GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה גליק: לכן בוודאי התנועה הקונסרבטיבית, והדוגמה הזאת של אבויידאיה היא דוגמה בסיסית, לא רק בגלל שקוראים להם יהודה, אלא באמת יש פה תופעה ואני חושב שגם ההצעה של הרב בירנבוים מקובלת, שצריך להקים ועדה שתבחן, אבל גם הוועדה הזאת לא צריכה להחליט "אופס, יש תנועה חדשה, יש קונסרבטיבים, רפורמים, אורתודוכסים וחדשים", לא.
יהודה גליק: הוועדה הזאת צריכה לומר "רבותי, אנחנו כעם יהודי רוצים לקבל בידיים פתוחות את מי ששייך לעם היהודי ואת מי שמרגיש שייך, אלא אם כן נזהה שיש לנו חשד שהוא מנצל את זה" אבל מעבר לזה, כפי שאמר פה הרב אמסלם בצורה כל כך ברורה, ממש שפתיים יישקו, אנחנו פה בשביל העם היהודי, אנחנו לא פה בשביל להקים עוד אינסטנציה שחושדת אוטומטית בכולם.
יהודה גליק: זו צריכה להיות המגמה שצריכה להוביל את המהלך של עם ישראל בעת החדשה.
יהודה גליק: כל עוד אנחנו חיים בתודעה שהתפקיד שלנו חלילה למנוע כניסה, לצערי הרבנות תיצור קרע עמוק שהולך ומעמיק בין עם ישראל שבארץ ישראל לבין העם היהודי בעולם וזה קרע שהוא יהיה בכייה לדורות ועלינו לעמוד על המשמר.
יהודה גליק: נכנס עכשיו יו"ר חדש לסוכנות, זה תפקידו העיקרי, לדאוג לאחות את הקרע הזה ושהקרע הזה לא יילך ויתרחב כי זה בעוכרינו.
שאול פרבר: בראשונה אני מזדהה עם המילים של חבר הכנסת גליק, שאני גם כן חושב, למרות שלפעמים בין עתים לבין רשות האוכלוסין יש ויכוחים, בכל זאת אנחנו באמת מאמינים שרשות האוכלוסין עושה עבודה מסורה כדי לא רק להגן על הגבולות של מדינת ישראל אלא גם כן כדי לשמור את העם היהודי, ושוב, יש מקום לוויכוחים אבל זה צריך להיעשות בנועם, וככל שעולים כאן כל מיני סיפורים שהם בעייתיים אנחנו יכולים להגיד, ואני יודע שגם התנועות הקונסרבטיבית והרפורמית סוברות כך, שיש הרבה דברים שקורים מאחורי הקלעים שבהם אותו הגוף שאנחנו כיום רוצים לשאול שאלות, פותר גם בעיות בצורה חד משמעית ובשקט, ואנחנו מודים לכם על כך.
שאול פרבר: עם זאת שוב, אני רוצה להעלות שתי נקודות.
שאול פרבר: אחת היא הנקודה שהרב בירנבוים כבר העלה.
שאול פרבר: אני חושב שיש כאן בעיה תפיסתית כשהקריטריונים מתייחסים להתייעצות עם התנועות או יושב ראש התנועות, אפשר להגיד בצורה חד משמעית שהרבנות הראשית לא מייצגת את הקהילה האורתודוכסית בעולם בכלל וספק רב אם היא מייצגת את התנועה האורתודוכסית כאן בארץ.
שאול פרבר: יש להם מקום מכובד וחשוב, אבל הם לא הכל או אפילו הרוב ומשום כך צריך להיות תבחין אחר ביחס לגיורים שנעשים על ידי הקהילות האורתודוכסיות בחו"ל.
שאול פרבר: דבר שני שאני רוצה לומר, אני לא חושב שאנחנו ממציאים את הגלגל.
שאול פרבר: גם רשות האוכלוסין וגם הסוכנות, ויהודה חשוב לי שאתה תשמע את המשפט הבא, היו שותפים בהמצאת קריטריונים, ושוב, הקריטריונים האלה יכול להיות שנופלים על קוצו של יוד, פשוטו כמשמעו.
שאול פרבר: דסי קראה לפני כן בצדק את ההגדרה של קהילה מוכרת, ואני לא תוקף אותך, פשוט עצרת לפני הסוף.
שאול פרבר: התבחינים נמצאים לפני, הם חתומים על ידי מרשם האוכלוסין והסוכנות וכתוב "קהילה מוכרת - - - בקהילה יהודית מוכרת ומבוססת לאורך זמן, פעילה בעלת זהות יהודית משותפת וידועה בה מסגרות קבועות של ניהול קהילתי אשר משתייכת לאחד הזרמים המוכרים באוכלוסייה היהודית העולמית על ידי המוסדות המוסמכים של אותה קהילה" וכאן עצרת - - -
דסי צנגן: לא, המשכתי - - -
שאול פרבר: לא ברור לי מי מאמץ מה כאן, "מוכרת כקהילה יהודית על ידי הסוכנות היהודית" או במילים אחרות, ברגע יהודה שאתה מכיר בקהילה הזאת, זו קהילה מוכרת וזה מכריח את משרד הפנים לרשום אותם כיהודים וגם כן ביחס לקהילות אורתודוכסיות, זה גם כן לרבנים אורתודוכסים.
יהודה גליק: אגב - - - מלחמות פנימיות - - -
שאול פרבר: אני אומר, יכול להיות שפשוט, השאלה זה ו/או.
שאול פרבר: אם זה או, אז ברור שהסוכנות יכולה לקבוע.
שאול פרבר: אם זה "ו", ברור שהסוכנות לא יכולה לקבוע.
שאול פרבר: ושוב, אני בעד שתהיה ועדה ויהיה שיח, אבל יכול להיות שפשוט אנחנו צריכים כאן הכרעה, אם זה "ו" או "או".
שאול פרבר: ניסיתי ב-2011, עם אלה שישבו מסביב לשולחן אז, ניסיתי לקדם את ה"או", אני חשבתי שהמכתב של עמוס ארבל פחות או יותר אמר את זה, אבל בכל זאת, ברגע שהסוכנות היא מרכיב חשוב לא בחוק אלא בקריטריונים, זה בעצם אמור לפטור את מרשם האוכלוסין מלהכריע, "אנחנו לא לוקחים אחריות בעצם הקריטריונים נותנים לסוכנות, הסוכנות הכריע וזה מחייב אותנו".
שאול פרבר: ברגע שזה יקרה, זה לא פוטר את הסוכנות מלהכריע בסוגיה הגדולה של מה זה קהילה מתפתחת, אבל לפחות בחלק מהקהילות, לפחות אלה שאנחנו דנים בהן היום, לדעתי זה יפתור חלק ניכר מהבעיה, לפחות הבעיה ההומניטרית של - - -
נריה רפאל כנפו: רק משפט שיהיה איזה שהוא סדר.
נריה רפאל כנפו: אנחנו מדברים על עקרונות הגירות וכולי אבל יש כאן מקרה שממש מונח על השולחן.
אברהם נגוסה: הוא עומד לדבר.
נריה רפאל כנפו: אני אגיד רק למה זה קריטי ואני אשמח אם יהיה אפשר לקבלת תשובות בהקשר הזה.
אברהם נגוסה: בסדר, תחכה, אני אגיע לזה.
יהודה גליק: רק משהו בטרמינולוגיה, כשהשר כותב "אני אלמד", הוא מתכוון "אני מתנגד ולא נעים לי להגיד את זה".
אברהם נגוסה: אנחנו מתקדמים ונחזור לרשות האוכלוסין כדי להבהיר את העניין.
אברהם נגוסה: ראינו בסרט שקהילה יהודית ממתינה שם ויש לנו נציג של הקהילה, יוסף קיביטה, בבקשה, תספר לנו בעברית או באנגלית.
יוסף קיביטה: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) שמי יוסף קיביטה, אני שייך לקהילת אבוידאייה באוגנדה.
יוסף קיביטה: נולדתי ב-27 לדצמבר 1987 וניהלתי את חיי כיהודי מיום הולדתי.
יוסף קיביטה: נולדתי למשפחה יהודית, גדלתי כיהודי, הלכתי לבית ספר יהודי, למדנו על המסורת היהודית ואיך לשמור על השבת, כמו כל משפחה יהודית אחרת.
יוסף קיביטה: בסוף 2013 חגגתי את בר המצווה ולטקס למדתי מהתורה והייתי לחלק מהקהילה.
יוסף קיביטה: רציתי להגיע למדינת ישראל, לחיות עם העם שלי בגלל שזו הדרך שחונכנו עליה, שזו הארץ של העם היהודי, והמשמעות להיות יהודי היא לחיות בארץ.
יוסף קיביטה: הייתה לי האפשרות להשתתף בתכנית מסע, שאורגנה על ידי מרום, תנועת הנוער של התנועה הקונסרבטיבית.
יוסף קיביטה: ראיתי שזו האפשרות שלי להגשים את חלומי, שהיה שאולי פעם אחת בחיי אני אשאר בישראל.
יוסף קיביטה: הגעתי עם קבוצה של ארבעה אנשים נוספים ובמשך הזמן הזה היינו בירושלים, הלכנו לישיבה תרגלנו יהדות כהלכה - - -
אברהם נגוסה: (מדבר באנגלית, להלן התרגום החופשי) האם אתה לומד כעת בישיבה?
יוסף קיביטה: כרגע אני נמצא בקיבוץ קטורה.
יוסף קיביטה: כשהגעתי לארץ הייתי במשך חודשיים בירושלים ולמדתי שם, ולאחר מכן הגעתי לקיבוץ קטורה, ששם המשכנו ללמוד תורה לפי המסורת היהודית, וגם התנדבנו בקיבוץ.
יוסף קיביטה: הקהילה שם מאוד מסבירת פנים והייתי פעיל בבית הכנסת, ומחויב ללימוד היהדות, לפעמים הייתי קורא מהתורה, הייתי מוזמן לארוחות שישי אצל משפחה שאימצה אותי והרגשתי ממש בבית.
יוסף קיביטה: - - לצערי הרב לא מזמן קיבלתי מסמך ממשרד הפנים שטוען שאני לא שייך לכאן כי אני לא יהודי.
יוסף קיביטה: לבי נשבר ולא הבנתי למה אני לא מוכר על ידי המדינה כיהודי, והרי גדלתי כיהודי, זה מי שאני, אני יהודי וזה אני.
אברהם נגוסה: הבנתי שקיבלת רשות להישאר במדינה עד 29.7?
יוסף קיביטה: כן.
אברהם נגוסה: נדרשת לעזוב את המדינה עד 29.7?
אנדרו סאקס: רק תיקון, אשרת השהייה המקורית שלו פגה ב-14.6, ובאותו יום עורכת הדין ניקי מאור הגישה בג"צ והוציאו צו למנוע את ההחלטה של משרד הפנים לגרש אותו אז עד שיש החלטה של בית המשפט הוא יוכל להישאר בארץ.
שלומית אבינח: עד ה-29.7.
אנדרו סאקס: לא.
אנדרו סאקס: אין תאריך.
ניקול מאור: 29 ליולי זה המועד שצריכים תגובה לעתירה.
אברהם נגוסה: מה שבבג"צ זה בבג"צ.
יהודה גליק: אין לו תאריך יעד עד ה-29.7.
יהודה גליק: הוא יכול להישאר עכשיו קבוע.
יהודה גליק: יש צו מניעה של בג"צ לגרש אותו.
אברהם נגוסה: רציתי למשרד הפנים - - -
שלומית אבינח: אין לו מעמד.
אברהם נגוסה: הבנתי שהנושא בבג"צ, והוא דן בתחום שלו.
אברהם נגוסה: אני רוצה להבין, איש שנולד כיהודי, גדל וחי כיהודי, איך משרד הפנים מעז לגרש אותו.
אברהם נגוסה: זו ה שאלה שרציתי להבין ממשרד הפנים, למה דבר כזה יכול לקרות - - -
יהודה גליק: זו קהילה שמוכרת על ידי הסוכנות.
אברהם נגוסה: נכון, הקהילה מוכרת על ידי הסוכנות היהודית.
יהודה גליק: גם על ידי הקהילה היהודית וגם על ידי - - -
אברהם נגוסה: קודם אמרת לנו לגבי ההכרה במתגיירים שקודם כל זו קהילה שמוכרת על ידי הסוכנות היהודית ודבר שני שהיא מוכרת על ידי התנועה, יש לה גיבוי, או הרב שגייר.
אברהם נגוסה: אז פה התנועה אומרת שזו קהילה יהודית שאנחנו מכירים בה, הסוכנות היהודית אומרת שזו קהילה מוכרת.
אברהם נגוסה: האם יש תבחינים נוספים שצריך לעשות למתגיירים שחורים או מה?
דסי צנגן: בעניינים האלה, אני לא יודעת, אני אומרת כך, התבחינים האלה נקבעו בהתאם לפסיקת בג"צ בעניין טושבין ומקרנה והם נועדו לדון במקרה שבו פרטים מצטרפים לקהילה יהודית קיימת.
דסי צנגן: הסיטואציה הזאת של קהילות מתפתחות שבהם בעצם לא הייתה קהילה יהודית אלא הם קמו בעקבות גיורים, זו תופעה חדשה.
דסי צנגן: התבחינים לא רלבנטיים אליהם ולגבי זה צריכה להתגבש- - -
אברהם נגוסה: מה זה לא רלבנטי?
דסי צנגן: עוד פעם - - -
קריאה: יש הכרה של הסוכנות.
קריאה: אבל הסוכנות מכירה.
יעל כהן-פארן: יש הכרה של הסוכנות ויש הכרה של התנועה המסורתית.
אברהם נגוסה: יש הכרה של הסוכנות.
אברהם נגוסה: אם הסוכנות הכירה, אז מהם התבחינים הנוספים?
דסי צנגן: לגבי הגיורים כמו שאנחנו מדברים עליהם, כאשר מדובר בקהילה יהודית קיימת ורב וכולי, כאשר יש שאלה האם הרבנות כן מכירה בגיורים אורתודוכסים או לא או הסוכנות, אנחנו מתייעצים עם הסוכנות, גם לגבי גיורים קונסרבטיביים או רפורמים אנחנו מתייעצים עם הסוכנות.
דסי צנגן: עוד פעם, בסיטואציה שבה פרט מצטרף לקהילה יהודית שקיימת.
דסי צנגן: הסיטואציה הזאת היא סיטואציה אחרת שהתבחינים לא רלבנטיים אליה ומדובר במציאות - - -
יהודה גליק: זאת השאלה, איך מתקבלת החלטה במקרים האלה שאין עליהם תבחינים?
4418: לא מתקבלת.
דסי צנגן: זה בדיוק מה ש- - -
יהודה גליק: במקרים האלה אין החלטה?
אברהם נגוסה: יוסף אני רוצה לשאול - - -
דסי צנגן: זו מציאות חדשה ומתהווה, שהמדיניות לגביה נמצאת בבחינה.
יהודה גליק: אנחנו מחכים עד שהשר ילמד.
יהודה שרף: הדברים האלה, אני חוזר עוד פעם.
יהודה שרף: לגבי כל הנושא של הקהילות המתהוות או הקהילות המתחדשות שזו תופעה חדשה, הדברים האלה כאלה נמצאים, כמו שאמרת חבר הכנסת גליק, על שולחנו של השר.
יהודה שרף: אנחנו ישבנו עם הפרופ' מור יוסף לפני שבוע בלשכת יו"ר הסוכנות היהודית והצענו יחד, שהפרופ' מור יוסף אמור להעביר את זה ללשכת השר, שתוקם ועדה מקצועית - - -
יהודה גליק: אבל יהודה, אני שואל אותך, אתם כן החלטתם, איך אתם הכרתם בהם, בלי תבחינים?
יהודה שרף: לא, לא, אני אענה.
יהודה גליק: אתם לא מתביישים להכיר בלי תבחינים?
יהודה שרף: חבר הכנסת גליק, אנחנו הכרנו על סמך חוות דעת של התנועה הקונסרבטיבית שראתה - - -
יהודה גליק: מעולה, אז אולי משרד הפנים ילמד מהסוכנות איך מכירים בלי תבחינים.
נריה רפאל כנפו: התשובה של משרד הפנים עכשיו לא הוגנת כיוון שבדיון הקודם שהתנהל בנושא של יהודה קימני התשובה לא הייתה שזה תנועה מתחדשת ואנחנו בודקים את האפשרויות אלא התשובה הייתה שהוא בא עם הוויזה הלא נכונה, הם מצאו תירוץ טכני, ועכשיו פתאום יש תשובה חדשה.
נריה רפאל כנפו: מה שמשותף לכל המקרים של תגלית ושל נעל"ה ושל יהודה ושל יוסף, זה שמדובר בצבע העור שלהם, זאת התשובה.
נריה רפאל כנפו: שר הפנים לא מוכן לאפשר את זה כיוון שהוא לא מכיר ביהדות שלהם בגלל שהם יהודים מאפריקה, הם עברו גיור קונסרבטיבי.
נריה רפאל כנפו: אם הייתה תשובה אחידה, אם בדיון הקודם היינו שומעים מלשכת האוכלוסין וההגירה את אותו תירוץ שמדובר בקהילה מתפתחת ולכן עדיין אין מענה, אז הייתי אומר אוקיי, יש כאן משהו שנמצא על שולחן השר, אמנם זה מתעכב כמה שנים אבל זה על שולחן השר.
נריה רפאל כנפו: אבל בפעם הקודמת הוא אמר במפורש שהסיבה היא טכנית, למרות שאחר כך הוא הוציא אחרי שאתה הורית לו, אדוני היושב ראש, אמרת לו להוציא אישור של סטודנט כמו שצריך והוא עשה את זה, עדיין סירבו אותו להיכנס לארץ כיהודי ואמרו לו להוציא אשרה של תייר לא יהודי, והמשפט הזה שנאמר על ידי נציג משרד הפנים בפעם הקודמת שהוא מפחד שחצי אפריקה תגיע לכאן, חושפת את האמת בהקשר הזה.
נריה רפאל כנפו: זה לא שאלה של קהילה מתפתחת אלא מדיניות של שר שמפלה יהודים על רקע צבע העור שלהם.
נריה רפאל כנפו: אתם צריכים להודות בזה, ואני מבין שאת נמצאת בעמדה מורכבת כי את לא מסכימה עם השר כנראה ואת צריכה להציג את העמדה שלו - - -
דסי צנגן: אני לא - - -
נריה רפאל כנפו: אנחנו מבקשים שבפעם הבאה הוא יגיע לכאן, לא אתם.
נריה רפאל כנפו: שהשר יגיע לתת תשובות.
אברהם נגוסה: אני שואל את השאלה, קודם שאול פרבר אמר שיש בהמשך לתבחינים את ה"או".
אברהם נגוסה: אני שואל האם בג"צ לא יכול להסתכל על הסעיף הזה?
יהודה שרף: תבחינים זה לגיור, זה לא לקהילה.
אברהם נגוסה: לגיור.
אנדרו סאקס: - -- הגישו את הבג"צ.
אברהם נגוסה: תבחינים זה להכרה.
ניקול מאור: התבחינים האלה הם לא רלבנטיים במקרה של יוסף כי הם נועדו לסיטואציה אחרת.
ניקול מאור: אנחנו נמצאים במצב שאין קריטריונים ובמצב של אין קריטריונים - --
אברהם נגוסה: למה זה לא מצב אחר?
ניקול מאור: כי הקריטריונים שכולנו ישבנו עם הסוכנות ועם משרד הפנים ועם התנועות, אנחנו חשבנו שיש מציאות, שיש קהילה יהודית שאדם רוצה להצטרף אליה, ולכן הקריטריונים מה זו קהילה יהודית מוכרת וכמה זמן הוא צריך ללמוד ומי הרבנים, זה היה מיועד לסיטואציה הזאת.
ניקול מאור: עכשיו אנחנו בסיטואציה אחרת, זה לא רק יהודי אבוידאייה, יש גם קהילות אחרות בדרום אמריקה.
ניקול מאור: הבעיה היא שפשוט אנחנו נמצאים עכשיו בווקום ואנשים שקועים בווקום הזה.
ניקול מאור: ומה שאמר חבר הכנסת גליק, הוא צודק לחלוטין.
ניקול מאור: אין דבר כזה ואקום בחוק השבות, אם אין קריטריונים צריך להחליט על פי הפסיקה והפסיקה מדברת על קהילה יהודית ופה יש קהילה יהודית, אז הקריטריונים האלה לא רלבנטיים אבל יש קהילה יהודית.
ניקול מאור: הפסיקה אומרת שיהודי הוא מי שהיה בקהילה יהודית ולכן הם צריכים להכיר.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מהרב אמסלם בבקשה.
4418: אדוני היושב ראש, אני רוצה לברך אותך על הדיון המאוד מאוד חשוב ועקרוני.
4418: יש לי כמה כובעים.
4418: תנועות, אני גם יו"ר תנועת עם שלם שהיא עם שלם, נו אז מה?
4418: אבל בפועל אני יו"ר ארגון שנקרא מקבץ נדחי ישראל.
4418: מקבץ נדחי ישראל עוסק בפועל בגיור קהילות, בעיקר בברזיל.
4418: אני מדבר על קהילות שלהן שורשים יהודים מובהקים - - -
יעל כהן-פארן: איך אתה מזהה אותם?
4418: יש הרבה דברים.
4418: קודם כל חלקם יש להם שמות משפחה, ספרי משפחה, מנהגים, יש כאלה מרחיקים אפילו עד בדיקות מסוימות, זה לא משנה.
4418: מדובר בקהילות בהתהוות, נכון.
4418: מדובר בקהילות שהקהילה המרכזית לא רוצה להכיר בהן, למה?
4418: מי שיודע ומבין קצת, למשל, בברזיל או במקסיקו השליטה בקהילות הספרדיות שייכת לרבנות ששייכת לזרמים הסורים-חלבים, ושם אין גיור, גם רות המואביה לא מתקבלת.
4418: הם לא רוצים לבוא לקהילות שלהם כי הם לא רוצים שיושיבו אותם בשורה האחרונה ויבזו אותם, זו העצה הראשונה שאמרתי להם כשהתחלתי והכרתי אותם, אמרתי להם "אתם חזקים, אם אתם תתגיירו אתם תבלעו את הקהילה המרכזית, הם יהיו קטנים לעומתכם, תקימו לכם בתי כנסת" וכך מוקמות היום כ-20 קהילות, אין שם קהילה מרכזית, הן קהילות אורתודוכסיות הלכתיות.
4418: עכשיו אני אספר לכם בדיחה, כשישבתי עם נתן שרנסקי לפני כשנה וחצי וסיפרתי והראיתי לו סרטונים, אם אראה לכם סרטים אתם בכלל תתבלבלו.
4418: לא מדובר שם בסיפור של צבע עור, לא מדובר בכך, יש את כל הצבעים כמובן.
4418: לא מדובר בגיור שאתה יכול לפקפק בו אולי ההלכה לא תכיר בו כי מדובר בגיור אורתודוכסי הלכתי על פי ספרי הרב עובדיה, בסדר?
4418: ואז אני מסביר לנתן ואומר לו "מה עושים" אז הוא מתפתל ואומר לי "אי אפשר אולי להיות קונסרבטיביים קצת?
4418: " אמרתי לו "נתן, תקשיב, אני מכבד את כל הזרמים, יש לי מחלוקת איתם אבל אני מכבד ומעריך, מה אתה רוצה, שאני אייצר זרם חדש?
4418: אני רב אורתודוכסי של הרבנות הראשית לישראל, בעל כושר לרב עיר, התמודדתי על רבנות ירושלים גם.
4418: בסדר?
4418: אז איפה אני נמצא?
4418: איפה הקהילות האלה תהיינה, מה יהיה איתן".
4418: עכשיו אני רוצה לומר דבר אחד - - -
אברהם נגוסה: הכוונה שהקהילות הקונסרבטיביות מתקבלות יותר מהאורתודוכסיות?
4418: לא, יש לי כאלה שהילדים - - -
אברהם נגוסה: אבל ראינו את הקהילה הזו שלא התקבלה.
4418: לא, יש לי כאלה שבאו להתגייר ואז הוא אומר לי "אני בעוד חודשיים אני אהיה בארץ אני אבקר אותך" אמרתי לו "מה יש לך בארץ", הוא אומר "ההורים שלי".
4418: "ההורים שלך בארץ?
4418: " "כן, ההורים שלי גרים באשקלון".
4418: "מי גייר אותם?
4418: " הוא אומר "הם הלכו לרפורמים".
4418: במקרה זה הרפורמים, כי שם הקהילות מאורגנות יותר.
4418: זה פרדוקס, זה עוול, זה חוסר הגיון, איפה קיבוץ נדחי ישראל?
4418: איפה אהבת הגר?
4418: איפה הציונות כפי שאמר מקודם הרב בירנבוים, והוא אפילו מכיר קהילות הרבה יותר ממני.
4418: רבותי, מדינת ישראל לא תוכל לטמון את ראשה בחול.
4418: לא יעזור לכם.
4418: אני לא רוצה לדבר על מספרים גדולים, אבל מדברים על אלפי קהילות.
4418: זה יקרה, אתם יודעים למה זה יקרה?
4418: כי זה חזון הנביאים.
4418: הובטחנו בכך, וזה מה שאמור לקרות, ואם לא ניערך בכך, אנחנו רק נביא על עצמנו דברים שליליים.
4418: לכן אין לי מה להוסיף על הדברים של חבר הכנסת גליק ועל הדברים של הרב בירנבוים, אני רק רוצה לומר לסיום, אדוני היושב ראש, זה נכון שפקידי משרד הפנים, אני לא מאשים את הפקידים, כי ברו שאם היו מקבלים הוראה מגבוה הם היו מבצעים את ההוראה מגבוה.
4418: אני אומר שהאשמה בשווה תלויה בממסד הרבני שלקח לעצמו את המונופול שלא כדת ולא כהלכה, לא כהלכה, לא יעזור כלום.
4418: אין לנו כאן אף נציג רבנות כי הם יודעים שכשאני עומד מולם הם לא יכולים להגיד אף מילה.
4418: זה לא כהלכה.
4418: אבל שיתוף הפעולה הקטלני הזה של הרבנות הראשית פלוס משרד הפנים, הוא באמת לדאבון ליבנו מזיק לעם ישראל.
אנדרו סאקס: הרב אמסלם, האם הייתה הוראה משר הפנים?
אברהם נגוסה: אתה דיברת כבר.
אנדרו סאקס: לא, אני שואל.
קריאה: אני יוצא כי יש ב-13:30 בסוכנות היהודית ישיבה של ועדה לאחדות העם היהודי.
קריאה: אני יכול לדווח להם גם אם לא פתרנו את הבעיה, שאתה עומד מאחורי זה.
קריאה: ואנחנו נמשיך להתקדם.
אליהו בירנבוים: מילה אחת אם אפשר, תוך כדי דיון קיבלתי הודעה בוואטסאפ, יש כמה קהילות מסביב לעולם שצופות בדיון בשידור הישיר תוך כדי, ומשתי קהילות קיבלתי הודעות שהם מבקשים להזמין על חשבונם את נציג הסוכנות היהודית ונציג משרד הפנים לבקר בקהילותיהם בהקדם האפשרי.
אנדרו סאקס: אני אממן את זה, זה אפילו לא צריך להיות על חשבונם.
אברהם נגוסה: הוועדה לא עוסקת בזה.
אברהם נגוסה: מי שיסע ייסע, הוועדה לא עוסקת בזה.
אברהם נגוסה: בכל זאת אנחנו רוצים לתת לכמה אנשים לדבר.
אברהם נגוסה: אנחנו לקראת הסיכום אבל יש כמה אנשים שנרשמו, אז אני מבקש בקיצור.
ידידה וולף: אני מארגון הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה.
שלומית אבינח: יש אנשים שנרשמו קודם אז בוא נכבד אותם בבקשה.
אברהם נגוסה: לא נרשמת, אבל התחלת תמשיכי.
ידידה וולף: ממש בקצרה, אני רוצה להצטרף למה שנאמר כאן על ידי חבר הכנסת גליק ואחרים.
ידידה וולף: החלטות כאלה לגבי הכרה ביהודים ותבחינים להכרה בקהילות ורבנים שבודקים אותם בציציות, החלטות אלה משפיעות חד וחלק על היחסים בין מדינת ישראל לבין יהדות התפוצות ובמיוחד יהדות צפון אמריקה.
ידידה וולף: כפי שיהודה אמר יש כאן שתי סוגיות ואנחנו מקווים ומאמינים שההחלטות יתקבלו תוך התחשבות ברגשות של כל עם ישראל באשר הוא ואיפה שהוא נמצא.
אברהם נגוסה: ד"ר יזהר הס בבקשה.
יזהר הס: חבר הכנסת נגוסה, דבר ראשון אני חייב לומר לך שפעם אחרי פעם אני מתרגש לראות אותך מנהל את הדיון הזה כמי שהוא חבר הקואליציה ונמצא בקשר מתחייב עם כל מרכיביה והעובדה שאתה לא מניח לנושא הזה ומטפל בו באומץ.
יזהר הס: ובאמירות חד משמעיות, זה דבר שלפחות גורם לי להיות גאה בבית הנבחרים הזה ובוועדה שלך במיוחד.
יזהר הס: אני חושב שפטרת בקלות רבה מדי, עם זאת, את הרבנות הראשית מלנכוח פה.
יזהר הס: אז הסמנכ"ל לא יכול היה להגיע כי יש לו התחייבות במועצת הרבנות הראשית, אבל סמנכ"ל, מנהל מחלקה?
יזהר הס: מישהו שיהיה מוכן לשבת סביב השולחן הזה.
יזהר הס: צדק הרב אמסלם שאמר שבדין ובצדק הם לא רצו להגיע כי הם פחדו משני דברים, אחד מהתעמתות עם הרב אמסלם ראש בראש ושניים ישיבה חס וחלילה עם כמה רבנים קונסרבטיביים שיושבים פה ליד השולחן, ואולי חלילה מישהו יחשוב שבעצם ישיבתם הם מקבלים כאן הכרה.
אברהם נגוסה: אני אגיד לך ד"ר הס, זה לא שאני פוטר, השיקול שלי שהוא התקשר והסביר לי את הנושא למה הוא לא יכול היה להגיע.
אברהם נגוסה: כל שורש הבעיה פה בגלל שאין היכרות בבתי הדין הרבניים בחו"ל.
אברהם נגוסה: אז על הנושא הזה מועצת הרבנות נכנסת היום לדיון ולכן הוא חייב להיות שם.
אברהם נגוסה: אני לא יכול להכריח אותו לעזוב את זה, כי זו שורש הבעיה.
אברהם נגוסה: אם הוא יבשר לנו בדיון הבא, יביא לנו בשורה טובה, אז בסדר גמור.
אברהם נגוסה: אם לא, אנחנו נמשיך ונזמין אותו.
אברהם נגוסה: ככל שאנחנו נכנסנו לדיון עמוק, אני חושב שגם אם הוא היה פה הוא לא היה נותן לנו פתרון כי דווקא הנושא נמצא ברשות האוכלוסין וצריך לבוא העניין של התבחינים לצורך עליה.
אברהם נגוסה: יש את הבעיה של העלייה לפי חוק השבות, ויש את עניין של להכיר בעולה כיהודי.
אברהם נגוסה: אלו נושאים שקשורים אחד לשני, אבל הדיון שקיימנו עד עכשיו יותר רלבנטי לרשות האוכלוסין מאשר לרבנות הראשית.
יזהר הס: אני אגיד לך מדוע אני מציין זאת כך, משום שגם הרבנות הראשית וגם משרד הפנים, בדרגים בכירים, מעולם לא ישבו איתנו בקדנציה הנוכחית, שר הפנים גדעון סער בזמנו כן, אבל מעולם לא ישבו איתנו פנים אל פנים כדי לדון בעניין.
יזהר הס: לא ראש רשות האוכלוסין ולא שר הפנים הנוכחי.
יזהר הס: פעם אחר פעם אנחנו פוגשים פה בדיון הזה פקידים חשובים ומרכזיים אבל בדרגי בינים ולא את אלה שמקבלים את המדיניות.
יזהר הס: הרי שר הפנים לא בכדי אומר שהוא לומד את הנושא כבר הרבה מאוד חודשים.
יזהר הס: הרי ברור שלו מזל כהן הייתה מקבלת אור ירוק משר הפנים, היא הייתה נוהגת כפי שאני בטוח שמצפונה מורה לה לנהוג מדי יום כאשר היא מטפלת בנושאים שלא יושבים בדיוק על התבחין אבל מן הראוי לנהוג בהם בהגיון.
יזהר הס: כאן גם ידיה כבולות.
יזהר הס: הסיפור הזה שפעם אחרי פעם אנחנו צריכים להיפגש פה עם אנשים שעל גבם נושאים את הסיפור היהודי ונפגעים בגלל שהם לא יהודים בדרך הנכונה או בצבע הנכון, זה דבר שאנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו.
יזהר הס: חוב של כבוד אנחנו חייבים לקהילת אבוידאייה, לא רק בזכות החיים היהודיים שהם מקיימים שם בקושי רב, ותחשוב מה זה להביא שוחט שישחט במקום שאין שוחטים, אלא גם בגלל דבר שקרה להם לפני עשרות שנים.
יזהר הס: העובדה שבסוף שנות השמונים מאות יהודים מאבוידאייה נטבחו בגלל שלאידי אמין לא היה למי לנקום אחרי מבצע יהונתן והוא חיפש את אלה שמגדירים עצמם יהודים וטבח בהם במאותיהם, זה גם דבר שמדינת ישראל ולו בשל כך, צריכה להוריד את הכובע ולהגיד "אחים אנחנו".
יזהר הס: וגם על זה אף אחד לא מספר את הסיפור, אין יום זיכרון לזכרם, אין מקום, אין אנדרטה, אין דרך שבה מדינת ישראל תאמר "אני אנהג בכם בכבוד ובאהבה כי אנחנו מדינת היהודים" גם את זה מזל ודסי, צריך לזכור כאשר אנחנו מטפלים במקרה אחרי מקרה של השבט הזה.
אברהם נגוסה: אם בזמן אידי אמין הקהילה הזאת הייתה קהילה יהודית, אז למה היא מוגדרת כקהילה מתפתחת?
אנדרו סאקס: כי זה לפני שהם עברו את הגיור - - -
יזהר הס: כי הגיור הרשמי על ידי התנועה הקונסרבטיבית נערך בראשית שנות ה-2000.
שלומית אבינח: הרבה שרה כהן.
שלומית אבינח: בקצרה בבקשה.
שרה כהן: שלום, אני חברת קיבוץ קטורה ורבה בקטורה ובמועצה האזורית חבל אילות.
שרה כהן: אני גם האמא המאמצת של יוסף ואני רוצה להגיד שמאוד התרגשנו לבוא לפה והוא מאוד מתרגש, וגם אני.
שרה כהן: מאוד חשוב להגיד שאין נפש יותר יהודי מהנפש של יוסף, שמרגיש יהודי, מתנהג כיהודי, רואה את עצמו כיהודי, רוצה רק ללמוד, בדרך לכאן, נהגנו ארבע שעות כדי להגיע לכאן, הוא רק שאל אותי מה זה מוקצה ומה זה שבות וכל מיני שאלות שהוא יבין יותר ויותר את המושגים היהודיים, הוא רוצה לעלות לארץ מטעמים יהודיים וציוניים.
שרה כהן: הוא שייך לפה, הוא יהודי ומאוד קשה להבין למה לא נותנים לו להיות פה.
אברהם נגוסה: הרב מייקי גולדשטיין.
מייקי גולדשטיין: אדוני היושב ראש, אני נשיא כנסת הרבנים בישראל וגם הרב של אחת הקהילות המסורתיות ברחובות, ולהראות ששבט האבוידאייה חלק אינטגרלי של התנועה, בשבוע הבא יושבת הראש של הקהילה שלי שהיא מיילדת במקצועה, היא נוסעת לשבט האבוידאייה ופותחת שם מרכז יולדות שהיא גם עזרה לגייס את הכספים מתוך התנועה גם כן והיא גם לוקחת איתה משקפי ראייה שתרמו מהקהילה שלנו שרופא העיניים שם יתאים לאנשים.
מייקי גולדשטיין: אז קודם כל ברור שהקהילה הזאת היא חלק אינטגרלי של התנועה הרחבה שלנו.
מייקי גולדשטיין: דבר אחרון שאני רוצה להגיד, אני זוכר כשאני עליתי ארצה ותסלחו לי אנשי הסוכנות פה, לא היה לי כוח ללכת לסוכנות באנגליה אז עליתי על ויזת תייר, נכנסתי למשרד הפנים, ביקשתי אשרת עליה, לא א/1, מיד עליה, ואמרו "בסדר, תחתום פה, תמלא את הטופס הזה" הם ידעו שאני מאנגליה אבל לא שאלו על הקהילה שלי, לא ביקשו לראות על היהדות של ההורים שלי, את הכתובה שלהם, כלום.
מייקי גולדשטיין: אני נכנסתי, גבר צעיר, לבן, למדתי בישיבת הר ציון שהיא אורתודוכסית, אני בא מאנגליה, אין שאלות.
מייקי גולדשטיין: אבל כשמישהו בא מאפריקה וצבע עורו הוא שונה שואלים את כל השאלות וגם אומרים עליו שהוא לא יהודי.
מייקי גולדשטיין: אז למה זה אצל משרד הפנים?
מייקי גולדשטיין: משרד הפנים נותן את האשרה, הוא צריך לבדוק, אבל הוא לא צריך להחליט.
מייקי גולדשטיין: החלטות על מי הוא יהודי, וזאת השאלה פה, מי הוא יהודי, השאלה הזאת עברה לא מעט פעמים בכנסת המכובדת הזאת ואני חושב שהשאלה הזאת היא לא משהו שמשרד הפנים והיושב בראשו צריך להחליט, אלא זה משהו של העם היהודי ואנחנו יודעים שהזרמים יודעים טוב מאוד לדעת אצלם, אצל כל זרם, מי הוא יהודי, ואולי זה המקום הנכון בו זה יוחלט.
אברהם נגוסה: תודה .
אברהם נגוסה: האם יש מישהו שרצה לדבר ולא נתנו לו?
אמילי לוי שוחט: כן.
אמילי לוי שוחט: כי לא ביקשתי, לא שלא נתתם.
אמילי לוי שוחט: תודה.
אמילי לוי שוחט: אני אנסה בקיצור.
אמילי לוי שוחט: שמי אמילי לוי שוחט, אני יהודייה, שגם עליתי ארצה, אני גם שימשתי כיושבת ראש התנועה המסורתית עד לפני כמה שנים, אבל זה לא העיקר, אני מדברת בתור יהודייה ואני חייבת להגיד וגם הרב אמסלם אמר את זה, יהודה גליק אמר את זה, אני מתביישת לשבת כאן ולשמוע מה שאני שומעת.
אמילי לוי שוחט: לא הדברים החיוביים, אבל עצם זה – ואני בארץ מעל 40 שנה – עד היום הזה דיונים כאלה ממשיכים לקרות כאן, במקום הזה, ואני פונה אליך חבר הכנסת נגוסה שאני מכירה אותך הרבה שנים, אתה לא זוכר מאיפה בדיוק, בפעילות האקטיביסטית שלך שאתה ממשיך בה ואני מורידה בפניך את הכובע, ואתה נכנסת לבניין הזה להמשיך להיות אקטיביסט.
אמילי לוי שוחט: תמשיך, אבל לא רק – אם תסלח לי שאני אומרת את זה – לא עוד ועדה ועוד ועדה ועוד ועדה ועוד דיון, היינו כאן לפני כמה חודשים ודנו.
אברהם נגוסה: מה את מציעה לך?
אברהם נגוסה: כרגע זה מה שאני קיבלתי.
אברהם נגוסה: אני לא שר הפנים.
אמילי לוי שוחט: אני חושבת שגם, ואתה למדת בהיסטוריה שלך, ואני אומרת את זה מתוך כבוד והערכה, ולכן אתה גם פה היום וזה לא לגביך אישית, לפעמים צריכים לצאת מהקופסה המקובלת.
אמילי לוי שוחט: הדיון על הבירוקרטיה וכל זה, זה חשוב, הבירוקרטיה והמבנה שיש הם חשובים, אני לא אומרת בוא נשרוף את המועדון, אבל די, מספיק.
אמילי לוי שוחט: עד מתי נפגע בעוד אנשים, נפגע בעוד יהודים, נפגע בעצמנו?
אמילי לוי שוחט: כל זה זה פגיעה בעצמנו, שלא נדבר גם, לא שזה יותר חשוב, אבל על יהדות העולם, ובאמת יהדות העולם נפגעת מזה.
אמילי לוי שוחט: אז אין לי הצעה כרגע, אני אשמח שנשב ביחד, אבל תמשיך בזה, ובוא לא נעשה עוד ועדות, תוביל את הוועדה שלך לבוא עם איזו שהיא הצעה קצת יותר מהפכנית, אני לא יודעת מה היא, אני לא מספיק מבינה.
אנדרו סאקס: הצעה לסדר, האם ניתן לבקש, אתה בתור יו"ר הוועדה, האם ניתן לבקש בשאילתה משר הפנים לענות - - - למה לא להכיר בגרים האלה.
אנדרו סאקס: האם תוכל לבקש משר הפנים?
אברהם נגוסה: זה אני יכול לבקש, זה אחד הכלים הפרלמנטריים שאני יכול לעשות.