GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גרנית בן עזרא-זינגר: זה בדיוק מה שאני אומרת, אנחנו תיכף נדבר על ערוצי ההפצה שלנו, איך אנחנו מגיעים אליהם או איך אנחנו שומרים איתם על קשר, אבל ברגע שמדען החליט שהוא רוצה לחזור אלינו, למעשה הוא יכול להכנס לאתר של משרד העלייה והקליטה, להירשם כתושב חוזר, להגיש בקשה כתושב חוזר ולמעשה אחר כך להגיש בקשה להיות מוכר לסיוע על ידי המרכז לקליטה במדע.
גרנית בן עזרא-זינגר: לצורך כך הוא צריך כמובן להגיש את כל המסמכים, לרבות פרסומים.
גרנית בן עזרא-זינגר: ברגע שהוא הוכר כזכאי לסיוע של המרכז לקליטה במדע הוא למעשה מצוות אצלנו באופן אישי ליועץ.
גרנית בן עזרא-זינגר: יש לנו צוות יועצים, יש לנו למעשה שני מעגלים של יועצים, יועצים פנימיים בתוך האגף ויועצים מקצועיים חיצוניים, ברובם מדענים, שלמעשה מצוותים אליו.
גרנית בן עזרא-זינגר: בשלב הראשון יוצרים איתו קשר, מצוותים אותו רואים בדיוק מה התכניות שלו, מצוותים אותו ליועץ מדעי שנפגש איתו בפגישה ראשונית, פגישה של גישוש, מה הכיוונים המקצועיים שלו, במה תחומי המחקר שלו, במה הוא עסק בעבר.
גרנית בן עזרא-זינגר: היועץ עצמו מציג לו מה אפשרויות הקליטה בארץ, אם באקדמיה ואם בתעשייה, מדבר איתו על אפשרויות, בעצם מכניס אותו למה שקורה בארץ.
גרנית בן עזרא-זינגר: גם תושבים חוזרים שלא נמצאים בארץ חמש שנים צריכים את העזרה הזאת בחזרה למה קורה פה היום.
גרנית בן עזרא-זינגר: אנחנו מדברים בהקשר לתושבים חוזרים, אלה תושבים חוזרים שנמצאים חמש שנים ומעלה.
גרנית בן עזרא-זינגר: לאחר הפגישה הזאת למעשה גם היועץ נותן לו את הכיוונים האפשריים ומפנה אותו למקומות וגם היועץ עצמו נותן למדען, אז המדען יכול כבר להתחיל לפעול, וגם היועץ עצמו לוקח את קורות החיים של אותו מדען ומתחיל לעבוד עליהם, מתחיל להפיץ אותם בקרב הנטוורקינג שיש לו, אם באקדמיה ואם בתעשייה, כאשר המטרה הסופית זה באמת למצוא לו מקום תעסוקה במחקר ופיתוח.
גרנית בן עזרא-זינגר: זה היבט אחד של הסיוע.
גרנית בן עזרא-זינגר: אנחנו לוקחים את המדען ועוטפים אותו.
אברהם נגוסה: יש סיוע כלכלי שאתם נותנים?
גרנית בן עזרא-זינגר: בדיוק לזה אני נכנסת.
גרנית בן עזרא-זינגר: הסיוע השני הוא באמת סיוע כספי למעסיקים ולמעשה אנחנו מסייעים למעסיקים במימון ההעסקה של המדען, זאת אומרת שלצורך העניין אנחנו מדברים על תושבים חוזרים, זה סיוע דו שנתי בהתאם לרמתו האקדמית של המדען, הוא משתנה הוא דיפרנציאלי, שנה ראשונה יותר, שנה שניה קצת פחות, כאשר המטרה היא באמת לסייע לו להכניס מה שנקרא רגל בדלת.
גרנית בן עזרא-זינגר: לאחר שנתיים שהוא בתעשייה או באקדמיה, הוא כבר יותר מרושת, מכיר אנשים, יותר קל לו, הסיוע הוא כמו שנאמר גם לאוניברסיטאות, גם לתעשייה.
אבי ענתי: כמה כסף?
גרנית בן עזרא-זינגר: אם אנחנו נדבר על תואר שלישי של מדען חוזר אנחנו מדברים בשנה ראשונה על 61,500 ₪.
אברהם נגוסה: זה לאוניברסיטה שקולטת אותו או בשבילו?
גרנית בן עזרא-זינגר: כל הסיוע הולך למוסד הקולט.
גרנית בן עזרא-זינגר: פר מדען למוסד הקולט, כלומר זה לא שזה הולך ישירות למדען אלא רק למוסד הקולט.
גרנית בן עזרא-זינגר: בשנה שניה אנחנו יורדים בחצי.
גרנית בן עזרא-זינגר: אלה הסיועים שכרגע יש.
גרנית בן עזרא-זינגר: מעבר לכך יש לנו גם מלגות של פוסט דוקטורט ודוקטורט וזה באמת לבעלי תואר שני בלבד, לא נדרש ניסיון של מחקר ופיתוח, וזה באמת אנחנו מסייעים להם במלגת מחקר למעשה, לממן את לימודי הדוקטורט ופוסט דוקטורט באוניברסיטאות השונות.
גרנית בן עזרא-זינגר: יש לנו הרבה מאוד שותפים.
גרנית בן עזרא-זינגר: עם כל האוניברסיטאות כמובן אנחנו עובדים, עם מלכ"רים, עם הרבה מאוד חברות בתעשייה, יש את טבע ויש הרבה מאוד חברות שאנחנו עובדים איתן בהרבה מאוד שיתופי פעולה.
גרנית בן עזרא-זינגר: אני חייבת לציין שבאמת קיימת בעיה עם המעבר הזה בין האקדמיה לתעשייה, כל שיתוף פעולה עם כל חברה שתרצה להרים יתקבל בברכה כדי לחשוב ביחד על מה אנחנו יכולים לעשות, אבל משרד העלייה והקליטה והמרכז לקליטה במדע באמת לוקח את אותו מדען ומלווה אותו מהתחלה וטרום עליה.
גרנית בן עזרא-זינגר: טרום עליה, אני חייבת לשים על זה נקודה, טרום עליה הוא שלב מאוד חשוב, כי הרבה פעמים הוא זה שסוגר את הפינה כדי לחזור לארץ במיוחד לתושבים חוזרים, הם יושבים שם והם מחכים למצוא מקום עבודה, הם גם יכולים לדחות את העלייה שלהם עד שהם ימצאו מקום תעסוקה פה.
גרנית בן עזרא-זינגר: כלומר זה יכול להיות נקודת המפנה בין חזרה ללא חזרה, ברגע שיש החלטה, רצון כמובן ברמה האישית והמשפחתית שהם רוצים לחזור.
אברהם נגוסה: האם דיברתם עם טבע למשל, לגבי אלה שלא הולכים, אני מבין מהאוניברסיטאות שיש כאלה שרוצים להשתלב באקדמיה, אבל אלה שרוצים להשתלב ישר בתעשייה, האם ישבתם ובניתם תכנית כי שמענו מטבע שהם אמרו שאנשים מגיעים אבל הם לא מוכשרים, והם לא יכולים לקלוט אותם ישר, הם צריכים לעבור איזו שהיא הכשרה.
אברהם נגוסה: האם ישבתם איתם, בניתם תכנית, האם יש תכנית כזאת כדי לתת להם הכשרה להשתלבותם בתעשייה?
גרנית בן עזרא-זינגר: אני רוצה לציין מה שכן יש.
גרנית בן עזרא-זינגר: מה שחשוב לדעת, הסיוע של המרכז לקליטה במדע שאנחנו נותנים לתעשייה הוא באמת זה שאמור לאפשר להם את תקופת ההכשרה, ובמקרה של תושבים חוזרים זה אפילו קצת יותר קל כי אין בעיות של שפה, אין בעיה של פערי תרבות.
אברהם נגוסה: האם 61,500 שאמרת, יכולים להפנות אותם להכשרה לתעשייה?
גרנית בן עזרא-זינגר: כן.
גרנית בן עזרא-זינגר: טבע לצורך העניין או כל חברה אחרת פרטית בתעשייה - - -
אברהם נגוסה: אז במקרה של טבע למשל, למה לא ישבתם ובניתם תכנית כזאת?
אברהם נגוסה: כי יש פה כסף.
גרנית בן עזרא-זינגר: אנחנו עובדים עם טבע, אנחנו גם תומכים, יש אצלנו מדענים שעובדים בטבע בסיוע שלנו.
אברהם נגוסה: כמה בשנה עוברים כדי להשתלב בתעשייה?
גרנית בן עזרא-זינגר: זה לא השתלבות.
גרנית בן עזרא-זינגר: בוא נעשה רגע סדר.
גרנית בן עזרא-זינגר: הסיוע הניתן הן לאוניברסיטאות והן לתעשייה, וזה סיוע שהוא לא קטן, 61,000 בשנה הוא לא קטן, הוא לא גדול עם המשכורת - - -אבל הוא לא קטן.
אברהם נגוסה: אבל אני רוצה לדעת מספרית.
אברהם נגוסה: כמה בשנה אתם מכשירים לתעשייה?
גרנית בן עזרא-זינגר: אנחנו לא מכשירים אותם לתעשייה, בגלל זה אני רוצה - - -
אברהם נגוסה: הם יכשירו.
אברהם נגוסה: כמה אתם נותנים?
גרנית בן עזרא-זינגר: אנחנו נותנים, בדיוק.
גרנית בן עזרא-זינגר: התעשייה צריכה בעצם לבצע את התהליך הזה שהם מדברים עליו פה, בשביל זה הם מקבלים מאתנו בהתחלה את הסיוע כדי לעזור להם לבסס את ההתחלה של אותו מדען אצלהם.
גרנית בן עזרא-זינגר: ואנחנו מדברים על מדענים שבאו מהאקדמיה.
גרנית בן עזרא-זינגר: אנחנו מדברים בתעשייה, קודם כל תושבים חוזרים אנחנו מדברים על בערך 30% מתוך 100% שאנחנו מטפלים בהם, ואנחנו מדברים בתעשייה בערך 32% מהעולים שמשתלבים בתעשייה.
אברהם נגוסה: איזו רשות אחראית לזה?
גרנית בן עזרא-זינגר: המרכז לקליטה במדע בקשר עם גורמים רבים בתעשייה, מעסיקים רבים, שבעצם פונים ואומרים "תקשיבו", או שאנחנו הבאנו להם כמובן מדען ואנחנו באים ואומרים "תקשיבו, הנה קורות החיים, הנה המדען, האם הוא יכול להתאים לכם" במידה וזה מתאים אנחנו אומרים מצויין, התאמה תמיד צריכה להיות מקצועית וכל תעשיה תמיד תבחן קודם את הרמה המקצועית של אותו מדען ואת התאמתו.
אברהם נגוסה: את יכולה להציג לנו פילוח, ב-2017 כך וכך הוכשרו, ב-2018 כך וכך הוכשרו?
גרנית בן עזרא-זינגר: הטרמינולוגיה היא לא הוכשרו.
גרנית בן עזרא-זינגר: אנחנו לא עושים תכנית הכשרה.
אברהם נגוסה: מה זאת אומרת, את אומרת שאתם מעבירים תקציב.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת, לא משנה מי הכשיר אותם.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת בנושא הזה כמה הוכשרו כל שנה?
אברהם נגוסה: אם יש לך את הנתונים.
גרנית בן עזרא-זינגר: השנה נקלטו בתעשייה, נכון להיום נמצאים בתמיכתנו 133 מדענים בתעשייה.
אברהם נגוסה: ב-2018?
גרנית בן עזרא-זינגר: נכון להיום.
גרנית בן עזרא-זינגר: נכון למועד זה אנחנו ב-133, מתוכם 39 תושבים חוזרים ו-94 עולים.
גרנית בן עזרא-זינגר: אנחנו מדברים פה על אתגר שהוא מאוד גדול, מאחר ואני חושבת שפה דיברו על האתגר שניצב בפנינו, האתגר הוא מעבר לשילוב שבין התעשייה לאקדמיה, החיבור הזה, המעבר הזה שבאמת האקדמיה כמו שנאמר, מוציאה אותם לפוסט דוק, אבל אין לה את ההיקפים לקלוט אותם בחזרה, באותה כמות שהיא הוציאה אין לה היקף לקלוט אותם חזרה.
גרנית בן עזרא-זינגר: התעשייה למעשה אמורה לקלוט אותם.
גרנית בן עזרא-זינגר: שם נמצא הגאפ הגדול ובאמת כמו שנאמר, האתגר הוא גם בשילוב שלהם אבל הוא גם בהתאמה המאוד מקצועית, המאוד ספציפית.
גרנית בן עזרא-זינגר: ובגלל זה זה בעייתי.
אברהם נגוסה: אני שוב אשאל שאלה מתחום האקדמיה.
אברהם נגוסה: נציג האוניברסיטאות אמר לנו שאחד החסמים הוא בעיקר הכסף.
אברהם נגוסה: אם אני מוגבל מבחינת הכספים, כי זה עולה 1-1.5 מיליון ₪ לחוקר.
אברהם נגוסה: השאלה היא האם מוכר לכם התקציב של משרד הקליטה, האם הסכום לא מספיק, 61,000 לשנה ראשונה, 50% פחות לשנה שניה - - -
גרנית בן עזרא-זינגר: אנחנו מדברים על תושבים חוזרים בלבד, אז כן, אלה אותם מספרים.
אברהם נגוסה: אנחנו דנים על תושבים חוזרים בלבד.
אברהם נגוסה: אנחנו לא מדברים על עולים חדשים.
אברהם נגוסה: נושא הדיון הוא תושבים חוזרים.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה לדעת שבאמת - - -
שירה נבון: אני אשמח לענות מבחינת המועצה להשכלה גבוהה.
אברהם נגוסה: נציגת משרד הקליטה, סיימת?
גרנית בן עזרא-זינגר: לא, אני אומר דבר קטן לגבי האקדמיה.
גרנית בן עזרא-זינגר: התמקדנו מאוד בתעשייה ואני רוצה לדבר על האקדמיה.
גרנית בן עזרא-זינגר: באקדמיה יש לנו בשיתוף יחד עם הות"ת מסלולים שהיום מועסקים, האמת שזה עולים חדשים וזה מסלול שכבר לא קיים של - - - שקלט מאות מדענים בתוך האקדמיה, עם תרומה שלא מסולאת בפז - - -
אבי ענתי: זה - - -
גרנית בן עזרא-זינגר: רגע, תן לי לסיים בבקשה.
גרנית בן עזרא-זינגר: ברשותך.
גרנית בן עזרא-זינגר: היום קיימת - - -
אברהם נגוסה: אל תדברי על העולים מדענים.
אברהם נגוסה: זה לא הנושא שלנו.
אברהם נגוסה: הנושא שלנו הוא מדענים או לא מדענים, לא משנה, תושבים חוזרים.
אברהם נגוסה: אקדמאיים.
אברהם נגוסה: לכן תתמקדי על כך.
אברהם נגוסה: מדענם עולים תשאירי בצד, נדון בזה ביום אחר.
גרנית בן עזרא-זינגר: בסדר.
אברהם נגוסה: אני מבין, מצד אחד משרד הקליטה אומר "יש לנו תקציב, אנחנו שמים כסף, בשנה ראשונה 61,500, בשנה שניה יורד ל-50% הן בתעשייה והן באקדמיה" אז בואי תעשי לנו סדר איפה הבעיה.
שירה נבון: אני מהמועצה להשכלה גבוהה, סמנכ"לית תקצוב.
שירה נבון: אני אגיד כמה דברים במקרו ברשותכם ואחר כך אצלול.
שירה נבון: אני אתחבר גם לדברים שדביר אמר, אז באמת כמו שהוא אמר, בשנת 2000 היתה לנו את כל בריחת המוחות, הרבה חברי סגל, לא היתה קליטה מסיבית מספיק של חברי סגל, מהתכנית הרב שנתית הקודמת ובהמשך לתכנית הרב שנתית הנוכחית, בשיתוף כמובן יחד עם משרד האוצר, קיבלנו תקציבים מאוד רבים, גם חלק מהעניין הוא לקלוט עוד חברי סגל ואנחנו רואים באמת את הגידול.
שירה נבון: אני לא אגיד שהגענו ליעד שאנחנו רוצים, שהוא באוניברסיטאות לעמוד על 5,000 חברי סגל, אנחנו עומדים היום על בערך 200 פחות, אבל כן היה בשנים האחרונות גידול של מאות חברי סגל וזאת נקודה אחת.
שירה נבון: הדרך שלנו לתמרץ את המוסדות, אנחנו מתמרצים אותם על כל חבר סגל שמגיע למוסד, הם מקבלים עליו תקציב תוספתי, אם זה תכניות ייחודיות שאנחנו דיברנו פה, אתם דיברתם קצת על ביולוגיה, יש את נושא ההייטק שזה נושא שהוא בתכנית האחרונה אנחנו מדברים על כ-700 מיליון שקל שילכו לנושא הזה שכמובן חלק מהסיפור הוא כל הנושא של קליטת סגל, אז אנחנו מדברים על מענקי קליטה ואמר דביר 1-1.5 דולר למעבדה, אנחנו מודעים לזה וזה חלק מהתקציבים.
שירה נבון: אני לא אגיד שזה נותן לנו מענה על הכל אבל אנחנו בהחלט רואים התקדמות בתוך המערכת.
אברהם נגוסה: האם הגיעו מהאוניברסיטה בקשות של רצון להשתלבות ואתם אמרתם שאין לכם?
שירה נבון: אנחנו לא עובדים באופן הזה.
שירה נבון: המועצה להשכלה גבוהה עובדת על פי חוק, אנחנו עובדים על פי תפוקות ולא על פי תשומות.
שירה נבון: הם יודעים שככל שהם יגדילו נגיד מספרי סטודנטים או מספר דוקטורנטים וכולי, הם יקבלו מאתנו תקציב, לכן אנחנו מתמרצים אותם ונותנים להם תקציבים תוספתיים.
שירה נבון: אין בקשות פרטניות.
אברהם נגוסה: אני רוצה שיהיה ברור כי מצד אחד את אומרת שיש לכם כסף ואתם עובדים בתיאום עם האוצר.
אברהם נגוסה: מצד שני אנחנו שומעים מהאוניברסיטאות "אנחנו מוגבלים בתקציב".
שירה נבון: אז אני אומרת, יש כסף, כמובן שהוא עדיין מוגבל, יש גידולים שהולכים וגדלים לאורך שנים וכמובן שעדיין יש איזו שהיא מגבלת תקציב.
שירה נבון: איך אנחנו עושים את זה?
שירה נבון: ככל שהמוסד קולט חברי סגל במקצועות מסוימים הוא מקבל מאתנו תוספת.
שירה נבון: גם היא מוגבלת.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מה המגבלה.
שירה נבון: יש שני חסמים - - -
אברהם נגוסה: אני אתן לך זמן להסביר אבל אנחנו רוצים להבין בדיוק מה ההפרש.
אברהם נגוסה: אם את אומרת "יש לנו כסף" אבל מצד שני את אומרת שיש מוגבלות, אז לכמה יש לכם ולכמה אין לכם, כדי שנדע, ואנחנו חברי הכנסת נדחוף.
שירה נבון: אין לי נתון כזה.
שירה נבון: אין לי רשימת בקשות, אנחנו עובדים בצורה קצת שונה ולכן אני לא יכולה לתת כזה נתון.
שירה נבון: אני אומרת שוב פעם, אנחנו מנסים להשקיע גם במענקי הקליטה, הנושא של תשתיות, בשביל שחברי סגל ירצו לבוא לפה והטובים ביותר, הם רוצים שיהיו להם את התשתיות הראויות וזו תחרות עם האוניברסיטאות הכי טובות בעולם.
שירה נבון: גם לנושא הזה אנחנו נותנים מענה, יש ועדה של תשתיות, אנחנו משקיעים באוניברסיטאות.
שירה נבון: אני שוב אומרת, יש עוד דרך לעשות.
שירה נבון: דבר שני יש מה שנקרא תנאי העסקה ותנאי שכר, ששוב פעם גם בנושא הזה אנחנו בתחרות ובטח במקצועות שהם נדרשים, זו גם יכולה להיות מגבלה, אנחנו יודעים את זה בפרט במקצועות ההייטק שהתחרות היא מאוד מאוד קשה.
שירה נבון: אני כן אגיד שאנחנו באיזה שהוא שיח ודיאלוג מאוד חיובי עם הממונה.
אברהם נגוסה: אני חייב לומר לך, העברנו לכם שאלות מראש כדי שתגיעו עם הנתונים.
אברהם נגוסה: את אומרת שאין לך נתונים.
אברהם נגוסה: השאלות שהעברנו לכם הן כמה תקנים נפתחו בשנה שעברה לקליטת סגל אקדמי למשרה קבועה, כמה מהם אוישו או - - -
שירה נבון: אני מתנצלת אבל אין לנו את הנתונים ואנחנו נאסוף ונציג אותם.
אברהם נגוסה: אז איך נדע אם אין לכם נתונים?
אברהם נגוסה: אתם ועדה לתכנון ותקצוב.
אברהם נגוסה: איך אתם יכולים לפעול בלי נתונים, כמה הגיעו, כמה אתם נתתם, לכמה אין לכם אפשרות לתת?
אברהם נגוסה: מה הולך פה?
שירה נבון: אנחנו פשוט לא עובדים בצורה כזאת, וכדי שיהיו לנו את הנתונים - - -
אברהם נגוסה: אז תסבירי לנו איך אתם עובדים?
שירה נבון: זה ממש להסביר את מודל התקצוב של ות"ת, אני אשמח להרחיב על זה.
שירה נבון: אנחנו עובדים לפי תפוקות, לפי מספר סטודנטים, לפי תפוקות מחקר, לא לפי חברי סגל.
שירה נבון: יש תחומים מסוימים כמו למשל הנושא של הייטק שאנחנו כן עובדים לפי התחום הזה, בשנה שעברה נתנו 50 מענקי קליטה ל-50 חברי סגל.
שירה נבון: זה משהו ספציפי שאני יודעת להגיד, אבל לא ברמה הרוחבית.
אברהם נגוסה: את יכולה להעביר לוועדה בכתב?
שירה נבון: אנחנו נעביר את הדברים בכתב, אין שום בעיה.
שירה נבון: אבל אני מציעה שתתנו לנו אפשרות לאסוף נתונים ואני אתן לכם גם נתונים יותר מעמיקים.
שירה נבון: נתון שאני רוצה להגיד, שבשנים האחרונות נקלטו יותר מ-300 חברי סגל.
קריאה: אני יכול לשאול שאלה?
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך למשרד המדע בבקשה.
אברהם נגוסה: אבי ענתי סמנכ"ל תכנון.
אבי ענתי: כמו שנאמר אני סמנכ"ל תכנון במשרד המדע.
אבי ענתי: אנחנו יזמנו תכנית בשנת 2017 להחזרת מדענים תושבים חוזרים.
אבי ענתי: במסגרת זאת פרסמנו את התכנית למלגה לפוסט דוקטורט וכל מי שנמצא בחו"ל, נניח בפוסט אחר או בכלל בעשר השנים האחרונות נמצא בחו"ל, יכול היה להגיש בקשה למלגה כזאת למשרד, ובתנאי שהוא חובר לחוקר באקדמיה, מגיש לו הצעת מחקר וביחד הם מגישים לנו את התכנית ואנחנו מממנים.
אבי ענתי: אנחנו מימנו 11 כאלה בשנה שעברה.
אבי ענתי: השנה אנחנו נמצאים בתהליך של הערכה ושיפוט, קיבלנו 20 בקשות, בעיקר מארצות הברית ואנגליה.
אבי ענתי: יש עוד מדינות, אבל בעיקר ארצות הברית ואנגליה.
אבי ענתי: אני חושב שתכנית כזאת יכולה לתת פתרונות באקדמיה.
אבי ענתי: התקופה הזאת שאנחנו נותנים למילגאי היא תקופת התערות של שנתיים, הוא מקבל 120,000 שקל לשנה, זאת אומרת 10,000 שקל לחודש, הוא מקבל 10,000 שקל נטו לחודש ואני מדגיש נטו, כי לפי התקנה בחוק המלגות המילגות פטורות ממס.
אלעזר שטרן: אני מתנצל אדוני, גם כן איזה מדען במשרד, קבעתי מראש.
אלעזר שטרן: אני אחרי זה - - - תודה.
אבי ענתי: אני מציע א.
אבי ענתי: להגדיל את התקציבים לתכניות כאלה, זה מאפשר לאותו מילגאי, לאותו מדען שחוזר תקופת התערות לשנתיים, דיברנו על הכשרה לטובת טבע ודברים כאלה.
אבי ענתי: אם היו עושים דבר זה כזה למשל בתעשייה, זה היה מצוין.
אבי ענתי: כי גם בתעשייה היו נותנים לו תקופה של שנתיים שיכיר את התעשייה, ירצה – יישאר בתעשייה, לא ירצה, ילך לתעשייה אחרת או לאקדמיה, אבל לפחות נותנים לו צ'אנס.
אבי ענתי: דרך אגב, לגבי המשרד לקליטה במדע, שהם דיברו על ההכרה מי מוכר כמדען ישראלי חוזר, אם מדובר מחמש שנים ומעלה זה לא נותן פתרונות לאלה שברחו.
אבי ענתי: זאת אומרת בדרך כלל אלה שיצאו לפוסט דוק לחו"ל הם יצאו לשנתיים, ואלה רוצים לחזור, ואלה אין להם משרות לחזור, אני אומר.
אבי ענתי: אין להם משרות לחזור.
גרנית בן עזרא-זינגר: אני מסכימה איתך.
אבי ענתי: לכן המשרד לקליטה במדע, לפי החוק, לפי ההכרה שלכם, האוכלוסייה הזאת לא נחשבת אצלכם.
אבי ענתי: אתם לא מטפלים באוכלוסייה הזאת.
גרנית בן עזרא-זינגר: אני לגמרי מתחברת למה שאתה אומר וזה נכון.
גרנית בן עזרא-זינגר: החמש שנים ומעלה בהחלט - - - אבל אתה צודק, זה בהתאם להחלטת ממשלה.
אברהם נגוסה: אצלכם אין הגבלה של ותק?
אבי ענתי: עשר שנים שהוא נמצא בחו"ל.
אבי ענתי: כי אמרנו, בדרך כלל אנחנו ניתן למישהו לעשות פוסט דוק באקדמיה שהוא עשר שנים בחו"ל.
אבי ענתי: לא יבוא מישהו בן 60 או בן 70 שיבוא ויגיד "אני רוצה לחזור".
אבי ענתי: אנחנו רוצים יותר את הצעירים.
אברהם נגוסה: עד עשר שנים?
אבי ענתי: עד עשר שנים.
אברהם נגוסה: יש לי שאלה אליכם.
אברהם נגוסה: אתה ציינת מספרים קטנים, 11, 20.
אבי ענתי: רק התחלנו בזה בשנה שעברה.
אבי ענתי: זו היתה יוזמה של השר שלנו.
אברהם נגוסה: אם יגיעו 30, 40?
אברהם נגוסה: אתה חושב שיש לכם פתרון תקציבי?
אבי ענתי: לא.
אבי ענתי: אין לי פתרון תקציבי.
אבי ענתי: לכן התחלתי בקטן.
אבי ענתי: המטרה שלנו היא להראות לאוצר שכדאי להפעיל את התכנית הזאת ולא רק אצלנו אלא גם בתעשייה, ואם נעשה, או שמשולב, תעשיה-אקדמיה.
אבי ענתי: חשבנו על זה, דיברתי עם טבע בעניין הזה.
אברהם נגוסה: הגיעו אליכם יותר מ-20 מדענים ואמרתם שאין לכם יכולת תקציבית והחזרתם אותם?
אבי ענתי: השנה יש לנו 20 ואנחנו כנראה ניתן רק לעשר.
אבי ענתי: אין לי מספיק תקציבים.
אברהם נגוסה: אנחנו - - -
גרנית בן עזרא-זינגר: יש אפשרות מילה ברשותכם?
שלומית אבינוח: לא.
שלומית אבינוח: יש כאלה שלא דיברו.
שלומית אבינוח: משרד הבטחון.
אברהם נגוסה: משרד הבטחון בבקשה.
נתנאל מויאל: אדוני היושב ראש, אני רוצה אולי קצת להכניס בדיון איזה שהוא פתרון דווקא לקשירת המוחות.
נתנאל מויאל: אציג את מסלול העתודה האקדמית כמסלול שאחראי להשאיר פה אנשים לפחות עד גיל 27, כמובן מי שהולך ללמוד רפואה, עד אמצע גילאי ה-30.
נתנאל מויאל: אנחנו מדברים בסוף על מסלול שאחראי על פיתוח שדרת המפקדים הבאה של היחידות הטכנולוגיות בצה"ל.
נתנאל מויאל: אחד הנתונים שחשוב שתדע שמהמסלול הזה אחד מכל ארבעה נשאר להיות קצין בכיר בצה"ל מדרגת סגן אלוף והלאה.
שלומית אבינוח: אתה מדבר על עתודאים?
נתנאל מויאל: אני מדבר על עתודאים, כאשר מסלול העתודה, כל הדגש שלו הוא בעיקר על הנדסות ומדעים מדויקים, כשיש לנו גם את מקצועות המשפטים, כלכלה, רפואה ומדעי החיים שנוספים לתחומי ההנדסה.
נתנאל מויאל: אנחנו פועלים הרבה מול האוניברסיטאות גם בפתיחת תכניות חדשות, למשל השנה הכנסנו תכניות עילית לדאטה סיינס, שילוב של אוכלוסיות ייחודיות, גם עולים חדשים, גם בנים חוזרים, גם בשיתוף משרד העלייה והקליטה.
נתנאל מויאל: אנחנו עובדים גם בנושא של העלאת אחוז הנשים בעתודה שהוא בהכרח משפיע גם על ההישארות של נשים במדינת ישראל.
אברהם נגוסה: יש לך נתונים בכמה מדובר?
נתנאל מויאל: יש לנו פה נתונים, אני תיכף אציג בכמה שקפים.
נתנאל מויאל: אם יהיו נתונים שאחר כך תרצו שנשלים, אז אני אשלים.
נתנאל מויאל: קודם כל אנחנו עוסקים עכשיו גם בבניית תכניות עילית לטווח ארוך, כלומר אקדמאים לתואר שני.
נתנאל מויאל: מסלול עתודה קלאסי, היה פעם מסלול עתודה לתואר ראשון, היום יש המון מסלולי הצטיינות ומסלולים של תכניות עילית לתואר שני, משכי חתימה ארוכים יותר כמובן בתכניות האלה וגם על פי יעדי השיבוץ, למשל בעולם הסייבר זה עלה היום לשלוש שנים חתימה לקבע ותואר שני במהלך שירות החובה לכל עתודאי.
נתנאל מויאל: כל עתודאי שבעצם סיים בפרק הלימודים שלו תואר ראשון, במהלך שירות החובה שלו כשהוא כבר פועל כמהנדס ובכל תפקיד, יכול לעשות בזמן שירות החובה שלו, הצבא מקצה לזה זמן, לעשות את התואר השני וכמובן הסוגיה של תמריצים למשכי חתימה ארוכים יותר ודירוגי שכר למי שזכאי לדירוגי מחקר וכאלה.
נתנאל מויאל: מיקוד לאוכלוסיות ייחודיות, אנחנו גם בחו"ל עם הנציגים שלנו בקונסוליות תרגמנו את כל עולם השיווק שלנו כמעט לכל השפות, ההתמקדות היא בעיקר בצפון אמריקה ובמערב אירופה, אבל אנחנו מפיצים את זה גם ברשתות החברתיות ויש לזה המון הד.
נתנאל מויאל: היום בעצם גם בנים של תושבים שהיגרו לחו"ל יכולים להכנס, לקבל את המידע, להירשם ואפילו להגיע לארץ גם ללא ההורים שלהם ולקבל תמיכה במסלולים שיש לנו להציע להם.
נתנאל מויאל: על פעולות להעלאת אחוז הנשים דיברתי, אני חושב שזה בקשר ישיר להישארות לפחות של נשים, גם כנסים להגברת הנשים בעתודה, גם העמקת השיח ברשתות, גם מיקוד בתכניות הנדסיות בשילוב של המוסדות האקדמיים.
נתנאל מויאל: זה קצת הפעילות שלנו בשנתיים האחרונות ברשתות החברתיות.
נתנאל מויאל: קצת שינויים במגמות ובמוסדות, אז באמת הגדלת היקף המהנדסים לצה"ל, למערכת הבטחון ולמשק.
נתנאל מויאל: אנחנו מדברים כל שנה על 1,000 מהנדסים ומהנדסות שנכנסים לצה"ל דרך מסלול העתודה, כשאני לא כולל בפנים את תכניות האקדמיזציה שתיכף אני אדבר עליהן, שזה תכניות לאקדמאים שכבר בגיל צעיר סיימו את התואר, כלומר עוד לפני השלב שבו הם מחויבים לגיוס יש להם תואר ראשון ולפעמים גם תואר שני.
נתנאל מויאל: פתיחת תכניות עילית, כל תחום הדאטה סיינס שנכנס בהיקפים גדולים, הגדלנו פי שלוש את המכסות ללימודי אחיות, לימודי סיעוד, בשירות החובה, וגם בשירות הקבע.
נתנאל מויאל: פתיחת מגמת רובוטיקה ומאז שאוניברסיטת אריאל הפכה לאוניברסיטה העצמנו את שיתוף הפעולה איתם ופתחנו שם גם מגמות חדשות.
נתנאל מויאל: תכניות עילית של השנה הזאת, אתה יכול לראות כמה תכניות עילית יש, מדובר פה על תכניות שעוסקות בתארים כפולים, זאת אומרת שני תארים ראשונים באותו זמן לימוד, תואר ראשון ותואר שני ותכניות המשך בעיקר במקצועות ההנדסה.
נתנאל מויאל: יש כאן דוגמאות לשתי תכניות חדשות לחבר'ה שסיימו תואר ראשון במדעים מדויקים בגיל 18 לפני שהם חייבים בשירות ומתגייסים לצבא לתואר שני, חשוב שתבין אדוני היושב ראש שכל מי שנמצא בתכניות האלה הוא לפחות עד גיל 28-29 נמצא בארץ עם תפקיד ועם באמת ציר פיתוח מאוד מאוד טוב.
נתנאל מויאל: אתה יכול לראות את היחידות שמלוות את התכניות האלה ממקומות מאוד מאוד מאתגרים גם בצה"ל וגם במערכת הבטחון.
נתנאל מויאל: שיעור הנשים בעתודה – אפשר לראות שהשיעור עולה כל שנה בעקבות הפעולות שאנחנו מבצעים.
נתנאל מויאל: יעד העלייה שלנו הוא באמת ל-30% עד 2020, דרך אגב, הנתונים האלה לא שונים מהיקף הנשים במדעים מדויקים, מה שנמצא במוסדות האקדמיים.
נתנאל מויאל: כלומר מצב העם הוא מצב הצבא פה, אנחנו מנסים באמת להעלות את זה על ידי מתן של תכניות, להנגיש את המידע, לשווק את זה ובעצם גם לאפשר בסוף הורות צעירה לנשים שיוכלו להשתלב בדברים האלה, זה בהחלט דברים שמדברים אליהן.
נתנאל מויאל: אתה יכול לראות את המקצועות שנשים משתלבות בהן.
נתנאל מויאל: דיברנו קודם על עולים, אני חושב שיש קשר ישיר בין איך שאתה קולט את העולים והתכניות שלהם לבין הרצון של הסביבה הקרובה שלהם גם לבוא מחו"ל.
נתנאל מויאל: לפעמים הסביבה שלהם בחו"ל היא סביבה של תושבים שזלגו, ירדו ובעצם פה אנחנו מציעים להם גם תכניות ייחודיות כמו התכנית שנקראת "עתודת עולים".
נתנאל מויאל: זו תכנית שבעצם כל עולה חדש שהתחיל ללמוד איזה שהוא תואר אקדמי בחו"ל יכול לבוא ולהשלים אותו בארץ ונדחה לו הגיוס.
נתנאל מויאל: ברגע שהוא מגיע לצה"ל אנחנו כמובן נותנים לו את האופציה להשתלב במקומות רלבנטיים למקצוע שבו הוא עסק, בעיקר שוב, סביב המדעים המדויקים.
נתנאל מויאל: תיכף אני אתן זום-אין על עולם הרופאים העולים החדשים.
נתנאל מויאל: אז באמת, יש לנו המון המון פעילות, גם שיח והסברה לנציגי מיטב שטסים לחו"ל ועושים את כל הכנסים של צב"ר ונפש בנפש ומשרד העלייה והקליטה ופעילות חשיפה והסברה, בסוף דרך הרשתות החברתיות אתה מגיע ומכסה המון המון מקומות ואנחנו מקבלים כל הזמן פניות.
נתנאל מויאל: לגבי גיוס רופאים עולים, חבר'ה שהגיעו עם תואר ברפואה מחו"ל, והגיעו לצבא, אתם יכולים לראות שבשנתיים האחרונות המספרים עלו, אני מדבר על 2016, 2017.
נתנאל מויאל: נתונים של 2018 עוד לא סיכמנו, אבל 27 לרפואה כללית ב-2016 ועוד עשרה רופאי שיניים, ב-2017 גם מספרים דומים, 21 לרפואה כללית ועוד 14 לרפואת שיניים.
נתנאל מויאל: בעולם הרופאים גם יש המון המון פעילות וממש ללכת לקראת, להעניק דרגות ייצוג, לתת להם יותר סמכות.
נתנאל מויאל: להכנס לתנאים של קבע מהיום הראשון שהם מתגייסים לצה"ל כרופאים.
נתנאל מויאל: לסיכום, קראנו לזה עיקרי התכנית לקשירת המוחות, לקשור את הפרט לשירות ארוך שהמינימום חתימה הוא לשש שנות שירות, לא כולל השנים שהוא למד באוניברסיטה, כלומר בכל המסלול הזה הוא נמצא עשר שנים במדינת ישראל בוודאות.
נתנאל מויאל: טיפוח של אוכלוסיות ייחודיות למסלול עתודה - --
אברהם נגוסה: תסכם כי הזמן שלנו אוזל.
נתנאל מויאל: אני כבר מסיים.
נתנאל מויאל: באמת כל הסוגיה של פתיחת תכניות עילית חדשות לשירות ארוך, דירוגי מחקר לזכאים, הכרה במוקדי ידע בצבא, אנשים שרוצים גם לעשות דוקטורט בשילוב של היחידות הטכנולוגיות בצה"ל, תפקידים אטרקטיביים, זה בהכרח מושך אנשים להישאר כאן ולהגיע לתפקידים אטרקטיביים, אני מדבר גם על תפקידים בצה"ל וגם בשאר הגופים, תמריצים לעתודאים וחתימה של קבע, ואפשרות כמו שדיברנו על תואר שני במהלך השירות.
נתנאל מויאל: חשוב לי להדגיש משפט לסיום, שבסופו של דבר המפעל הזה של העתודה האקדמית מביא למדינת ישראל כל שנה 1,000 מהנדסים ומהנדסות ובאמת הוא המנוע העיקרי לבניית שדרת הפיקוד הטכנולוגית של צה"ל ומערכת הבטחון.
אברהם נגוסה: משרד הכלכלה הרשות לחדשנות.
אילה מילר: צהריים טובים.
אילה מילר: אני ראש תחום פיתוח הון אנושי בהייטק ברשות החדשנות.
אילה מילר: רשות החדשנות תומכת במו"פ טכנולוגי כמנוף לצמיחה כלכלית ובאמת הזכרת היו"ר את החלטת הממשלה 2292 שמדברת באמת על הפיתוח של הון אנושי מיומן להייטק.
אילה מילר: במסגרת החלטה זאת לקחנו על עצמנו לעשות שינוי בתכנית שהיתה לפני כן, תכנית לאומית להשבת אקדמאים שהיתה עבודה משותפת עם ות"ת ועם משרד העלייה והקליטה שדיברה על הבאת כל הישראלים חזרה ארצה ואנחנו לקחנו על עצמנו למקד, לעשות תכנית ייעודית שמתמקדת באנשי פיתוח, מחקר ופיתוח טכנולוגי לתעשיית ההייטק, וזאת כחלק מבט יותר גדול של הממשלה וגם של רשות החדשות על הצורך בצמצום המחסור באנשי פיתוח לתעשיית ההייטק, שזאת באמת ההסתכלות שלנו, זו המשימה שלנו, ומתוך זה אנחנו מסתכלים גם על הנושא הזה של ישראלים חוזרים.
אילה מילר: אז מה שעשינו באמת זה להסתכל פעם אחת על הצרכים של הישראלים שרוצים לחזור לארץ בתחומי המדע והטכנולוגיה ועשינו סקר בקרב הישראלים האלה וגילינו דברים שכבר אמרו ולא אחזור עליהם, אבל רק קצת על הפרופיל של האנשים מתוך הטכנולוגיה שעובדים בתעשייה בחו"ל וחושבים לחזור לארץ, מה החסמים שלהם, באמת אחד החסמים המרכזיים הוא הרישות, ההיכרות שלהם עם תעשיית ההייטק, היכולת שלהם לשמר את הקשרים ולכן גם הפתרון שלנו עונה על הצורך הזה.