מצפה לו פה, אוהבים אותו אבל לא ניתן להם מה שהוא יכול לקבל בצרפת או בקנדה, וזה לא הסיפור.
דב מימון: אנחנו רואים אנשים ולא דיברנו, אבל מדובר על לפחות 30% שחוזרים לצרפת, מדובר על אנשים עם כוונות - - -
דב מימון: אין לנו מספרים.
קריאה: מאיפה המספר הזה?
יהודה שרף: יש לך עובדות?
דב מימון: אני שומע, אז תקחו 10%.
עליזה לביא: גם ממשלת גרמניה נתנה סל קליטה פי 7 ממה שנתנה ממשלת ישראל.
עליזה לביא: מה לעשות?
עליזה לביא: גם אז התמודדנו.
עליזה לביא: ותראה את הקהילה בברלין, ומי שמכיר את העניין של ברלין ואת כל מספר היהודים שרק הולך וגדל שם, כולל דור צעיר, אנחנו חיים בתוך עמנו.
עליזה לביא: לעולם לא נוכל להתמודד, ולא סתם הגרמנים נתנו פי 7, הם רצו, הם נאבקו, זה היה אפילו בדיונים בממשלה מול ממשלת גרמניה ואתם זוכרים את זה.
דב מימון: אני כתבתי מאמרים על זה אם את רוצה, אז אני אמשיך.
דב מימון: יש לנו פה איזה שהוא קטע שמדובר על עליה שהיא בכל זאת ארץ רווחה, וכשאנחנו קראנו לתכנית "צרפת תחילה" וכתבנו שם שכנראה שעוד חמש שנים יקרה גם באנגליה, זה לא כל כך בטעות, יכול להיות שגם בשנים הקרובות יהיה לנו עוד סיפור של עליה מארץ רווחה.
דב מימון: ארץ רווחה זה לא כמו מחנות עקורים, ההגירה היא תמיד שילוב של גורמי דחיפה וגורמי משיכה.
דב מימון: מדובר פה על מצב שהאנשים האלה יביאו, בגלל שתרבות צרפת, בגלל שצרפת היא מדינת רווחה, אנחנו חייבים לתת להם מעטפת של A B C D E, כמו שקרא לזה אריאל, חייבים לדאוג לתעסוקה באופן פרואקטיבי מראש, חייבים לדאוג לחינוך, אנשים מגיעים לפה ולצערנו הדבר חמור ביותר, באים לפה, מקריבים את עצמם בשביל הדור הבא, ומה שקורה הילדים נושרים מבתי ספר, ויש לנו מספרים על זה, נושרים מהדת, ההורים חוזרים לפה עם זהות יותר דתית ורואים את ילדיהם שמתנהגים כמו גויים בגיל 18 ולכן אנשים בצרפת בצדק אומרים להם "אל תלכו, אתם תתחזקו" ובטח, הרבה מאוד מתחזקים כמו כל העליות, לא רק העלייה מצרפת.
דב מימון: אבל המצב הזה פה דורש, אם אנחנו מעוניינים לקלוט את יהודי צרפת צריך לעשות תכנית אינטגרטיבית.
דב מימון: המשפט האחרון שאני רוצה שתשמעו, בבקשה, אל תבטיחו אם אתם לא מתכוונים לקיים.
דב מימון: אל תעוררו את האהבה עד שתחפץ, אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו עוד פעם אכזבה.
דב מימון: אם לא, אנחנו עוד פעם נהיה בברוך גדול וגם כשיהיה מצב חירום וזה יכול לקרות כל יום, זה יכול לקרות ממש בחמש השנים הקרובות שיהיה מצב חירום בצרפת ואפילו נקלוט, אנשים לא יאמינו לנו.
דב מימון: אנחנו כאילו הבטחנו בשביל כל מיני סיבות פוליטיות מידיות ולא חשבנו על חשיבה אסטרטגית.
דב מימון: לכן אני מבקש, אל תבטיחו אם אתם לא מקיימים בבקשה.
אברהם נגוסה: אני לא חושב שיש בעיה.
אברהם נגוסה: ראש הממשלה של מדינת היהודים, מדינת ישראל, אומר ליהודים "תעלו לישראל כי זה הבית שלכם ויש לכם מדינה יהודית", אני לא רואה שיש בעיה בזה.
דב מימון: זה טוב מאוד.
דב מימון: כמובן זה טוב מאוד וזו חובתו, זה טוב מאוד שהוא קורא ליהודים לעלות, הם הבינו שהוא הולך לקלוט אותם מכל הבחינות של חינוך, רווחה וזה, יש אולי בעיה של תקשורת.
אברהם נגוסה: אנחנו דנים בזה.
אברהם נגוסה: לאמירה אין שום בעיה.
אברהם נגוסה: לפני שאני פונה למשרדי הממשלה, אתן את רשות הדיבור לעו"ד מוריה רודריג.
אברהם נגוסה: את מרכזת אולפנים לדוברי צרפתית.
מוריה רודריג עודד: אני עורכת דין, אני יו"ר עמותת יוצאי בלגיה בישראל והדבר שהיה חשוב לי לציין, בגלל שאנחנו מדינה קטנה וקהילה קטנה צריך גם לא לשכוח את בלגיה שמבחינת האחוזים של העלייה היא בערך אותו דבר כמו מצרפת, פשוט במספרים הרבה יותר נמוכים, אבל זה מאוד חשוב לציין אותם, ולהחיל את כל החוקים שמחילים על העלייה מצרפת, גם על העלייה של בלגיה.
מוריה רודריג עודד: לדוגמה, דיברו על הרופאים, אני יודעת שלרופאים הבלגים עדיין מאוד קשה.
מוריה רודריג עודד: זה דבר אחד שרציתי להגיד.
מרדכי יוגב: בשורה התחתונה דוברי צרפתית.
מוריה רודריג עודד: בדיוק, חשוב שיגידו דוברי צרפתית ולא רק צרפתית, כי זה מאוד חשוב.
מוריה רודריג עודד: אגב, מבחינת אחוזי ירידה, בלגיה במקום מאוד מאוד טוב, כלומר האחוזים הרבה יותר נמוכים מאשר במדינות אחרות, שזה משהו שגם צריך לקחת בחשבון.
סופה לנדבר: גם צרפת.
סופה לנדבר: גם צרפת לא יורדים.
קריאה: אנחנו נגיד את הנתון.
מוריה רודריג עודד: בסדר גמור, אבל אני אומרת שיחסית זה עוד יותר טוב.
מוריה רודריג עודד: בנוסף, אני גם עכשיו יוזמת ועדת קליטה ועליה בעיר גבעת שמואל, משהו שלא היה קיים עדיין, ואני אשמח באמת אם מישהו מכם יכול באמת לשבת ולדבר איתי, להקים את הדבר הזה מאפס, אני אשמח לשיתופי פעולה מכולם.
מוריה רודריג עודד: תודה רבה.
אברהם נגוסה: עד עכשיו שמענו מארגונים וגופים לא ממשלתיים בעיקר, עכשיו אנחנו רוצים לשמוע ממשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: אני מתחיל במשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: בואו נשמע קודם את דגנית, בבקשה.
דגנית סנקר: בוקר טוב לכולם.
דגנית סנקר: באמת דיון חשוב.
דגנית סנקר: ראשית אני אומר שאנחנו שותפים לאותו נושא ולאותה תקווה ואותו רצון עז באמת לחזור למספרים של 2014, 2015, 2016, אני רוצה להפנות את תשומת ליבנו למספרים שהיו גם טרם הדבר הזה, וזה אומר שאני חושבת שכן הצלחנו בכל אופן למנף את מספרי העולים.
דגנית סנקר: אני אנסה להתייחס להכל ובקיצור כי אני מרגישה שלכל אחד יש מה להגיד ודברים חשובים מאוד.
דגנית סנקר: ראשית, צרפת הייתה חלוצה במאמצי עידוד העלייה שלנו.
דגנית סנקר: אמר כאן פרופ' דב, קראנו לזה צרפת תחילה, זה לווה בהחלטת ממשלה ייעודית.
דגנית סנקר: אגב, לשאלתך מוריה, אנחנו קוראים לזה, צרפת ובלגיה, דוברי צרפתית.
דגנית סנקר: כך אנחנו מכנים את זה.
אריאל קנדל: ואוקראינה.
סופה לנדבר: ואוקראינה, נכון, המצב באוקראינה היה קשה.
דגנית סנקר: אני יכולה גם לדבר על האמריקאים אם אתה רוצה, אבל באנו לדיון על דוברי צרפתית.
סופה לנדבר: - - - אבל מה קרה?
סופה לנדבר: צרפתים יותר טובים מאוקראינה?
סופה לנדבר: מה קרה אנטישמי כזה אתה?
אברהם נגוסה: רגע, מבחינת החלטת הממשלה גם - - -
אריאל קנדל: אני אנטישמי עכשיו גם?
אריאל קנדל: שמעתי טוב?
אריאל קנדל: אני אנטישמי?
סופה לנדבר: אתה שמעת טוב.
סופה לנדבר: אתה נגד עליה מאוקראינה, אתה נגד עליה מרוסיה - - -
אריאל קנדל: כבוד היושב ראש, עם כל הכבוד - - -
בני פרץ: חברת הכנסת - - -
אריאל קנדל: - - - לניצולי שואה.
אריאל קנדל: זה לא יעבור.
בני פרץ: - - - אם לא הייתם נותנים לנו עשירית - - - המדינה הייתה נראית אחרת.
סופה לנדבר: לא אנטישמי, או אנטי רוסי, או אנטי דוברי רוסית.
סופה לנדבר: אז אני מצטערת, לקחתי את המילה בחזרה, אני מבקשת ממך סליחה.
אריאל קנדל: אני מקבל.
סופה לנדבר: אתה נגד עליה מרוסיה.
בני פרץ: אם הייתם נותנים 10% מההטבות שנתתם לעליה הרוסית עם ישראל היה היום - - - 10% ממה שעשיתם להם.
בני פרץ: על מה את מדברת?
אברהם נגוסה: אם אתה לא בשקט ומקשיב ומשתתף בצורה - - -
בני פרץ: היא לא יכולה לכנות אותנו גזענים ואנטישמיים.
אברהם נגוסה: אני מבקש שתעזוב את הדיון.
אברהם נגוסה: אם אתה ככה מתפרץ.
בני פרץ: אבל סליחה, היא לא יכולה לקרוא לו אנטישמי ולקרוא גזען.
אברהם נגוסה: הוא יכול להגן על עצמו.
אברהם נגוסה: הוא לא צריך הגנה.
בני פרץ: אבל אני גם לא, גזען.
אברהם נגוסה: בבקשה בני, אתה מפריע לי.
מרדכי יוגב: אני ממליץ מ אוד כיוזם הדיון שנוריד את הטון.
מרדכי יוגב: כיוזם הדיון אני אומר לכם שאנחנו בעד עליה של יהודים מכל העולם, אוהבים את כולם.
מרדכי יוגב: נתנו את דעתנו על הירידה הדרסטית בעולי צרפת ואמרנו בואו נבדוק את הסיבות ובואו נשתדל איך לראות ולקדם את זה.
מרדכי יוגב: זו מטרת הדיון.
אברהם נגוסה: אני מבקש, מר קנדל, אני נתתי לכם, הארגונים, להציג את זה.
אברהם נגוסה: נתתי לחברי הכנסת להציג את הנושא.
אברהם נגוסה: עכשיו תורם של משרדי הממשלה המטפלים בנושא להציג את הדברים האלה.
אברהם נגוסה: בבקשה לא להפריע, הם לא הפריעו לכם אם אני אראה שמישהו מפריע, אוציא אותו מהדיון.
אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים כאן דיון מקצועי ולא פופוליסטי.
אברהם נגוסה: מי שרוצה להיות פופוליסטי זה לא בוועדה הזאת, שייצא.
דגנית סנקר: אני ממשיכה.
דגנית סנקר: אנחנו המשכנו במאמצי עידוד העלייה שלנו, אחר כך נדבר גם על מאמצי קליטת העלייה שלנו, אבל אני רוצה להתרכז רגע בפרק הראשון שהוא עידוד העלייה.
דגנית סנקר: במסגרת הזו, ונדמה לי שהצגנו את זה גם כאן, נעשו מספר גדול מאוד של פעולות שחלקן, היושבים כאן מסביב לשולחן היו אלה שיזמו אותם והיו שותפים בגיבוש כל הרעיונות ובכללם אני רוצה להזכיר גם את נושא האולפנים.
דגנית סנקר: דיברנו לא אחת ולא פעמיים פה על נושא אולפנים וירטואליים ואני רוצה לספר לכם שבמסגרת התכניות שלנו, לא זו בלבד שאנחנו מגדילים את היקף השעות באולפן, מ-60 ל-120 והשנה נתחיל ב-300 שעות, שיאפשר להם קיצור הליכי הקליטה בארץ, אנחנו גם מתחילים באולפנים וירטואליים.
דגנית סנקר: משתפת אתכם ואומרת לכם שעשינו ניסיונות בעבר, אלה לא היו ניסיונות קלים, מפני שלסיפור הווירטואלי הרבה מאוד מתחרים ברשת, ובכל אופן אנחנו ב-1 לינואר נתחיל עשרה אולפנים מהסדר גודל הזה.
דגנית סנקר: אני רוצה לומר לכם שהמדען הראשי שלנו ביצע מחקר שנעשה על מי שכבר נמצא כאן, מי שכבר עשה עלייה, בטווח של חמש עד עשר השנים האחרונות ובכלל זה גם בתוך חמש השנים האחרונות, ויש נתונים שאני רוצה לשתף אתכם.
דגנית סנקר: אני לא טוענת שהכל ורוד אבל אני מרגישה צורך גם לשים נתונים שהם אולי אובייקטיביים שאולי יסברו כאן קצת את האוזן.
דגנית סנקר: ראשית, מבחינת תנאי דיור, 45% מהעולים מדווחים על תנאי דיור דומים או טובים יותר.
דגנית סנקר: מעמד מקצועי אחרי חמש שנים, 60% דומים או קצת טובים יותר.
דגנית סנקר: כמעט 70% בטווח של החמש שנים הראשונות, מדווחים על הרגשת בית, שיעור גבוה לאין ערוך מיתר קהלי העולים שלנו.
מרדכי יוגב: 45% שמעידים על דיור טוב יותר, איך זה ביחס לעולים אחרים?
מרדכי יוגב: זאת אומרת 55% מעידים על דיור נמוך יותר.
דגנית סנקר: נכון.
מרדכי יוגב: זאת אומרת שיש לנו פה קושי.
מרדכי יוגב: זה לא - - -
דגנית סנקר: חבר הכנסת יוגב, אני לגמרי לא חולקת שיש קושי, אני רק מנסה לתמוך את זה בנתונים - - -
מרדכי יוגב: הציעה חברתי עליזה לביא, ואני חושב שהיא הציעה הצעה חשובה שנאמרה פה כבר בוועדה, שנתיים-שלוש אחורה, עוד בתקופת היותו של חברה יו"ר הוועדה פה, בניה להשכרה, כי כך הם היו רגילים לגור בצרפת.
מרדכי יוגב: ואני יותר ממצטרף אליה.
מרדכי יוגב: זה עלה פה כבר בכמה וכמה ועדות.
מרדכי יוגב: העידוד לבניה להשכרה, מדוע הוא לא מבוצע?
מרדכי יוגב: ערים כמו העיר שהיא גרה בה שהיא עיר הבירה של קליטת יהודי צרפת - - -
יהודה שרף: השאלה במשרד השיכון ומשרד האוצר - - -
מרדכי יוגב: ואיפה פה נציג משרד הבינוי והשיכון?
יהודה שרף: העלינו את זה כאן, חבר הכנסת.
יהודה שרף: כל מה שאתה אומר, העלינו כאן.
יהודה שרף: היה כאן נציג משרד השיכון ונציג משרד האוצר, השרה סופה לנדבר ישבה - - -
סופה לנדבר: וגם יזמה פרויקט.
יהודה שרף: התשובה הייתה "תקציב".
עליזה לביא: יש כסף.
עליזה לביא: אני רוצה להגיד לך שיש כסף.
דגנית סנקר: אני רוצה לסיים.
דגנית סנקר: אתם ביקשתם את נתוני - - -
אברהם נגוסה: תנו לה להשלים.
אברהם נגוסה: אני רוצה להיות ברור בנושא, כשאת מדברת על החלטות הממשלה, יש שתי החלטות ממשלה שהתקבלו, החלטה מס' 2446 שמדברת על צרפת, בלגיה ואוקראינה.
אברהם נגוסה: זו הייתה החלטה מ-2015, יש עוד החלטה מ-2017, החלטה מס' מ-2017, החלטה מס' 3181 על קליטה ועידוד עליה עולמית.
דגנית סנקר: אבל יש עוד החלטה ואתה יכול לראות את זה בשקף גם על הסרת חסמים, החלטה 2255.
דגנית סנקר: אפשר לראות את זה גם שם, אני מניחה שגם חברת הכנסת סופה לנדבר תתייחס אליה בהרחבה , והיא פתחה שורה של הכרות והקבלות של תארים.
יצחק אוחנה: שלשמחתי היום כבר לא מדברים עלינו.
דגנית סנקר: נתון חשוב מאוד שאני רוצה לגעת בו כי הוא עלה פה כמעט כמו פצע פתוח, הוא עלה פה בכמה הקשרים.
דגנית סנקר: אנחנו לא קוראים להם יורדים, אנחנו קוראים להם ישראלים שמהגרים לחו"ל, בנתונים שבדקנו לקראת הוועדה היום, אגב, אני רוצה להגיד, אני מדגישה, אלה נתונים בעייתיים כי איך אתה בודק?
דגנית סנקר: עכשיו יגידו פה עליית בואינג זה גם ירידה, אגב, אני מאלה שחולקת עליהם, יש לנו דגם כזה גם הרבה מאוד מארצות הברית, קחו רופאים מארצות הברית שאין להם יכולת להשתכר כאן את מה שהם משתכרים ולכן הם גם נמצאים ועובדים הרבה מאוד מעבר לים, אנחנו בכלל נמצאים בעולם תעסוקה שהוא גלובלי.
דגנית סנקר: אבל אני רוצה כן להגיד מה אנחנו בדקנו ואני רוצה להיות מדויקת.
דגנית סנקר: אנחנו לקחנו את מספר העולים שעלו בין 2014 ל-2017 בלבד ובדקנו אנשים ששנה שלמה לא עברו בביקורת הגבולות, זאת אומרת נסעו לצרפת ולא חזרו אלינו, אנחנו מגלים 4% שנסעו לשם.
דגנית סנקר: זה מה שאנחנו מגלים, ואם יש נתון אחר – שמעתי פה כל מיני נתונים - - -
עליזה לביא: 4% שנסעו לאן?
דגנית סנקר: שעזבו את גבולות המדינה, אני לא יודעת לאן הם נסעו בהכרח עליזה, אבל הם עזבו את גבולות המדינה ולא שבו אליה שנה שלמה.
אברהם נגוסה: בין 2014 ל-2017.
דגנית סנקר: נכון, כי אני לא יכול לקחת את מי שעלה אתמול - - -
אברהם נגוסה: יכול להיות שגם הלכו ללמוד.
אברהם נגוסה: הכל יכול להיות, אתם לא יודעים את הסיבה של הירידה.
דגנית סנקר: ובגלל זה, אני אומרת, הסיפור הזה של הנתונים בעניין הזה הוא קצת מורכב ובכל זאת הרגשתי צורך - - -
אברהם נגוסה: זה מהעלייה מצרפת?
דגנית סנקר: רק מצרפת.
סופה לנדבר: זה אחוז יותר נמוך מאשר ישראלים שנולדו כאן.
דגנית סנקר: זה אחוז מאוד נמוך לאין שיעור גם ביחס לעליות אחרות ואני רוצה להגיד שאנחנו השנה התחלנו - - -
דגנית סנקר: אריאל, הקשבתי לך בקשב רב ובסבלנות מאוד רבה.
אברהם נגוסה: תגיבו בסוף.
אברהם נגוסה: האם יש לכם מידע מהעליות האחרונות או כאלה שהם כאן 40 או 50 שנה?
דגנית סנקר: לא.
דגנית סנקר: לקחנו מי שעלה, מי שתאריך העלייה שלו בין ה-1 לינואר 2015, 2016, 2017 ושלא נמצא כאן מעל שנה.
יצחק אוחנה: זה המחמיר.
יצחק אוחנה: הוא לא בהכרח ירד.
דגנית סנקר: אפשר להגיד ששנה זה לא מדד, אפשר להגיד ששנתיים, אבל הלכנו פה על איזה שהוא מדד שזה מה שהוא אומר, ובעינינו הנתונים הם - - - אני לא רוצה - - -
אברהם נגוסה: 4% את יכולה לנקוב במספר?
אברהם נגוסה: אני אתן לך לדבר יותר מאוחר.
אברהם נגוסה: תעביר פתק בבקשה ותירשם.
דגנית סנקר: אני יכולה לנקוב במספר, אפשר להסתכל בנתונים שלפניכם של שלוש השנים ולקחת מתוכם 4%.
מרדכי יוגב: במה אתם מדייקים את הנסיבות לירידה הכל כך תלולה בעליה?
מרדכי יוגב: כי אם לא נדע את הנסיבות, ונאמר פה, דיור, לימודים\
מרדכי יוגב: , תעסוקה וקהילה, ארבעה דברים ש- - - במה צריך עוד לעשות?
יצחק אוחנה: אני אנסה ברשותך - - -
דגנית סנקר: אני רק אסיים בשני דברים אחרונים.
דגנית סנקר: אנחנו החל מהשנה פותחם גם תכנית קראת "יעל" שמיועדת לילדים, אמנם כל ילדי העולים כי אני רוצה לספר לכם שכל העולם לנגד עינינו, שמאפשרת גם לילדי בתי ספר יסודי הרבה מאוד שעות כמו צהרון שזה אחד מהפערים שאנחנו יודעים שיהודי צרפת מתמודדים איתם יותר קשה כאן במערכת החינוך - - -
אברהם נגוסה: גם השכלה גבוהה?
אברהם נגוסה: כי בזמנו דיברנו פה בדיון.
סופה לנדבר: עשינו את זה בכסף ממשרד העלייה והקליטה ולא מהכסף של בנט, ואתם בדיוק צריכים לדעת את זה.
סופה לנדבר: זה כסף שאנחנו לקחנו במשרד העלייה והקליטה ופתחנו את התכנית כדי שהילדים יקבלו באופן פרטי את השיעורים האלה, בגלל שכאשר בקבוצה יש בסך הכל ארבעה ילדים זו צורה פרטית.
אברהם נגוסה: אם ציינת - - -
מרדכי יוגב: האם גבירתי שרת הקליטה ואם כן או אם לא אתם צריכים לעשות את העבודה, אל מול משרד החינוך, האם ישבת על כך עם השר בנט על מנת שכל ילד עולה מכל קצוות תבל יקבל תוספת שעות לצורך העניין?
דגנית סנקר: משרד החינוך כאן ויתייחס.
סופה לנדבר: רוב הכסף היה ממשרד העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: בבקשה, שאלות ענייניות, אבל בואו נעשה סדר.
דגנית סנקר: משפט אחרון.