GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודית אסף: אנחנו מקבלים את המשפחות האלה ועושים הערכה על המקום שהם נמצאים בו בתוך הסכסוך המשפחתי.
יהודית אסף: אנחנו לא עוסקים בתהליכים מוקדמים יותר.
יהודית אסף: למעשה, אנחנו בודקים איזה מחלוקות יש ביניהם והאם אפשר לעזור להם לעשות סדר בשלב שהם נמצאים בו כדי שנוכל להפנות אותם, אם צריך, לייעוץ נישואין או לתחנות לטיפול משפחתי או לגישור.
יהודית אסף: זה מנדט מאוד מוגדר בחוק ומצומצם מאוד ברוחב שלו.
יהודית אסף: לכן השאלות הספציפיות שכבודו מעלה, אני חושבת שנכון יותר לשאול את אנשי השטח שהם גם עובדי המחלקות לשירותים חברתיים.
יהודית אסף: הם גם עובדים סוציאליים והם עוסקים בזה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשאל אותם, אבל אני רוצה לדעת.
אברהם נגוסה: קודם כול אני שואל את השלטון המרכזי.
אברהם נגוסה: אתם הנציג של השלטון המרכזי, משרד הרווחה - -
יהודית אסף: אז זהו, שאנחנו לא - -
אברהם נגוסה: תעני לנו את או מישהי אחרת שנמצאת כאן, נכון?
יהודית אסף: לא.
יהודית אסף: היא עורכת דין.
יהודית אסף: זה בכלל לא התחום שלה.
שלומית אבינוח-קואולמן: סליחה, אני לא מבינה.
שלומית אבינוח-קואולמן: ראיתם את נושא הדיון, ראיתם את הישיבות.
שלומית אבינוח-קואולמן: כמנהלת ועדה אני אומרת – נשלחתן לדיון, ראיתן את השאלות.
שלומית אבינוח-קואולמן: יש פה שאלות מנחות - -
יהודית אסף: ענינו עליהן.
יהודית אסף: על מה שנשאלנו ענינו.
אברהם נגוסה: אתם עניתם למ.מ.מ.
שלומית אבינוח-קואולמן: יש פה דיון פומבי עכשיו.
אברהם נגוסה: אם היה מספיק לנו מה שהם מעבירים לנו לא היינו צריכים לקיים דיון.
אברהם נגוסה: אנחנו רצינו להבין מה התכנית של משרד הרווחה, מה התכנית שלהם?
אברהם נגוסה: מה התקציב שלהם?
יהודית אסף: אני לא יודעת.
אברהם נגוסה: - - מה דרך העבודה שלהם?
אברהם נגוסה: אנחנו לא רוצים לשמוע על מקרה של X או Y, אלא בכלל כמשרד מה התכנית שלהם?
אברהם נגוסה: מה החזון שלהם?
יהודית אסף: אין לי מושג.
יהודית אסף: זה מה שאני אומרת.
אברהם נגוסה: מי מציג לנו את זה?
יהודית אסף: אני מבינה את השאלה.
יהודית אסף: אני חושבת שאתה יכול להפנות אותה לנציגה של משרד הרווחה במשרד שהייתה צריכה אולי לדאוג שיבואו משירותים אחרים.
יהודית אסף: אני לא יכולה לענות את התשובות האלה.
יהודית אסף: זה לא משהו שאנחנו עוסקים בו.
יהודית אסף: אנחנו שירות מאוד ייחודי בתוך המשרד.
אברהם נגוסה: אין מישהו ממשרד הרווחה שהגיע לענות לנו?
שלומית אבינוח-קואולמן: לא שלחו.
קסניה סבטלובה: כנראה, זה לא מספיק חשוב ביום אלימות נגד נשים.
אברהם נגוסה: דוד יאסו?
דוד יאסו: בינתיים זה רק אני.
אברהם נגוסה: יש מחלקת רווחה במשרד הקליטה?
דוד יאסו: יש מחלקת רווחה במשרד הקליטה.
דוד יאסו: לא הגיע.
אברהם נגוסה: בגלל השביתה?
אברהם נגוסה: הן שובתות?
דוד יאסו: ייתכן.
אברהם נגוסה: אז אני רוצה שתציג לנו - -
קסניה סבטלובה: אני מקווה שתעביר את כל הדברים האלה ליושב-ראש הכנסת.
קסניה סבטלובה: זה ביזוי הוועדה וביזוי הציבור שהתכנס פה.
אברהם נגוסה: אנחנו עשינו למרות השביתה - -
קסניה סבטלובה: ברור לגמרי.
קסניה סבטלובה: אבל צריך להודיע, לפחות.
אברהם נגוסה: - - לכן יש להם זכות שביתה.
קסניה סבטלובה: הם יכולים גם להודיע.
אברהם נגוסה: בכל זאת יש נציג, מנהל אגף.
אברהם נגוסה: אני זוכר שבזמנו הייתה לי שיחה גם הבוקר עם ד"ר נגיסטו מנגשה שהייתה מנכ"לית הפרויקט הלאומי.
אברהם נגוסה: באותו זמן הייתה תכנית של הכשרה של עובדים סוציאליים בקרב יוצאי אתיופיה וגם הכשרת שמגלוץ', זקני הקהילה, כדי לפתור את הבעיה דרך התמודדות של קוד התרבות בקהילה.
אברהם נגוסה: המודל הזה, כמו שאני זוכר, והייתי גם מעורב בו, וזה עבד באותו זמן וממש הצליח.
אברהם נגוסה: השאלה האם קיים המודל הזה.
אברהם נגוסה: אם כן – האם חיזקתם אותו?
אברהם נגוסה: האם הגדלתם את מספר העובדים הסוציאליים מעשר ל-30, ל-50?
אברהם נגוסה: האם אתם ממשיכים להכשיר את זקני העדה ולשתף פעולה בנושא הזה?
אברהם נגוסה: אני אתחיל איתך ואמשיך לסוכנות היהודית.
דוד יאסו: אני מנהל אגף קליטת עולי אתיופיה במשרד העלייה והקליטה.
דוד יאסו: כפי שאמרת, זה נכון שבעבר כן טיפלנו.
דוד יאסו: המשרד הפעיל עם גופים ואחרים ומימן את ההכשרה של שמגלוץ' שהם זקני העדה.
דוד יאסו: כפי שאמר היושב-ראש, לפני שמגיעים לקצה פותרים את הסכסוך בתוך המשפחה על-ידי השמגלוץ' שהם בעל ואישה שכשמגיעים לחיכוך מגיעים אליהם והם עושים את השיח מאוד טוב.
דוד יאסו: זה מנע הרבה כי היה גוף שתכלל את זה.
דוד יאסו: זאת לא הייתה הכשרת עובדים סוציאליים של ד"ר נגיסטו מנגשה, אלא הכשרת מגשרים.
דוד יאסו: לא היו עובדים סוציאליים.
אברהם נגוסה: עשרה עובדים סוציאליים הוכשרו בתיאום עם משרד הרווחה.
דוד יאסו: אני יודע עליהם.
דוד יאסו: אנחנו גם מימנו את התקציב למשרד הרווחה כשהם עברו למשרד הרווחה.
דוד יאסו: אני מדבר על נושא המגשרים שד"ר מנגשה התחילה ואחר כך הגיעה דרך תכנית חומש תוספת של עשרה עובדים סוציאליים שהמשכנו.
דוד יאסו: אבל לדבר כזה אין המשך מימון אלא זה הוטמע במשרד הרווחה, זאת אומרת המימון הופסק לפני שלוש-ארבע מבחינתנו.
דוד יאסו: שנה שעברה הסתיימה תכנית הסבה לעובדים סוציאליים במכללת אשקלון שאנחנו מימנו לבני הקהילה ולדוברי רוסית שהיו צריכים לעשות את הנושא הזה.
דוד יאסו: חיזקנו את ההסבה לעבודה סוציאלית.
אברהם נגוסה: כמה דוברי אמהרית ורוסית הוכשרו?
דוד יאסו: אין לי מספר מוחלט.
דוד יאסו: כ-13 יוצאי אתיופיה.
דוד יאסו: אז בטוח גם היו דוברי רוסית.
דוד יאסו: אישית הייתי מעורב במספרים אז אני מוכן להשלים את זה בהמשך.
דוד יאסו: אבל בנושא השמגלוץ' אנחנו כבר לא עוסקים הרבה זמן כי זה עבר לשני גופים.
דוד יאסו: מי שהפעיל אותם היה הממסד הדתי בבית הדין הרבני ובמחלקות הרווחה הרלוונטיות בתוך היישובים.
דוד יאסו: בנוסף חופש הפעולה של משרד העלייה והקליטה צומצם.
דוד יאסו: היום אנחנו מטפלים עד 15 שנה.
דוד יאסו: הסברה אנחנו עושים לעולים שנמצאים בתחום האחריות של יוצאי אתיופיה, לצורך העניין.
דוד יאסו: כמו שאמרת לפני כן הפעלנו תכניות, ואני יודע שנמצאת פה מירה קידר, ידידתי מהסוכנות היהודית, שגם תפרט בעניין הזה.
דוד יאסו: אבל אני יכול להגיד לך שזה ארבע שנים אנחנו מפעילים כדי למנוע דווקא בנושא של הסכסוך והפגיעה באישה על-ידי בן הזוג שלה יחד עם תכנית הקייסים שגם בשעה זאת עובדת.
דוד יאסו: אנחנו עובדים ב-15 יישובים ומפעילים אותם מבחינת כל הדברים האלה.
דוד יאסו: זה יותר הבנה או הסברה תרבותית איך לחבק את חיק המשפחה, את האישה, את הילדים, וכאשר נוצר קונפליקט בין בעל לאישה אז משכנעים את המבוגרים לתפוס אותו כדי שלא יחשבו דברים אחרים.
דוד יאסו: זה באמת מונע המון דברים.
דוד יאסו: אין לי מחקר כזה מבחינת הנקודות אבל אני יודע באופן כללי שבקהילה יש ירידה בכל התחומים האלה וגם משרד הרווחה מצביע על זה.
דוד יאסו: אבל להגיד לך שזה בגלל התכנית הזאת?
דוד יאסו: אבל זה חלק בלתי נפרד מכל הפעילות שנעשית בכל התחומים.
אברהם נגוסה: מירה, אחרי שנצפה בסרטון תתייחסי גם בעניין של דוברי רוסית, דוברי צרפתית וכלל העולים החדשים שדוברים שפות שונות.
שלומית אבינוח-קואולמן: נצפה דקה.
שלומית אבינוח-קואולמן: (צפייה בסרטון)
אברהם נגוסה: מירה קידר, בבקשה.
מירה קידר: מטבע הדברים כמי שעוסקים בקליטה ראשונית של עלייה במסגרות הקליטה שלנו וגם בתכניות מחוץ למרכזי הקליטה אז הנושא של זוגיות, הורות, משפחה, מיניות וכל מה שמתחבר, ודאי שאנחנו עוסקים בו יום-יום.
מירה קידר: אנחנו זה הצוותים שלנו וכמובן עובדים סוציאליים.
מירה קידר: יש לנו כ-30 עובדים סוציאליים של הסוכנות היהודית שעובדים עם העולים.
מירה קידר: בהקשר של עולי אתיופיה – כבר למעלה מחמש שנים התחלנו להפעיל תכנית שנקראת "זוגיות בעלייה".
מירה קידר: היא תכנית ארוכה של 18 מפגשים נפרדים.
מירה קידר: רובם נפרדים לגברים ונשים, אוכלוסייה נורמטיבית, לא אוכלוסיית קצה.
מירה קידר: אנחנו מטפחים את התרבות ואת המעבר התרבותי בשפה עם הרגישות התרבותית לעולים.
מירה קידר: בתוך 18 מפגשים יש שניים או שלושה מפגשים של גברים ונשים יחד כי מטבע הדברים נשים מאתיופיה מדברות פחות ליד הגברים.
מירה קידר: הפידבקים הם מאוד גבוהים במיוחד מהגברים.
מירה קידר: אני לא רוצה להאריך כי יש המון אנשים שצריכים לדבר ואני מצמצמת את הדיבור, אבל הפער הוא עצום וכשהם עולים לארץ הם מאוד חוששים, הם פוחדים.
מירה קידר: הם שומעים באתיופיה שבארץ יש משטרה, ומה נעשה ואיך נעשה, ומיד יעצרו אותנו וכולי.
מירה קידר: התכנית נותנת כלים להתנהגות רגילה בתוך התא המשפחתי עם הזווית של ההורות.
מירה קידר: זה נושא אחד.
שלומית אבינוח-קואולמן: זאת תכנית חובה לכל העולים?
מירה קידר: היא לא תכנית חובה.
מירה קידר: אנחנו מתמודדים קשה מאוד עם גיוס משאבים.
מירה קידר: עכשיו אני עומדת לפתוח ארבעה מרכזי קליטה.
מירה קידר: אנחנו עושים את זה מול המשאבים.
מירה קידר: התכנית קיימת, זאת תכנית מצוינת.
מירה קידר: יש לנו גם ספר שכתבנו בזמנו על התכנית הזאת וכן הלאה.
מירה קידר: העובדים הסוציאליים שלנו הם כל הזמן בתהליך של הכשרה.
מירה קידר: עכשיו אנחנו נמצאים לקראת סיום הכשרה של עשרה ימי לימוד עם מכון "חרוב" בנושא הזה.
מירה קידר: בתוך תהליך ההכשרה יש גם הדרכה.
מירה קידר: מביאים מקרים מהשטח עם מדריכים של המכון שזה בנוסף, כמובן, למדריכים שלנו.
מירה קידר: כל עובד סוציאלי מקבל הדרכה.
אברהם נגוסה: 30 עובדים סוציאליים?
מירה קידר: קרוב ל-30.
מירה קידר: כולם בקורס הזה.
אברהם נגוסה: אתה יכולה לפרט לנו כמה דוברי רוסית, כמה דוברי אמהרית, כמה דוברים צרפתית?
מירה קידר: מעט מאוד.
קסניה סבטלובה: ומה אחוזי המשרות?
מירה קידר: עובדים משרות מלאות.
מירה קידר: יש לנו מעט מאוד דוברי שפה.
מירה קידר: חלק מהעובדים למדו שפות תוך כדי.
מירה קידר: גם אמהרית.
מירה קידר: אנחנו עובדים עם מדריכים דוברי אמהרית, סומכות דוברות אמהרות - -
אברהם נגוסה: אבל למדריכים יש בעיה כי אנשים לא רוצים להעביר את האינפורמציה הפנימית שלהם לדרך השלישית.
אברהם נגוסה: הם רוצים קשר ישיר עם המטפל.
אברהם נגוסה: לכן חשוב מאוד להכשיר אנשי מקצוע שמדברים את השפה.
אברהם נגוסה: לכן יש חשיבות רבה להכשיר עובדים סוציאליים מיוצאי רוסיה, מיוצאי אתיופיה, מיוצאי צרפת, מיוצאי אנגליה או אירופה בשפה האנגלית, דוברי ספרדית.
אברהם נגוסה: זה היתרון כי מדינת ישראל היא מדינה קולטת עלייה מארבע כנפות הארץ ולפחות צריך להכשיר עובדים סוציאליים יחסית למספר העולים שמגיעים.
מירה קידר: אנחנו קיימנו קורס הסבה לעובדים סוציאליים לפני כחמש שנים.
מירה קידר: מדובר בכסף גדול מאוד.
מירה קידר: הכול בסוף חוזר לעניין של הכסף.
אברהם נגוסה: זאת בעיה של כסף?
מירה קידר: לדעתי, כן.
מירה קידר: אני אומרת את זה פה.
מירה קידר: קורס הסבה לעובדים סוציאליים היה משותף למשרד הקליטה שמימן את המלגות, ואנחנו מימנו את הקורס.
מירה קידר: זאת הייתה עבודה משותפת.
אברהם נגוסה: האם אתם כתבתם תכנית והבעתם את הצורך להכשיר עובדים סוציאליים בשפות שונות וביקשתם תקציב?
אברהם נגוסה: הם הגשתם את זה למשרד הקליטה, למשרד הרווחה או לממשלה?
מירה קידר: לא בעת האחרונה כי הרב-שיח הוא יומיומי.
מירה קידר: אנחנו חיים את המציאות.
מירה קידר: אנחנו נשמח להרים את הכפפה.
מירה קידר: עשינו את זה עם אוניברסיטת בן-גוריון.
מירה קידר: הם כולם סיימו את הלימודים והשתלבו בעבודה.
אברהם נגוסה: יש אנשים שסיימו את ההכשרה ולא נקלטו?
מירה קידר: לא.
מירה קידר: אני לא זוכרת.
מירה קידר: יש לי גם קשר עם חלק מהם.
מירה קידר: אנשים השתלבו.
מירה קידר: זה יפה לראות את זה.
אברהם נגוסה: פה הבעיה כי אם אתם, אנשי השטח, תכינו את התכנית – ואני מדבר על כל משרדי הממשלה, לא רק על הסוכנות היהודית, אלא גם משרד הקליטה וגם כל המשרדים.
אברהם נגוסה: אתם רואים בשטח את הנתונים, את הצרכים.
אברהם נגוסה: ואם אתם אומרים מבחינה מקצועית שזה המצב, ואלה הדרכים להתמודד עם זה, זה צורך, זה הפתרון וכדי לעשות את זה נדרש סכום כזה – האם מישהו עשה את זה ולא קיבל מענה?
אליזבתה ניקולאיצ'וק: ברור שכן.
אברהם נגוסה: אז תסבירי לי מה עשיתם, מה התכנית, מה עלות התכנית, למי הגשתם, מי סירב.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אני גם רוצה להחזיר אותנו לסרטון.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אני אציג את עצמי.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: שמי ליזה ניקולאיצ'וק, אני מנכ"לית מסל"ן – מרכז סיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית בנגב שהוא אחד מתשעה מרכזי סיוע שפועלים בארץ תחת מטריה של איגוד מרכזי סיוע.
אברהם נגוסה: את ממשרד הממשלה?
אליזבתה ניקולאיצ'וק: לא.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אבל אני רוצה להתייחס לתמיכות.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: לטובת משרד הרווחה אני אגיד שכשליש מהתמיכות שאנחנו מקבלים זה ממשרד הרווחה.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: זה לא מספיק כי לגייס 70% במציאות כזאת זה בלתי אפשרי.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אבל אני רוצה שלא נמציא את הגלגל.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: יש הרבה דברים שפועלים טוב במדינה שלנו, רק התמיכה לא מספיקה.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אני רוצה להתייחס למילה "עולים חדשים".
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אנחנו, יוצאי אתיופיה ויוצאי רוסיה, הופכים להיות עולים חדשים לנצח.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: זה לא רק עולים חדשים שנמצאים 10 שנים בארץ; הם ממשיכים להסתובב עם החותמת הזאת כל השנים כי הפער ביכולת של עולים חדשים להשתלב בחברה הוא ענק.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: הסטיגמות האלה, הסרטון הזה הוא אולי פחות מדויק כשאומרים על עולים חדשים כי אנחנו מתייחסים לעולים חדשים שנמצאים כבר הרבה שנים בארץ ועדיין אנחנו צריכים - -
קסניה סבטלובה: וגם בני עולים.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: כן.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אנחנו מדברים על יוצאי אתיופיה ויוצאי חבר העמים.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: מרכז הסיוע שלי בנגב שהדגל שלנו הוא רב-תרבותיות מקבל יותר מ-13,000 פניות בשנה ורק 54% זה אנשים שמגדירים את עצמם עולים חדשים.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אני שואלת, כמה זמן את בארץ?
אליזבתה ניקולאיצ'וק: עדיין את באלימות כלכלית, בתלות בבן זוג שעזב אותך עם הילדים, הילדים שלך קלף מיקוח.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: היא אומרת לי, 20 שנה עולה חדשה, ובהגדרה של הסוכנות לא, ובהגדרה של משרד הקליטה לא.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אפרופו תקציבים – משרד הרווחה מתקצב ונותן תמיכות; משרד העלייה והקליטה והסוכנות בחיים לא תרמו שקל אחד לאף מרכז סיוע שפועל 40-30 שנה בארץ.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: מה זה אומר?
אליזבתה ניקולאיצ'וק: שוב, להמציא את התכניות.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: מרכזי הסיוע מפעילים מערך חינוך, מניעה והסברה.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: רק אנחנו בדרום – 7,000 סדנאות בשנה לילדים על מניעת אלימות, על גבולות, על שייכות, על כבוד לזולת בשפות שונות: באמהרית, בטגריט, ברוסית, בערבית, באנגלית – כל מה שתרצו.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אבל אני כל פעם מצטטת תכנית עתיקה "קחי אותי, שרון" - אנחנו הולכות ומתחנפות לכולם – קחו אותנו, תזמינו אותנו להסברה.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: סוכנות יקרה, תשעה מרכזי סיוע בארץ עם הרבה מאוד ידע.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: עשרות שנים של ידע על פגיעה מינית.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: למה אתם לא מזמינים אותנו?
אליזבתה ניקולאיצ'וק: הרי אם אתם משלמים למרכזי סיוע הכסף הזה הולך לממן את הסיוע.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: הסיוע שלנו חינם, אין כסף לכל מי שפונה.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אם נפגעת במצפה רמון צריכה להגיע לבאר-שבע מתנדבת תלווה אותה, תשלם, תכיל אותה, תביא לה הכול.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: חדר אונס בבאר-שבע – המתנדבות מלוות נפגעות לא רק חינם, אלא בנסיעות של מכוניות.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אנחנו מממנים את זה.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: למה לא לממן את הידע?
אליזבתה ניקולאיצ'וק: למה לא לקנות את הידע ממרכזי סיוע ולא כל פעם להמציא את הגלגל?
אליזבתה ניקולאיצ'וק: עוד פעם לעבור את המחסום הבירוקרטי?
אליזבתה ניקולאיצ'וק: כמה תכניות אפשר?
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אתה יודע מה, אני כבר לא יכולה לראות את עצמי צועקת וכועסת.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אני בת 60, 20 שנה במרכזי סיוע.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: זה קיבוץ נדבות, זה בושה וחרפה למדינה.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: באחת מישיבות הכנסת אמרתי כשחילקו כסף לקברי צדיקים שיש עוד צדיקים שחיים, בואו נחלק את זה אחרת.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: הכול עניין של סדרי עדיפויות של הממשלה שלנו.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: למי אכפת מהעולים?
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אין לנו כזה כוח אלקטורלי.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: כל פרופסורית שבאה מרוסיה ומנקה רחובות וצריכה להתפרנס ולהרוויח גרושים זה בזבוז, זה חוסר יכולת להתייחס למשאבים האמיתיים שיש.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אתה יודע מה?
אליזבתה ניקולאיצ'וק: כל עולה חדשה מאתיופיה מספרת שהיא באה מבעלות של שטחים; עולה ממרוקו – כאילו הייתה יד ימינו של המלך; וכל רוסיה הייתה מנהלת.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: זה לא בגלל שאתיופיות ומרוקניות ורוסיות שקרניות ואנחנו כולם שקרנים.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: זה בגלל שאנחנו רוצים שהוותיקים האלה בארץ שיושבים על הברז של התקציבים יתייחסו אלינו בכבוד.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אם אני עולה חדשה ומקבלת סטירה אני אשתוק כי, חס וחלילה, השכן שלי ישמע את הצעקות שלי; אז הילדים שלו לא ירצו לשחק עם הילדים שלי.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: כי אני רוצה שכולם יכבדו אותי.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: הרצון הזה להשתלב בחברה וחוסר הרגישות של החברה לקבל את העולים הוא הבעיה שלנו.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אתה יודע מה, לא תכניות חדשות.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: יש מיליון כאלה, אין סוף.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: בואו לא נחפש צדיק במדינה אחרת.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: יש לנו ארגונים שעושים את זה מצוין.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: תשעה מרכזי סיוע זה משאב אדיר של מדינה.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: זה פשוט כאב בטן של שנים.
אברהם נגוסה: לכן אני נתתי אבל יש גם גבול לזמן.
אברהם נגוסה: יש עוד אנשים שצריכים להציג.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: מקבלת.
אברהם נגוסה: האמת, השאלה שלי הייתה למשרדי הממשלה אבל טוב ששיתפת אותנו.
אברהם נגוסה: אני מבין את הארגונים והעמותות, אבל אני רואה בראש ובראשונה אחריות של המדינה לטפל באזרחיה.
אברהם נגוסה: יש ארגונים לא ממשלתיים אכפתיים שרוצים לעזור ולפעול.
אברהם נגוסה: עכשיו משרדי הממשלה, כמובן, צריכים לשתף פעולה איתם ולקבל את הנכס שיש מהארגונים האלה.
אברהם נגוסה: לכן כיוון שהיא אמרה שזאת לא בעיה להכין תכנית, אלא בעיה של כסף אני רוצה לדעת כי יש תקציב של המדינה.
אברהם נגוסה: כל משרדי הממשלה מקבלים את התקציב.
אברהם נגוסה: ואני רוצה להבין האם משרדי הממשלה הכינו תכנית למגר את האלימות במשפחה ולצמצם את פירוק המשפחה?
אברהם נגוסה: האם יש לאיזשהו משרד תכנית והתכנית הזאת לא התקבלה בגלל בעיה של תקציב?
אברהם נגוסה: אז, משרד הרווחה – האם יש תכנית כזאת שנתקלת בקשיים בגלל שאין תקציב?
אברהם נגוסה: האם למשרד החינוך?
אברהם נגוסה: האם למשרד הקליטה?
אברהם נגוסה: אחר כך נגיע לארגונים.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: עוד צעד צריך לתקצב יותר את הרווחה וגם את החינוך.
אברהם נגוסה: בסדר, אבל יש תקציב - -
אליזבתה ניקולאיצ'וק: לא מספיק.
אברהם נגוסה: אני בטוח שבתקציב המדינה כל משרד מקבל תקציב.
קסניה סבטלובה: אבל יש 200 מיליון שקלים שלא מועברים.
קסניה סבטלובה: אנחנו יודעים על זה.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: - - - לרווחה את מקבלת מספיק.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: הם ישמחו לתת לנו יותר.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: אני מצטערת שאני מתפרצת שוב אבל אנחנו מגישים מבחני תמיכות.
אליזבתה ניקולאיצ'וק: זה יוציא את הנשמה עד ש - - - סכומים קטנים שהרווחה מסוגלת לתת.
אברהם נגוסה: אני מבין את העניין של לקבל או לא לקבל של הארגונים, של המרכזים.
אברהם נגוסה: אבל אני שואל קודם כול האם משרדי הממשלה לוקחים את עניין האלימות במשפחה כיעד להתמודד?
אליזבתה ניקולאיצ'וק: לוקחים כיעד.
אברהם נגוסה: אבל אני רוצה לקבל את התכנית.
אברהם נגוסה: מישהו יכול להציג לי שהגישו תכנית ועושים את זה?
אברהם נגוסה: אז אני רוצה לפנות למשרד ראש הממשלה למנהלת תחום סיון גולדשטיין, בבקשה.
סיון גולדשטיין-הבר: שלום.
סיון גולדשטיין-הבר: אני מהמטה לשילוב יוצאי אתיופיה במשרד ראש הממשלה.
סיון גולדשטיין-הבר: אתם רוצים שאני אשים את המצגת?
אברהם נגוסה: כן, תציגי, בסדר.
סיון גולדשטיין-הבר: אנחנו מתכללים תכנית לשילוב יוצאי אתיופיה שהיא תכנית שקורית בהרבה מאוד משרדי ממשלה וכוללת הרבה פעולות.
סיון גולדשטיין-הבר: אני אגיד קודם כהקדמה שאחת מאבני היסוד של התכנית היא חיזוק התא המשפחתי.
סיון גולדשטיין-הבר: כלומר הכוונה היא שגם בתכניות שלא עוסקות ספציפית במשפחה יש חשיבות גדולה לאופן הפעולה ולמקום שנותנים למשפחה בתוך הפעולות.
סיון גולדשטיין-הבר: גם כשהמשרדים השונים והרשויות מפעילים תכניות לנוער יש משמעות למקום שנותנים להורים בתוך התכניות.
סיון גולדשטיין-הבר: כשיש ועדות – לוודא שאכן ההורים נמצאים שם; לעשות עבודה עם המערכות כדי לראות מה המקום של ההורים וכשיש צורך עם ההורים למתן כלים לסיוע.
סיון גולדשטיין-הבר: כפי שאמרתי יש לנו, יש לנו הרבה תכניות וחלקן הגדול לא עוסקות באופן ישיר בחיזוק התא המשפחתי אבל כן תורמות לזה, כמו גם תכניות הכשרה תעסוקתית.
סיון גולדשטיין-הבר: בהמשך המצגת נוכל לראות תכניות ספציפיות יותר למשרדים.
סיון גולדשטיין-הבר: במשרד החינוך בהקשר של חיזוק התא המשפחתי יש קבוצות הורים; בשש רשויות יש "מעגן קשת" שזה איתור מוקדם לתלמידי גן וכולל גם ליווי של ההורים.
סיון גולדשטיין-הבר: יש גם קבוצות הורים בגנים בתשע רשויות; ביסודי – בארבע רשויות אבל מפוזר ב-20 בתי ספר והיום יש יוזמה בשלבי תכנון של קבוצות הורים בעל-יסודי.
סיון גולדשטיין-הבר: ביטחון פנים – יש המשטרה ויש כל התכניות שהן בצד האזרחי של מניעה בהקשר של אלימות, אלכוהול וסמים.
סיון גולדשטיין-הבר: קודם דיברתם על שמגלוץ' – זאת תכנית שעברה לתוך תכנית של עיר ללא אלימות.
סיון גולדשטיין-הבר: אלה תכניות שהרשויות מקבלות תקציב תוספתי ויכולות לבחור איזה תכניות הן מפעילות.
סיון גולדשטיין-הבר: אז אנחנו רואים שמתוך 24 רשויות שיש בהן למעלה מ-1,500 יוצאי אתיופיה, חמש רשויות מפעילות את התכנית הזאת: אשקלון, בית-שמש, חדרה, קריית-ביאליק וקריית-מלאכי וגם יהוד ושדרות שיש בהן פחות מ-1,500 יוצאי אתיופיה בחרו להפעיל את התכנית הזאת.
סיון גולדשטיין-הבר: אלה כלל התכניות שעוסקות בצורות כאלה ואחרות בחיזוק התא המשפחתי.
סיון גולדשטיין-הבר: ברווחה יש שלוש תכניות עיקריות שמתייחסות לחיזוק התא המשפחתי.
סיון גולדשטיין-הבר: מה שהעלתה קודם אילה, מהמ.מ.מ בהקשר של ראשון לציון, זה לא יוזמה פרטית של ראשון לציון, אלא תכנית מתוקצבת של "הדרך החדשה" שקורית בשש רשויות שבה יש ליווי פרטני גם באמהרית - - -
אילה אליהו: אבל היא אמרה לנו שעלה צורך מהשטח והם באמת קיבלו אישור של "דרך חדשה", וכשפנינו לרשויות אחרות כמו נתניה שלכאורה אמורה להיות ברשימת שש הערים האלה הם לא תיארו מעורבות בפרויקט הזה.
אילה אליהו: אז לא ברור לנו עד כמה באמת הוא קורה בשטח.
סיון גולדשטיין-הבר: מבחינת דיווחים שאנחנו יודעים עליהם התכנית קורית ברחובות, בראשון, נתניה, ירושלים, פתח-תקוה ואשדוד.
סיון גולדשטיין-הבר: אנחנו נשמח יחד איתכם לעזור להשיג את המידע המפורט יותר באיזה אופן זה מתבצע ומה, לדעתם, הצורך.
נורית יחימוביץ' כהן: בהקשר המשפחתי-זוגי או כלל התכניות שרובן מתמקדות בנוער?
סיון גולדשטיין-הבר: אני מדברת על התכנית הראשונה שזה ליווי פרטני של משפחות להשגת יעדים בתחומים שונים.
סיון גולדשטיין-הבר: זה באמת עובדת סוציאלית ייעודית למשפחות יוצאות אתיופיה בתוך הרווחה.
טלל דולב: רק מילת הבהרה.
טלל דולב: התכנית של ליווי משפחות פועלת ואפילו משרתת קצת יותר משפחות ממה שמתוכנן.
טלל דולב: זה היה בדיווח אתמול, ואני לא אחזור.
טלל דולב: בתוך התכנית יש סל מענים גמיש.
טלל דולב: עיריית ראשון לציון ביקשה להתמודד עם אלימות במשפחה, עיריית נתניה לא.
טלל דולב: זה הכול.
אברהם נגוסה: אם תהיה פנייה אתם יכולים לענות.
טלל דולב: יש שם סל מענים גמיש לכל מה שיש בליווי משפחות, ואם רוצים להתמודד עם אלימות במשפחה אפשר.
אברהם נגוסה: אז הרשויות המקומיות צריכות לפנות אליכם.
דוד יאסו: זה סדרי עדיפות שלהם.
אברהם נגוסה: טלל, אני שואל האם העברתם הודעה כזאת לרשויות המקומיות?
אברהם נגוסה: האם הרשויות המקומיות יודעות שהאפשרות הזאת קיימת?
טלל דולב: אותן שש רשויות שמפעילות את תכנית ליווי המשפחות יודעות בדיוק מה התנאים להפעלת התכנית.
טלל דולב: זה לא שראשון לציון התעוררו בוקר אחד ועלה להם בראש לבקש.
אברהם נגוסה: אבל אלה שלא, כדי שיפעילו - -
טלל דולב: אלה שלא נכללות או כל הרשויות שאינן בין שש הרשויות אין להן את זה.
טלל דולב: יש אמצעים אחרים של משרד הרווחה.
אברהם נגוסה: השאלה היא האם כדי שיהיה להם אתם דואגים ומעבירים להם את המידע?
טלל דולב: אי אפשר שיהיה להם.
טלל דולב: זה תקצוב.
אברהם נגוסה: אז חזרנו שוב לבעיה של הכסף.
טלל דולב: במקרה הזה בתקצוב החלטת הממשלה בתכנית הזאת יש תקציב לשש רשויות.
אברהם נגוסה: החלטת הממשלה ציינה רק שש רשויות מקומיות?
טלל דולב: בהחלטת הממשלה בתכנית הספציפית הזאת – שש רשויות.
שלומית אבינוח-קואולמן: חיזוק תא משפחתי – רק שש רשויות.
טלל דולב: לא תכנית התא המשפחתי – תכנית ליווי משפחות.
סיון גולדשטיין-הבר: "תכנית ליווי משפחות - - -" במיפוי שמעבירות לנו הרשויות המקומיות קושי גדול שעולה ברוב הרשויות הוא צריכת השירותים של יוצאי אתיופיה, השירותים הרגילים בעיקר ברווחה.
סיון גולדשטיין-הבר: אנחנו רואים שכשיש תשומת לב מיוחדת – הרי קבוצות ההורים זה לא קבוצות הורים שהם ליוצאי אתיופיה בלבד.
סיון גולדשטיין-הבר: אנחנו רואים שכשיש איזשהו דגש להביא את המשפחות אז הן צורכות את השירותים הרגילים.
סיון גולדשטיין-הבר: אלא אם אנחנו מדברים על עולים חדשים או על קשישים – אנחנו לרוב לא מזהים חסם שפתי, אלא יותר נגישות לשירותים שעדיין לא תמיד קיימת.
סיון גולדשטיין-הבר: לכן הניסיון הוא לתגבר ולמצוא את הדרכים להנגיש ולהביא את המשפחות לתוך תחנות הטיפול המשפחתי.
סיון גולדשטיין-הבר: כמו כן משרד הרווחה עושה מאמצים לגייס עובדים סוציאליים שהם יוצאי אתיופיה.
סיון גולדשטיין-הבר: זאת בעיה שיש בהרבה שירותים, גם בתחום הפסיכולוגיה.
סיון גולדשטיין-הבר: יש רצון מאוד גדול לקלוט עובדים דוברי השפה ולא תמיד יש.
רונית זיקרי: אני מנהלת אגף הרווחה בקריית גת.
רונית זיקרי: אני מוכרחה לציין שלפעמים יש התנגדות של הלקוחות דווקא לקבל טיפול מעובד סוציאלי מגדרי.
רונית זיקרי: הם דווקא באים לראש הצוות ואומרים שהם לא רוצים עובדת סוציאלית אתיופית, רוצים עובדת סוציאלית רגילה; או אנחנו לא רוצים עו"ס דוברת השפה הרוסית.
רונית זיקרי: זה קורה לפעמים ואנחנו נתקלים בזה יותר ויותר.
דוד יאסו: זה לגיטימי.
דוד יאסו: כי הם מדברים עברית.
דוד יאסו: זה בסדר גמור.
קסניה סבטלובה: לגיטימי אבל לא מבטל את הצורך בכך שתהיה הנגשה לשונית.
אברהם נגוסה: העניין של הנגשה לשונית זה למי שמתקשה לתקשר בעברית.
אברהם נגוסה: לכן אם מסתדר הוא, כמובן - -
רונית זיקרי: זה לאו דווקא בגלל שפה.
רונית זיקרי: זה לאו דווקא בגלל שהם כבר דוברים עברית.
אברהם נגוסה: נשמע מדוברות רוסית.
אברהם נגוסה: אסיה איסטשינה, בבקשה.
אסיה איסטושינה: אני אדבר בתור חוקרת מטעם מדד הביטחון של נשים וגם בתור האישה הפמיניסטית מ"ליגה" – התארגנות של נשים דוברות רוסית.
אסיה איסטושינה: אני אתחיל בתור חוקרת.
אסיה איסטושינה: המחקר שהסרטון הזה מבוסס עליו נעשה על-ידינו.
אסיה איסטושינה: אנחנו מדברות על כך שבקרב נשים דוברות רוסית אלימות פיסית היא פי שניים מאשר בקרב נשים יהודיות ישראליות באופן כללי.
אסיה איסטושינה: זאת אומרת 19% מהנשים חוות אלימות פיסית בתוך המשפחה לעומת - - - נשים בקבוצות אחרות.
אסיה איסטושינה: מעבר לזה אני רוצה להדגיש נושא של אלימות מינית.
אסיה איסטושינה: כשאנחנו מדברות על אלימות מינית זה לא רק שפי שניים נשים דוברות רוסית חוות אלימות מינית.
אסיה איסטושינה: שמעתי שאנשים מדברים על הטרדות.
אסיה איסטושינה: לא הטרדות.
אסיה איסטושינה: אנחנו מדברות על כ-40% נשים דוברות רוסית שעברו אונס או ניסיון לאונס על-ידי בן אדם זר.
אסיה איסטושינה: מספר יותר קשה זה ילדות – 27% מהילדות עד גיל 16 דוברות רוסית חוו אונס או ניסיון לאונס.
אסיה איסטושינה: אם זאת לא בעיה ולא צריך להיות סדר העדיפות שלנו, אז מה כן?
אסיה איסטושינה: בוועדת הקליטה ובמשרד הקליטה אנחנו עוסקות בסוגיות האלה ואנחנו בסולידריות עם נשים עולות או ילידות הארץ שעוברות אלימות פיסית או מינית.
אסיה איסטושינה: אבל אצלנו זאת בעיה סופר חמורה והייתי רוצה שזה יהיה בראש סדר היום שלנו.
אסיה איסטושינה: בתור פעילה מטעם ליגה לפמיניסטיות דוברות רוסית אני רוצה לראות תכנית אסטרטגית, חשיבה משותפת של כל המשרדים והעמותות כדי שנחשוב יחד איך אנחנו מקדמות את הנושא הזה ואת הפתרונות.
אסיה איסטושינה: זה יכול להיות אולי קו ארצי ברוסית.
אסיה איסטושינה: למשל, בחיפה אצלנו יש עשרות מתנדבות בקו סיוע, ויש דוברת רוסית אחת.