GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דבי גיל: בזה שצריך להכשיר סגלים ומורים עוד בשלב ההכשרה שלהם, בזה שצריך בתוך בית הספר לטפל בזה, בזה שכל צוות ההוראה וגם הצוותים והאנשים שעובדים במשרד החינוך כמערכת, צריך טפול עומק בתופעה הזאת והכשרה מתאימה לטיפול בתופעות גזענות וכולי.
דבי גיל: היו המון דו"חות במהלך השנים האחרונות שעסקו בנושאים האלה של איך צריך לעשות הכשרה וחינוך נגד גזענות.
דבי גיל: גם פה זה מוזכר, גם לאחרונה היה דו"ח של מבקר המדינה לפני כמה חודשים.
דבי גיל: למרות זאת, מה שאנחנו רואים במשרד החינוך מאוד מוגבל, מאוד בעייתי.
דבי גיל: אני רוצה לתת דוגמה או שתיים, ובעקרון הם אמורים לתת את התשובות אלא אם למנכ"לית משרד המשפטים יש מה להגיד.
דבי גיל: למשל יש ימים מיוחדים שמציינים את יום זכויות האדם, או את יום המאבק בגזענות או כל מיני דברים מהסוג הזה במשרד החינוך, אבל לציין אותם וללמד זה לא חובה.
דבי גיל: הכשרות של מורים בתחום מאבק בגזענות לא חובה בתוך ההכשרות המקצועיות.
דבי גיל: יש היום כל מיני תכניות בתוך משרד החינוך שדנות ועוסקות בערכים מסוימים, אין שם מאבק בגזענות.
אמי פלמור: אני יכולה לעצור אותך?
אמי פלמור: כי יש לנו תשובות.
אמי פלמור: אני אגיד שקודם כל מה שנמצא כבר בתהליך זה בניית תכניות עבודה שיכללו השתלמויות חובה בנושא שוויוניות וטיפול במניעת גזענות ואפליה, יש את זה בתכנית העבודה של משרד החינוך לשנים תשע"ז-תשע"ט, זה כבר שולב כחלק מיעדי המשרד.
אמי פלמור: מוצעות השתלמויות לכלל הצוות החינוכי.
אמי פלמור: לא ניתן לחייב בתי ספר להשתלם בהשתלמות חובה – זאת התשובה שלהם - בשנה האחרונה השתלמו בפיתוח המקצועי כ-800 מורים במסגרת המטה לחינוך אזרחי וחיים משותפים, וכל מורה שלוקח חלק בתכנית גם מיישם עם תלמידיו את התכנית.
אמי פלמור: בנוסף, יש נושא של הכשרת עובדי הוראה לטיפול בנושא גזענות על מנת ליצור אקלים חיובי, זה עדיין לא בוצע, יש סביב זה איזה שהוא דיון תקציבי.
טל חסין: בנושא של התמריצים לבתי ספר, יש פה בהמלצה 52 "פיתוח מנגנונים שיתמרצו בתי ספר" זה גם כדאיות.
אמי פלמור: יתמרצו?
אמי פלמור: זה אני לא זוכרת.
אמי פלמור: בנושא ההכשרה?
דבי גיל: "לפתח וליישם תכניות פעולה משלהם למיגור גזענות ויצירת חברה רב תרבותית".
אמי פלמור: זה בוצע באופן חלקי במסגרת עבודת המטה לחינוך אזרחי וחיים משותפים.
אמי פלמור: - - - מוקצות מדי שנה שעות תיגבור ליצירה משותפת של בני נוער מכלל הקבוצות.
אמי פלמור: בתי ספר ומורים המעוניינים בכך יכולים - - - בתכנית עבודה מסודרת.
אמי פלמור: עד כה לא היה קושי לאשר את הקצאת השעות לבתי הספר שעמדו בדרישות.
אמי פלמור: גם כאן מצטטים את המומחים האקדמיים בתפיסת הקהילה האתיופית שלא להדגיש קבוצה זו או אחרת, לאור האמור אין צורך בעדכון התכנית מסובלנות למניעת גזענות וחיים משותפים שכן היא אינה מבחינה בין קהל זה או אחר, אלא מקדמת מניעת גזענות כעקרון בסיסי, גם לגבי הנושא של תימרוץ של תכנים של רב תרבותיות, יש עידוד ותימרוץ של בתי ספר לפתח וליישם תכניות פעולה למיגור גזענות בהקשר לקהילת יוצאי אתיופיה לרבות איוש משרות הוראה על ידי מורים יוצאי אתיופיה.
אמי פלמור: משרד החינוך עשה מאמץ לאייש את המשרות ובתי הספר מקבלים תמריץ תקציבי לנושא הספציפי הזה.
אמי פלמור: תימרוץ תכנים נגד גזענות, פיתוח המנגנון, לא חובה, תימרוץ מחייב תקציב".
אמי פלמור: אלה התשובות.
אמי פלמור: בקיצור, אנחנו נמצאים פה בחצי כח.
אמי פלמור: משפט אחרון כדי להסביר, אני רוצה להגיד שלמרות כל התהליך הזה נעשה בשיתוף הקהילה והיה שיתוף די משמעותי, כלומר הייתה השתתפות מאוד מאוד פעילה של אנשים, גם מארגונים, גם אנשים פרטיים, גם צעירים מאוד, גם מבוגרים וגם באמצע.
אמי פלמור: חלק מההמלצות שכן התקבלו על ידי כולם, במבחן המציאות נדחו.
אמי פלמור: כלומר הייתה רתיעה מהם גם בגלל תפיסות שזה מתייג או שזה מייצר איזה שהוא דגש מיוחד, וזה אני אומרת ביחס לעובדה שתכניות קיימות לא רצו לשים זרקור שידגיש את הקהילה של יוצאי אתיופיה או ידבר על גזענות דווקא, אלא העדיפו שידברו על חינוך לסובלנות וקבלת האחר.
אמי פלמור: יותר מזה אני לא יכולה לענות, אני גם אזכיר שאנחנו נפרסם לקראת היום הבינלאומי למאבק בגזענות במרץ, דו"ח שנתי שישקף את הפעילות בכל אחד ממשרדי הממשלה, כשהתפיסה שלנו היא שהשיקוף הזה זה משהו שגם ייצר את המחויבות של משרדי הממשלה לעמוד בתכניות, ומנגד ייצר ביקורת שתתמרץ ליישם הלאה.
דבי גיל: אני רוצה בכל זאת להגיד משהו.
דבי גיל: התשובה של משרד החינוך ברורה, אני מבינה אותה, זו אותה תשובה גם ששמענו לפני חצי שנה בדיון דומה אחד לאחד.
דבי גיל: אני רוצה להגיד רק כדי שזה יהיה בפרוטוקול ולחשיבה שלכם, של משרד הממשלה או לא יודעת של מי, שעוסק בזה, יש קושי רב.
דבי גיל: גזענות זה לא רק גזענות נגד יוצאי אתיופיה, יש הרבה מאוד תופעות גזענות במערכת החינוך ויש להן השלכות על החברה הישראלית ועל לאן ולאיפה ואיך נראים הנוער שלנו ואחר כך המבוגרים שלנו.
דבי גיל: התכניות והחובה של ההכשרות האלה והדברים האלה, זה חובה.
דבי גיל: מה שיש היום זה מאוד חלקי, רובו בגדר רשות לבתי הספר, יש בתי ספר שבכלל בכלל לא עוסקים בתכנים האלה.
דבי גיל: אני נותנת דוגמה, עכשיו יש דיונים למשל על המתווה של הכשרות מורים.
דבי גיל: לא יכול להיות שבמתווה הזה לא יהיה במקום הראשון הכשרה לכל מי שעובר הכשרה להיות מורה במדינת ישראל בכל בית ספר, בין אם יש שם אתיופים, רוסים, מזרחים, ערבים, לא חשוב, יש הרבה תופעות של גזענות, שלא יעבור הכשרה בסיסית בתוך ההכשרה של המורים איך מתמודדים עם גילויי גזענות.
דבי גיל: זה לא צריך ש - - מספרים את הסיפור ההיסטורי של קהילה כזאת או אחרת, כשילד אומר משהו גזעני בכיתה, כל מורה צריך לדעת איך להתמודד עם זה.
דבי גיל: כל מנהל וכולי.
דבי גיל: זו רק דוגמה אחת, ויש הרבה כלים וכל הכלים האלה לא מאומצים ואלה שמאומצים, כמו הדוגמאות שאת נתת – ואני בקיאה מאוד בדברים האלה – רובם רשות, רוב בתי הספר בכלל לא משתמשים.
דבי גיל: זה שמפיצים מערכי שיעור או לא יודעת מה, רוב בתי הספר בפועל לא מיישמים אותם, וגם אם כן הם הולכים למקומות הקלים יותר לדון בקבוצות ובקהילות שנוח להם וקל להם לדון בהם.
דבי גיל: צריכה להיעשות המון עבודה בתחום הזה, אני יודעת שאי אפשר לתת לזה מענה עכשיו, אבל אני קוראת גם למשרד ראש הממשלה, גם למשרד המשפטים, בנושא של החינוך שהוא קריטי בעניין הזה, צריך להיכנס לעומק.
אן סוצ'יו: אם אני יכולה להוסיף, אני גם מהאגודה לזכויות האזרח, בהקשר של המשטרה.
אן סוצ'יו: נאמרו פה כמה דברים ובאמת המלצות מאוד מרכזיות עדיין לא יושמו ונמצאות בדיונים.
אן סוצ'יו: בהקשר של ההזדהות, חשוב לי להגיד מהניסיון שלנו, אנחנו מקבלים הרבה מאוד תלונות בהקשר הזה, דרישת הזדהות של שוטרים.
אן סוצ'יו: אנחנו מקבלים המון תלונות גם מאתיופים, גם ממזרחים גם מערבים, שהסמכות הזאת שלטעמנו לא קיימת, סמכות שוטר לדרוש מאדם להזדהות ללא חשד מקדים, לטעמנו היא לא קיימת, יש על זה ויכוח, יש אפילו פסיקה שקובעת שהפרשנות שהמשטרה היום מאמצת אינה נכונה, ואנחנו רואים שזה נעשה בהיקפים מאוד רחבים על בסיס פרופיילינג, זאת אומרת ניגשים הרבה יותר לאתיופים, הרבה יותר למי שנחזה להיות ערבי.
אן סוצ'יו: פונים אלינו המון מזרחים שאומרים 'סתם, פונים אלינו ברחוב ומבקשים תעודת זהות'.
אן סוצ'יו: זה משפיל, זה מקומם ולטעמנו זה נעשה בחוסר סמכות, ואני מאוד מקווה שהנוהל שעובדים עליו עכשיו באמת יהיה נוהל רציני עם שיניים שיגביל מאוד את הסמכות שהיום המשטרה עושה בה שימוש.
אן סוצ'יו: לגבי טיפול מח"ש בעבירות משמעת על שימוש בכוח, נאמר כאן שזה עדיין בדיונים והיועץ המשפטי לממשלה עוסק בנושא הזה, ההמלצה של הדו"ח הייתה להעביר את זה לסמכות המשטרה.
אן סוצ'יו: השאלה מה קורה בינתיים.
אן סוצ'יו: בעצם בינתיים העבירות האלה נופלות בין הכיסאות ואף אחד לא מטפל בהן ואני חושבת שראוי מאוד שהמנכ"לית, הצוות, ידרוש שכל עוד הדבר לא השתנה, הנושא הזה נמצא באחריות של מח"ש.
אן סוצ'יו: זה נאמר גם בדו"ח מבקר המדינה האחרון, לא ייתכן שמח"ש הוא הגוף שאחראי על טיפול משמעתי, על חקירה משמעתית של עבירות של שימוש בכוח, והוא לא עושה את זה.
אן סוצ'יו: לא ברור למה, אבל זה לא נעשה.
אן סוצ'יו: אז עד להחלטה אחרת של היועץ המשפטי, כיום זה נמצא על שולחנו של מח"ש והם צריכים לבצע את זה.
אן סוצ'יו: עניין אחרון לגבי פילוח נתונים.
אן סוצ'יו: כפי שציינת, נכון, בארצות הברית הדו"חות ששוטרים ממלאים הם מאוד מאוד מפורטים וכוללים באמת התייחסות למוצא של האדם שמחפשים עליו, האדם שעוצרים אותו, שמבקשים ממנו להזדהות.
אן סוצ'יו: כל פעולה שהמשטרה עושה מול אדם מסוים, צריך לרשום מיהו אותו אדם.
אן סוצ'יו: אני מבינה שבארץ העניין הזה עדיין קשה לעיכול ויש באמת אולי בעיה עם הדבר הזה, אבל כיום המשטרה ומח"ש פועלות ללא נתונים.
אן סוצ'יו: אין אפשרות למסור נתונים על היקף האלימות כלפי האוכלוסייה הזאת, היקף התלונות שלהם נגד שוטרים.
אן סוצ'יו: אלה נתונים שחייבים לקבל אותם.
אן סוצ'יו: אז גם אם לא נגיע למצב ששוטר כותב אם מולו עומד אדם שנראה לו מזרחי, אתיופי או ערבי, יש דברים אחרים שאפשר לעשות, בין היתר לשאול מה המוצא של האדם או מה המוצא של ההורים שלו.
אמי פלמור: אני חייבת לעצור אותך.
אמי פלמור: קודם כל אני הזכרתי את זה פשוט כזיכרון שיש לי.
אן סוצ'יו: ארץ לידה.
אברהם נגוסה: השאלה אם זה טוב או לא טוב.
אמי פלמור: שניה, בעניין הזה אני הזכרתי את זה כמשהו שיצא לי לראות אותו ושיש לי רגשות מעורבים לגביו.
אמי פלמור: אני יכולה להגיד לך משהו שאני רואה על בסיס יום יומי.
אמי פלמור: אני רואה דפים שממלאים אנשים שמתמודדים במכרזים בשירות המדינה, ופתאום קלטתי שכתוב שם "ארץ לידה של האב" "ארץ לידה של האם" שאלתי את עצמי למה ב-2017 אנחנו שואלים בכלל את השאלה הזאת, זו נראית לי שאלה לא רלבנטית.
אמי פלמור: אני אומרת את זה בכוונה כי מתקיים כאן איזה שהוא דיאלוג שהוא חשוב בעיני ואנחנו לוקחים לתשומת ליבנו הערות וצריך להעלות את הדברים על סדר היום, חשוב להבין שבסוגיות האלה יש באמת תמונת עולם יותר מורכבת.
אמי פלמור: אני לא בטוחה שהייתי רוצה היום ששוטר יתחיל לשאול את הבן שלי איפה נולדו ההורים שלו.
אמי פלמור: לפי המראה שלו.
אמי פלמור: הבן שלי, אני אגלה לכם במקרה, יש לו עיניים כחולות ושיער בהיר, כנראה שאף אחד לא יתעניין באמת.
אמי פלמור: אבל כל הטווח שמחוץ לדבר הזה, עם כל הרגשות שמעורבים בדבר, לא הייתי רוצה שזו תהיה המציאות שלנו.
אמי פלמור: יש הבדל בין זה לבין השאלה שאני שאלתי את מח"ש, כשאנחנו רוצים לזהות איזו שהיא מגמה, האם כשאנחנו מתחקרים או מקבלים תלונה, אין מקום בתוך המערכות הממוחשבות שלנו כי אני פשוט לקחתי סטודנטים כשהתחלנו את התהליך הזה, פשוט ישבו ופתחו תיקים וניסו לפי שמות, לפי אינדיקציות לזהות, האם האנשים הם יוצאי אתיופיה.
אמי פלמור: אגב, גילינו שאין הבדל.
אן סוצ'יו: כן אבל כמובן שהבדיקה הזאת חסרת - - -
אמי פלמור: שניה, לכן - - -
אברהם נגוסה: אני לא חושב שצריך להרחיב בנושא הזה.
אברהם נגוסה: זה נושא שצריך לדון בו על היתרונות והחסרונות.
אברהם נגוסה: תשלימי את המשפט.
אמי פלמור: השלמתי.
אמי פלמור: אני רוצה לשמוע את הדוברת השלישית של האגודה.
אמי פלמור: קיבלתי תשובות בינתיים.
טל חסין: אני מהאגודה לזכויות האזרח.
טל חסין: אני רוצה לחזור לשאלה הראשונית שלי לעניין המועצה הציבורית.
אמי פלמור: קודם כל במועצה יש נציגים של החברה האזרחית.
טל חסין: מי הם?
אמי פלמור: אני אגיד את השמות, בניסיון לקחת נציגים מקבוצות שונות בחברה.
אמי פלמור: אני אגיד את זה בצורה הכי - - יש 14 נציגים בסך הכל, כאמור הנציגים הם, השופט רובינשטיין הוא יושב הראש, חברים מטעם הממשלה יואב ספיר, הסניגור הציבורי הארצי, גלעד סממה ראש הסיוע המשפטי, מרים כבהה, נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה ממשרד העבודה הרווחה, נורית ליטמן, שהיא המשנה לתפקידים מיוחדים שעוסקת בהעמדה לדין בנושא גזענות של פרקליט המדינה, אודי פרבר כנציג משרד רוה"מ, דניאלה פרידמן נציגת משרד החינוך ומירי היבנר, נציגת המשטרה.
אמי פלמור: אנשי ציבור ומומחים, פרופסור יובל אלבשן, נינה תמנו-שאטה, יואב הלר מנכ"ל מעוז, הרב משה סלומון, ריקי סיטון שהיא חרדית, עלי וואתד שהוא איש חינוך, אלכס ריב שהיא פעילה חברתית מהקהילה הרוסית וציון רגב לשעבר מנכ"ל אייסף ורקע של - - - חברתית בקונטקסט מזרחי.
טל חסין: ובכל זאת הייתי רוצה לדעת איך ארגוני זכויות אדם שעוסקים במיצוי זכויות אין סופי יכולים כן לקחת חלק לשמוע, להתעניין.
אמי פלמור: מכיוון שהיחידה עדיין בונה את תהליך הפעילות וכאמור המועצה לא התקיימה, קודם כל אני יוצאת מתוך הנחה – כי זו הנחיה שאני נתתי – לקיים שולחנות עגולים קודם כל עם החברה האזרחית.
אמי פלמור: זה משהו שמשרד המשפטים עושה כל הזמן, וממילא יש המון ארגונים שפועלים ובכל מיני הקשרים, החל מארגונים גדולים מרכזיים כמו הארגון שלכם, אבל ממשיך בארגונים שמייצגים נישות בתחום של זכויות אדם, זכויות אזרח, גזענות, בהקשרים האלה.
אמי פלמור: לכן ניסינו להכניס נציגים קודם כל שמשקפים קבוצות שונות וזרמים שונים ופעילויות שונות בהקשר הזה, והתקשינו יותר למצוא את הארגון האחד היציג, בלי להיכנס לתוך פוליטיקות.
אמי פלמור: אגב, אני גם אגיד שהנציגים יוצאי אתיופיה במועצה הם לא מטבקה או מארגון עולי אתיופיה אלא נציגים עצמאיים, אני אקרא לזה, ואפשר לחלוק על הבחירה הזאת אבל זו בחירה שיש בה גם איזה שהוא שכל, ואנחנו מתכוונים לראות את הארגונים באים כמשקיפים, משתתפים, כמי שיושבים איתנו בשולחנות עגולים.
אמי פלמור: אנחנו מתכוונים לעשות כנסים שיעסקו בנושאים האלה ולעשות את זה בשותפות מלאה עם החברה האזרחית.
אמי פלמור: אני רוצה להגיד ואני אגיד את זה בנימוס ובעדינות, שכשיצאנו בקול קורא לציבור, ואני אומרת את זה בצער – יצאנו בקול קורא לציבור, הזמנו את כל הציבור, השקענו בפייסבוק כדי שזה יגיע לכל מקום, מי רוצה לקחת חלק בתהליך הזה - - -
טל חסין: לא ראינו כאלה פרסומים.
אמי פלמור: אז אני לא יודעת איפה הייתם, כי זה היה, אי אפשר היה לפתוח פייסבוק - - -
קריאה: לא ראינו וחיכינו לזה כי אנחנו מאוד - - -
אמי פלמור: אני חייבת להגיד, לא הגיעו נציגים של החברה האזרחית.
אמי פלמור: אנשים היו בתהליך הזה, עבדו בתהליך הזה, הצטרפו לתהליך הזה on going, הגיעו אנשי אקדמיה, הגיעו נציגי החברה האזרחית של הקהילה של יוצאי אתיופיה, הצטערתי מאוד לראות רק אנשים בצבע אחד מגיעים מארגוני החברה האזרחית.
אמי פלמור: וזאת האמת.
אמי פלמור: לא היה לי קל להגיד את זה עכשיו, אבל זאת האמת.
אברהם נגוסה: אתם תרוויחו כשתקיימו את השולחן העגול, תזמינו את החברה האזרחית, את כל הארגונים, לדעתי אתם תרוויחו מזה כי הם אלה שנמצאים בשטח.
אמי פלמור: יש נורמה של עבודה עם החברה האזרחית במשרד המשפטים, אנחנו לא רק גאים בזה, אנחנו מבינים שזה חלק חיוני בלעשות את העבודה שלנו טוב יותר ונכון יותר, בוודאי ביחידה מהסוג הזה.
אמי פלמור: אין בכלל שאלה.
אברהם נגוסה: עו"ד אורי נרוב מהמרכז הרפורמי לדת ומדינה בבקשה בקיצור.
אורי נרוב: דבר ראשון אני רוצה להגיד שאנחנו במרכז הרפורמי עובדים בשיתוף פעולה הדוק עם היחידה למאבק בגזענות במשרד המשפטים ואין לי מילים פשוט להגיד כמה שכל מי שעובד בראש היחידה הזאת עובד בלהט, אין לי מילה אחרת לתאר את זה, בלהט כדי לקדם את המטרה החשובה שהוא פועל למענה, שזה תענוג לעבוד עם איש כזה.
אורי נרוב: אני רוצה להפנות את תשומת לבכם להמלצה מס' 5 בדו"ח שמדברת על נקיטת הליכים משמעתיים נגד עובדים בשירות המדינה.
אורי נרוב: ההחלטה אומרת בצורה מפורשת ש"ייעשה שימוש על ידי רשויות השלטון בכלי אכיפתי נוסף, שכיום כמעט ולא נעשה בו שימוש לגבי התנהגויות גזעניות ומפלות, והוא העמדה של עובדי ומשרתי ציבור לדין משמעתי בשל התנהגות שאינה הולמת".
אורי נרוב: כתוב פה באופן מפורש שעובד או משרת ציבור שיש תשתית ראייתית שמצביעה על כך שהתנהג באופן גזעני מן הראוי שגופי התביעה המשמעתית יונחו ככלל להעמידו לדין משמעתי בפני דין משמעתי, וגם יש עוד חלק של ההמלצה הזאת להוציא הנחיית יועץ משפטי לממשלה שמפרשת את העבירה המשמעתית של התנהגות שאינה הולמת באופן שכולל התנהגויות גזעניות ומפלות.
אורי נרוב: עד כמה שידוע לי אני לא רואה יישום של הדבר הזה.
אמי פלמור: יש כבר טיוטה שהועברה ללשכת היועץ לאישור.
אברהם נגוסה: בואי ניתן לו לסיים את השאלה.
אורי נרוב: זה כבר משמח לשמוע.
אמי פלמור: כן, יש כבר טיוטת הנחיית יועץ שעברה ללשכה שלו לאישור, כלומר זה בעצם עבר את כל התהליך המקצועי אצל המשנה הרלבנטי שזה רז נזרי, ואנחנו מקווים שבחודש הקרוב זה יאושר.
אורי נרוב: מאוד משמח לשמוע את זה, ואני רוצה להוסיף שהאמירה הזאת יוצאת על רקע זה שאנחנו פונים באופן עקבי במשך שנים רבות לשרת המשפטים בכל מה שקשור להתבטאויות של רבני עיר באופן שהן מהוות התנהגות שאינה הולמת את מעמדו של רב בישראל.
אורי נרוב: יש סעיף ספציפי בחוק לשירותי הדת היהודיים, סעיף 12.א, שמדבר על הסמכות של שרת המשפטים להגיש קובלנה לבית הדין המשמעתי במקרה של התבטאות שאינה הולמת.
אורי נרוב: אנחנו פונים באופן עקבי לשרת המשפטים, יש לי פה רשימה ארוכה כאורך הגלות, ואנחנו לא מקבלים אפילו מענה.
אורי נרוב: זה לא שלא מעמידים.
אורי נרוב: הרב היחיד שהגענו לאיזו שהיא תוצאה ביחס אליו זה הרב שמואל אליהו, רבה של העיר צפת שאם אקריא לכם את האמירות הגזעניות שלו תסמורנה לכם השערות על כל הגוף, זה משהו נורא ואיום.
אורי נרוב: יש בג"צ שעומד ותלוי נגדו ואחרי כל האמירות האיומות שלו, מה שיצא משרת המשפטים ומבית הדין הזה, זה שהוא ננזף, לקחו אותו לשיחה.
אורי נרוב: שרת המשפטים לקחה אותו לשיחה ובזה זה תם.
אמי פלמור: הסמכות היא שלה כלפי רבני ערים?
אורי נרוב: הסמכות שלה לפי החוק להגיש את הקובלנה לבית הדין המשמעתי.
אורי נרוב: זו בעיה כללית, כי בית הדין המשמעתי לכשעצמו בנוי באופן כזה שהוא מורכב מרב עיר ושני דיינים, ואז יוצא בעצם שמי שצריך לדון את הרב ולהטיל את המרות שלו, זה בעצם החברים של אותו רב, אז יש כאן איזו שהיא בעיה.
אמי פלמור: אנחנו נבדוק את הסוגיה הזאת.
אורי נרוב: זה לא רק העניין הזה שהיא לא מפעילה את סמכותה.
אורי נרוב: זו אחת מהבעיות.
אורי נרוב: אז אנחנו רצינו להפנות את תשומת לבכם לכך שבשנת 2014 כבר הוגש תזכיר חוק בנושא הזה והוא פשוט נעצר באיזה שהוא שלב, כי שרת המשפטים - - -
אורי נרוב: אפשר עוד?
אברהם נגוסה: כן, אבל הזמן שלנו מסתיים.
אורי נרוב: אני יודע שאנחנו בחריגה איומה מהזמן.
אורי נרוב: אני רוצה להפנות את תשומת לבכם לעוד דבר אחד.
אורי נרוב: אנחנו מדברים פה במסגרת יום זכויות האדם הבינלאומי.
אורי נרוב: אנחנו מדברים על מאבק בגזענות, הדו"ח הזה היה יריית פתיחה מאוד מאוד יפה למאבק הזה בגזענות שהוא מאוד חשוב, אנחנו חושבים שהכלים שיש היום למאבק בגזענות הם כלים שמתרכזים בעיקר במישור הפלילי בכל מה שקשור להסתה לגזענות ואני קורא למשרד המשפטים לקדם איזה שהוא מסלול של תובנות אזרחיות בכל מה שקשור לגילויי גזענות, אני לא מדבר רק על לשון הרע.
אורי נרוב: אני יודע שזה מסלול שהוא בעייתי - - -
אמי פלמור: יש נושא של אפליה בשירותים ומוצרים.
קריאה: שגם הוא לא ממוצה.
קריאה: שאפשר להתחיל להפעיל את הסעיף הפלילי בו, וזה לא קורה.
אורי נרוב: ברור.
אורי נרוב: גם סעיף 9 שזה גם עוד המלצה, שלא מופעל הסעיף הפלילי בחוק - - -
אמי פלמור: אני רוצה להגיד שאפילו בסעיף האזרחי עוד לא נעשה שימוש.
אורי נרוב: זה גם נכון, ויש עוד לקונה מסוימת שמדברת על קריאות מצד שלישי ביחס לשוויון הזדמנויות בעבודה שהיום יש איזו לקונה בחוק שגורם שלישי יכול לקרוא להפלות, יכול לקרוא לגזענות במקומות עבודה, יכול לקרוא לא לתת לאתיופים שירות במקום ציבורי ואין שום דבר שאפשר להגביל נגדו משום שמי שמוגבל על פי חוק שוויון הזדמנויות בעבודה, בעצם המעסיק נותן שירותים, הוא לא יכול לפרסם מודעה מפלה ויש פה ממש צורך אמיתי שצריך לתת לו מענה.
קריאה: בקיצור התיאוריה טובה, רק המעשים - - -
אברהם נגוסה: לפני שאני מסכם, יש מישהו שרוצה להגיד משהו?
אמי פלמור: אני אגיד משפט.
אברהם נגוסה: לפנייך.
אברהם נגוסה: אני צריך גם לסכם.
אברהם נגוסה: יש מישהו שרוצה להעלות נושא או לומר משהו?
אורית צגאי: אני מלשכת עורכי הדין.
אורית צגאי: אין ספק גבירתי, שהדו"ח שלך מאוד מפורט וממוקד וניכר שבאמת את מחויבת לנושא.
אורית צגאי: נעשות לא מעט פניות אלינו של עורכי דין שהם לא באמת מצליחים למצוא משרות, בין אם זה מהיעדר מכרזים, ובין אם זה ממשרות לא ראויות.
אורית צגאי: או למשל משרות שהן זמניות או כאלה שממוקדות למתמחים, שזה אומר שזה זמני.
אמי פלמור: עורכי דין יוצאי אתיופיה?
אורית צגאי: כן.
אורית צגאי: אני אענה, יש לי תשובה לדבר הזה.
אברהם נגוסה: זה במסגרת הסיכום שלך.
עופר איובי: אני גם רוצה להגיד משהו.
אברהם נגוסה: לא נחזור על זה.
אברהם נגוסה: אנחנו לא דנו לעומק הנושא בגלל צנעת הפרט.
קריאה: החשש שלו שצנעת הפרט זה בעצם כיסוי למשהו.
אברהם נגוסה: אנחנו נברר אם זה תירוץ או לא.
עופר איובי: אני רוצה להגיד, אין צנעת הפרט כבר.
עופר איובי: הכל התפרסם.
עופר איובי: מספיק עם ה - - -
ד': אני מבקש מאדוני לקבוע תאריך שבו - - -
אברהם נגוסה: תקשיב, זה לטובתך.
אברהם נגוסה: גם אנחנו מוגבלים, קראנו מקודם את תקנון הכנסת, הוא מחייב אותנו לדאוג לאזרחים ולכן אני אומר שאנחנו נדון בנושא שלך מול המשטרה בפורום יותר מצומצם.
אברהם נגוסה: לא כדאי לנו להיכנס - - -
אמי פלמור: אני רוצה לענות בקצרה כי הנושא של התעסוקה הוא נושא נורא חשוב וחשוב לי להגיד אותו.
אמי פלמור: כשאני התחלתי לשאול את עצמי איך אני גורמת לזה שיהיו לי יותר עובדים יוצאי אתיופיה, הלכתי לבדוק כמה משפטנים בכלל יש.
אמי פלמור: מסתבר שיש בסך הכל 25 בוגרים מדי שנה.
אמי פלמור: זה לא הרבה.
אמי פלמור: אני אגיד דבר נוסף, דווקא בתור אדם שמאוד מאמין בנושא של ייצוג הולם, להביא אדם רק בגלל שהוא יוצא אתיופיה או רק בגלל שהוא ערבי זה לפגוע בסוגיה של ייצוג הולם.
אמי פלמור: הכוונה שלי היא להביא את האנשים הטובים ביותר והמתאימים.
אמי פלמור: לא כולם תלמידים טובים ולא כולם מתאימים אגב למשרות הספציפיות שיש לנו.
אמי פלמור: אם פתאום יש לי משרה פנויה באפוטרופוס הכללי בחיפה, אני לא רוצה להעליב אף אחד, אבל אני לא בטוחה כמה אנשים סיימו אוניברסיטה ואמרו "החלום שלי זה לעבוד באפוטרופוס הכללי, ובחיפה" זה לפעמים תהליכים.
אמי פלמור: אני פותחת את המשרה הזאת ל-70,000 עורכי דין במדינת ישראל, אז תודה לאל, יש לי 50 שגרים באזור הצפון ומתעניינים במשרות האלה ומגיעים גם לאפוטרופוס הכללי.
אמי פלמור: כי הרבה יותר אנשים יודעים להגיד "אני רוצה להיות סניגור", אני רוצה להיות פרקליט", "אני רוצה להיות עורך דין מסחרי" לכן כשאני יצאתי לדרך ואמרתי שיש לי רק 0.5%, ואיך אני מעלה את האחוזים, התחלתי לייעד משרות ליוצאי אתיופיה במגוון רחב של תחומים, לא רק בתחום המשפטי, גם בתפקידים מנהליים שמתאימים לאקדמאיים, מתוך ידיעה שזה כניסה לתוך השירות הציבורי ו-ONCE אתה בפנים אתה גם יכול לגשת למכרזים בין משרדיים ולהתקדם על פי כישוריך.
אמי פלמור: שמאים, בוחני פטנטים, יש לנו אקדמאים אגב בתחומי המדע, שבאו להיות בוחני פטנטים.
אמי פלמור: את בכלל לא יודעת עליהם כי הם לא עורכי דין.
אמי פלמור: במבחן התוצאה יש היום 2% מהעובדים שלנו שהם יוצאי אתיופיה, ואני אגיד יותר מזה ואני הרבה יותר גאה בדבר הזה, לא כולם התקבלו במשרות מיועדות, חלק פשוט התמודדו על תפקידים והתקבלו.
אמי פלמור: וזו גם השאיפה שלי גם ביחס לערבים וגם ביחס לכל הקבוצות שאנחנו רוצים לראות פנימה.
אמי פלמור: לכן מי שרוצה לעבוד אצלנו ונתקל בקושי, אני מזמינה אותך קודם כל להפנות אלי כי אני באופן אישי עוסקת בזה ומנסה למצוא, יחד עם זאת וגם אני אומרת את זה בצורה הכי פשוטה, אנשים צריכים להתאים לתפקידים שיש לנו להציע, ולא כולם מתאימים, ואני לא האדם שיסמן "וי" רק כדי להראות שהנה, קישטתי את הארגון שלי ביוצאי אתיופיה, הדבר הזה מביא אחר כך שם רע, אם אני מביאה מתמחה לא טוב, אחר כך לא אומרים 'דליה לא טובה' אלא אומרים 'אני לא רוצה עוד פעם יוצאי אתיופיה, כי הם לא טובים'.
אמי פלמור: אני באמת עושה מאמץ להביא את הטובים ביותר ולמשוך אותם, ויש לנו הצלחות, עובדים אצלנו היום אנשים מדהימים ואני בטוחה שהאחד יביא גם את השני בסופו של דבר, ואני מזמינה אותך להפנות אלי.
אמי פלמור: משפט סיכום אני אגיד בכל זאת.
אמי פלמור: אני רוצה להגיד שאנחנו מאוד מאוד מחויבים, אנחנו לא מצליחים בכל מה שאנחנו עושים, כמו כל אחד אחר, אנחנו פתוחים לקבל ביקורת, הביקורת מגיעה אלינו גם כשאנחנו לא פתוחים אליה, והיא באה בדרך כלל "בום" לפרצוף.
אמי פלמור: אני רוצה להגיד באמת שבלי המחאה של הצעירים יוצאי אתיופיה לא הייתי יושבת פה היום, ואני אחזור על מה שאמרתי בדו"ח שלי, בלי המחאה שלהם ובלי הדו"ח הזה כל אזרחי המדינה לא היו מקבלים את המשהו הזה שבכל זאת הצלחנו להתקדם בו, ואני מזמינה את כולם גם לקחת חלק אבל גם להיות קצת סבלניים, ואני אגיד את הדבר הכי חשוב.
אמי פלמור: אני אומרת את זה ביום זכויות האדם, בלי תלונות אי אפשר לשנות מציאות.
אמי פלמור: נורא קשה להתלונן, נורא קשה לבוא קדימה ולדבר, בטח בתחום העבודה אגב, שאתה לא רוצה להיות מסומן ומתויג ולפעמים אתה רוצה להוריד את הראש ורק שיסדרו לך סידור, זה כן התפקיד בעיני של ארגוני החברה האזרחית או לשכת עורכי הדין, לדעת להציף את הדברים כנושאים עקרוניים, לדעת לתת כוח לאנשים שיעלו את התלונות שלהם במגוון רחב של נושאים.
אמי פלמור: אבל אנחנו לא יכולים לפעול ואי אפשר לצפות מאתנו לפעול בלי שתהיה מודעות לזה שיש יכולת לטפל.
אמי פלמור: תודה רבה.
אברהם נגוסה: שאלה קצרה שאני רוצה שתתייחסי אליה, את זוכרת שאנחנו הגשנו בקשה לתת פטור למי שנתקל בגזענות או אפליה, להגיש תביעה.
אמי פלמור: זה אחת ההמלצות שלנו.
אברהם נגוסה: עכשיו הנושא ירד שהם לא משלמים.
אברהם נגוסה: האם זה הביא לשינוי?
אמי פלמור: יש התחלה, המטרה שלנו בסופו של דבר זה שיגיעו אלינו שלוש תלונות טובות, נגיש תביעות, נפרסם אותן, גם יש לנו פלטפורמה וכוח לפרסם פסקי דין עקרוניים כדי לייצר הרתעה ותודעה בקרב עסקים שמפלים וכן הלאה.
אמי פלמור: אבל התלונות צריכות להגיע.
אמי פלמור: בלי שהן יגיעו זה לא יקרה.
אברהם נגוסה: הבנתי, אבל מבחינת המגישים את התלונות - - -
אמי פלמור: לא הגישו.
אמי פלמור: בלי שיגישו אני לא יכולה לטפל.
עופר איובי: לא אליך, הוא מתכוון תביעה.
אברהם נגוסה: השינוי בחוק לא לחייב אותם לשלם כסף.
אמי פלמור: השינוי עוד לא קרה.
אמי פלמור: הוא עכשיו בתהליכים סופיים.
אברהם נגוסה: לפני שנה עשינו את זה.
אמי פלמור: נכון.
אמי פלמור: וזה התעכב.
אברהם נגוסה: השרה הסכימה לעשות את זה בתקנות.
אברהם נגוסה: זה לא נעשה עד עכשיו?
אמי פלמור: עדיין לא, זה בתהליך.
אמי פלמור: זה אמור להסתיים אני מקווה בחודש הבא.
אברהם נגוסה: נתנו שיעורי בית לשרה, זה לא ייתכן, כי בגלל זה משכנו את הצעת החוק שלנו.
אברהם נגוסה: אני קודם כל מודה לעו"ד פלמור, מנכ"לית משרד המשפטים שהגיעה לפה ועדכנה אותנו על התקדמות פעילות היחידה, וגם על יישום הדו"ח, לא את כולו, אבל מה שאפשר לעשות.
אברהם נגוסה: אני חושב שהתקדמנו.
אברהם נגוסה: עצם זה שמדינת ישראל הכירה, והממשלה שמה על השולחן שיש גזענות זה דבר אמיץ שבאמת ראש הממשלה לקח את הנושא הזה ואמר כי אסור שתהיה גזענות במדינת ישראל, והקים את ועדת השרים ועמד בראשה.
אברהם נגוסה: זה חשוב, כי בלי ועדת השרים לא היה דו"ח.
אברהם נגוסה: לכן זה מאוד חשוב לנו, יש לנו עוד מה לעשות עם זה, התקדמנו מאז בהרבה, אבל הדרך ארוכה ואנחנו צריכים להמשיך בעשייה.
אברהם נגוסה: אנחנו נעקוב אחרי זה ונקיים עוד דיונים בנושא כדי לראות מהיום והלאה כמה התקדמנו.
אברהם נגוסה: בנושא של "ד", כפי שאמרתי קודם, שמענו את המקרה, לא נכנסנו לעומקו של העניין וזאת כדי להגן על צנעת הפרט.
אברהם נגוסה: הוועדה מוקירה את פעילותך כגיבור של מדינת ישראל, אנחנו נלווה אותך כדי להבין בדיוק, ואני נזהר באמירתי, להבין בדיוק מה מונע את השתלבותך במשטרה.
אברהם נגוסה: נעשה את זה בפורום יותר מצומצם.
אברהם נגוסה: ברוכים הבאים ליום העלייה שאנחנו חוגגים היום, חג שמח לכולם.
אברהם נגוסה: אני רוצה להזכיר פה גם, אתר הכנסת מציין את יום העלייה בסיפורים של חברי הכנסת והשרים שעלו למדינת ישראל, השתלבו בחברה הישראלית, השתלבו בפוליטיקה והם מספרים את סיפור העלייה שלהם.
אברהם נגוסה: אז כל אחד יכול להיכנס לאתר הכנסת.
אברהם נגוסה: כמובן כבוד שרת העלייה והקליטה, חברת הכנסת סופה לנדבר, מנכ"ל משרד הקליטה, אלכס קושניר, ג'וש שוורץ, מזכ"ל הסוכנות היהודית, יעקב חגואל, סגן וממלא מקום יושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית, חבריי חברי הכנסת.
אברהם נגוסה: כרגע יש כאן חבר כנסת אחד, יואל רזבוזוב, ובהמשך יצטרפו חברי כנסת נוספים, וראש נתיב, גב' נטע פלג.