GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוניקה לב כהן: אני רוצה רגע לעבור למודל הכלכלי אבל לפני זה רק לספר לכם, אנחנו מדדנו וראינו שמעל ל-750 מחברי הארגון חזרו לישראל, כל חבר ארגון כזה מלווה גם בבן או בת זוג.
מוניקה לב כהן: אני רק אומר לך חבר הכנסת שטרן, כל אחד כזה שחוזר לישראל מביא איתו מטען.
מוניקה לב כהן: אני יצאתי לחו"ל ישראלית, חזרתי יהודייה.
מוניקה לב כהן: כשאתה חוזר מחו"ל אתה מביא איתך פלורליזם ואתה מביא איתך ערכים שנחשפת אליהם בחו"ל.
מוניקה לב כהן: זה באמירה מוסגרת למה שאמרת קודם.
מוניקה לב כהן: 103 מחברי הארגון חזרו לישראל במהלך השנה האחרונה, במהלך 2017, מבחינת פילוח גברים/נשים אתם רואים שסך הכל אחוז מאוד יפה של נשים מדעניות שחזרו לישראל להשתלב באקדמיה ובתעשייה.
מוניקה לב כהן: עדיין הנושא של האקדמיה, 64% מהם נמצאים באקדמיה, עדיין פלח מאוד מאוד גדול.
מוניקה לב כהן: מבחינתי ההצלחה תהיה להיות כאן בשנה הבאה ולהראות את הפלח הצהוב של התעשייה גדל.
מוניקה לב כהן: אני רוצה לעבור ולדבר על התרומה הכלכלית של המדענים לתוצר המקומי הגולמי של מדינת ישר/אל.
מוניקה לב כהן: ישבנו ובדקנו, לקחנו את ה מספרים של החוזרים, בדקנו איפה הם נמצאים, בדקנו מה המשכורות שלהם ואני תיכף אתן ליאל מנובה, הכלכלן שביצע את הבדיקה, לספר לכם על התועלת.
מוניקה לב כהן: בסופו של יום אנחנו מדברים, קודם כל בואו נדבר רגע על נזק, וחבר הכנסת שטרן ציין את זה קודם.
מוניקה לב כהן: כשמדען יוצא לחו"ל, הושקע בו לפי החישוב שלנו, סביב החצי מיליון ₪ בהכשרה שלו, במיוחד במדעי החיים.
מוניקה לב כהן: כשהמדען הזה הלך ולא חזר הכסף הזה פשוט, ההשקעה הזאת עברה למדינה אחרת.
אלעזר שטרן: יש לכם נתון על רופאים?
אלעזר שטרן: אני חושב שזה הרבה יותר.
מוניקה לב כהן: יש את הנתונים על רופאים, אבל אין לי את זה כאן.
מוניקה לב כהן: יש גם בכלל את כל המגזר של סטודנטים לרפואה, אבל זה סיפור נפרד, דנו בזה גם בוועדת החינוך בשבוע שעבר.
מוניקה לב כהן: החישוב שעשינו, בדקנו בעצם בסופו של יום, כל מדען כזה שחוזר, עשינו מודל הכי שמרני שאפשרי, ומצאנו שבערך מהוון, בחמש השנים הקרובות אם נצליח להחזיר את המספר הזה שחזרו ב-2017, זה הערך הכלכלי למדינת ישראל.
מוניקה לב כהן: אם נצליח להגדיל את המספר הזה, המספר הזה יילך ויגדל.
מוניקה לב כהן: אז חשוב מאוד לשים את זה על השולחן, כמה חשוב להשקיע בהשבת המוחות.
מוניקה לב כהן: ברשות יו"ר הוועדה אני רוצה להעביר את המיקרופון ליאל מנובה שיציג את המודל, איך הוא נעשה ואיך הוא נבנה.
אברהם נגוסה: בסדר גמור, תנסו בקיצור.
אלעזר שטרן: באמריקה אתם מחוברים גם ל-IAC?
מוניקה לב כהן: כן.
מוניקה לב כהן: הם תומכים בנו.
יאל דוזנדסטרל בן סוסן: תודה ליו"ר הוועדה חבר הכנסת אברהם נגוסה ולחבר הכנסת אלעזר שטרן.
יאל דוזנדסטרל בן סוסן: שמי יאל דוזנדסטרל, אני עליתי לארץ לפני עשר שנים ואני מתנדב בארגון נובה ועזרתי לעמותת סיינס אברואד לבנות את המודל הכלכלי.
יאל דוזנדסטרל בן סוסן: מה שניסינו לעשות למעשה זה לנתח את ההשפעה הכלכלית של המדענים החוזרים בשלוש רמות: כל אחד מהם, ניסינו לכמת את ההשפעה הכלכלית למעט הרמה השלישית, ותיכף אני אפרט מה כללנו בכל אחת מהרמות האלה.
יאל דוזנדסטרל בן סוסן: ברמת הערך הראשונה, מה שניסינו לעשות זה לכמת את ההשפעה מהכנסות המדענים כולל מסים, ביטוח לאומי, מההוצאות הפרטיות שלהם, מהוצאות על שכירות, על אוכל, וגם המיסים שמשלמים בצורה עקיפה.
יאל דוזנדסטרל בן סוסן: זו רמת הערך הראשונה ושם בעצם לקחנו בחשבון אך ורק את אלה שחוזרים לתעשייה, מה שמוניקה הזכירה קודם שאנחנו הנחנו שהאחוז ילך ויגדל ל-40% מהמדענים החוזרים.
יאל דוזנדסטרל בן סוסן: זו רמת הערך הראשונה שמכומתת פה, ורמת הערך השניה מה שניסינו לעשות זה לכמת את התרומה הייחודית של המדענים בזכות היכולות והכלים שלהם, מה שכללנו במעגל הזה זה גיוס הון ממשקיעים, רכישות של חברות, קבלת מענקי מחקר אקדמיים, והרמה הזו מורכבת יותר לאומדן, היא פחות ברורה, אבל בכל זאת ניסינו לכמת אותה ובסופו של דבר גם הוספנו פה רמת ערך שלישית שהיא הכי אבסטרקטית ושם כללנו מעמד ויוקרה בינלאומיים, תשתית של מחקר, חיזוק מערכת החינוך, התרומה הבריאותית והסביבתית של פיתוחים מדעיים, תרומה חברתית של אוכלוסייה משכילה, וחיזוק ופיתוח התעשייה הישראלית.
יאל דוזנדסטרל בן סוסן: אלה שלושת הרמות, ושוב, במודל הזה אנחנו רואים רק את שתי הרמות הראשונות.
אברהם נגוסה: לפי הנתונים שהצגתם לנו ברור מה המדינה מפסידה, אמרתם שהמדינה השקיעה באדם בערך חצי מיליון ₪ וגם הצגתם את המשמעות של ההשפעה הכלכלית עם חזרתם.
אברהם נגוסה: אני אפנה עכשיו למשרדי הממשלה.
שלומית אבינוח: טבע, חשוב לכם לדבר עכשיו או אחרי משרדי הממשלה?
מתי גיל: אדוני היושב ראש הוא מנהל את הדיון, אנחנו רוצים להציג את ההזדמנות העסקית.
מתי גיל: אולי בקצרה רק.
אלעזר שטרן: הנה, הוא מציע לדבר בקצרה.
אברהם נגוסה: בקיצור, כי אני רוצה לשמוע ממשרדי הממשלה את ההתייחסות שלהם לנתונים שהוצגו פה ואת הפתרון של הממשלה בתכניות.
אברהם נגוסה: נשמע אותך ונחזור למשרדי הממשלה.
מתי גיל: אני מחברת טבע, כנראה שאנחנו מייצגים כאן את התעשייה בנושא הזה.
מתי גיל: מוניקה דיברה על הפוטנציאל הרב של החזרה שלא ממומש עדיין.
מתי גיל: יש צורך עסקי, יש פוטנציאל לא ממומש של מדענים שנמצאים בחו"ל, גם מדענים וגם אנשים שהם אקזקיוטיבז בחברות ביוטק שאנחנו רוצים להביא אותם חזרה לארץ.
מתי גיל: היום בחברת טבע, רק חברת טבע, אחרי כל הרה-ארגון שעברנו, יש לנו שני מרכזי מו"פ בישראל.
מתי גיל: שני מפעלים בישראל, הנהלה גלובלית בישראל ויש היום עשרות משרות פתוחות שאנחנו לא מצליחים לאייש אותן, לתואר שני ומעלה ודוקטורנטים, כי אנחנו רוצים להביא אותם חזרה, יושבת פה איתי אתי שהיא ראש מערך הגיוס של טבע, אנחנו מנסים להביא את כל הפוטנציאל הקיים, מדינה קטנה, התעשייה שלנו בנויה מתעשיה יחסית צומחת, אבל עדיין יש גבול לפוטנציאל שלו.
מתי גיל: אנחנו מזהים בפוטנציאל של כל הישראלים שנמצאים בחו"ל, כמו שחבר הכנסת אמר, שנוסעים לחו"ל, לומדים בחו"ל, מקבלים כלים בחו"ל, הכשרה בחו"ל בתעשיית האחות שלנו, בחברות האחיות שלנו, ורוצים להחזיר אותם ארצה למלא את המשרות האלה.
מתי גיל: טבע במשך שנים צמחה מהצלחה באמת בהשקעות במדע בישראל, בחדשנות בישראל, אם זה בוויצמן, אם זה בטכניון וגם בחדשנות טכנולוגית, כולל בחממה שלנו פה ברעננה, אבל אנחנו באמת רוצים להמשיך את ההשקעה הזאת למען ההצלחה הטבעית, וכל המשחק זה הטאלנטים, באמת להביא טאלנטים שיכולים לעזור לחברה להצליח ובכלל לכל התעשייה ולכן אנחנו - - -
אבי ענתי: זה דורש פשרה.
מתי גיל: לכן אנחנו הצטרפנו באמת לסיינס אברואד כדי לעזור למפות את כל הישראלים בחו"ל שיכולים לאייש את המשרות בישראל ולעזור גם לטבע, ומבחינתנו גם לכל תעשיית ביופארמה בישראל, זה לא חייב להיות, אם הם חוזרים לחברה אחרת ולא לטבע, בסופו של דבר ההצלחה של התעשייה בישראל תהיה הצלחה גם של טבע, וככל שתהיה פה תעשיה חזקה יותר, ומצידנו שתבואנה עוד ארבע חברות כמו טבע ויקימו מרכזי מו"פ ומפעלים בישראל, זה רק יעזור גם לחברת טבע כחברה ישראלית גלובלית להמשיך ולהצליח, אבל כדי שתהיה פה תעשיית פארמה מוצלחת, ביו פארמה עתידית בישראל, חייב להיות גם טאלנט פול, יותר רחב מה-8 מיליון איש שקיימים כאן ולכן יש פה פוטנציאל שהוא לא - - - כמו שאומרים באנגלית, באמת הישראלים שרוצים לחזור לארץ חייבים להכיר את התעשייה ולכן אנחנו מברכים מאוד על הסדנה שתהיה בינואר, רוצים רק להמשיך להגביר את העשייה הזאת ואנחנו מזמינים כמובן את אדוני היושב ראש ואת הוועדה ואת חברי הכנסת, להתארח, לשמוע ממדענים שחזרו לארץ ועובדים היום בתפקידים מאוד בכירים ועוזרים לזה להמשיך להצליח ולשגשג בישראל.
מתי גיל: יש לנו את סמנכ"ל הביולוגיה שמוביל את כל קבוצת המו"פ הביולוגית בישראל שהוא חזר ממינסוטה אחרי עשור כמעט בארצות הברית - - -
אלעזר שטרן: אני רואה סוג של סתירה בינך לבין מוניקה.
אלעזר שטרן: מוניקה מציגה לנו חסמים לחזרה, נכון?
אלעזר שטרן: שאם אני מסתכל על הרשימות למעלה, אתה כאילו הפתרון.
מתי גיל: אני אמור להיות הפתרון.
אלעזר שטרן: קושי במציאת משרה, מיעוט משרות בתעשייה מחוץ לאקדמיה, פערי מידע.
אלעזר שטרן: מה שאני שואל, אם לה יש עודף שהבעיה היא זאת, ואתה זה הפתרון כאילו, אז איך זה בכל אופן לא, מה עדיין מפריע?
אבי ענתי: זה דורש התמחות, הוא אמר - - -
אלעזר שטרן: שניה - - -
מתי גיל: אני אפנה לאתי לענות ברמת מערך הגיוס.
מתי גיל: אנחנו לא מממשים את הפוטנציאל, צריכים להכיר אותם, צריכים לרשת אותם, צריכים להגיע אליהם, צריכים להכיר גם את התעשייה הישראלית.
מתי גיל: הרבה מהמדענים שנסעו לחו"ל, הם נסעו עם תקווה לחזור חזרה לאקדמיה.
מתי גיל: הם לא מבינים, כמו שמוניקה אמרה, אין סתירה.
מתי גיל: נהפוך הוא.
מתי גיל: זו הלימה אחת, יש לנו win-win פה, גם לישראל וגם לטבע.
מתי גיל: הארגון של סייאנס אברואד עושה פה שירות שמבחינתנו הם עוזרים לנו, כדי להכיר לאותם הישראלים את התעשייה, אתי אם את רוצה להשלים.
אברהם נגוסה: רגע, אולי תתייחסי גם לשאלה, אנשים שחוזרים לארץ, האם יש להם כתובת מסוימת שהם יכולים לפנות אליה.
אברהם נגוסה: האם יש צוות או משרד שמרכז את האנשים שחוזרים לישראל?
אתי רובינשטיין: קודם כל בוקר טוב, אני אתייחס לשאלה שלך, חבר הכנסת אלעזר שטרן.
אתי רובינשטיין: שמי אתי, אני מנהלת את מערך הגיוס בטבע בישראל.
אתי רובינשטיין: טבע באופן קונסיסטנטי מחפשת טאלנטים להשתלב במרכזי המו"פ שלה בישראל.
אתי רובינשטיין: יש לנו כמו שמתי ציין שני מרכזי מו"פ, מו"פ גנרי ומו"פ אינובטיבי.
אתי רובינשטיין: הדרישה להשתלבות בתעשייה כרוכה בידע, מיומנות, ניסיון, הבנה בתחומים שלצערי המדענים או האנשים שחוזרים עם ידע תיאורטי מהאקדמיה לא תמיד מספק להשתלבות בתעשייה.
אתי רובינשטיין: אנחנו צריכים אנשים עם ידע פרקטי ומתודולוגיות עבודה ומחקרים קליניים על כל השלבים שלהם, בתחומים כמו פרמקולוגיה, בתחומים של סייפטי של תרופה, פארמה קוביג'לנס, ביולוגיה, ביו-סימילאר, ואין להם את הניסיון הפרקטי בתעשיית הפארמה, מאוד קשה לשלב אותם רק על בסיס ידע תיאורטי באקדמיה בתוך התעשייה.
אתי רובינשטיין: הנושא הזה דורש - - -
אלעזר שטרן: סליחה שניה, מה זה נקרא אין להם ניסיון?
אלעזר שטרן: מאיפה נהיה ניסיון?
אתי רובינשטיין: ניסיון צוברים בתעשייה.
אתי רובינשטיין: כשאתה - - -
אלעזר שטרן: נו, אתם תעשיה.
אתי רובינשטיין: אנחנו צריכים אותם כבר מוכנים לעבודה.
אלעזר שטרן: אבל כל תעשיה הרי אומרת את זה.
אלעזר שטרן: לא? מה שאני שואל, כל תעשיה אומרת "אנחנו צריכים אותם מוכנים".
אלעזר שטרן: אז אין מקום בשום מקום.
אתי רובינשטיין: הסוגיה היא שאנחנו רואים בתחום הזה תחום שדורש התמחות פרקטית.
אתי רובינשטיין: כמו שעושים בתחום של רפואה, של משפטים, של חשבונאות, היינו רוצים שתהיה תכנית שתעשה את הגישור הזה ותייצר מסלולי התמחות בתעשייה על מנת שהם יהיו מוכנים לעבודה ביחידת המו"פ שלנו.
אלעזר שטרן: ולמה שלא תעשו את זה אתם?
מתי גיל: אנחנו עושים את זה עם האקדמיה בישראל.
אלעזר שטרן: לא, לא עם האקדמיה.
אלעזר שטרן: הרי עכשיו מדברים שהבעיה היא לא אקדמיה.
אלעזר שטרן: בואו ננצל את זה שהתכנסנו - - -
מתי גיל: יחד - - - האקדמיה ולעשות להם טרנסליישן לתוך התעשייה.
אלעזר שטרן: בהנחה שטבע היא חברה לא ציונית, בסדר?
אלעזר שטרן: זו הנחת עבודה נכונה?
קריאה: צריכים להיות רווחיים.
אלעזר שטרן: אני חושב שלא.
אלעזר שטרן: אני מבין שיש לה בעלי מניות - - -
אתי רובינשטיין: לא הייתי מגדירה אותה כחברה לא ציונית כי אני חושבת שהיום באג'נדה של טבע, והיא הוצהרה גם על ידי המנכ"ל, שלהזכירכם הוא לא מנכ"ל ישראלי, אנחנו כן רוצים לחזק את הנוכחות הישראלית בטבע בישראל.
אלעזר שטרן: אז בואו נתקדם.
אלעזר שטרן: אני יודע, בכוונה אמרתי כדי שתשללי את זה.
אלעזר שטרן: אני לא צריך את ההגדרה "ציונית" בסדר?
אלעזר שטרן: יש לה אינטרס פה.
אלעזר שטרן: למה באמת, ואני אומר את זה אולי דווקא לפני שמשרדי הממשלה מתייחסים לעניין הזה, הרי - - -
אתי רובינשטיין: נושא ההתמחות דורש מימון, דורש להשקיע באנשים על מנת שיהיו מוכנים לספק תוצרים איכותיים כי אנחנו עוסקים פה בפיתוח תרופה - - -
אלעזר שטרן: ויש שיתוף פעולה, הרי גם לכם זה טוב מבחינת השקעות.
אלעזר שטרן: יש שיתוף פעולה מבחינת ההשקעה של המדינה, אתם מוכנים לעשות?
אתי רובינשטיין: אני חושבת שזה עדיין לא הגיע לידי ניצול ומימוש, אנחנו בדיוק כאן כדי לדון בלמנף את הפוטנציאל הזה.
אתי רובינשטיין: אנחנו בהחלט עם נכונות להשקיע במסלולי ההתמחות האלה, ואני קוראת כאן לכל מי שיכול להיות שותף למהלך הזה, אנחנו נשקיע וניתן את כל התשתיות, וזו באמת המטרה.
אלעזר שטרן: טוב.
אברהם נגוסה: אני חושב שבעניין זה, משרדי הממשלה אולי משרד הקליטה, תתייחסו.
אברהם נגוסה: יש אנשים שמגיעים לפה ויש כאלה שרוצים להשתלב באקדמיה, ויש כאלה שרוצים להשתלב ישר בתעשייה.
אברהם נגוסה: לכן צריך לראות, אנחנו רוצים לשמוע מה התכנית לעודד ולעזור לאלה שרוצים להשתלב באקדמיה, ומה התוכנית לאלה שרוצים להשתלב בתעשייה.
אברהם נגוסה: האם תכנית הכשרה מתאימה למשרדים שדורשים, כמו טבע למשל שהציגו לנו.
אברהם נגוסה: אני מבקש שתרשמו את זה ותתייחסו כשנגיע אליכם.
אברהם נגוסה: אני אמשיך בכיוון הזה, יש לנו את ראש צוות מחקר ופיתוח מחברת טבע, אתה רוצה להשלים?
ינאי פישביין: אם אתם רוצים לשמוע, אני אשמח.
שלומית אבינוח: רק בקצרה.
ינאי פישביין: אני אנסה לקצר.
ינאי פישביין: ראשית תודה רבה על עצם קיום הדיון הזה כאן שלדעתי הוא חשוב ביותר.
ינאי פישביין: אני אספר לכם בקצרה על הסיפור האישי שלי כי אני עברתי את המסלול הזה בעצם, סיימתי דוקטורט במכון ויצמן במחלקה לנוירו ביולוגיה אצל פרופ' מנחם סגל שהיה מראשי המדענים בתחום.
ינאי פישביין: עזבתי בעצם להשתלמות פוסט דוקטורט ב-UCSF בסן פרנסיסקו ושם נשארתי שש שנים עד לחזרה לישראל.
ינאי פישביין: חשוב לציין, כמו שנאמר פה, מדענים לא בורחים.
ינאי פישביין: כולנו או - - -
אלעזר שטרן: סליחה שניה, אם כבר מדברים, תגדיל קצת את הסטרפטיז, מאיפה אתה בארץ, מאיפה ירדת לשם ויש לך משפחה - - -
ינאי פישביין: אני אשמח, פשוט ביקשו ממני לקצר.
אלעזר שטרן: אני אתן לך עליי, על זמן הסיכום שלי.
אברהם נגוסה: הוא אמר לך, הוא לא ירד, הוא הלך ללמוד וחזר.
אברהם נגוסה: הוא לא ברח.
אלעזר שטרן: זלג.
ינאי פישביין: אני יליד הארץ, הוריי עולים ותיקים מברזיל, נולדתי בקיבוץ גבעת עוז, שירתי בשייטת הצוללות חמש שנים.
ינאי פישביין: אחרי כן עשיתי תואר ראשון באוניברסיטת בן גוריון ותארים שני ושלישי במסלול ישיר במכון ויצמן.
ינאי פישביין: זה הרקע.
אלעזר שטרן: אני אלמד אתכם משהו, לנו יותר קל לזכור בגיל שלנו, אתה מדען ואולי פעם תפתור את זה, אבל בגיל שלי לפחות יודעים שלאלצהיימר יש שלושה יתרונות: אחד – אתה כל יום פוגש חברים חדשים, שתיים – אתה שוכח מהצרות שלך ושלוש שאתה כל יום פוגש חברים חדשים.
אלעזר שטרן: לפחות אני, כשאני מצייר בנאדם יותר קל לי לזכור.
אלעזר שטרן: עזרת לי.
ינאי פישביין: בסדר גמור.
ינאי פישביין: אז באמת הדרישה ליציאה לחו"ל היא חלק מהמסלול שנדרש ולדעתי זה דבר מצוין כי באמת בחו"ל אתה פוגש, אתה נוגע ברמה הגבוהה ביותר.
ינאי פישביין: וזה בסדר.
ינאי פישביין: הבעיה היא מאוד פשוטה, יש לנו פה פירמידה.
ינאי פישביין: יש לנו מעבדות מחקר, חלקן טובות מאוד, חלקן טובות והן מייצרות דוקטורנטים והן מייצרות דוקטורנטים כי זה בעצם כוח העבודה שקיים במעבדות מחקר באקדמיה.
ינאי פישביין: המתמטיקה מאוד פשוטה.
ינאי פישביין: אם מעבדה כזאת מייצרת שניים-שלושה דוקטורים בשנה, מן הסתם, ובעצם מתפנות משרות כשפרופסורים פורשים לגמלאות, מן הסתם לא יהיה מקום לכל האנשים האלה.
ינאי פישביין: הבעיה הזאת היא בעיה עולמית אגב, היא לא בעיה שקיימת רק בישראל והיא חזקה במיוחד בתחום מדעי החיים.
ינאי פישביין: אפשר להכנס ללמה, אבל זה מסובך ואני אחסוך מכם.
ינאי פישביין: אבל הפתרון שקיים ברוב מדינות העולם הוא פשוט מאוד, של הכשרה לתעשייה.
ינאי פישביין: אנשים מסיימים את התחומים האלה וממשיכים לתעשייה.
אלעזר שטרן: אחרי הדוקטורט או לפני?
ינאי פישביין: גם לפני.
ינאי פישביין: בתעשייה יש מגוון של תפקידים.
ינאי פישביין: חלקם דורש הכשרה של תואר ראשון, מיעוטם היום, אגב.
ינאי פישביין: חלק גדול דורש הכשרה של תואר שני, אצלי בצוות למשל בטבע יש בחורה שסיימה תואר שני בירושלים, וכל השאר הם דוקטורים, ויש תפקידים שדורשים דוקטורט ויש גם תפקידים שדורשים דוקטורט ופוסט דוקטורט.
ינאי פישביין: אז יש את כל המגוון הזה.
ינאי פישביין: בישראל, מה לעשות, התעשייה לאחזקה.
ינאי פישביין: חוץ מחברת טבע שהיא חברה גדולה, אנחנו בעצם צופים, יש כמה דרגי ביניים אבל כמה חברות סטארט אפ לא יציבות, זאת אומרת הן חיות על משקיעים, על תמיכה של המדען הראשי בישראל שעושה עבודה מדהימה לדעתי בנושא הזה, ואורך החיים שלהן הוא קצר, ולדעתי זה מקור הבעיה.
ינאי פישביין: אם מנסים לפתור את זה על ידי הגדלה, כמו שנעשה, מרכזי מצוינות, הרי אנחנו רק, זה יהיה פתרון לטווח הקצר, בטווח הארוך אנחנו נייצר עוד סטודנטים כאלה ששוב לא תהיה להם עבודה.
ינאי פישביין: אז באמת חיזוק, אם יש דבר אחד שאני רוצה להגיד זה חיזוק התעשייה וחשוב מזה, זה יותר קל, זה חיזוק הקשר בין האקדמיה לתעשייה.
ינאי פישביין: אני סיימתי תואר שלישי במכון ויצמן בלי לדעת מה ההבדל בין פייז 1 לפייז 2 ופייז 3 בפיתוח תרופה, שזה אבסורד.
ינאי פישביין: דברים בסיסיים על טוקסיקולוגיה, מעולם לא נחשפתי.
ינאי פישביין: פארמקו קינטיקס, פארמקו דיינמיקס, הדברים שהם בסיסיים בעצם, לא נחשפתי אליהם.
ינאי פישביין: איתרע מזלי והתפקיד הספציפי שביקשו היה מאוד דומה לתפקיד של ראש מעבדה באקדמיה.
ינאי פישביין: ביקשו ממני, "אנחנו רוצים עכשיו להקים מעבדה של ביולוגיה מולקולרית בדגש תאי עצב" זה התאים לי בדיוק כמו כפפה ליד, באמת איתרע מזלי.
ינאי פישביין: אבל רוב המשרות הן לא משרות כאלה והן כן דורשות הכשרה נוספת.
ינאי פישביין: תודה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע מישראל חופשית.
אברהם נגוסה: שקד חסון.
שלומית אבינוח: רק בקצרה, דברים שלא נאמרו.
שלומית אבינוח: כי יש המון דוברים.
שקד חסון: אין בעיה.
שקד חסון: אני מבטיחה שזה יהיה רחוק מאוד ממה שנאמר.
שקד חסון: חלק בדיון המהיר שביקש חבר הכנסת אלעזר שטרן התייחס לכפיית הנורמות החרדיות על החברה בישראל.
שקד חסון: אנחנו לא סתם - - -
אלעזר שטרן: לא השתמשתי במילה "חרדית" אני מניח.
שקד חסון: האמת שכן, הנורמות החרדיות, כך כתוב, מצוטט מתוך הדיון המהיר שהוגש על ידך.
אלעזר שטרן: אז זו טעות שלי.
שקד חסון: אבל אני חושבת ש - - -
אברהם נגוסה: הוא חוזר בו.
אלעזר שטרן: לא, אם היה כתוב דתיות זה מקובל עלי.
שקד חסון: גם בעיני יותר, אבל נסתדר נראה לי.
שקד חסון: מה שאתם דנים בו הוא באמת נושא חשוב, אני חושבת שאין ספק שהוא בין הדברים המרכזיים שבגללם אנשים עוזבים או זולגים, אם נשתמש במושגים אחרים, אבל י עוד סיבות.
שקד חסון: אני אמנה שלוש מהן בזריזות מירבית, כמה שאפשר.
שקד חסון: הראשונה היא הסיפור של חינוך דמוקרטי.
שקד חסון: מגיעים אנשים ממדינות אחרות עם תרבויות אחרות ובעצם המדינה כושלת בחינוך הדמוקרטי שלהם.
שקד חסון: על פי המכון הישראלי לדמוקרטיה כ-12% מהעולים טוענים שלא ילכו להצביע בבחירות, שזה פי 2 מילדי ישראל.
אבי ענתי: זה לא עולים, מדובר כאן על תושבים חוזרים.
שקד חסון: בסדר, אנחנו מדברים גם על - - -
קריאה: הרבה מאוד מדענים עולים.
אברהם נגוסה: ישראלים חוזרים.
אברהם נגוסה: גם בנתונים יש הגדרה של עולים ותושבים חוזרים.
שקד חסון: בסדר.
שקד חסון: אני מתקדמת לנושא הבא וזה עניין השייכות.
אלעזר שטרן: אנחנו בעד פלורליזם גם בוועדה.
אלעזר שטרן: זה בסדר, אם הרחבת קצת את דעתנו.
שקד חסון: בשביל זה הזמינו אותי בסך הכל.
שקד חסון: כששר פנים בישראל אומר "על מה אתם נאבקים, על אנשים שרוצים לקנות נקניק לבן דווקא בשבת, בשביל זה נאבקתם להגיע לארץ" שייכות לישראל נפגעת, אנשים מרגישים שהם מהגרים ולא בני בית במדינה הזאת, גם פרופ' זאב חנין, המדען הראשי של משרד הקליטה אמר שזאת האווירה שהממשלה משרה על מי שמגיעים לפה, והדבר האחרון והחשוב בנושא הזה והוא מאוד מתחבר כמובן לנושא של הדיון המהיר, חוקים במדינת ישראל, אין נישואים אזרחיים, אין קבורה אזרחית בהרבה מהמקומות ואנשים שבאים לפה ונמצאים פה, זה קשור גם לחוזרים וגם לעולים וזה באמת מכל הדורות, בעצם מרגישים שהם סוג ב'.
שקד חסון: לא יכול להיות שזו הסיטואציה שממשלת ישראל, זה מה שנשדר לאנשים שמגיעים לכאן, למה לי אם אני מגדירה עצמי יהודייה, הגעתי לכאן לשם כך ואז באים ומטיחים בפניי כל יום שזה לא ודאי ולא בטוח, ואם אני בטעות - - -
אבי ענתי: יותר נכון לעולים.
אלעזר שטרן: בסדר, עולים יורדים חזרה.
אלעזר שטרן: זאת הבעיה.
אלעזר שטרן: זה חלק מהבעיה.
אלעזר שטרן: יש לנו דרך אגב נתון כמה מהמוחות האלה שאנחנו מדברים עליהם זה חבר'ה, עולים חדשים בעצמם או ילדים של?
קריאה: יש מהלמ"ס.
שקד חסון: ברור לי שזה הנושא הפחות נעים לדבר עליו.
שקד חסון: יותר נוח לדבר על מקומות עבודה, אני מבינה את זה, אבל זה נושא שאי אפשר להתעלם ממנו ואני חושבת שחשוב שציינת את זה גם בדיון המהיר שנקבע כאן.
שקד חסון: שוב, עד שממשלת ישראל לא תגרום לאנשים להרגיש שהם חלק ושהם לא סוג ב' בכל התחומים, אנחנו לא יכולים להאשים אותם שהם הולכים, גם אם הם אקדמאים וגם אם הם לא, ובתחום הזה כי אנחנו באמת מפסידים פה אנשים איכותיים שיכולים לתרום, כמו ששמענו, הרבה מאוד לחברה הישראלית.
אברהם נגוסה: לשאלתך עד ל-30 לספטמבר חזרו 12,287 ישראלים לישראל.
אברהם נגוסה: השנה.
אלעזר שטרן: לא שאלתי על החוזרים, שאלתי על העוזבים.
קריאה: יש אחוז גדול של עולים חדשים.
קריאה: יש את זה בנתונים שלנו.
אברהם נגוסה: נשמע את זה ממשרד הקליטה אחר כך.
אברהם נגוסה: בואו נמשיך, אנחנו רוצים לשמוע מנציגי האוניברסיטאות, בעיקר מהאוניברסיטה העברית.
אברהם נגוסה: שמעתם שיש כאלה שרוצים להמשיך ולהשתלב באקדמיה בישראל.
אברהם נגוסה: דביר בבקשה, מהאוניברסיטה העברית.
אברהם נגוסה: בוא תכניס אותנו למה אתם עושים.
אברהם נגוסה: ור"ה נמצאים גם?
דביר רכס: אני מייצג אם את האוניברסיטה העברית וגם את ור"ה.
אברהם נגוסה: בוא תכניס אותנו מה אתם עושים כדי לעודד ולעזור לשלב את האקדמאים?
דביר רכס: אני עוזר בכיר של נשיא האוניברסיטה העברית, אני מייצג פה גם את האוניברסיטה העברית וגם את ראשי האוניברסיטאות.
דביר רכס: קודם כל חשוב לי לומר שקליטת חוקרים גם צעירים אבל גם חוקרים ותיקים, קליטה של חוקרים מחו"ל, זה צינור החיים של האקדמיה בישראל.
דביר רכס: בלי קליטה של עולים חדשים בעצם האקדמיה הולכת, המעבדות יתיישנו יותר, דור החוקרים שהולך ומזדקן בסוף יילך ויעלם ותיכף אני אדבר על תגובת השרשרת שזה מוביל אליה.
דביר רכס: המגבלה העיקרית שיש על קליטת חברי סגל, אפשר לחלק אותה לשתיים: אחת זו מגבלה כמותית שנובעת בעיקר ממגבלת תקציב, בסופו של דבר היינו שמחים לקלוט 100 חוקרים חדשים בשנה אבל אנחנו לא יכולים, גם בגלל עלות השכר שלהם וגם בגלל עלות הקליטה שלהם שהיא עלות חד פעמית אבל היא עלות מאוד גבוהה, עלות קליטת חוקר חדש, העלות החד פעמית בהשקעה במעבדה שלו ובהצטיידות של המעבדה שלו היא בין 1-1.5 דולר למעבדה כזאת.
דביר רכס: עלות חד פעמית, במדעים הניסויים, כשזה מצריך גם הצטיידות וגם בינוי בשטח, כל מעבדה כזאת היא בין 60-100 מ"ר וכמובן שצריך לממן מלגות לדוקטורנטים ול - - -
אבי ענתי: בדרך כלל הם נקלטים במקומות קיימים.
אבי ענתי: אתה לא בונה להם מעבדות חדשות.
אבי ענתי: כשאתה קולט אותם, אני אומר, אתה קולט אותם במערך הקיים.
אברהם נגוסה: אתה רשום ברשימת הדוברים, תציג את זה אחר כך.
דביר רכס: אז במעבדות הקיימות לא תמיד השטח הקיים מתאים למעבדה של הנקלט שמגיע וצריך להכשיר לו איזה שהוא שטח.
דביר רכס: גם אם השטח כבר בנוי, אם מעבירים שטח שהיה קודם מעבדה יבשה למעבדה רטובה, יש לזה עלות מאוד גבוהה.
דביר רכס: גם ההצטיידות, הציוד כל הזמן מתחדש, אנחנו כל הזמן מקבלים חוקרים חדשים שמבחינתם איזה שהוא מיקרוסקופ או איזה שהוא אמצעי מחקרי שקיים בכל אוניברסיטה מובילה בעולם אצלנו הוא עדיין לא קיים ורק כשהוא נקלט, בגלל שיש את הצורך הזה אז אנחנו צריכים לבצע רכישה חד פעמית.
דביר רכס: זה לגבי המגבלה הכמותית.
דביר רכס: המטרה שלנו היא לקלוט, לא רק להחזיר את כל המוחות אלא גם לקלוט את מיטב המוחות.
דביר רכס: זאת אומרת שהחוקרים הישראלים המובילים שיוצאים לפוסט דוקטורט, שיחזרו לאוניברסיטאות בישראל.
דביר רכס: כשמישהו שנמצא כרגע בפוסט דוקטורט בחו"ל שוקל האם לבוא לישראל או לא, הוא לוקח בחשבון את שני האלמנטים: אחד זה האלמנט הפיזי שעליו דיברתי קודם, האם המעבדה שבה הוא ייקלט תמלא את הצרכים המחקריים שלו והאלמנט השני הוא אלמנט של הסביבה המחקרית, ובשביל זה צריך מסה מאוד גדולה של חוקרים מובילים וזה מחזיר אותנו לנקודה הראשונה שבעצם כדי להגדיל את כמות הסגל, את מספר המשרות של הסגל האקדמי, נדרש הרבה מאוד כסף ותקציבים בשביל זה, כשצריך להזכיר שבתחילת שנות ה-2000 כשאז היתה בריחת המוחות הגדולה, שאז אם ניקח את האוניברסיטה העברית, כמות חברי הסגל הצטמצמה בין 15%-20%.
דביר רכס: להחזיר את הגלגל אחורה בגלל הצורך במסה קריטית של חוקרים מובילים, כדי למשוך חזרה את מיטב המוחות, זה מאוד קשה וצריך איזה שהוא פוש כדי להגדיל חזרה את כמות חברי הסגל, במיוחד במדעים הניסויים.
אברהם נגוסה: עכשיו חזרה קבוצת מדענים שהם עולים חדשים.
אברהם נגוסה: אם הם פונים אליכם כדי להמשיך, האם אתה חושב שבאוניברסיטאות יש מקום, יש מכסה?
אברהם נגוסה: מבחינת הכמות שאתה מדבר עליה, האם יש לכם מספיק, ואם אין, במה זה תלוי?
דביר רכס: זה תלוי כפי שאמרתי קודם, בכסף.
דביר רכס: יש עלות חד פעמית בלהביא את החוקר ויש גם עלות קבועה בלממן את המשכורת שלו.
אברהם נגוסה: התקציב הוא המחסום?
דביר רכס: נכון.
אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו נעבור למשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: שמעתם את המציאות, גם את המחסומים, הפתרון נמצא במשרדי הממשלה, אם זה תקציב, אם זה הכשרה או מדיניות.
אברהם נגוסה: קודם גם ציינתי שיש החלטת ממשלה, הממשלה התייחסה לנושא.
אברהם נגוסה: ההחלטה התקבלה ב-15 לינואר 2017.
אברהם נגוסה: השאלה האם ההחלטה נשארת כהחלטה או שמיישמים אותה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע בתחילה את משרד העלייה והקליטה, תנו לנו נתונים.
אברהם נגוסה: כפי שנאמר קודם אתם שותפים לנושא.
אברהם נגוסה: מה התנאים שאתם נותנים לאלה שחוזרים, האם יש לכם מאגר מידע וברור לאנשים שחוזרים שמשרד הקליטה הוא עוד כתובת.
גרנית בן עזרא-זינגר: אני מנהלת המרכז לקליטה במדע במשרד העלייה והקליטה שזה למעשה האגף שאמון על קליטת מדענים עולים חדשים ותושבים חוזרים אצלנו בחזרה, כאשר הגדרה של מדען שאנחנו מטפלים בה זה למעשה בעלי תואר שני ומעלה, בעלי שלושה פרסומים כמינימום ובעלי ניסיון במחקר ופיתוח.
גרנית בן עזרא-זינגר: המטרה של המרכז לקליטה במדע הוא לאפשר למדען לקבל כמה שיותר אפשרויות, לתת לו כמה שיותר תנאים לקליטה מוצלחת בחזרה בארץ בתחומי מחקר ופיתוח.
אברהם נגוסה: יש משרד אחר שקולט את האחרים?
גרנית בן עזרא-זינגר: לא.
גרנית בן עזרא-זינגר: אנחנו אלה שקולטים את המדענים, התושבים החוזרים והעולים.
אברהם נגוסה: מי שלא - - -
גרנית בן עזרא-זינגר: עולה ותושב חוזר.
אברהם נגוסה: לא משנה באיזה תחום.
גרנית בן עזרא-זינגר: לא משנה באיזה תחום.
גרנית בן עזרא-זינגר: המרכז לקליטה במדע מחולק, במהות שלו - - -
אברהם נגוסה: לא, את אמרת מדעים, לכן אני שואל.
גרנית בן עזרא-זינגר: אנחנו מגדירים מדענים, זה מי שיש לו תואר שני ומעלה עם ניסיון במחקר ופיתוח ופרסומים.
גרנית בן עזרא-זינגר: אנחנו מחולקים בתוך האגף לשלושה תחומים, יש צוותים מיועדים לכל תחום, מדעי חברה ורוח, מדעים מדויקים ומדעי החיים ורפואה.
גרנית בן עזרא-זינגר: המטרה שלנו במרכז היא למעשה לסייע לאותם מדענים להגיע לארץ, להיקלט בתפקידי מחקר ופיתוח ושהקליטה תהיה גם טובה, איכותית.
גרנית בן עזרא-זינגר: כלומר שננסה לצמצם עד כמה שאפשר את החזרה שלהם החוצה במידה והקליטה לא מוצלחת.
גרנית בן עזרא-זינגר: הליווי שהמרכז לקליטה במדע נותן מורכב מכמה היבטים, ואני אתמקד בשניים העיקריים.
גרנית בן עזרא-זינגר: אחד מהם הוא באמת ליווי אישי לאותו מדען שמתחיל עוד בשלב של טרום עליה, זאת אומרת כאשר המדען, ואני מתכוונת למדען בשלושת התחומים, חושב על עליה, חושב על חזרה - - -
אברהם נגוסה: כולל גם רופאים?
גרנית בן עזרא-זינגר: כולל רופאים.
גרנית בן עזרא-זינגר: כל קשת המקצועות.
גרנית בן עזרא-זינגר: אין לנו שום הגבלה.
גרנית בן עזרא-זינגר: ברגע שחושבים על חזרה, אם נהיה ספציפיים, תושבים, יכולים כבר להכניס פניה תחת - - -
שלומית אבינוח: איך אתם יודעים שהם חושבים על חזרה?
גרנית בן עזרא-זינגר: מה זאת אומרת איך אני יודעת?
שלומית אבינוח: איך אתם יודעים?
שלומית אבינוח: הם פונים אליכם?
שלומית אבינוח: יש איזה פרסום - - -