GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: במידה והנתון הזה נכון, אני שואל את השאלות הבאות שאני רוצה לקבל תשובות, שלחנו את זה גם מראש למשרדי הממשלה כדי שהם יגיעו מוכנים לענות לנו כאן בדיון.
אברהם נגוסה: כיצד משרדי ממשלה מטפלים בהעלאת המודעות בקרב העולים בכלל ובקרב יוצאי אתיופיה בפרט בהתמודדות עם מחלת סוכרת בשפה האמהרית, האם יש תכנית מסודרת.
אברהם נגוסה: מהמכתב של סגן שר הבריאות, אני לא כל כך התרשמתי שנעשתה עבודה בהגדלת כמות המגשרים כפי שהם התחייבו לעשות בתכנית הממשלתית בוועדת השרים.
אברהם נגוסה: אני אשמח לשמוע הסבר.
אברהם נגוסה: מה הצעדים שמשרדי הממשלה נוקטים על מנת להעלות את מודעות בקרב קהילת העולים ובמניעה מבעוד מועד.
אברהם נגוסה: האם באמת כולם מתגייסים וגם מבחינת השפה וגם מבחינת התרבות, הנגשה, והאם נוקטים באמת צעדים כדי לצמצם את התופעה.
אברהם נגוסה: מה הכלים שעומדים לרשותכם, האם אתם עושים הסברה פנימית ו/או באמצעות שיתופי פעולה עם גופים וארגונים של יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: האם אתם מנצלים את הנכס של הקהילה, אני רואה למשל, קודם ציינתי את עמותת טנא בריאות שבעמותה הזו יש רופאים יוצאי אתיופיה ויש עובדים סוציאליים, אנשים שהם מוכשרים והם נכס למערכת ויכולים להיות מגשרים גם כדוברי השפה, וגם מבינים את הנושא.
אברהם נגוסה: האם אתם מנצלים, האם יש שיתוף פעולה ביניכם.
אברהם נגוסה: מה היקף האוכלוסייה המטופלת על ידכם והאם קיים תקציב ייעודי להסברה.
אברהם נגוסה: האם באמת אתם מנצלים את התקציב, לפחות את התקציב שניתן בעניין יוצאי אתיופיה, 19.6 מיליון שקל לארבע שנים.
אברהם נגוסה: אני מזכיר שהתקציב אושר, אני ישבתי שם באוקטובר 2016.
אברהם נגוסה: התקציב אושר כמיטב ידיעתי באוקטובר 2016 או 2015, משהו כזה.
אברהם נגוסה: לכן אני שואל האם נוצל התקציב.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע קודם כל מהשטח, מהאנשים שעוסקים, ארגוני העולים, לקבל יותר אינפורמציה ולהציג לנו את המציאות בשטח ולאחר מכן אפנה למשרדי הממשלה שיתייחסו למה שיוצא מהשטח.
אברהם נגוסה: זה כיוון הדיון שלנו.
אברהם נגוסה: לכן אני מבקש לתת את רשות הדיבור למנכ"ל טנא בריאות.
אברהם נגוסה: תעדכן אותנו בדיוק מה קורה, מה המצב, מה רמת שיתוף הפעולה עם גורמי משרד הבריאות וגורמים אחרים כמו קופות חולים ואנשי מקצוע.
אברהם נגוסה: אבי מספין מנכ"ל טנא בריאות בבקשה.
אבי מספין: תודה אדוני היושב ראש.
אבי מספין: קודם כל מי שיזם את הדיון, את היום הזה, אני מאוד מברך ושהוועדה לקחה על עצמה לקיים דיון חשוב בנושא ה זה כי ככל הידוע לי זה אחד ממקורות המחלה הכי חמורים שיש בקרב יוצאי אתיופיה, אני מתייחס ליוצאי אתיופיה.
אבי מספין: העמותה עצמה, עמותת טנא בריאות, הוקמה בגלל הסיבה של התגברות מחלת הסוכרת בקרב יוצאי אתיופיה, באוכלוסייה שלא ידעה איך להתמודד עם מחלות כרוניות, איך להיזהר, הזכרת אדוני היו"ר את שינויי התזונה והשינויים בפעילות גופנית וכולי שהשתנתה בארץ והשמנה וכיוצא בזה, והעמותה קמה בשביל קודם כל להעלות מודעות לשני סוגי אוכלוסיות.
אבי מספין: אגב, מי שהקימה אותה זה ד"ר ענת יפה, היא אנדוקרינולוגית מבית החולים הלל יפה בחדרה, שהגיעו אליה מטופלים ופשוט דרך מטופלים בודדים היא הפכה את זה למפעל חיים.
אבי מספין: אז הדבר הראשון היה להעלות מודעות בקרב הקהילה, את הנושא של מחלת הסוכרת, את הסיבות שלה ואת המניעה, הפעילות שצריך לעשות, וכתהליך של ההתפתחות, העמותה החלה עם אנשי המקצוע, הזכרת שיש אנשי מקצוע, אז יש רופאים אחים, אחיות, תזונאים, כ-30 אנשים חלקם עובדים איתנו בשיתופי פעולה כפרילנסרים וחלקם עובדים של העמותה שעוסקים במשך 13 שנה בהסברה לקהילה בשפה האמהרית שזו הייחודיות בעצם, וזה אומר לקיים מאות סדנאות ואלפי הרצאות עד היום לקהילה בנושאים של אורח חיים בריא ותזונה נכונה ומחלת הסוכרת ומניעה.
אבי מספין: לפרויקט שלנו יש שותפים רבים ממשרד קליטת עליה שמימן במשך המון שנים, משירותי בריאות כללית, פרופ' דיין לוין שנמצאת כאן, שהם בעצם ליוו אותנו גם בשלבי ההקמה וגם ממש עד הרגעים הללו ולא רק בנושא של סדנאות והרצאות אלא גם בשירות של תרגום רפואי שתיכף אתייחס לזה.
אבי מספין: ובהמשך גם משרד הבריאות שהצטרף, וכיום גם עם קופת חולים לאומית שאנחנו עובדים יחד איתם.
אבי מספין: אני מניח שגם הקופות האחרות מכבי, מאוחדת - שאני פחות מכיר אז לא רוצה להגיד – מקיימות סדנאות.
אבי מספין: בנוסף, המודעות השנייה היא בקרב הצוותים המטפלים.
אבי מספין: גם הם נתקלו בפערים.
אבי מספין: עיקר הפערים היו פערי השפה קודם כל, שהמטופלים והמטפלים לא הבינו אחד את השני ואם לא מבינים אז גם לא מטפלים ויש אבחונים שגויים, וכך העמותה מפעילה שירות תרגום במשך המון שנים, תרגום רפואי.
אבי מספין: בהתחלה זה היה לכלל המסגרות והמוסדות של משרד הבריאות, בתי חולים, קופות חולים, ולאחר שהמנכ"ל הקודם הוציא חוזר שמחייב את כלל נותני השירותים הבריאותיים, קופות חולים ובתי חולים, לתת את שירות התרגום הרפואי בכלל השפות, אז לשמחתנו גם עמותת טנא בריאות הייתה בין אלה שיזמו את זה שזה יהיה כתכנית שהמדינה, משרד הבריאות לוקח אחריות, וכך נעשה.
אבי מספין: מאז חלק מהקופות נותנות, אנחנו ממשיכים לשמחתנו עם שירותי בריאות כללית, ששם נדמה לי נמצאים כ-70% מהמטופלים מקרב יוצאי אתיופיה, עד היום.
אבי מספין: אנחנו נותנים מאות תרגומים רפואיים בשנה, טלפונית, עם כמה בתי חולים זה פיזית שמגיעים אליהם בפועל, והחלק הנוסף של המודעות זה גם בקרב הצוותים הרפואיים המטפלים שיכירו את תפיסות הבריאות שמהן באים יוצאי אתיופיה.
אבי מספין: תפיסת בריאות מסורתית, כפי שאדוני היו"ר יודע, לא בהכרח דומה לתפיסות רפואיות מערביות.
אבי מספין: השיח שונה, ההגדרה של הבעיה שונה, וגם בעניין הזה אנחנו - אני יכול לדבר על העמותה – עשתה סדנאות והרצאות לצוותים המטפלים, שבעצם יבינו את תפיסות הבריאות של קהילת יוצאי אתיופיה.
אבי מספין: חלפו מאז שהעמותה התחילה, זה היה ב-1999, אבל כעמותה ב-2007 ועד היום כ-13 שנים, יש תהליך של מודעות, יש תהליך של שיפור.
אבי מספין: יש תחילת תהליך של תפיסה יותר מערכתית מבחינת משרד הבריאות.
אבי מספין: במשך המון שנים המשרד לעליה וקליטה לקח על עצמו את האחריות וגם מימן חלק מהתכניות.
אבי מספין: במשרד הבריאות פחות ניתן דגש לקהילת יוצאי אתיופיה.
אבי מספין: אבל מאז התכנית הממשלתית 609 הדרך החדשה יצאה לדרך והאחריות כולה עברה למשרד הבריאות.
אבי מספין: המשרד בעצם מחויב לעשות את השירותים.
אברהם נגוסה: האחריות עברה למשרד הבריאות רק למי שמעל 15 שנים בארץ.
אברהם נגוסה: אבל עד 15 שנים נשאר במשרד הקליטה.
אבי מספין: עדיין בנושאי בריאות משרד הבריאות אחראי על כל האזרחים, מרגע שהם אזרחים.
אברהם נגוסה: אני מדבר על חלוקת התקציבים.
אבי מספין: מבחינת משרד הבריאות אני מוכרח להגיד שהתהליך לוקח מאוד מאוד לאט.
אבי מספין: אני לא אומר שלא נעשית עבודה.
אבי מספין: אנחנו עובדים איתם במקביל בנושאים אחרים, לדוגמה בנושא בריאות הנפש, בנושא בריאות וגישור ששם גם יש אחוזים די גדולים של בני הקהילה שאין להם עזרה בתהליך הגישור בשפה, אבל בנושא של כלל הבריאות, ובמיוחד הסוכרת, עדיין התהליך הוא מאוד איטי.
אבי מספין: הצרכים בשטח הם מאוד גדולים והם אפילו עולים.
אבי מספין: לפעמים צריך להסביר לאותם אנשים כמה וכמה פעמים, לחזור על סדנאות כי להעלות מודעות ולהפנים לוקח זמן.
אבי מספין: יש גופים שעושים את זה באופן עצמאי, קופות חולים מסוימות, חלקם עושים יחד איתנו אבל הקהילה גדלה ולשמחתנו העלייה בעזרת השם תימשך ותעלה ויהיו לנו עוד אנשים שיזדקקו להעלאת המודעות ולהסברה, כי זה לא מובן מאליו, בעיקר מחלות כרוניות שהן מחלות שאין להן הרבה מודעות באתיופיה, אלא יש שם יותר מחלות זיהומיות ופחות מחלות כרוניות, מה שנקרא מחלה שצריך לדעת לחיות איתה.
אבי מספין: בעבר בכלל לא היה מושג כזה לדעת לחיות עם מחלה, אלא יש מחלה, באים, מטפלים בה, מקבלים כדור, משהו מסוים ונפתרה הבעיה.
אבי מספין: אבל מחלה שממשיכים איתה זה משהו שלא היה במודעות.
אבי מספין: אדוני היושב ראש, יש כ מות מאוד גדולה של יוצאי אתיופיה, זה מאוד ממשיך.
אבי מספין: לצערי הרב גם ברמה האישית, אבי ז"ל נפטר מסיבוכים של מחלת הסוכרת ואני חושב שאנחנו יכולים להציל הרבה חיים אם אנחנו נשקיע, קודם כל לא רק הכסף אלא שיהיה רצון לעשות את זה, להעלות את המודעות גם של הקהילה וגם של הצוותים המקצועיים, לתקצב ובעיקר להוציא לפועל את התקצוב, שזו אחת הבעיות שיש תקציב, לדוגמה במשרד הבריאות יש תקציב, אבל בפועל אני לא יודע אם ניצלו יותר מ-10% ממה שניתן להם עד היום, וזו נקודה מאוד חשובה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך בנקודה הזו, אני מבין שאתה מציין את אחד החסמים ויכול להיות גם החסם המשמעותי ביותר שהוא עניין התקציב.
אברהם נגוסה: אני רוצה להבין בדיוק ממך, כמי שמנהל את העמותה ופועל בשטח בתחום הזה.
אברהם נגוסה: בוועדת השרים בראשות ראש הממשלה התקבלו החלטות וגם תקציבים.
אברהם נגוסה: יוצאי אתיופיה שהם עד 15 שנים בארץ, התקציב עבר למשרד הקליטה, יוצא אתיופיה שנמצא בארץ מעל 15 שנים התקציב עבר למשרד הבריאות.
אברהם נגוסה: כאן יש לך הזדמנות לעבוד עם שני משרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: האם זה קורה בפועל, ואם זה קורה, במה זה מתבטא.
אבי מספין: אני יכול להסביר מתוך הניסיון של העבודה המשותפת עם שני המשרדים וגם עם הניסיון לקבל תשובות.
אבי מספין: ככל הידוע לי, משרד הקליטה הפסיק את הפעילות שלו בתחום הבריאות ליוצאי אתיופיה.
אבי מספין: לא ידוע לי שישנה פעילות כזאת, אנחנו כעמותה ניגשנו אליהם ורצינו לדעת לגבי הפעילות.
אבי מספין: ייתכן שהתקציב של משרד העלייה והקליטה מופנה דרך הרשויות המקומיות שהן עושות את הפעילות.
אבי מספין: לנו לא בהכרח ידוע עד כמה זה נעשה.
אבי מספין: גם הסוכנות היהודית שהעולים החדשים שגרים במרכזי הקליטה, שגם להם בעבר כשמשרד העלייה והקליטה מימן את הסדנאות, העמותה הייתה עושה סדנאות בתוך מרכזי הקליטה גם לעולים עד 15 שנה וגם לעולים הוותיקים המבוגרים יותר.
אבי מספין: לי לא ידוע גם עד כמה הסוכנות היהודית המשיכה לעסוק בזה.
אבי מספין: בעבר הם היו עושים איתנו, כיום לא המשרד לקליטת עליה ולא הסוכנות היהודית.
אבי מספין: זה באשר לעולים החדשים ולאלה שנמצאים עד 15 שנה.
אבי מספין: באשר למשרד הבריאות, אני מאמין שהם יתנו תשובה, אבל ככל הידוע לי מנקודת ראותי, עד 2017 לא נוצל התקציב.
אבי מספין: מ-2017 נדמה לי שנוצלו כ-1.5 מתוך ה-19.6 מיליון.
אבי מספין: אני לא רוצה להכנס לנתונים שקיימים במשרדי הממשלה, את זה אפשר להפנות אליהם.
אבי מספין: אני יודע שכיום הם נמצאים בתהליך של מכרזים גם לגבי הסדנאות, ומבחינת ההיקף אנחנו גם נשמח לדעת מתי זה יקרה ומה היקף הפעילות.
אבי מספין: אבל כעקרון, זה עדיין לא נכנס לשגרה כפי שהיה בעבר במשך השנים הקודמות.
אברהם נגוסה: האם אתם שותפים במכרזים?
אבי מספין: אנחנו כעמותה ניגשנו למכרז של משרד הבריאות לקיום סדנאות לאורח חיים בריא.
אבי מספין: המכרז הסתיים באמצע אוקטובר וזה אמור להתפרסם, לדעתי ל-30 סדנאות.
אברהם נגוסה: זה המכרז הראשון מאז שהתקבלה התכנית?
אבי מספין: המכרז הראשון מאז שהתקבלה התכנית.
אבי מספין: המכרז הראשון כשלוש שנים אחרי שהתקבלה התכנית.
אברהם נגוסה: אני עובר למנהלת מרכז קליטה בסוכנות היהודית.
אברהם נגוסה: חשוב שתעדכני אותנו.
אברהם נגוסה: העולים הגיעו גם לפני שנה, גם היו לפני וגם יגיעו עוד.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לדעת מה אתם עושים בנושא הזה, האם למשל הזמנתם את טנא בריאות לבוא ולהסביר לעולים החדשים באמהרית, אנחנו רוצים לשמוע מה החסמים שיש לכם.
רויטל לוי רונן: אני מנהלת קליטת עולי אתיופיה בצפון.
רויטל לוי רונן: הסוכנות היהודית, רק לידע כללי, אמונה על קליטת עולי אתיופיה כזרוע הביצועית של משרד העלייה והקליטה.
רויטל לוי רונן: יש לנו היום 12 מרכזי קליטה שקולטים את עולי אתיופיה ולמעשה מגיעים אלינו בממוצע לשהות של שנתיים שזו שהות מאוד משמעותית מבחינתנו, שם אנחנו מנסים לתת את כל מה שאנחנו יכולים לתת כצידה לדרך ובטח ובטח בתחום הבריאות.
רויטל לוי רונן: יש לנו צוותים מקצועיים גם של עובדי סמך דוברי השפה, אימהות בית שאמונות על תחום הבריאות, עובדים סוציאליים, כל המערך הזה הוא מערך תומך ועוד מעט אפרט עליו.
רויטל לוי רונן: אנחנו שמנו לב בתהליך הקליטה שיש עליה במחלות הכרוניות, גם לחץ דם, גם נושא של סוכרת וכאמור כל המשתנים של הסיכון בתהליך ההגירה והמעבר הבין תרבותי, למעשה קלטנו עד 2007 כ-1,308 עולים חדשים ואנחנו ממתינים ל-1,000 הבאים.
רויטל לוי רונן: כיום יש לנו 2,619 עולים חדשים במרכזי הקליטה בפרישה ארצית מצפת עד באר שבע, 52 מתוכם הם חולי סוכרת.
רויטל לוי רונן: כאמור אנחנו רואים את העלייה, אני חושבת שגם ההמתנה הארוכה גם בגונדר וגם באדיס שכבר הם לא מגיעים מהכפר, מאורחות חיים יחסית מאוד בריאים וכל המשתנים של חיים בכפר, אלא הם בהמתנה מאוד ארוכה מעל 10 ו-15 שנה שמשנים את אורחות החיים ולמעשה אנחנו כבר רואים מיד כשהם מגיעים שיש כבר מחלות.
רויטל לוי רונן: איך שאנחנו מקבלים את העולים הם לא יוצאים לשום מסגרות בלי שהם עוברים בדיקות מקיפות ובהתאם לזה אנחנו בונים תכנית, אנחנו עובדים עם כל הארגונים בקהילה, קופות החולים, משרד הבריאות, אפילו אוניברסיטאות, גם בצפת וגם בבאר שבע אנחנו עובדים עם הפקולטה לרפואה וסטודנטים לרפואה מגיעים להסברה.
רויטל לוי רונן: יש לנו ליווי של דיאטניות מותאמות תרבות.
רויטל לוי רונן: צריך לקחת בחשבון שיש לנו בעצם דוברי שפה, כל השירות שלנו במשרד הקליטה הוא שירות מתורגם.
רויטל לוי רונן: כך שא ני חושבת שהיתרון של העולים שמגיעים אלינו זה שהם מלווים בצורה מאוד מדוקדקת על ידי אימהות הבית וצוות הסמך ואנחנו עובדים בצורה של בניה אפילו של תכנית משפחתית.
רויטל לוי רונן: ברגע שיש חולה סוכרת בבית זה אומר שגם העובדת הסוציאלית צריכה להכנס וצריך לבנות מערך גם עם הילדים ועם כל המשפחה ולא לראות את זה רק כמחלה של אחד העולים.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך כמנהלת האזור, אני מתקן את מה שאמרתי קודם שאת מנהלת מרכז קליטה.
אברהם נגוסה: את מנהלת אזור צפון.
אברהם נגוסה: אני רוצה להבין בדיוק מיהם האנשים שעובדים במרכזי הקליטה?
אברהם נגוסה: האם יש להם הכשרה בתחום הבריאות?
רויטל לוי רונן: העובדים שלנו הם מקצועיים לתחומם.
רויטל לוי רונן: אנחנו דואגים להכשרה שלהם, אם זה עובדים סוציאליים, רכזי חינוך, עובדי סמך שלנו, אימהות הבית.
רויטל לוי רונן: אני רוצה להגיד שיזמנו מהלך מאוד גדול בצפון - - -
אברהם נגוסה: מי עושה את ההכשרה?
רויטל לוי רונן: אנחנו, הסוכנות היהודית, ביחד עם הארגונים השותפים.
רויטל לוי רונן: למשל בנושא בריאות, אני אסביר - - -
אברהם נגוסה: האם אתם מביאים רופא מומחה בתחום הסוכרת?
רויטל לוי רונן: בוודאי.
רויטל לוי רונן: קודם כל לעולים אנחנו מביאים הרצאות של אנשי מקצוע לתוך מרכזי הקליטה, אם זה ברמה פרטנית ואם ברמה קבוצתית.
שלומית אבינח: מה זה אנשי מקצוע, אנדוקרינולוגים שמדברים באמהרית ומסבירים?
רויטל לוי רונן: לא, הם לא מדברים באמהרית, הכל מתורגם.
רויטל לוי רונן: אנחנו יכולים להגיד, סטודנטים לרפואה שמגיעים אלינו, אחיות ורופאים שמגיעים אלינו להרצאות, ואני רוצה לומר שביחד עם טנא בריאות, משרד הבריאות ומשרד העלייה והקליטה יזמנו תכנית מאוד גדולה שנקראת "הבריאות בידינו".
רויטל לוי רונן: במשך שלוש שנים הטמענו תהליך מאוד מאוד מסודר של הכשרת הצוותים שלנו, כל הצוותים שלנו עברו הכשרה וימי עיון עם משרד הבריאות, משרד הבריאות במחוז צפון העמיד לרשותנו את כל הצוותים שלהם בנושא קידום בריאות ואת כל החומרים, אנחנו הכשרנו את כל העובדים שלנו, כ-100 עובדים, באמת מעובדי סמך, מתורגמנים עד מנהלים, יש לנו 3,000 עולים במובן הזה ש- - -
אברהם נגוסה: אני רוצה להתמקד בעניין המעשי.
אברהם נגוסה: היום יש לנו רופאים דוברי אמהרית.
אברהם נגוסה: באיזה מרכז קליטה היה רופא יוצא אתיופיה להסביר לעולים חדשים?
אברהם נגוסה: מתי היה, מי היה הרופא יוצא אתיופיה שהיה שם לתת הסבר?
אברהם נגוסה: הוא מבין את המקצוע הוא מכיר את זה וגם מכיר את השפה והמנטליות והוא יודע את הקוד התרבותי כיצד להסביר להם.
אברהם נגוסה: מתי היה רופא יוצא אתיופיה כי יש לנו הרבה היום בקהילה.
רויטל לוי רונן: אני חושבת שבכל ימי הבריאות שאנחנו עשינו ובנינו אותם ביחד עם טנא בריאות הגיעו נציגים שלהם, גם ד"ר ספפה ועוד אחרים שהגיעו והסבירו בשפתם לעולים והגיעו אחיות עם טדי - - -
אברהם נגוסה: טדי הוא הרופא.
אבי מספין: לא, הוא עובד משרד הבריאות.
אבי מספין: מה שכן, ימי בריאות זה חד יומיים פעם בשנה, זה לא מחליף את היום יום שהם זקוקים.
רויטל לוי רונן: אנחנו עובדים ברמה השוטפת של היום יום.
אברהם נגוסה: אז אתם עובדים בשיתוף פעולה עם הרופאים, עם עמותת טבקה?
רויטל לוי רונן: ברמה המקומית כן.
רויטל לוי רונן: ברמה הארצית להביא רופא, עדיין רק בימי עיון שהזמנו את, גם ד"ר ספפה נתן וגם ענת נתנה הרצאה מאוד גדולה לעובדים שלנו ואין ספק שצריך להרחיב את זה.
רויטל לוי רונן: אני מסכימה.
רויטל לוי רונן: אני חושבת שאנחנו עושים את כל הדברים באיגום משאבים מקומיים שלנו יחד עם הגופים בקהילה.
רויטל לוי רונן: שאלת על משאבים ייעודיים, אין משאבים ייעודיים אבל אנחנו רואים את זה כמספיק חשוב כי זו תופעה שאנחנו רואים אותה בשטח.
אברהם נגוסה: האם משרד הקליטה מעביר לכם תקציב לצורך הזה?
רויטל לוי רונן: משרד הקליטה בעצם מממן את כל פעילות הקליטה שאנחנו אמונים עליה ובעצם המשאבים שמיועדים לנו לפעילות הכוללת, אנחנו משתמשים ועושים סדרי עדיפויות והנושא של הבריאות היה מאוד מרכזי ובגלל זה פיתחנו את התכנית הזאת.
רויטל לוי רונן: אני חושבת שכן צריך לשים לב לחומרים מוסברים יותר ויזואליים, יותר אטרקטיביים, פחות רבי מלל כי רבי המלל האלה הם פחות, אנחנו נעזרנו בסטודנטים לרפואה שיעשו לנו מצגות יותר אטרקטיביות כדי שיהיה אפשר להסביר את זה לעולים.
שלומית אבינח: את מראה גם לילדים, ולנוער?
רויטל לוי רונן: גם ילדים ונוער.
אברהם נגוסה: רויטל, להגיד לך את האמת, כמי שמכיר את השטח, אני חושב שלא עושים מספיק בתחום הזה.
אברהם נגוסה: אני אומר לך, אם אתם לא מנצלים את הנכס הקיים של רופאים דוברי אמהרית ובתדירות, ואם אתם לא עושים את זה, אז פשוט אנחנו לא יכולים למנוע מהאנשים שמגיעים ומיד נכנסים לאותו מעגל.
רויטל לוי רונן: אני מניחה שצריך משאבים לסיפור הזה, כדי שיגיעו אלינו הרצאות.
אברהם נגוסה: לכן שאלתי האם משרד הקליטה נותן לכם תקציב ואת אומרת - - -
רויטל לוי רונן: ייעודי, אמרתי שלא.
רויטל לוי רונן: יש תקציב כולל לקליטה.
רויטל לוי רונן: לא תקציב ייעודי לבריאות.
רויטל לוי רונן: את זה אנחנו עושים ביוזמה פרטית שלנו.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה שיהיה ברור.
אברהם נגוסה: נציגי משרד הקליטה תרשמו ותענו לנו כי בוועדת השרים נאמר באופן ברור שעד 15 שנים הטיפול בעולים הוא במשרד הקליטה ומעל 15 שנים עובר למשרד הבריאות.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה לדעת למה משרד הקליטה הפסיק לעשות את זה, כפי ששמענו מה - - -
רויטל לוי רונן: כן.
רויטל לוי רונן: הוא מימן את עמותת טנא בריאות - - -
אברהם נגוסה: זה אומר שגם אצלכם אין הגדרה של סכום מסוים לבריאות.
רויטל לוי רונן: לא.
רויטל לוי רונן: אין סכום ייעודי לזה.
רויטל לוי רונן: וכשנסגרו הברזים בטנא בריאות בעצם עברו - - - משאב מאוד משמעותי, גם של החומרים.
יואל רזבוזוב: תודה כבוד היושב ראש, אני מברך על הדיון שהוא דיון חשוב.
יואל רזבוזוב: אני גם יו"ר שדולת הספורט ואורח חיים בריא בכנסת לכן אני נחשף הרבה פעמים לנתונים ועכשיו אני בפעם הראשונה נחשף לזה שיש 17% מכלל יוצאי אתיופיה שחולים במחלת הסוכרת, זה פי 3 מכלל האוכלוסייה, יש פה קבוצה בסיכון אגב, נוער מהפרויקט מצטרף.
יואל רזבוזוב: יש פה קבוצה ואני כן חושב שיש פה בעיה לגבי ה-15 שנים בין משרד העלייה והקליטה ומשרד הבריאות, אני כן יודע שמשרד הבריאות מוציא בערך 2 מיליארד שקלים בשנה לטיפול בסוכרת, אלה נתונים שאני קיבלתי, ואם אנחנו יודעים שיש קבוצת סיכון, והרי סוכרת אפשר למנוע, הרבה פעמים זה תזונה נכונה ופעילות גופנית.
יואל רזבוזוב: הצעתי לשר החינוך להתחיל עכשיו, כי אם אתם לא יודעים, 11% מתלמידי מערכת החינוך הישראלית סובלים מהשמנת יתר.
יואל רזבוזוב: זאת אומרת שיש להם גם פוטנציאל לחלות בסוכרת, דהיינו כל תלמיד תשיעי בגלל תזונה לא נכונה וחוסר פעילות גופנית.
יואל רזבוזוב: במדינות מפותחות הוסיפו עוד שני שיעורי ספורט בשבוע, ל-4 פעמים, זה עולה כ-180 מיליון ₪ בשנה.
יואל רזבוזוב: אז אנחנו נחסוך, הרי בסוף המדינה מוציאה 2 מיליארד שקלים על טיפול בסוכרת.
יואל רזבוזוב: אפשר היום לעשות מניעה.
יואל רזבוזוב: אותו דבר כאן, אם משרד הבריאות ומשרד הקליטה, למרות שאני חושב שזה יותר שייך למשרד הבריאות, זה שאנשים שנמצאים כאן 15 ומוגדרים כעולים זה עדיין עניין של משרד הבריאות, כי הם מוציאים את ה-2 מיליארד ₪.
יואל רזבוזוב: אם הם ישקיעו פה, כמה עולים התזונאים, האנשים שיבואו ויעשו הסב רה, הרי בסוף זה גרושים ואנחנו נחסוך כסף.
יואל רזבוזוב: אני חושב שיש פה באמת חוסר הבנה של המערכת ופשוט חוסר אקטיביות.
יואל רזבוזוב: אפשר כאן לפעול ולמנוע.
יואל רזבוזוב: אז אני מברך על הדיון הזה, חשוב מאוד שנפעיל לחץ וכן צריך להשקיע בנקודות הללו כדי לחסוך.
יואל רזבוזוב: אנחנו בסוף מדברים גם על הבריאות של אזרחי ישראל אבל גם על הכלכלה של אזרחי ישראל.
אברהם נגוסה: אני רוצה להבהיר שעניין הטיפול בתחום הבריאות זה באחריות משרד הבריאות, כי לא משנה אם זה עולה חדש או ותיק, אבל אמרנו שיוצאי אתיופיה מקבלים כמו כל אזרח במדינה, אבל בנוסף כדי להתמודד מול התופעה, בנוסף פשוט ועדת השרים הקציבה תקציב של 19.6 מיליון למשרד הבריאות כדי שהוא יעסוק במניעה בהסברה וגם בהתמודדות.
יואל רזבוזוב: וזה קורה?
אברהם נגוסה: לצערי לא כל כך.
אברהם נגוסה: אם מתוך 19.6 מיליון נוצלו עד עכשיו רק 1.5 מיליון, כשההחלטה התקבלה והתקציב אושר ב-2016, כלומר אחרי שנתיים, זה לא כל כך מעודד.
איתי גוטלר: אני מעמותת "מהיום".
איתי גוטלר: הפורום לאורח חיים בריא.
איתי גוטלר: אנחנו יזמנו את יום הסוכרת הבינלאומי, אנחנו נעים פה בין כל הוועדות, יש לנו היום ארבע ועדות ואתמול הייתה עוד ועדה.
איתי גוטלר: היינו גם בקשר עם חבר הכנסת רזבוזוב.
איתי גוטלר: רק רציתי לציין תודה רבה על כך שהוועדה הצטרפה לדיון ואנחנו רואים מאוד בחומרה את זה שבסופו של דבר אין יישום של התכניות הלאומיות בתוך משרד הבריאות שקשורות לקהילה האתיופית, ואנחנו רואים הידרדרות מאוד מאוד משמעותית בתוך הקהילה בכל מה שקשור לסוכרת.
איתי גוטלר: הדיון הזה הוא אולי דיון שאמנם הוא בין ארבעה דיונים אבל בעיני הוא אחד הדיונים הכי חשובים כי בסופו של דבר אנחנו נמצאים במצב חירום בקהילה הזאת, וצריך לקרוא מפה בעיקר בעיני למשרד הבריאות, לממש את התכנית שלו, להקצות את המשאבים, ולגבי ה- - - שהועלו על ידי חבר הכנסת רזבוזוב, אז יש דיון היום בוועדת החינוך שיעסוק בדיוק בנושא הזה.
איתי גוטלר: תודה רבה.
אברהם נגוסה: תודה על היוזמה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע ממשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: מי נציג המשרד?
אברהם נגוסה: תסבירי לנו בדיוק למה משרד הקליטה, שהייתם מעורבים ועשיתם כפי שאבי מספין אמר, בזמן האחרון אתם "ברחתם" מהנושא?
אידה בן שטרית: לא, זה לא בזמן האחרון.
אידה בן שטרית: אולי בכל זאת אני אגיד כמה מילים.
אידה בן שטרית: משרד העלייה והקליטה כפי שאמר הנציג של טנא, באמת תמך בפרויקט הזה מ-2007 עד 2017.
אבי מספין: זה היה משרד שהיה מאוד משמעותי להעלות את המודעות, ובמשך המון שנים, למעלה מעשר שנים.
אידה בן שטרית: נכון.
אידה בן שטרית: ומאז שהוחלט להקים את התכנית הלאומית הזאת של דרך חדשה, באמת הממשלה הקצתה תקציבים גדולים לכל התחומים כדי לקדם את הקליטה בכל ההיבטים, לא רק בנושא בריאות.
אידה בן שטרית: משרד העלייה והקליטה לא אחראי על נושא בריאות הציבור, נקודה.
אידה בן שטרית: זאת אומרת שאי אפשר לבוא למשרד הקליטה ולדרוש ממנו את מה שאמור משרד הבריאות לבצע.
אידה בן שטרית: אני מצפה לשמוע ממשרד הבריאות את התשובות שלו לעניין הזה.
אברהם נגוסה: אז בואי תפרידי את העניין.
אברהם נגוסה: לפני התכנית כן הייתם מעורבים.
אידה בן שטרית: אוקיי, אבל מאז שהממשלה החליטה - - -
אברהם נגוסה: ההחלטה אמרה עד 15 שנים משרד הקליטה, בשיתוף פעולה כמובן עם משרד הבריאות.
אידה בן שטרית: יכול להיות שזה נכון להרבה תחומים אבל לא לתחום הבריאות.
אידה בן שטרית: בתחום הבריאות מהרגע הראשון משרד הבריאות אחראי לבריאות הציבור לרבות העולים החדשים.
אידה בן שטרית: הדבר היחיד שמשרד העלייה הבטיח זה להעניק ביטוח בריאות מהרגע שהעולה נוחת במדינה.
אידה בן שטרית: הוא מקבל ביטוח בריאות והוא מופנה לרשויות הבריאות על מנת לקבל את הטיפול.
אידה בן שטרית: התייחסת למרכזי הקליטה.
אידה בן שטרית: משרד העלייה והקליטה מממן את הפעילות במרכזי הקליטה בכל התחומים.
אידה בן שטרית: אנשי מרכז הקליטה מייצרים את סדר העדיפויות שלהם ונותנים את המענה.
אידה בן שטרית: אני חושבת ששמענו שיש מענים ,זה לא שלא מתייחסים לעניין הזה.
אידה בן שטרית: מה שכן, אנחנו בגלל שיש לנו נגישות לאוכלוסיית העולים, אנחנו יכולים לסייע אולי בהנגשת חומרים שמשרד הבריאות מכין, אנחנו יכולים להפיץ פליירים, ברושורים לעולים החדשים, יכולים לסייע בעניין הזה.
אידה בן שטרית: אם יש צורך בתרגום של חומרי הסברה אנחנו יכולים לסייע, אפשר לפנות אלינו, לבקש את העזרה שלנו.
אידה בן שטרית: אבל שוב, צריך להגדיר פה את גבולות האחריות, כבוד היושב ראש, אני חושבת שזה מאוד ברור.
אברהם נגוסה: נעבור לקופות החולים, לפני שאני פונה למשרד הבריאות כמובן כי כל האחריות מוליכה אותנו למשרד הבריאות, אבל לפני כן אני רוצה לשמוע מנציגי קופות החולים.
אברהם נגוסה: בבקשה, ד"ר יבגני מנהל מחלקה בחטיבת הרפואה בקופת חולים לאומית.
יבגני מרזון: שלום כבוד היושב ראש, חבר הכנסת רזבוזוב.
יבגני מרזון: אני רופא משפחה, אני אחראי על תחום סוכרת בלאומית שירותי בריאות ומנהל מחלקה ברפואה ברפואה מנוהלת בחטיבת הרפואה.
יבגני מרזון: גילוי נאות, אני אישית מאוד קשור לכל הטיפולים הקשורים לעולים חדשים, אני לפני 20 שנה הייתי רופא בכפר וטיפלתי באתר קליטה של עולים חדשים מאתיופיה, היו לנו שם מעל 300 עולים חדשים מאתיופיה ואני יודע שהנוכחות של מתורגמן מאוד חשובה בחדר רופא, כי באמת יכול להיות, במיוחד אם המדובר בעולה חדש שהוא לא יודע את השפה, לא מכיר את המנטליות, טעות רפואית מאוד חשובה.
יבגני מרזון: לכן אני באמת מאוד שמח שהוקצו תקציבים וגם בלאומית שירותי בריאות הוסיפו תקנים של מתורגמנים במיוחד בשפה האמהרית, וזה באמת חשוב מאוד.
יבגני מרזון: לגבי הסוכרת אנחנו יודעים שהמחלה בראש ובראשונה קשורה לאיך המטופל יכול לנהל את היום שלו וזה באמת מאוד חשוב ל-מי אני, העמדות שלי, העמדות התרבותיות שלי, העמדות הפסיכולוגיות שלי, התובנה שלי, נושא מצב מנטלי, דיכאון, חרדה, אם אנחנו מדברים על ילדים זה בטח הפרעת קשב ודברים אחרים, זה באמת מאוד חשוב.
יבגני מרזון: לצערי הרב עדיין, אני לא מדבר רק על קופות חולים אלא המערכת הרפואית לא תמיד נותנת מענה.
יבגני מרזון: במיוחד משרד הבריאות בודק אותנו לפי ההמוגלובין המסוכרר, שזה מדד, ואני חושב שהרבה יותר חשוב מהמדד, מרמת הסוכר, חשוב להסתכל על החולה כי האני המאמין שלי הוא שאנחנו לא מטפלים בסוכר, אנחנו מטפלים באנשים ואנשים זה באמת "מי אני".
יבגני מרזון: אנחנו בלאומית מנסים לעשות את זה, מנסים לתת את ההנגשה וההכשרה בנושא של תרבות.
יבגני מרזון: אני חושב שאני ומרים השותפה שלי, התחלנו את זה לפני 15 שנה עוד כשעבדנו במרפאה באריאל ואנחנו עושים את זה כרגע בכל הקופה.
יבגני מרזון: לפני שבועיים העברתי סדנה לסטודנטים באוניברסיטת תל אביב בנושא של הקשר בין תרבות ורפואה וזה מאוד חשוב.
יבגני מרזון: זה מאוד חשוב בהסברה.
אברהם נגוסה: מה העניין של הנגשה לשונית ותרבותית.
אברהם נגוסה: האם יש לכם מגשרים או מתורגמנים?
יבגני מרזון: אני אשאיר את זה למרים שיודעת את זה טוב יותר.
יבגני מרזון: האמת שכן, יש לנו.
יבגני מרזון: התשובה הקצרה היא כן.
יבגני מרזון: אבל מה שאני כן חושב, אני באמת חושב שמאוד חשוב ואני כאן מצפה לשיתוף פעולה גם עם משרד הבריאות גם עם משרד החינוך ומשרד העלייה והקליטה וגם עם קופות אחרות, בעריכת מחקר.
יבגני מרזון: אנחנו מעט מאוד יודעים עד כמה שתרבות משפיעה, חוץ מהמספרים שגם זה לא תמיד נכון.
יבגני מרזון: ושוב, אני לא מדבר רק על עולים חדשים מאתיופיה, אלא על עולים חדשים בכלל.
יבגני מרזון: אנחנו לא יודעים מי הוא עולה חדש מצרפת, מי הוא עולה חדש מארצות הברית, מי הוא עולה חדש מברית המועצות לשעבר, רוסיה, אוקראינה, אוזבקיסטן, כל אחד הוא שונה.
יבגני מרזון: חבר הכנסת רזבוזוב יכול להגיד באמת, כולם יודעים שאנחנו עולים חדשים מרוסיה אבל יש הבדל עצום בין מי שעלה מקייב למי שעלה מסמרקנד.