GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריאל קנדל: תודה כבוד היו"ר, מאוד קצר כמו שביקשת.
אריאל קנדל: באתי בעצם לעודד את כל המהלך הזה.
אריאל קנדל: מצד אחד כמובן שיהודי צרפת נמצאים ממש על התפר, אני חושב שבוועדה הזאת זה ממש גם תפוצות וגם עליה וגם קליטה ואנחנו יודעים מה המצב בצרפת וגם לירן דיברה על אחוזי העלייה ממסע, אז כמובן שהצרפתים הם חלק מאוד גדול של החבר'ה האלה שרואים במסע את הסיפור של העלייה, אבל אני חייב גם להגיד מילה טובה למשרד התפוצות.
אריאל קנדל: אנחנו יודעים שמדובר על התפוצה השנייה בעולם אחרי ארצות הברית ואני חושב שאין שבוע בשנה האחרונה שאנחנו לא שומעים על עוד פרויקט ממשרד התפוצות שבאים להתעניין גם ביהודי צרפת, שאמרו שאין הלל בצרפת אז אולי יהיה בעתיד, אבל כמובן שרק החיבור הזה בין מדינת ישראל לתפוצות יחזק את התפוצות בכלל ויחזק את הזהות היהודית והציונית של האנשים בכלל ושל היהודים בצרפת.
אריאל קנדל: אנחנו מאוד שמחים להיות פה היום ונמשיך לעזור למשרד התפוצות בכלל ולידידי דביר בכל הפעילות שלו.
אברהם נגוסה: יצחק הילדסהיימר, עיתונאי שמתמקד בחינוך בתפוצות.
יצחק הילדסהיימר: תודה רבה אדוני היושב ראש, יש לי רק שאלה קצרה לשכנתי מימין, לירן.
יצחק הילדסהיימר: המספר שהודעת עליו, 35,000 איש שעלו מתוך 140,000 בוגרי מסע, זה מספר מאוד נאה ומבורך.
יצחק הילדסהיימר: אני רוצה רק לשאול האם יש לכם דרך להראות, להוכיח, שזה כתוצאה מהשהות שלהם בתכניות מסע או כתוצאה מכל מיני השפעות אחרות.
לירן אבישר בן חורין: יש לנו מחקר מעניין שהוא מחקר פרי-פוסט, שזה מחקר שאתה בודק את הצעיר כשהוא מגיע ושואל אותו מה הכוונות שלו.
לירן אבישר בן חורין: האם יש לו כוונות עליה, מה הסיבות שהוא הגיע, מה רמת הקשר שלו, מה המחשבות שלו על ישראל וכולי, ואז אתה חוזר וחוקר אותו בסוף התכנית, חצי שנה אחרי ושנתיים אחרי.
לירן אבישר בן חורין: אחד הדברים המעניינים שבניגוד למחשבה שנגיד צעירי ברית המועצות כשהם מגיעים למסע, הם התכוונו לעלות ארצה.
לירן אבישר בן חורין: אם התכוונו לעלות ארצה, יעלו ארצה.
לירן אבישר בן חורין: אחד הדברים המעניינים, היה אצלנו בסיור מנכ"ל משרד העלייה והקליטה ופגש קבוצה משמעותית, הם בתחילת התכנית אומרים "אנחנו לא יודעים, באנו לבדוק את המים, באנו לראות אם נכון לנו, באנו לראות אם מתאים לנו.
לירן אבישר בן חורין: החוויה מאפשרת לנו להבין שאנחנו יכולים למצוא פה עבודה, אנחנו יכולים לדבר עברית, אנחנו יכולים לייצר לעצמנו רשת חברתית, ואנחנו עושים איזו שהיא בחירה מושכלת ורציונלית בהחלטת העלייה שלנו".
לירן אבישר בן חורין: הנחת העבודה גם שהעליות האלה הן עליות יותר מוצלחות.
לירן אבישר בן חורין: כי הן מאפשרות לצעיר להתמזג בצורה יותר טובה ובריאה וקלה לתוך מערכת החיים בישראל.
לירן אבישר בן חורין: אז לשאלתך, כן, יש לנו נתונים כאלה שמראים את זה, אנחנו שמחים גם לחלוק אותם.
אברהם נגוסה: עכשיו ניתן למנכ"ל לענות לשאלות שעלו ולהתייחס להערות.
דביר כהנא: תודה.
דביר כהנא: באמת לשאלתך על יהדות קווקז, בוודאי היא יקרה לליבנו.
דביר כהנא: רק אתן דוגמה מהמעורבות שלנו, לא מזמן היינו שותפים בכינוס בטביליסי של עשר קרנות פילנתרופיות יהודיות שבאו להתעמק בסוגיה, להכיר מקרוב, אנחנו מעורבים לא מעט היום גם בסיוע לבית ספר יהודי, ניסינו למנוע הקמה של בית ספר יהודי שני שיתחרה בבית הספר הקיים, בגדול אנחנו מעורבים שם בפעילות בקמפוסים, young professionals, אנחנו מעורבים גם שם, אבל אנחנו תמיד נשמח לחשוב גם על הזדמנויות נוספות.
ברוך ליוייב: מה לגבי ועדת ביטון שהמליצה המלצות ועדיין לא יושם שום דבר?
דביר כהנא: ועדת ביטון עסוקה בנושא שלא מגבולות הגזרה של המשרד שלי.
ברוך ליוייב: היא כבר לא רלבנטית, שמים אותה בצד וזורקים?
דביר כהנא: לא, אני אומר, זו שאלה טובה למנכ"ל משרד החינוך ולא למנכ"ל משרד התפוצות.
ברוך ליוייב: אבל מי שצריך ליישם את זה זה לא חלק שלכם?
דביר כהנא: לא.
אברהם נגוסה: יש כאן נציג משרד החינוך?
אברהם נגוסה: אולי בדיון שנקיים כשאנשי משרד יהיו פה - - -
ברוך ליוייב: בכלל, באופן כללי, כשמדברים על ארצות הברית, על צרפת, מדברים על כולם, מכבדים את כולם והקווקזים יושבים בצד.
אברהם נגוסה: השאלה נכונה, אבל המנכ"ל אומר שזה לא תחום שבאחריותו, זה יותר שייך למשרד החינוך.
אברהם נגוסה: אנחנו נקיים בקרוב דיון בתחום החינוך ואז השאלה שלך תהיה רלבנטית.
ברוך ליוייב: רק להזכיר, יש רבע מיליון קווקזים בעולם, צריך להתייחס.
ברוך ליוייב: בעולם יש 250,000 יהודים קווקזים.
אברהם נגוסה: לגבי היהודים בעולם מנכ"ל משרד התפוצות צריך להתייחס.
ברוך ליוייב: אני כבר לא מדבר על הבוכרים שזה עוד 250,000 שזה חצי מיליון בסך הכל.
ברוך ליוייב: צריך לדבר עליהם יותר ולהתייחס יותר.
אברהם נגוסה: השאלה שלך לעניין דו"ח ביטון צריכה להיות מופנית למשרד החינוך, השאלה בעניין הפרויקטים האלה שיפעלו גם בקווקז, זה בתחום אחריותו.
אברהם נגוסה: שאלתי קודם ואני שואל שוב, איך יהודי שנמצא בניו יורק, וושינגטון או טורונטו, איך הוא יודע על הפרויקטים האלה, איך אתם מגיעים לאנשים, איך הם יודעים עליהם כדי שיבואו וישתתפו.
דנה סנדר מולה: אני יכולה לענות בשם הנשים, איך הן מגיעות.
דנה סנדר מולה: אני חושבת שאנחנו באמת מתחילים באזור חדש, בעיר חדשה, במקום בו לא פעלנו בעבר, אנחנו משקיעים מאמצים יחד עם השותף המקומי שמכיר את הזירה בצורה המיטבית ביותר, באמת להגיע לאותן נשים שאולי בילדות שלהן היו מעורבות ואז עוד יודעים לזהות אותן ולמצוא אותן, ובאמת לגשת אליהן ולהציע להן להשתתף.
דנה סנדר מולה: אבל בינינו, נשים מדברות.
דנה סנדר מולה: אז ברגע שפעלנו במקום בפעם הראשונה, בפעם השניה כבר אנחנו יודעים להגיע לנשים ביתר קלות.
דנה סנדר מולה: האחות, הגיסה, השכנה, החברה, נשים מדברות הן מספרות אחת לשניה, ורק לסבר את האוזן, בלוס אנג'לס כרגע על כל מושב באוטובוס, יש לנו 11 נשים שרשומות.
דנה סנדר מולה: אז נשים מדברות ורוצות.
אברהם נגוסה: השאלה האם אין שיטה או מערכת בתוך המשרד לשווק את התכניות האלה, שאנשים ידעו שהן קיימות והם יכולים להשתתף.
אברהם נגוסה: יש מערכת כזו?
דביר כהנא: יש היום ארגונים יהודיים רבים שחלקם הם מקומיים וחלקם עולמיים שכל אחד מהם מנסה לקיים מערך שיווק מיטבי עד כמה שניתן.
דביר כהנא: היום ישנה יוזמה שנמצאת תחת מוזאיק שבה מנסים באמת כמה פילנתרופים יחד עם מוזאיק, להקים פלטפורמת שיווק של כלל הארגונים היהודיים, ארגונים שקשורים לישראל בעולם.
דביר כהנא: הפלטפורמה הזאת תאפשר הגעה לקהלים רבים ומגוונים על פני רצף החיים היהודיים - - - חד פעמית, אנחנו מקווים מאוד שהפרויקט יצלח בשבועות הקרובים.
אברהם נגוסה: האם רשת בתי הכנסת לא יכולים להיות - - -
דביר כהנא: לצערנו הרב רוב בתי הכנסת כבר הרבה פחות רלבנטיים עבור הקהל של אותם 85% שפחות מחוברים.
אברהם נגוסה: כיוון שגם היום הנושא שלנו הוא קבלת דיווח ומעבר לזה נתנו גם אפשרות לאנשים להתייחס.
אברהם נגוסה: מה ששמענו מאוד - - - ואני מברך את השר וגם את המנכ"ל וכל הצוות, ראשי הפרויקטים שהציגו לנו.
אברהם נגוסה: יש פרויקטים שלא שמענו עליהם בדיון היום, אבל בדיון הבא אנחנו ניתן להם קדימות.
אברהם נגוסה: אני מברך על העבודה שאתם עושים, יישר כח.
אברהם נגוסה: דבר נוסף, חשוב לחזק את מערכת השיווק של התכניות, ולשפרה.
אברהם נגוסה: אנחנו נמצאים היום בעולם הטכנולוגיה וצריך למצוא דרך כיצד משווקים, כמו הדוגמה שהשר נתן על האשה שאין לה קשר ליהדות.
אברהם נגוסה: חשבתי על בתי כנסת אבל אמרת שהקהל שלנו הוא אלה שלא מגיעים לבית הכנסת ואלה שאין להם זיקה ליהדות.
אברהם נגוסה: הדוגמה שנתן השר היא דוגמה נכונה אבל איך אפשר להגיע לאנשים האלה.
אברהם נגוסה: האם חשבתם על איזו שהיא מערכת טכנולוגית שיכולה להגיע - - -
דביר כהנא: נציג את זה במפגש הבא.
דביר כהנא: יש לנו ממש עבודה - - -
אברהם נגוסה: נשמח לראות מצגת בדיון הבא.
אברהם נגוסה: היום אנחנו מקיימים דיון בנושא חיזוק התא המשפחתי בקרב משפחות עולים.
אברהם נגוסה: בפתח דבריי, ברצוני לציין כי היום מוקדש ברחבי הארץ לציון מחאת ארגוני הנשים והבעת סולידריות נגד תופעת רצח נשים בפרט ואלימות נגד נשים בחברה הישראלית בכלל.
אברהם נגוסה: אני מכבד את החלטת המשתתפות המוזמנות לדיון חשוב זה שהגיעו לדיון, למרות זכותן לשבות.
אברהם נגוסה: היום זה יום שביתה אבל אני מאוד מברך שבאתן למרות זאת ולהזדהות עם המאבק.
אברהם נגוסה: גם יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת יולי אדלשטיין.
אברהם נגוסה: פנה במכתב ליושבי ראש ועדות הכנסת ב־2 בדצמבר, וביקש כחלק מההזדהות עם ניסיון להעלות את המודעות הציבורית לנושא חשוב זה לכלול בסדר יומן של הוועדות במהלך השבוע דיונים בנושא ובפרט ביום שלישי, 4 בדצמבר, דהיינו היום.
אברהם נגוסה: זאת במטרה לוודא כי ננקטים כל האמצעים האפשריים לצמצום תופעה זאת.
אברהם נגוסה: בנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שפורסמו ב-5 בנובמבר 2018 עולה כי שיעור הגירושין בקרב האוכלוסייה ממוצא אתיופי הוא יותר מפי שניים משיעור הגירושין באוכלוסייה היהודית; 19 מכל 1000 נשואים, לעומת תשעה מכל 1000 נשואים בקרב כלל היהודים.
אברהם נגוסה: שיעור המשפחות החד הוריות בקרב המשפחות ממוצא אתיופי גבוה במיוחד, כ-26% - יותר מפי שניים משיעור המשפחות החד-הוריות בכלל האוכלוסייה ובקרב המשפחות היהודיות והאחרות.
אברהם נגוסה: גם עם נתונים אלה לא ניתן להתווכח ואי אפשר להישאר אדישים.
אברהם נגוסה: מטרת הדיור הנוכחי לא להטיף מוסר ולא לחפש אשמים או אחראים לנתון התפרקות התא המשפחתי אצל העולים החדשים.
אברהם נגוסה: בדיון זה המטרה לנסות להפחית ולהקטין את תופעת התפרקות התא המשפחתי ואת תופעת האלימות במשפחה בקרב אוכלוסיית העולים החדשים.
אברהם נגוסה: צריכה להיות תוכנית ממשלתית בשיתוף משרדי הקליטה, הרווחה והחינוך שתסייע לעולים החדשים בתקופת המעבר שלהם וההסתגלות לחיים בישראל.
אברהם נגוסה: אוכלוסיית העולים שמגיעים לישראל חווים משברים רבים: משבר בסמכות הורית בין הורים וילדים, משבר בזוגיות, שינוי בחלוקת התפקידים בין בני הזוג.
אברהם נגוסה: אלה הסיבות העיקריות של קשיי הקליטה בישראל.
אברהם נגוסה: קיימים פערים תרבותיים רבים בין החיים בארצות המוצא לבין החיים בישראל.
אברהם נגוסה: ככל שהפער באורח החיים גדול יותר כך המשבר במשפחות גדול יותר.
אברהם נגוסה: החברה הקולטת במדינת ישראל צריכה להתחשב בפערי התרבות של העולים ולסייע להם בחייהם בארץ.
אברהם נגוסה: הסיוע צריך לבוא לא ממקום של התנשאות או פטרנלסטיות, לומר לעולים איך ומה לעשות, אלא מתוך הבנה לצרכיהם ועזרה, סיוע והכוונה במטרה לשפר את החיים בתוך המשפחה ולעזור להם בתקופת המעבר וההסתגלות לחיים בישראל.
אברהם נגוסה: במדינת ישראל, השירות לרווחת הפרט והמשפחה במשרד העבודה הרווחה והשירותים החברתיים אחראי על הטיפול במשפחות.
אברהם נגוסה: משרד הרווחה מפעיל תחנות לטיפול משפחתי וייעוץ בחיי הנישואין.
אברהם נגוסה: שירות זה מיועד לכל המשפחות והוא כרוך בתשלום, בהתאם ליכולת הכלכלית של כל משתתף.
אברהם נגוסה: התשלום בין 30 ל180 שקל לטיפול אישי או זוגי.
אברהם נגוסה: מטרת השירות בתחנות היא חיזוק ותקשורת במשפחה בזוגיות ובהורות, מתן כלים להתמודדות במשבר, ייעוץ לזוגות ומשפחות בנושאים של זוגיות במשפחה.
אברהם נגוסה: ב-2016 פעלו 93 תחנות לטיפול משפחתי ברחבי הארץ והן טיפלו בכ-13500 איש.
אברהם נגוסה: התחנות מפוקחות על ידי משרד הרווחה, אך מופעלים ומתוקצבים על-ידי הרשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: חשוב לציין כי קיימת בעיה תרבותית-חברתית בקרב קהילת העולים בנושא של שיתוף בבעיות המשפחתיות.
אברהם נגוסה: למשל, אם אני מציין את יוצאי אתיופיה יש בעיה בתרבות להוציא את מה שיש בפנים החוצה.
אברהם נגוסה: זה גם חלק מהתרבות שמנסים להתמודד בפנים בשקט.
אברהם נגוסה: אז כשזה יוצא זה יוצא בדברים לא נעימים.
אברהם נגוסה: כמו כן פערי התרבות וקשיי השפה מונעים את האפשרות והרצון לפנות לסיוע בעת משבר.
אברהם נגוסה: לקראת הדיון הנוכחי פנו חוקרות המ.מ.מ שנמצאות כאן: ד״ר אילה אליהו ד״ר נורית יחימוביץ כהו ל-13 תחנות ברשויות המקומיות מתוך 20 שבהן יש 2000 תושבים יוצאי אתיופיה, חמש רשויות – באר שבע, חיפה, נתניה, ראשון לציון וקריית מלאכי – מסרו נתונים.
אברהם נגוסה: מהנתונים עולה שיעור השתתפות נמוך של המשפחות ביחס למספר המשפחות ביישוב.
אברהם נגוסה: השאלה שצריכה להישאל – מדוע?
אברהם נגוסה: מדוע אם יש שירות כזה ההשתתפות או הפנייה כל כך נמוכה?
אברהם נגוסה: לכן אנחנו שואלים בדיון הזה את משרדי הממשלה את השאלות הבאות: 1.
אברהם נגוסה: כיצד העולים החדשים יכולים לדעת על קיומו של השירות בתחנות לטיפול משפחתי וייעוץ בחיי הנישואין לזוגות שנמצאים במשבר.
אברהם נגוסה: מה האסטרטגיה והשיווק של התחנות האלה לשירותים הקיימים כדי שכולם יידעו ויגיעו; 2.
אברהם נגוסה: האם קיימת הנגשה לשונית?
אברהם נגוסה: האם העולים יכולים לקבל עזרה, הכוונה וסיוע בשפתם בתחנות אלה?
אברהם נגוסה: יכול להיות שהעולים לא מגיעים לקבל את הטיפול מהפחד שאין להם דרך לבטא ולהסביר את הבעיות שלהם.
אברהם נגוסה: האם בתחנות האלה יש דוברי שפות עולים – דוברי רוסית, דוברי צרפתית, דוברי אמהרית?
אברהם נגוסה: האם בתחנות האלה קיימים אנשי מקצוע דוברי השפה?
אברהם נגוסה: האם ניתן לפטור את העולים מההשתתפות העצמית בתחנות?
אברהם נגוסה: למרות שנשמע שהתשלום הוא לא גבוה, אבל לעולה חדש זה הרבה.
אברהם נגוסה: שנית – כמה פעמים צריך טיפול?
אברהם נגוסה: גם בנושא הזה אנחנו רוצים לקבל הסבר.
אברהם נגוסה: האם יש אפשרות לתת להם פטור מתשלום מזה?
אברהם נגוסה: מה הסיבה, לדעת אנשי המקצוע, למספרים הנמוכים של השתתפות המשפחות בתחנות הסיוע?
אברהם נגוסה: מאוד חשוב שהכשרת העובדים הסוציאליים והפסיכולוגים תכלול את שפת העולים.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים להתייחס ביום הזה.
אברהם נגוסה: לאלימות צריכה להיות מסביב אינדיקציה.
אברהם נגוסה: אנחנו לא אומרים שגירושין זה לא טוב.
אברהם נגוסה: זה לא נעים.
אברהם נגוסה: זה לא טוב, כמובן, אבל זאת אינדיקציה למצוקה סביב זה.
אברהם נגוסה: לכן איך אנחנו מונעים את האלימות, את הגירושין, את פירוק התא המשפחתי?
אברהם נגוסה: כמו שציינתי בדבריי בפתיחה חברת הכנסת קסניה סבטלובה יזמה לשלב בדיון את העניין של אלימות מילולית ופיזית בקרב עולים חדשים דוברי רוסית.
אברהם נגוסה: בבקשה, חברת הכנסת סבטלובה.
קסניה סבטלובה: תודה לכל המשתתפים והמשתתפות שהגיעו למרות שהיום הוא יום השביתה וההתנגדות הפעילה שלנו נגד מעשי האלימות נגד נשים ונגד חוסר מעש של הרשויות, שלצערי הרב, מזניחות את הנושא הזה במהלך הרבה מאוד זמן.
קסניה סבטלובה: בשנה הזאת ספציפית אנחנו במגמת עלייה מטרידה מאוד.
קסניה סבטלובה: אבל אני רוצה קודם כול להתחיל במילת תודה ליושב-ראש הוועדה ולמנהלת הוועדה שלומית על כך שאפשרו את השילוב של שני הנושאים במסגרת הוועדה לעלייה וקליטה.
קסניה סבטלובה: אנחנו מאמינים שדווקא ביום הזה שנשים יוצאות לשבות, יוצאות להפגין ויוצאות להתנגד לתופעות האלימות המזעזעות שמטלטלות את החברה שלנו בשנים האחרונות, דווקא חשוב שכאן בכנסת במקום שבו מתקבלות ההחלטות על העברת תקציבים כי אנחנו יודעים שבלי כסף שום דבר לא זז.
קסניה סבטלובה: ואנחנו עוד נתייחס לעניין הזה.
קסניה סבטלובה: זה נוגע גם לתכניות בחינוך, זה נוגע לתכניות של העובדות הסוציאליות, לשכר, לטיפול של המשטרה.
קסניה סבטלובה: הכול מתחיל ונגמר בזה.
קסניה סבטלובה: זה תעדוף.
קסניה סבטלובה: אותי תמיד לימדו שסדר התשלומים הוא סדר התעדופים.
קסניה סבטלובה: זה סדר העדיפויות.
קסניה סבטלובה: מי שלא משלם, מי שלא נותן כסף כדי להציל את הנשים – ואנחנו יודעים שהכספים לא מועברים – 250 מיליון שקל.
קסניה סבטלובה: הכספים האלה לא מועברים, הם לא מגיעים ליעד.
קסניה סבטלובה: אז המון תודה לך, כבוד היושב-ראש, שאפשרת את הנושא הזה לאחר שהוא בוטל בוועדה לקידום מעמד האישה.
קסניה סבטלובה: אני אציין רק נתון אחד שלמדנו עליו מהמחקר שהזמנו מה-מ.מ.מ לפני כמה חודשים בנוגע למספר העובדים והעובדות הסוציאליות שמטפלים באוכלוסייה של עולים ועולות.
קסניה סבטלובה: לא פילחנו אותם לפי שפות אבל באופן כללי ניתן לומר שממה שלמדנו מהמחקר המטריד הזה לכ-1,000 עולים מגיעה בקושי עובדת סוציאלית אחת.
קסניה סבטלובה: לא בהכרח אותו עובד סוציאלי דוברי שפות – אמהרית, צרפתית או רוסית או כל שפה אחרת – מטפלים באוכלוסייה של העולים, כי מאוד ייתכן שהעובדים הסוציאליים האלה יטפלו בבעיות אחרות שקיימות בחברה.
קסניה סבטלובה: הם אנשים חופשיים, הם יכולים לעבוד בכל תחום שהם רוצים.
קסניה סבטלובה: אז בפועל מספר העובדים הסוציאליים קטן עוד יותר.
קסניה סבטלובה: עוד נתון מטריד לגבי אותן התחנות שמעניקות סיוע וסעד למשפחות במצוקה בין מדובר במשבר משפחתי ובין באלימות גלויה אנחנו מדברים על כך שצפונית לחיפה ודרומית לבאר-שבע אין טיפול.
קסניה סבטלובה: אין בעיות?
קסניה סבטלובה: שם אנשים לא מתגרשים?
קסניה סבטלובה: שם נשים לא סובלות מאלימות?
קסניה סבטלובה: דווקא בפריפריה, דווקא במקומות שההתמודדות הזאת הכי קשה ויש שם גם שיעורים גדולים של העולים – דווקא שם זה לא קיים.
קסניה סבטלובה: זה דבר שאנחנו לא יכולים לסבול אותו.
קסניה סבטלובה: הדעת לא סובלת את הדברים האלה.
קסניה סבטלובה: לצערי הרב, אנחנו נפגשים פעם אחר פעם ואומרים את הדברים האלה שהם כולם נכונים ומוכחים על-ידי עובדות במחקרים של ה-מ.מ.מ.
קסניה סבטלובה: אבל העניינים עדיין לא זזים.
קסניה סבטלובה: אני רק אסיים בציטוט קטן שכשקראתי אותו עמדו לי דמעות בעיניים וכתבתי פוסט בפייסבוק.
קסניה סבטלובה: ממש הייתה סערה שלמה סביב הריאיון הזה.
קסניה סבטלובה: בחורה צעירה ממוצא רוסי שקוראים לה מריה דומרק.
קסניה סבטלובה: יש כאלה שמכירים אותה מתכניות ריאליטי – שתסלחו לי, אני לא צופה בהן, אז אני לא יודעת באיזו תכנית ריאליטי זה היה.
קסניה סבטלובה: אבל אמרו לי שהיא דמות מאוד מוכרת.
קסניה סבטלובה: הבחורה הצעירה הזאת שהתפרסמה בזכות זה שהשתתפה בתכנית עם אחוזי צפייה מאוד גבוהים סיפרה בדרך אגב בריאיון ל"ידיעות אחרונות" שכאשר היא גדלה ורק עלתה ארצה בגיל 4 או 5 ואחרי זה התחילה ללמוד בבית הספר בגיל 6, 7, הדבר הראשון כמעט שהיא שמעה היה שהיא זונה רוסייה.
קסניה סבטלובה: זה מה שעולה חדשה שהיא ילדה קטנטנה – תחשבו על הבנות שלכם, תחשבו על האחיות שלכם – זה דבר שהיא צריכה לשמוע בבית ספר ישראלי?
קסניה סבטלובה: תחשבו על הילד שאמר לה את הדברים האלה.
קסניה סבטלובה: הוא גם ילד קטן.
קסניה סבטלובה: הוא ספג את זה איפשהו במקום אחר – בבית, בחוג החברתי.
קסניה סבטלובה: האם הילד הזה לא יהיה אלים כלפי אותה אישה כשהם יגדלו בעוד 10 שנים, בעוד 20 שנה?
קסניה סבטלובה: האם זה לא יהיה אותו ילד שאחרי זה ירים את היד על בת הזוג שלו?
קסניה סבטלובה: האם זה לא אותו ילד שיהיו לו הדעות הקדומות שכבר מושרשות עמוק-עמוק בפנים?
קסניה סבטלובה: ושום טיפול משטרתי כבר לא יעזור.
קסניה סבטלובה: אז הסימביוזה של הטיפול של המשרדים צריך להיות מובן מאליו.
קסניה סבטלובה: על-פניו זה מה שמתבקש וזה הדבר הכי בסיסי.
קסניה סבטלובה: משרד החינוך כבר אמר לנו באחד הדיונים הקודמים בוועדה לקידום מעמד האישה שאין להם תכניות ספציפיות נגד Gender Stereotypes ונגד אלימות מילולית שמופנית כלפי נערות ונשים דוברות רוסית.
קסניה סבטלובה: אין להם.
קסניה סבטלובה: פשוט לא קיים.
קסניה סבטלובה: הם אומרים באופן כללי שהם מטפלים בזה.
קסניה סבטלובה: אבל תכניות מובנות שמיוחדות למגזר מסוים לא קיימות.
קסניה סבטלובה: אנחנו מדברים על המשטרה.
קסניה סבטלובה: לצערי, בגלל שהדיון נקבע כאן בוועדה הזאת ברגע האחרון ובאמת עשו את כל המאמצים להביא אותם – הם לא נמצאים פה.
קסניה סבטלובה: אבל אנחנו יודעים מהמילים שלהם, לא בגלל שאנחנו מאשימים אותם סתם ככה על ריק, שגם להם אין.
קסניה סבטלובה: נשים פוחדות להתלונן; נשים שכבר מגיעות לסף התלונה מקבלות יחס לא ראוי ולפעמים יחס מבזה במקומות האלה.
קסניה סבטלובה: מה שאנחנו צריכים לעבוד עליו זה בשני המישורים – במישור הכספי, כמובן העברות כספים לאותם מקומות ששם זקוקים לזה כל כך וכבר הבטיחו; ושיתוף הפעולה הסינרגי בין כל משרדי הממשלה האחראיים: רווחה, חינוך, המשרד לביטחון הפנים, משרד המשפטים, כמובן.
קסניה סבטלובה: אנחנו מצפים שאחרי 24 קורבנות רק בשנה הזאת כבר יבשילו לכדי זה שנוכל למנוע עוד קורבן ועוד קורבן ועוד קורבן.
אברהם נגוסה: אני מבקש מד"ר אילה אליהו וד"ר יחימוביץ' כהן מהמ.מ.מ.
אברהם נגוסה: שיציגו לנו בתמצית.
אילה אליהו: תודה רבה.
אילה אליהו: אני אילה אליהו ממרכז המחקר של הכנסת.
אילה אליהו: המסמך שכתבנו לקראת הדיון הזה שמתמקד בחיזוק התא המשפחתי בקרב משפחות יוצאות אתיופיה נמצא באתר מרכז המחקר של הכנסת באתר הכנסת.
אילה אליהו: אני רק אוסיף לדברים שאמר היושב-ראש שבנוסף לכך ששיעור הגירושין בקרב יוצאי אתיופיה הוא יותר מפי שניים מאשר בכלל היהודים אנחנו גם רואים מגמת עלייה בשנים האחרונות.
אילה אליהו: בשנת 2012 שיעור הגירושין היה 14 ל-1,000 נשואים ובשנת 2016 הוא עלה ל-19 מתוך 1,000 נשואים בקרב יוצאי אתיופיה.
אילה אליהו: לעומת זאת בקרב האוכלוסייה היהודית יש יציבות ואין עלייה כזאת.
אילה אליהו: אני אוסיף גם שיש מסמך המדיניות "דרך חדשה", התכנית הבין-משרדית לשילוב יוצאי אתיופיה בחברה הישראלית.
אילה אליהו: במסמך הזה אין תכנית של טיפול משפחתי זוגי כאחת התכניות.
אילה אליהו: עם זאת ממשרד הרווחה נמסר שבשש ערים כן ניתן טיפול משפחתי זוגי מיוחד ליוצאי אתיופיה.
אילה אליהו: כפי שציינת כשפנינו לתחנות ראינו שיש שיעור השתתפות נמוך של משפחות יוצאות אתיופיה בתחנות האלה.
אילה אליהו: אני אוסיף שמעיריית ראשון לציון נמסר שבמסגרת "דרך חדשה" הם מפעילים פרויקט מיוחד לטיפול ביוצאי אתיופיה שבו הטיפול ניתן חינם על-ידי מטפלת שהיא עצמה יוצאת אתיופיה.
אילה אליהו: זאת הייתה יוזמה מקומית שקיבלה תקצוב מדרך חדשה.
אילה אליהו: בתחנות ציינו שיש מספר חסמים להשתתפות של משפחות יוצאות אתיופיה ובהם, כפי שציינת קשיים שפתיים ותרבותיים וקשיים נוספים.
אילה אליהו: אני אוסיף גם שזוגות שנמצאים בסכסוך ופונים לבתי המשפט לענייני משפחה או לבתי הדין הרבניים פונים גם ליחידות הסיוע שלצד בתי המשפט ובתי הדין ומקבלים סיוע בענייני גישור וייעוץ.
אילה אליהו: יחידות הסיוע דיווחו לנו שהם טיפלו בכ-2,140 מטופלים יוצאי אתיופיה שזה בערך 4% מכלל המטופלים שהם טיפלו בהם.
אילה אליהו: יחידות הסיוע ציינו שלזוגות יוצאי אתיופיה שפנו אליהם היו קשיים שפתיים ותרבותיים ולפעמים הם נעזרים במתורגמנים שהם לא תמיד עוזרים ולפעמים זה אפילו מזיק.
אילה אליהו: הם ציינו גם שביחידות מסוימות מועסקת רק עובדת סוציאלית אחת יוצאת אתיופיה והשאלה אם זה מספיק לכל המטופלים האלה.
אילה אליהו: תודה.
נורית יחימוביץ' כהן: אני ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
נורית יחימוביץ' כהן: אני אציג עכשיו בקצרה מסמך שכבר הוצג כאן בוועדה לפני שנה.
נורית יחימוביץ' כהן: הוא נכתב לקראת היום הבין-לאומי למאבק באלימות כלפי נשים.
נורית יחימוביץ' כהן: המסמך לא מתייחס לכלל הסוגים של אלימות כלפי נשים, אלא רק לתיקי אלימות במשפחה שנפתחו במשטרה.
נורית יחימוביץ' כהן: אני אציג כאן נתונים על אלימות במשפחה כלפי עולות אבל הם לא יהיו מפולחים לפי ארצות מוצא, לצערי.
נורית יחימוביץ' כהן: זה בגלל שהמשטרה בשנתיים-שלוש האחרונות מסרבת להעביר לנו נתונים מפולחים לפי ארצות מוצא.
נורית יחימוביץ' כהן: לדבריהם, הם מעוניינים להימנע מתיוג אוכלוסיות ולכן הם לא מעבירים לנו את הפילוח הזה.
נורית יחימוביץ' כהן: בכל זאת אנחנו יודעים שרוב העולים בישראל וגם רוב העולות הגיעו לישראל מארצות שהשפה המדוברת בהן היא רוסית.
נורית יחימוביץ' כהן: הממצא העיקרי כאן הוא ששכיחות התיקים שנפתחו בגין אלימות במשפחה כלפי עולות היה בממוצע במבט של עשור גבוה בהרבה מתיקי אלימות במשפחה כלפי נשים ותיקות.
נורית יחימוביץ' כהן: המספרים הם 591 תיקי אלימות במשפחה לכל 100,000 נשים באוכלוסיית העולות לעומת 504 תיקים לכל 100,000 נשים באוכלוסיית הוותיקות.
נורית יחימוביץ' כהן: לא ציינתי שעולה, לפי הגדרת המשטרה, היא מי שהגיעה לישראל אחרי 1989.
נורית יחימוביץ' כהן: המסמך המלא עם נתונים מפורטים יותר נמצא באתר מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
נורית יחימוביץ' כהן: אני עוד רוצה לציין שמדובר פה בפער קבוע בין הוותיקות לעולות שנמשך בכל 10 השנים שבין 2007 ל-2016.
נורית יחימוביץ' כהן: בזמן שכתבנו את המסמך שיעור העולות הבגירות היה בכלל האוכלוסייה היה 23.6% אבל יש להן – במירכאות – ייצוג יתר בחלק מסוגי העבירות.
נורית יחימוביץ' כהן: בעבירות כלפי אדם: רצח, ניסיון לרצח והריגה יש להן ייצוג יתר – 47% מהאירועים.
נורית יחימוביץ' כהן: זה כפול משיעורן באוכלוסייה.
נורית יחימוביץ' כהן: בנוסף לכך יש עבירות נוספות שבהן יש ייצוג יתר לעולות.
נורית יחימוביץ' כהן: מדובר בעבירות כלפי גוף ועבירות כלפי המוסר, לפי הגדרת המשטרה.
נורית יחימוביץ' כהן: אני רוצה לסיים בנתוני רצח שמפולחים לפי ארצות מוצא.
נורית יחימוביץ' כהן: זה לא נתוני משטרה, אלא נתונים משרד הרווחה כאשר בעשור שבין 2007 ל-2016 נרצחו בידי בני זוגן 42 נשים, מתוכן 24 יוצאות חבר העמים ו-18 יוצאות אתיופיה.
אורלי אלמגור לוטן: אני ראש צוות במ.מ.מ.
אורלי אלמגור לוטן: רק להוסיף משהו לעניין התכנית הבין-משרדית לטיפול באלימות במשפחה שחברת הכנסת סבטלובה הזכירה אותה; מדובר בתכנית של 250 מיליון שקל בפריסה לחמש שנים שהייתה אמורה לצאת לדרך.
אורלי אלמגור לוטן: מה שמעניין בהקשר של הדיון הזה הוא שהתכנית במקור חולקה לשלבים.
אורלי אלמגור לוטן: כלומר השלבים תועדפו, ואחד השלבים דיבר על טיפול באוכלוסיות ייחודיות, בין היתר אוכלוסיות עולים.
אורלי אלמגור לוטן: הטיפול באוכלוסיות ייחודיות היה אמור להתחיל מהשנה הראשונה ליישום התכנית; זאת אומרת זה תועדף גבוה.
אורלי אלמגור לוטן: לכן אחת השאלות לשאול נוכח העובדה שמרבית הכסף לא הועבר למשרדים – ובעיקר משרד הרווחה השקיע אחוז לא גדול ממה שאמור להיות – האם הפעילויות שהיו אמורות להיעשות במסגרת ההגדרה של טיפול באוכלוסיות ייחודיות נעשו או שגם הן בוצעו באופן חלקי או בכלל לא בוצעו.
אברהם נגוסה: אני דווקא רוצה להתחיל במשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: נתחיל בעיקר במשרד הרווחה והשירותים החברתיים כיוון שהטענות שעלו מפוקחות בידי המשרד הזה.
אברהם נגוסה: כמובן, אנחנו נפנה גם לסוכנות וגם למשרד הקליטה וגם למשרד ראש הממשלה שמתכלל את נושא התכנית.
אברהם נגוסה: עורכת הדין הילה יפה ממשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, בבקשה, את ממונה ארצית לעניין הסיוע לאוכלוסיות מיוחדות.
אברהם נגוסה: תכניסי אותנו לאור המצב שעד עכשיו גם אני וגם חברת הכנסת סבטלובה וגם מ.מ.מ ותסבירי לנו איך אתם מתמודדים עם זה.
יהודית אסף: סליחה, כבודו.
יהודית אסף: אני יהודית אסף, ממונה על יחידות הסיוע במשרד הרווחה.
יהודית אסף: אני אענה ברשותך.
יהודית אסף: אנחנו מייצגות את יחידת הסיוע שהיא שירות מסוים בתוך משרד הרווחה ולא בקיאות בנעשה במשרד כולו.
יהודית אסף: יש במשרד הרבה שירותים.
יהודית אסף: לצערי, לא הגיעו נציגים של המשרד או שירותים אחרים, ואנחנו יכולות להתייחס רק לנעשה ביחידות הסיוע שליד בתי המשפט לענייני משפחה שעוסקות בנושא של משפחות שכבר מגיעות לשלב של בקשות בבית המשפט לענייני משפחה או בבתי הדין הרבניים.
יהודית אסף: אז אנחנו לא יכולות לתת תשובות על מה שנעשה במשרד, לצערי.
אברהם נגוסה: כמו שאמרתי בהתחלה מטרת הדיון היא להבין מה גורם למשפחה להתפרק וגם מה הגורם לאלימות.
אברהם נגוסה: האם אנחנו יכולים לעזור למשפחה לפני שהיא מגיעה למצב הזה ואנחנו מונעים את האלימות וגם את הגירושים, וחלילה יש גם תופעות של רצח.
אברהם נגוסה: אז לכן אנחנו מדברים על זה.
אברהם נגוסה: לפני שהיא הגיעה לבית משפט האם מערכת הרווחה - -
שלומית אבינוח-קואולמן: אנחנו גם שלחנו שאלות מנחות לדיון.
שלומית אבינוח-קואולמן: אני לא מבינה למה שלחו אותך.
יהודית אסף: על השאלות המנחות ענינו.
יהודית אסף: הגברת הנכבדה מהמ.מ.מ הקריאה את התשובות שאנחנו נתנו, וזה לא התחום שלנו.
יהודית אסף: אני רואה ברשימת המשתתפים שיש כאן נציגים של המחלקות לשירותים חברתיים ברשויות שונות.
יהודית אסף: הם בשטח והן יכולות לתת את המידע המקצועי על הנושאים האלה.
אברהם נגוסה: את הגעת לפה לפי ההזמנה שלנו.
אברהם נגוסה: אז תסבירי לנו מה התכוונת להציג לנו פה.
יהודית אסף: אני באתי מתוך כבוד לנושא של הדיון ומתוך כבוד לשאלות שהופנו אלינו ספציפית אל יחידות הסיוע בתוך משרד הרווחה.
יהודית אסף: באתי כדי לתת נתונים איך מתנהלים כשבני זוג מגיעים לבית משפט.
יהודית אסף: במסגרת חוק חדש שקיים שהוא חוק להסדר סכסוכים במשפחה הם חייבים להגיע ליחידות הסיוע.
יהודית אסף: הם לא יכולים להגיע להליך משפטי לפני שהם עוברים את יחידות הסיוע.
יהודית אסף: זה שלב שאנחנו מעורבים בו של מתן מידע למשפחות לנסות לעזור להם לפתור את הסכסוך בדרכי הידברות ולהימנע מהליכים שיפוטיים, לא להגיע לבית המשפט.
יהודית אסף: זה המנדט שלנו.