GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן טימן: לכן חתום על זה מנכ"ל השלטון המקומי.
אברהם נגוסה: אני ממש חייב להגיד, יו"ר השלטון המקומי ביבס, מהתחלה הוא לקח את הנושא הזה, יאמר לזכותו, והוא באופן אישי ליווה את הנושא הזה ולכן אני מאוד מודה לו.
אברהם נגוסה: כולם גם מסכימים באמת.
הדר אליהו: אני רוצה לחדד את מה שאמרת.
הדר אליהו: אני אחלק את זה לעניין התוכן של הפעילות שלכם ועניין השכר והמעמד, כל מה שקשור לעניין ההעסקה שלכם, עניין הסימולציות שחייבים לעשות את זה.
הדר אליהו: לא משנה מה המשימות שתעשו, נדייק אותן יותר, אתם צריכים להתחיל ולעשות את מה שעשיתם עד עכשיו בשלב זה או אחר, תוך כדי שיח עם המנהלת, עם הרשות.
הדר אליהו: לאט לאט יתווספו משימות או שלא או שידייקו, זה לא משנה כרגע, אבל זה בטווח הרחוק.
הדר אליהו: כרגע חשוב לעשות את הסימולציה, למה?
הדר אליהו: כדי שמשרד החינוך יקבל מהרשות המקומית, יוכל להעביר בסופו של דבר לרשות המקומית את הכסף ושאתם תקבלו שכר.
הדר אליהו: זה לא צריך להיפגע מכל מה שנחליט בשלב הבא שיהיה.
הדר אליהו: אני רוצה להתמקד בעניין המעמד והשכר.
הדר אליהו: מרכז השלטון המקומי, מעמדו הסטטוטורי הוא בזה שהוא זה שחותם על כל ההסכמים הקיבוציים של עובדי הרשויות המקומיות בכללם, ואני שמחה מאוד לומר את זה, כל עובדי מוקדי הקליטה כולם יהיו עובדי הרשויות המקומיות.
הדר אליהו: אנחנו בעניין הזה ובעוד הרבה דברים אחרים עובדים בשיתוף פעולה עם ההסתדרות.
הדר אליהו: האמירה היא שלא תהיה פגיעה לא במעמדכם ולא בשכרכם.
הדר אליהו: כל בעיה שתעלה מהשטח מכל מיני סיבות, שרשות מקומית חלילה לא עשתה את הדבר הזה מסיבות שונות ומשונות כי היא לא הבינה, כי היא טעתה, כי היא לא רוצה חלילה, כי היא לא מוכנה, לא משנה, זה יכול להיות מהרבה סיבות, כי נעשתה טעות אנוש, הכול יכול להיות, המנהלת אתכם צעד וצעד.
הדר אליהו: יש לכם כתובת.
הדר אליהו: נניח ופניתם להסתדרות, ההסתדרות ישר מדברת איתנו.
הדר אליהו: זה או איתי או יותר נכון עם חגית מגן.
הדר אליהו: חגית מגן היא ראש מינהל הסכמי עבודה ושכר במרכז השלטון המקומי.
הדר אליהו: היא זאת שמנהלת את כל המשאים ומתנים בתחום השכר וההסכמים.
הדר אליהו: היא זאת שנותנת תשובות, היא זאת שכל מסמך שיצא ועסק בשכר ובמעמד שלכם, היא עברה על הכול ולא סתם נקבע גם הדירוג הזה, כי זה הדירוג שבאמצעותו אתם תוכלו לקבל את השכר הכי גבוה ברשות מקומית, כי יש גם עוד דירוגים.
הדר אליהו: כל הזמן הייתה חשיבה מהמקום הזה, זאת אומרת שאם במקרה חלילה מסיבה כלשהי לא קרה, יש למי לפנות ואנחנו נטפל בדברים ואנחנו נכוון ונדבר עם הרשות המקומית המסוימת באופן פרטני כדי למצוא את הפתרון הראוי שאתם צריכים לקבל אותו.
הדר אליהו: זה ברמת השכר והמעמד.
הדר אליהו: משפט אחרון ברמת התוכן.
הדר אליהו: אני מבקשת לומר אמירה אישית שלי שהיא גם של השלטון המקומי ואני חושבת שבכלל.
הדר אליהו: אנחנו מבחינתנו זוכים פה בשימור של אנשים נפלאים, מקצועיים שלא יצאו מהמערכת אלא המערכת תמשיך ותהנה מכם.
הדר אליהו: מבחינתנו זה הישג אדיר כי המערכת בקלות, הקהילה בישראל כולה, לא רק הקהילה האתיופית, הקהילה בישראל כולה יכולה הייתה להפסיד אתכם כאנשים תורמים לחברה אם הממשלה לא הייתה מחליטה את ההחלטה דאז.
הדר אליהו: כל הזמן מלווה אותי המחשבה איזה מזל שהמדינה החליטה כן למצוא כספים ולשמר את התקנים כדי להחזיק אתכם.
הדר אליהו: זה אמנם כסף אבל אתם אנשים עם ידע ועם יכולות ועם מסירות ועם אג'נדה של לחולל שינוי בחברה הישראלית כולה, ואשרינו, ואנחנו שמחים על זה ומפה אנחנו מונעים, מזה שאנחנו נמשיך ונזכה בכם.
הדר אליהו: הרווח הגדול מבחינתי שעכשיו לא רק הקהילה האתיופית תרוויח אתכם, אלא הם וגם שאר השותפים שלכם שיהיו באינטראקציה עוד יותר קרובה אליכם ללמוד על הקהילה, להתעצם ממנה, לתרום לה עוד יותר.
הדר אליהו: היא גם יכולה לתרום המון לדעתי גם לקהילות אחרות.
הדר אליהו: אני חושבת שזה ממש יום שמח.
הדר אליהו: מי שמכיר אותי יודע שאני לא באה בלי כלום לוועדות, ואני באתי בלי כלום.
הדר אליהו: זה הנייר של הוועדה.
הדר אליהו: אני כל כך שלמה ונרגשת ואני בוטחת בשיתופים שלי ובארגון שאליו אני שייכת, שהדבר הזה יהיה נפלא, וחלילה כל בעיה שתהיה, אנחנו פה לפתור את זה.
הדר אליהו: שינויים הם גם קשים, ככה זה בחיים, אז יהיה קושי, אנחנו פה.
אברהם נגוסה: לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לנציגי ההסתדרות הכללית, אני רוצה לתת לאלמוג שיש לה שאלה אליך.
אלמוג מקוריון: אלמוג מגדרה.
אלמוג מקוריון: בקשר לסימולציה שדיברת עליה, אני שומעת פה דברים טובים ויפים, אבל שורה תחתונה, בשטח הדברים ממש לגמרי אחרת, לא דומה בכלל.
אלמוג מקוריון: אותי ועשו לי סימולציה.
הדר אליהו: הרווחת שקל ועכשיו את מרוויחה חצי שקל, כמשל?
אלמוג מקוריון: במקרה הטוב.
אלמוג מקוריון: השכר שלי נפגע.
אלמוג מקוריון: זה אמור להיות בתאום ובסיכום ובהבנה שזה יתאים לי ולהם.
אלמוג מקוריון: הם פשוט באו ואמרו לי כזה דבר: מעכשיו את הולכת להיות רכזת נוער, זה הסימולציה שעשינו לך.
אלמוג מקוריון: את רוצה, תיקחי.
אלמוג מקוריון: לא? עוד חודש נזמן אותך לשימוע.
אלמוג מקוריון: בפעם השנייה שנזמן אותך לשימוע אני הולכת הביתה.
אלמוג מקוריון: זו דוגמא חיה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לוודא את העניין, השאלה אליך.
אברהם נגוסה: את אומרת, טוב ויפה מה שאתם אומרים לנו פה, אבל בשטח זה לא הולך ככה.
אלמוג מקוריון: לא קיים בכלל.
פנטהון אספה-דוויט: רק הערת ביניים למה שקורה.
פנטהון אספה-דוויט: אני חושב שהבעיה העיקרית בהנחיות ובהוראות שעוברות לרשויות, שהן לא חד משמעיות, הן לא ברורות וכולם תחת הרושם שעובדי מוקדי קליטה, כולם עוברים תחת יחידת נוער, שזה בעיניי טעות חמורה.
פנטהון אספה-דוויט: זה מקור הבעיה בעצם והרשויות לוקחים את זה, עושים אינטרפרטציה משלהם.
אברהם נגוסה: אני התכוונתי לא לתת לך לפני שהנציגים שהשתתפו בדיון בשבוע שעבר ידברו, אבל חשבתי שאתה נותן הערה ספציפית על הנושא הזה.
פנטהון אספה-דוויט: אבל בהקשר למה שהיא אמרה.
הדר אליהו: קודם שרותי תענה לאלמוג, ברשותך.
רותי לוי: לי קוראים רותי לוי, אני ראש חטיבת החינוך בהסתדרות.
רותי לוי: במסגרת התפקיד שלי אני צריכה לטפל בכל הבעיות וההסכמים שיהיו לעתיד של מוקדי הקליטה או איפה שתיטמעו.
רותי לוי: אני רוצה מאוד לענות לאלמוג כי זה הקפיץ לי משהו בבטן.
רותי לוי: אני יודעת שיצא מכתב לפני כמה ימים, איתן חתום עליו.
איתן טימן: זה מבטל את הקודמים.
רותי לוי: אני רוצה שהוא יירשם בפרוטוקול כדי שבסופו של יום הוא יגיע גם לראש הרשות שלך, למנהל שלך, ואם הדברים לא מסתדרים, אלי.
רותי לוי: בסעיף 2 כתוב: "על מנהל משאבי אנוש ברשות".
שלומית אבינח: תגידי בבקשה ממתי התאריך, למי הוא ממוען.
רותי לוי: מכתב מה-30 בדצמבר 2018.
הדר אליהו: שיצא הבוקר גם לראשי הרשויות מלשכת מנכ"ל מרכז השלטון המקומי.
רותי לוי: יצא אל מנהלי המחוזות, מפקחים, מינהל, חברה ונוער.
איתן טימן: ראש הרשות עוד לא קיבל את זה, זה מה שהיא אומרת.
איתן טימן: רק היום זה יצא.
רותי לוי: ראש הרשות אמור לקבל את זה היום בבוקר.
רותי לוי: מה שעשו לך זה לא לפי המכתב הזה.
רותי לוי: זה לא תקין וצריך לסדר את זה, אבל אני רוצה שתדעו כולכם וגם אלמוג, "מנהל משאבי אנוש ברשות או מי מטעמו לערוך פגישה אישית עם כל אחד מהעובדים.
רותי לוי: לפי רצון העובד ניתן לשלב גם את מנהל המוקד בשיחה ולפעול להתאמת תיאור התפקיד שמשקף בצורה הטובה ביותר את ניסיונו וכישוריו של העובד ללא פגיעה בשכרו ובמעמדו", ואז לבצע סימולציה ולבדוק שבתפקיד שנתנו לך לא פגעו לך בשכר ולא פגעו לך במעמד.
רותי לוי: אני משערת שמה שעשו איתך זה היה לפני שיצא המכתב הזה.
רותי לוי: את המכתב הזה גם אני קיבלתי אתמול.
איתן טימן: הסעיף הזה נכנס בגלל המקרים שלכם, כי הוא לא היה נכנס ככה.
רותי לוי: מה שחשוב זה שלא יפגעו לאף אחד מכם, לא בשכר שלו ולא במעמד שלו.
רותי לוי: כל מי שיושב כאן בשולחן הזה, מההסתדרות, מרכז שלטון מקומי, משרד החינוך ומשרד ראש הממשלה מחויבים אליו, שלא תפגעו חס וחלילה.
רותי לוי: התחלנו את כל ההליך הזה בשנת 2015 במטרה לסייע לכם שלא תיפגעו.
רותי לוי: הרי רצו שלא תהיו, רצו להעלים אתכם בכלל, רצו שתלכו הביתה, 89 אנשים.
רותי לוי: זה היה אז משכילים, מחויבים, מדהימים שמסייעים לא רק לקהילה.
רותי לוי: כולם מדברים על הקהילה האתיופית אבל אני מכירה את הנציגים של המוקדים.
רותי לוי: הם מסייעים גם לקהילה הרוסית ומסייעים לכל מי שבא ומבקש עזרה בלי שום קשר.
אברהם נגוסה: זה היה אז.
רותי לוי: אני מדברת על אז.
רותי לוי: נכון, כשאתה היית למעלה היה רכז מוקד קליטה לעולים החדשים האתיופים, אבל בפועל הרי עסקתם לא רק בזה, הרבה מעבר לזה.
רותי לוי: החשש הגדול היה שתיעלמו, שפשוט כל אחד ימצא עבודה במקום אחר.
רותי לוי: איגדנו את כולכם.
אברהם נגוסה: רותי, אני רוצה לשאול כדי שיהיה ברור בפרוטוקול.
אברהם נגוסה: בעצם מה שנעשה עד עכשיו לא בתוקף מהיום בבוקר שנשלח המכתב הזה - - -
רותי לוי: אם כבודו רוצה, אני מוכנה להקריא את המכתב הזה שגם הוא יהיה בפרוטוקול ויהיה מחייב.
אברהם נגוסה: בסדר, את יכולה להקריא את המכתב, אין לי בעיה.
הדר אליהו: כבוד היושב-ראש, המשפט הזה בכל המסמכים מתחילת הדרך, ואם מה שנאמר לאלמוג צריך לעזור לאלמוג, רותי תשוחח איתך בסוף הישיבה ונראה איך נתקדם.
איתן טימן: אני רוצה להבהיר רק שיהיה ברור.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתבהיר בנושא הזה, כי המקרה של אלמוג מייצג את כל הנושא הזה.
איתן טימן: צריכים כולם להבין, יש פה שינוי.
איתן טימן: כל הצדדים צריכים לעשות את כל המאמץ להבין שבשינוי הזה כל אחד נותן משהו.
איתן טימן: תמיד כשאני מרצה זה על מודל החבל האומר, כשאתה קושר קשר בחבל, אם אתה לא לוקח שני חלקים שמוותרים לקשר, לא יהיה קשר.
איתן טימן: למה אני אומר את זה?
איתן טימן: בכל זאת יש פה העברה למשרד החינוך.
איתן טימן: בכל זאת יש פה העברה למערכות הנוער עם הרחבה כרגע לחינוך וקהילה לעזור לרשויות ולעזור גם לחברים, אבל צריכים גם לדעת שברור שזה שונה ממה שהיה בעבר ולכן אמרתי, אנחנו מחברים את כולם, שומרים על המשימות בתוך משפחה חדשה, שיש לזה גם משמעות שכולנו צריכים ביחד להתאמץ ולכן אנחנו מלווים את זה גם אישית, ולכן אמרתי לכם שההוראה שלנו, לוקח לה עשרה ימים עד שהיא מגיעה לשטח, אבל מי שחושב שמה שהיה אחד לאחד, יהיה, הוא טועה ומטעה כי מדובר בשינוי דירוג-דרגה, בשינוי הגדרת תפקיד ובכפיפות.
איתן טימן: יש לזה משמעויות חיוביות, לא שליליות, כי משרד החינוך הכי מאפשר, לכן אני אומר שיהיה ברור, זה לא נשאר כמו בעבר, זה עבר, ולכן אנשים גם צריכים להבין ולכן אני נמצא פה לעזור שהמעבר יהיה הכי קל, הכי פשוט בתרבות החדשה, כי השפה שלנו היא שונה, הבית הוא שונה.
איתן טימן: אני נותן היום חדר שלם בתוך הבית למוקדים האלה, אבל החברים צריכים להבין שגם הם צריכים לתת משלהם כדי לייצר יחד איתי את השינוי הכי טוב להם, וחשוב לי להגיד את זה כאחד שמחובר אליהם, מעריך אותם, גם מעריץ את מה שהם נתנו, אבל אני גם יודע מה המשמעות לעבור לתוך משרד החינוך כגוף המאפשר יותר ממשרדי הממשלה בגלל המנדט שיש לי על קהילה, חברה, נוער, ילדים וצעירים.
איתן טימן: אין מה שהם עשו שלא נמצא בבית שלי.
אברהם נגוסה: רות, סיימת?
רותי לוי: לא, רק התחלתי.
אברהם נגוסה: אוקי, בסדר.
רותי לוי: אני מלווה את הנציגים כבר תקופה ארוכה עם עליות ומורדות.
רותי לוי: אני קודם כל רוצה להגיד בשם כל הקהילה של עובדי הרשויות המקומיות ברשויות, תודה רבה.
רותי לוי: הם עושים באמת עבודת קודש.
רותי לוי: מי שלא יודע, אני חושבת שצריך להגיד את זה לעולם.
רותי לוי: זה אנשים מדהימים, משכילים, מחויבים מאוד למטרה שלהם.
רותי לוי: יחד עם זאת, היו מהמורות בדרך שלא נתנו להתקדם קדימה.
רותי לוי: זה נגמר.
רותי לוי: אני הייתי עדה יחד אתכם, עם הנציגים לטלפון של אבי ניסנקורן ישירות.
רותי לוי: נכון, אתם זוכרים?
רותי לוי: אחד, שניים, אני רוצה שיהיה ככה ואני רוצה שיהיה ככה, וזה היה קשה ועשינו את זה אתכם ביחד יד ביד ונעזרנו בכל חברינו שיושבים כאן, ואני מקווה מאוד שאף אחד מכם לא יפגע, ואם מישהו יפגע, אני מבקשת לפנות.
רותי לוי: מה שהכי חשוב בכל מה שקורה כאן, שיש לכם אופק תעסוקתי, אתם יכולים להתמודד לתפקידים מאוד גדולים ולא להישאר רק במוקדי קליטה.
רותי לוי: התפקיד שלי זה חינוך ברשויות המקומיות.
רותי לוי: כולם רוצים לעבור למשרד החינוך ומשרד החינוך לא רוצה לקבל את אף אחד, נכון או לא?
איתן טימן: לחלוטין.
איתן טימן: לאחר 70 שנה אתם היחידים שמצליחים לקבל.
רותי לוי: לא מסכימים לקבל את אף אחד.
איתן טימן: לא מקבלים תקנים.
איתן טימן: המשרד לא מוכן.
רותי לוי: והיו משרדים שהיו מוכנים לקבל אתכם ואתם לא הייתם מוכנים לקבל אותם, ופה נוצר מצב שזה היה win-win, אתם הסכמתם לקבל אותם והם הסכימו לקבל אתכם, ואני רואה שמפה רק יצמח משהו טוב.
רותי לוי: אנחנו נמשיך ללוות אתכם, אנחנו לא נרפה.
רותי לוי: אנחנו מוכנים שתהיה נציגות שלכם באיזשהו שלב שיהיו מחוברים איתנו, שהדברים יהיו מסונכרנים, שנלך ביחד למרכז שלטון מקומי, שנלך ביחד להמשיך עם משרד החינוך את הדרך.
רותי לוי: מה שאני מבקשת מכם כהסתדרות המעוף זה להיות עם האצבע על הדופק, לבדוק שאף אחד לא יפגע, ואם חלילה למישהו זה קורה, להודיע לנו כדי שנוכל לעזור, אבל גם ההיפך, כאשר אתם מתקדמים ומקבלים יותר, גם תודיעו לנו כדי שנשמח בשמחתכם.
יעקב אנגדאו: אנגדאו יעקב מיבנה.
יעקב אנגדאו: אני חושב שזה לא נכון להשתמש במושג "שלא תיפגעו בשכר".
יעקב אנגדאו: 99% מהעובדים, השכר שלהם כל כך נמוך, אין מה לפגוע.
יעקב אנגדאו: מה שצריך להגיד, לשלם להם בהתאם לפרופיל של העובדים.
רותי לוי: אוקי, קודם כל נתחיל עם זה שלא תיפגעו, כי אני רואה כאן את אלמוג היקרה שאמרה לי שהיא נפגעה גם בשכר.
רותי לוי: גם באחוזי המשרה, גם בתפקיד היא נפגעה.
רותי לוי: זה דבר שאסור שיקרה.
יעקב אנגדאו: זה מקרה קיצוני.
רותי לוי: אוקי, קיצוני או לא קיצוני, אבל כל אחד הוא עולם ומלואו.
רותי לוי: אנחנו צריכים לדאוג לזה.
יעקב אנגדאו: אין ספק.
רותי לוי: אני רוצה לסיים ולברך את המעמד הזה ולברך את היושבים איתי בשולחן, ומפה השמיים הם הגבול ותמשיכו לעבוד.
אברהם נגוסה: כמו שאמרתי ליושב-ראש השלטון המקומי, אני גם רוצה לברך את ניסנקורן שבאופן אישי מהתחלה התערב ובאמת עשה מהלכים, ואני חושב שאנשים באמת תרמו למהלך הזה שהגענו אליו.
רותי לוי: עכשיו מתחילים לעבוד ובעבודה יש מהמורות וצריך לטפס עליהם, זה בסדר.
אברהם נגוסה: בעיקר המכתב שציטטת מהיום בבוקר, זה ממש אומר לי, טוב שקיימתי את הדיון.
רותי לוי: בוודאי.
איתן טימן: הוא ב-8:15 יצא לרשויות.
הדר אליהו: ברשותך אני אחזור ואדגיש שזה משפט שנמצא בכל המכתבים שהוצאו החל מאמצע אוקטובר 2018.
רותי לוי: יתכן שכן אבל צריך לטפל בזה, והמשפט הזה היה חשוב לי שיהיה בפרוטוקול.
אברהם נגוסה: עשיתם עבודה טובה באמת, משרד הקליטה, אבל כל המהלך הזה גם התחיל בגללכם, אבל הכול לטובה.
אברהם נגוסה: אני לא אומר את זה כביקורת, באמת זה טוב.
אברהם נגוסה: בוא נשמע אותך.
דוד יאסו: בוקר טוב, דוד יאסו.
דוד יאסו: אני אמשיך עם המשפט האחרון שלך.
דוד יאסו: הכול לטובה.
דוד יאסו: זו הפעם הראשונה שאני רואה אותם אחרי הרבה זמן, את מנהלי המוקדים, כמעט כולם שנמצאים כאן, וגם את טלל ואת רות.
דוד יאסו: באמת הם אנשים אחד אחד, מקצועיים, אקדמאיים שגם כיהנו כמנהלי מחלקות.
דוד יאסו: אני חושב שההחלטה שלכם כמו שגם אמרת, איתן, שאתם קיבלתם מה שנקרא זהב לידיים, אוצר שיכול באמת להוביל לא רק את בני הנוער כמו שאולי באגף, אלא יותר גם הנושא של הקהילה.
דוד יאסו: אני מאחל שההטמעה הזאת תהיה בצורה מאוד טובה, ויישר כוח היושב-ראש שאתה עושה את זה.
דוד יאסו: אני חושב שזה באמת מגיע וזה חד וחלק בסוף במקום שיטורטרו כל שנה ושנה עם סימני שאלה כמו שאמרת, הכול לטובה ונראה רק את הטוב שיכול להיות.
דוד יאסו: אני מאחל באמת המון הצלחה, חברים.
אברהם נגוסה: דניאל, מנהל מוקד קליטה באשקלון, בבקשה.
דניאל זנבה: שלום, בוקר טוב לכולם.
דניאל זנבה: אני לא יודע אם אני שמח, ולמה?
דניאל זנבה: כי התהליך שלנו לא התחיל בשלוש שנים ובארבע שנים וגם לא בשמונה שנים.
דניאל זנבה: אנחנו חלק מהרשויות המקומיות.
דניאל זנבה: היינו שם בנוף הארגוני.
דניאל זנבה: אני מאשקלון, אז אשקלון היום צפה בהרבה מקרים בכותרות בעיקר בהקשר של עזה.
דניאל זנבה: אנחנו חלק מנותני השירותים העירוניים.
דניאל זנבה: הדיון הזה לטעמי מיותר כי לא שיתפו באמת את הנציגות.
דניאל זנבה: ראינו לאורך כל הדרך את כל המהמורות.
דניאל זנבה: אנחנו גם פיתחנו יכולות ביורוקרטיות.
דניאל זנבה: בצד השני יש אנשים ולכל אחד מהאנשים שמולנו יש לו את המגבלות הארגוניות.
דניאל זנבה: היות ואנחנו נמצאים ברשויות המקומיות, בשטח ולא בשלטון המקומי, מכירים את הפרסונות, מכירים את היחידות שם, ידענו שצפויים קשיים וגם רצינו להיות שותפים אמיתיים למה שיגיע לשטח, שאם אני מחר-מחרתיים מתמודד עם המסמך שנשלח הבוקר, אני יכול להגיד בוודאות כי הייתי שותף לו.
דניאל זנבה: הייתי שותף לו, אז אני יודע, אז אני בלב שלם יכול להגיד, המתווה הזה יכול להיות מצוין.
דניאל זנבה: אני חוזר אחורה עד ספטמבר.
דניאל זנבה: מבחינתי הפגישות, ההסכמות, השיח היה מאוד מאוד מכבד וראינו שיש באמת בית חם.
דניאל זנבה: אני אומר לכם בכנות, אחרי הרבה שנים של שנות מקצוע, אני יכול להגיד שאני עליתי בינקותה לארץ, אז עשיתי את כל החיים שלי פה בארץ בכברת דרך כמו כל תושב ואזרח במדינת ישראל.
דניאל זנבה: אחרי כל השנים האלה בתוך תהליך מאוד משמעותי הייתי מצפה להיות שותף.
דניאל זנבה: זו בקשה שהיא נשמעת בסיסית אבל היא מאוד משמעותית.
דניאל זנבה: באוקטובר הגיע מסמך שאותי העמיד בשוק טוטאלי.
דניאל זנבה: ככל שאנשים מתקשרים, והם מתקשרים, וזה עובדים בתוך מוקדי הקליטה, אני אומר, ריבונו של עולם, למה זה הם ואנחנו?
דניאל זנבה: למה זה לא כולם?
דניאל זנבה: זו התחושה.
דניאל זנבה: את החלק המקצועי אני אשאיר לחברים שלי שידברו.
דניאל זנבה: ברגע שאתה שותף, אתה יודע גם את התוצאה.
דניאל זנבה: אני אגיד פה משהו חיובי למשרד הקליטה.
דניאל זנבה: אתם יודעים לתכנן את התוכניות.
דניאל זנבה: תראו גם את הביצוע שלהן.
דניאל זנבה: כשאתה יודע לתכנן את התוכנית שלך, גם בתוכנית של המלל, גם בתכנון הכספי, אתה יודע לעשות את דוח הביצוע שלך ולוקח לך מינימום יחידות זמן.
דניאל זנבה: זה נכון גם לגבי התהליך הזה, שאם היינו שותפים בפגישות, אם היינו שותפים להחלטת ממשלה, אז התוצאה שלה היא פשוטה, כולם יודעים מה צריך לקרות, גם העובדים, גם המנהלים והכול יכול להיות מצוין, כמו שקרה בשלושה ימים האחרונים.
דניאל זנבה: אני יכול להגיד שבשלושה ימים האחרונים גם ב-00:00 בלילה ידענו לשלוח מיילים, ידענו להתכתב, אז הדיאלוג הזה של השלושה ימים האחרונים היה מונע חלק גדול מהמהמורות.
דניאל זנבה: המטרה שלנו היא לשנות את החלטת הממשלה שלטעמנו נעשתה בחוסר שיתוף שלנו ועל זה החבר'ה ירחיבו.
דניאל זנבה: הדבר הרביעי, שמירה על מבנה הארגוני.
דניאל זנבה: אני לא יודע אם כל האנשים יודעים מה זה מוקדי קליטה.
דניאל זנבה: זו מוטציה שאנחנו גם לפעמים אומרים, רגע, זה סוג השירותים.
דניאל זנבה: סיפור קצר – יום חמישי בערב אני מקבל שיחת טלפון מתושבת העיר.
דניאל זנבה: אומרת לי, תשמע, אני מרגישה שעשקו אותי אבל אין לי עם מי לדבר.
דניאל זנבה: אמרתי, מה זה עשקו אותך?
דניאל זנבה: למה עשקו אותך?
דניאל זנבה: איך הגעת לתובנה שעשקו אותך ולמה את מתקשרת עכשיו ב-19:00 בערב?
דניאל זנבה: תבואי ביום ראשון בבוקר.
דניאל זנבה: ב-08:00 בבוקר אני מגיע, כשבשיחה הזו כמובן היא אמרה לי מי שהיא חשבה שעשק אותה.
דניאל זנבה: היא אמרה שהיא קיבלה עו"ד מהסיוע המשפטי וניגשה ופגשה אותו והוא אמר לה שהיא צריכה לשלם לו כספים.
דניאל זנבה: תרתי משמע אני אומר לכם, הבן אדם לקח נייר חלק, כתב, אני פלוני, אלווה כך ואני אעשה.
אברהם נגוסה: הסכם שכר טרחה.
דניאל זנבה: כלום, כלום, בלי שום לוגו ולא כלום, רק הוא אמר לה, אני עו"ד.
דניאל זנבה: יש הרבה מאכערים בחברה הישראלית, מה לעשות.
שלומית אבינח: אנחנו מכירים סיפורים כאלה גם בוועדה.
אברהם נגוסה: מגיעים אלינו כל יום מקרים כאלה.
דניאל זנבה: אז זה חלק מהמקרים.
דניאל זנבה: יש עוד הרבה מקרים.
דניאל זנבה: את זה אני אשאיר לכם.
אברהם נגוסה: אנחנו נתקדם.
מוטי מברט: בוקר טוב, היום למעשה מבחינתנו זה התחלת הדיונים.
מוטי מברט: הם היו כשהזמנת אותנו בפעם הקודמת ובאמת התחיל הדיאלוג וחבל שהוא לא קרה.
מוטי מברט: המטרה שלנו פה, אמרנו ואנחנו חוזרים על זה, אנחנו רוצים לעשות את התיקון של הטעויות של כולנו.
מוטי מברט: יכול להיות שגם אנחנו טעינו.
מוטי מברט: אולי לא היינו מספיק ערים.
אברהם נגוסה: ישנתם בשמירה.
מוטי מברט: לא נרדמנו בשמירה.
מוטי מברט: כדי לא לחזור אחורה אני לא אגיד מה שאני חושב.
מוטי מברט: אנחנו רוצים לשנות את החלטת הממשלה, לתקן אותה ככה שהיא תהיה בהתאם למתווה הזה.
מוטי מברט: מכיוון שהזמן קצר, אני אתייחס לאיתן.
מוטי מברט: איתן, אנחנו באנו אליך ורוצים לחבק אותך, את הגב שלך ובכלל את משרד החינוך, אבל כשבאנו, באנו גם עם חבילה שלנו והחבילה שלנו אומרת ככה: העובדים, הקהילה והשירות כולו שאנחנו רוצים לשמר חלקו, ברור לנו שאנחנו כבר 30 שנה בארץ, יש דברים שאפשר לבטל ויש דברים שלא.
מוטי מברט: אנחנו רוצים לשמור את זה וזה המתווה שאנחנו חשבנו עליו, וכן להיכנס לבית הזה שיש לו בית שהוא חינוך, שהוא נוער, כל הדברים האלה, לשלב את זה ביחד.
מוטי מברט: זה התפיסה שצריכה להיות בהחלטת הממשלה והמתווה מדבר על זה.
איתן טימן: המכתב שיצא, ברגע שהוועדה מאמצת אותו, הוא מתווה מחייב כנסת.
איתן טימן: מה שיצא עכשיו זה בדיוק מה שאתה אומר בהוראת מדינה.
איתן טימן: ברגע שמשרד החינוך, שלטון מקומי חתומים על מכתב והיושב-ראש שם אותו בכנסת, זה יותר מהחלטת ממשלה.
מוטי מברט: תן לי להמשיך כי יש לי זמן מאוד קצר.
אברהם נגוסה: האם ניתן להפיץ את המכתב למנהלי מוקדי הקליטה או לנציגים?
טלל דולב: המכתב כבר הופץ לנציגים - - - .
טלל דולב: יש עוד כמה דברים שאולי אפשר לתקן יותר, אבל המכתב הזה כבר הופץ והשאר יהיה בהבנות.
מוטי מברט: יש מקום לתקן.
טלל דולב: כל דבר אפשר לתקן.
אברהם נגוסה: אני רוצה שהדברים יהיו ברורים.
אברהם נגוסה: אתה אמרת לתקן את החלטת הממשלה.
אברהם נגוסה: זו אמירה כללית.
אברהם נגוסה: איזה סעיף לתקן בהחלטת הממשלה?
הדר אליהו: אולי נדייק ונאמר, אתה מבקש לתקן את דרך היישום של ההחלטה, כי ההחלטה עצמה זה לא בידנו.
מוטי מברט: לא, לא, זה הכול בידיים שלנו.
מוטי מברט: המטרה שלנו היא לתקן את החלטת הממשלה ברוח של המתווה שאנחנו עשינו אותו בשלושה ימים האחרונים.
מוטי מברט: זה אחד.
מוטי מברט: אנחנו הגשנו מסמך בקשה כולל התיקון של מה שאנחנו רוצים שיופיע בתוך החלטת הממשלה.
שלומית אבינח: איזה סעיף מפריע לכם?
מוטי מברט: שינוי בהחלטת הממשלה: א, לתקן את החלטת הממשלה 4174, להשמיט את המשפטים "לאייש על פי כל דין שיתוקננו ביחידות הנוער".
שלומית אבינח: על איזה סעיף אתה מדבר?
מוטי מברט: בסעיף 1 כתוב שיתוקננו ביחידות הנוער, ואז בשורה 3 זה מופיע.
מוטי מברט: יבוא המשפט שאומר לאייש על פי כל דין את המשרות שיתוקננו במינהל חברה ונוער במשרד החינוך.
מוטי מברט: אני אסביר.
מוטי מברט: אנחנו ארגון מיוחד.
מוטי מברט: אנחנו באנו עם אג'נדה ואנחנו רוצים להתחתן.
מוטי מברט: בשביל להתחתן צריך גם שני צדדים שיסכימו לדברים, לוותר וגם לקחת.
מוטי מברט: אנחנו מוכנים לקחת משימות של נוער ואנחנו עושים את זה, אבל אתם גם צריכים להסכים שיש לנו גם קהילה מאחורינו, מבוגרת, גם צעירים שאנחנו נעזור להם בהשכלה, בתעסוקה, בכל הדברים האלה.
מוטי מברט: זה הסיבה שאנחנו רוצים שזה יהיה ככה.
מוטי מברט: אנחנו רוצים לבנות שאתם תהיו גדולים ואנחנו נהיה גדולים.
איתן טימן: אני אגיד לך איפה הבעיה.
איתן טימן: הבעיה שלנו שחייב להופיע יחידת שלטון מקומי.
אברהם נגוסה: אני חושב שתעביר את זה.
מוטי מברט: העברנו.
טלל דולב: לכן אמרתי שאני רוצה להגיב.
מוטי מברט: העברנו את זה ברמה של גם לפי השורות במספרים וגם את ההחלטה עצמה, אנחנו תיקנו אותה איך שאנחנו רואים.
מוטי מברט: כמובן אנחנו לא הממשלה.
אברהם נגוסה: אוקי, אז אני לא קיבלתי.
מוטי מברט: אני חוזר על מה שאני אומר.
מוטי מברט: אנחנו לא הממשלה אבל אנחנו הכנסנו בדיוק מה שדיברנו.
מוטי מברט: המתווה הוא לא בתוך ההחלטה.
אברהם נגוסה: אני שאלתי כי אני לא קיבלתי את הדרישות שלהם מה לתקן, באיזה סעיף לתקן.
אברהם נגוסה: אם כבר העברתם להם, יש כתב, בואו, תנו לנו גם העתק כדי שנעקוב אחרי זה.
אברהם נגוסה: בוא תשלים, בבקשה.
מוטי מברט: תראו, אנחנו הגשנו את המסמך הזה.
מוטי מברט: הוא חופף למתווה של מה שנשלח אתמול.
מוטי מברט: המתווה הזה שווה קישוט אם הוא לא יהיה בהחלטת ממשלה, כי בעוד שנה או אפילו עוד שלושה חודשים כל המתווה הזה שעכשיו דיברנו ואנחנו באמת מאחוריו, גם דניאל אמר את זה, הוא לא שווה שום דבר.
מוטי מברט: אנחנו מבינים בדבר הזה.
מוטי מברט: על מה אנחנו מדברים?
מוטי מברט: גם להבטיח את ההמשך של הדבר הזה ולא מתווה, כי מתווה, היום כתבתם, יצא לרשויות, מחר אפשר לכתוב שמה שכתבנו, מבוטל, לכן אנחנו רוצים החלטת ממשלה שתתוקן כי אנחנו בהסכמה.
מוטי מברט: עכשיו זה באמת בהסכמה.
מוטי מברט: אחר כך לא נבוא אליכם, עשיתם לנו ופגעתם בנו, למה?
מוטי מברט: כי גם אנחנו אשמים אם יש טעות בהחלטות אחרי שעשינו את הדיון.
אברהם נגוסה: טלל.
טלל דולב: קיבלתי את המסמך עם ההערות שלכם.
טלל דולב: אנחנו גם נעביר אותו פה לוועדה על מנת שהמסמך עם הערותיכם ובקשותיכם יכנס לפרוטוקול.
טלל דולב: אמרתי לך, מוטי, לא הגבתי.
טלל דולב: אנחנו בודקים אפשרות לשנות את החלטת הממשלה בחלק מהסעיפים.
טלל דולב: לא כל דבר שאתם מבקשים ניתן לעשות.
טלל דולב: אני צריכה לראות מה כתבתם מחדש, כי אם זו החלטה חדשה לגמרי, אז זו החלטה חדשה ואז אנחנו לא יכולים לעשות אותה עכשיו.
מוטי מברט: זה תיקון.
טלל דולב: אני מבטיחה להעביר התייחסות מסודרת.
טלל דולב: אני יכולה לעשות את זה גם בישיבה, גם בכתב.
טלל דולב: מה שניתן לתקן בהחלטה, מבחינתי אני אבדוק את הדרך לעשות את זה.
מוטי מברט: רק משפט אחד לפרוטוקול.
מוטי מברט: אנחנו גם רוצים שיובן שאנחנו יחידה מיוחדת שיש לה מבנה ארגוני.
אברהם נגוסה: זה התייחסתם.
מוטי מברט: שיהיה בפרוטוקול.
טלל דולב: לא ניתן לעשות את זה.
טלל דולב: זה נוגד את חוק הרשויות המקומיות.
טלל דולב: לא חוקי.
טלל דולב: אמרתי לך, מוטי, אתמול.
טלל דולב: אני גם אמרתי לך שאני לא אלך עם זה, אבל אם אתם רוצים, אפשר לפתוח בתהליך חקיקה להגדיר יחידה ברשויות המקומיות.
טלל דולב: כמה זמן זה ייקח?
טלל דולב: 12 שנה.
טלל דולב: זה מה שאפשר לעשות.
טלל דולב: אני לא יכולה לכתוב בהחלטת ממשלה משהו שנוגד את פקודת חוק הרשויות.
אברהם נגוסה: אני חושב שיש פתרון.
אברהם נגוסה: אני חושב שיש פה הסכמה לשבת ולדון מה לתקן.
אברהם נגוסה: באופן עקרוני יש הסכמה לתקן אבל מה לתקן, כמו שטלל אמרה, בואו נשב ביחד מול המסמך שכתבתם ומה שניתן, נעשה את זה.
מוטי מברט: אנחנו רוצים בסך הכול להיות לצד יחידות הנוער, שישלימו גם את הפעולות של יחידות הנוער.
מוטי מברט: זה חשוב לנו.
אברהם נגוסה: יש הסכמה בעניין הזה.
אברהם נגוסה: מה שניתן לעשות במסגרת החוק לרשויות המקומיות, ניתן לעשות את זה.
אברהם נגוסה: בואו נשב ביחד בפגישה ונעשה את זה.
אברהם נגוסה: מה שחשוב, שעקרונית יש הסכמה לתקן את החלטת הממשלה.
אברהם נגוסה: אפשר לשבת סעיף סעיף וללכת על זה.
דוד אלעזר: תודה רבה.
דוד אלעזר: קודם כל אני רוצה להודות לחבר הכנסת ד"ר אברהם נגוסה, יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה.
דוד אלעזר: אתה באמת פתחת את הדלת מאז שנבחרת לכאן.
דוד אלעזר: אתה מלווה את הנושא שלנו כבר הרבה שנים.
דוד אלעזר: היו גם שותפים נוספים כמו שר הכלכלה אלי כהן, שר האוצר, ההסתדרות, אז אני רוצה באמת להודות לך וגם לצוות שלך, לשלומית מנהלת הוועדה וגם לעוזרים שלך, לישמבלה ולאחרים.
דוד אלעזר: זה לא מובן מאליו.
דוד אלעזר: אני בכוונה פתחתי בזה, כי כל אחד כשהוא מקבל רשות דיבור, מציג את העניין שמציק לו, אבל זה לא מובן מאליו, ד"ר אברהם.
דוד אלעזר: היו מקרים שמנעו מאיתנו להגיע להיכנס לוועדות הכנסת מחשש שאנחנו נעשה אולי בלגאן, רעש, אבל באמת הצלחנו להציף את העניין הזה והגענו לאן שהגענו בזכותך ובזכות העזרה שלך.
דוד אלעזר: לכאורה הנושא הזה אמור להטיב עמנו, אבל הדרך לגיהינום רצופה כוונות טובות.
דוד אלעזר: אני 18 שנים עובד במוקד קליטה, מנהל את המוקד.
דוד אלעזר: לא יכול להיות שבמשך 18 שנה בן אדם נאבק על הזכות שלו, על מה שמגיע לו.
דוד אלעזר: זה באמת עצוב, אני אומר לכם.
דוד אלעזר: זו תעודת עניות לכל מי שאחראי בעניין הזה.
דוד אלעזר: אתמול בבוקר זומנתי לרשות.
דוד אלעזר: הרשות מבינה מה שהיא רוצה להבין.
דוד אלעזר: כל מה שכתוב במתווה לא מעניין אותה וגם המתווה לא ברור בכלל.
דוד אלעזר: כל אחד מפרש אותו איך שהוא רוצה.
דוד אלעזר: מה שמעניין אותם זה רק התקציב, מתי יגיע כדי שלא יעמדו בגירעון.