GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: לפי דיווחים שקיבלנו משנת 2000 עברו את התהליך כ-10,000 משתתפים, ואנחנו שמחים לברך את שר הביטחון שמאז שנכנס לתפקידו הוא מקדיש תקציבים לנושא, כדי לחזק את התכנית.
אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים לשמוע על כל הנושאים האלה.
אברהם נגוסה: אני לא אכנס למספרים, אני משאיר לך שתעדכני אותנו.
אברהם נגוסה: אני אתן את רשות הדיבור לסא"ל דורית מעוז.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת אלעזר שטרן שיזם את הדיון מסתובב בין הוועדות ואני בטוח שהוא יצטרף אלינו גם.
דורית מעוז: תודה רבה.
דורית מעוז: קודם כל אנחנו שמחים להיות מוזמנים בנסיבות משמחות.
דורית מעוז: לפעמים אייטם אחד בתקשורת על כל מה שעוד תראו ועוד נסביר פה, עושה לנו דברים שלא התכוונו אליהם, והדברים פטורים ואנחנו בחיי שגרה מצוינים.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו יוזם הדיון היום, חבר הכנסת אלעזר שטרן.
אברהם נגוסה: ציינתי קודם שהיית ראש אכ"א וגם יזמת את התכנית נתיב בהיותך ראש חיל החינוך בצה"ל.
אברהם נגוסה: תודה שיזמת את הדיון.
דורית מעוז: אני אגיד מילה אחת על עצמי, כי זה חשוב גם בגלל פרספקטיבת הזמן וגם מהמקום שבו אני נמצאת היום.
דורית מעוז: קודם כל אני בעוונותיי לא עולה חדשה.
דורית מעוז: אני אומרת בעוונותיי כי לדעתי זו זכות.
דורית מעוז: יושבים פה החיילים שלי היום ולהיות עולה חדש יש בזה איזה שהוא ערך שרבים מהישראלים היו זקוקים לו מדי פעם, אבל אמי הייתה עולה חדשה, היא עלתה לארץ בגיל 8, אבי יליד ישראל, אני התגייסתי לצה"ל ב-1994, התחלתי את שירותי הצבאי בבסיס מחווה אלון כמפקדת לעולים חדשים, שמחה לומר בגאווה גדולה שאני סוגרת מעגל מאוד משמעותי, גם אישי וגם מקצועי, כמפקדת הבסיס הזה, ולהכניס לפה את ה-22 שנות שירות שלי, שמפרספקטיבה של זמן מעיסוק בנושא קליטת עליה ועולים חדשים בתוך צה"ל בבסיס המיוחד שלי וגם מחוץ לבסיס הזה, אני יכולה להגיד שאנחנו במגמת התקדמות משמעותית גם בהבנה, גם בלימוד, גם בשיבוץ, גם באתגרים, אמרת אתגרים, אלה שעוד לפנינו.
דורית מעוז: על הבסיס אני אגיד מילה, באמת זו היחידה המרכזית היחידה בצה"ל שכל עיקרה הוא להתעסק בקליטת עליה, בהשלמת השכלה לחיילים באשר הם, ביניהם אפשר לראות גם עולים חדשים ועולים ותיקים - - -
אברהם נגוסה: אתה רוצה - - -
אלעזר שטרן: לא, אני רוצה שתיהנו, אני אחזור.
אלעזר שטרן: עד מתי הדיון?
אברהם נגוסה: עד 11:45.
דורית מעוז: שלא תפסיד את החיילים שטרן.
אלעזר שטרן: אני יודע, בשביל זה אמרתי - - -
דורית מעוז: אז אמרתי קליטת עליה, השלמת השכלה בשירות הצבאי ולקראת סיומו, וכל מה שקשור להכנה לשירות בפרק הזה בתחילת הזמן.
דורית מעוז: אני תמיד אומרת שאם רוצים לדעת מה קורה בסוגיית העולים שמגיעים לישראל או מאיזה מדינות מגיעים, מספיק שיגיעו למחווה אלון, יציצו רגע בתוך מגמת עולים שלנו ויבינו.
דורית מעוז: אני התגייסתי ב-1994, אז מרבית העולים היו יוצאי חבר העמים ועליית אתיופיה 1991 במבצע שלמה.
דורית מעוז: היום כשתבוא לביקור בבסיס, תסתכל על המגוון ואני מחזיקה את הדף שמדבר על אותה פלוגה ששני החיילים היקרים שנמצאים פה בצד שמאל מגיעים מהן, יש לי היום 41 מדינות מוצא שונות שנמצאות בבסיס, רק מהרשימה, זר לא יבין זאת את המשמעות הזו בפזורה הזו של החיילים וזה מרתק לראות את זה רק מבפנים.
דורית מעוז: אני אשמח להקדיש את שלוש הדקות הבאות לסרטון ואחרי זה להמשיך לדבר.
דורית מעוז: אני תמיד אומרת שאם נפסיק להתרגש אז אנחנו כנראה יכולים להזדכות, אבל אי אפשר להפסיק להתרגש, על הילד הזה אני צריכה לומר, הוא סיים מסלול בצנחנים.
דורית מעוז: הוא הגיע עם רמת עברית שאפשרה לו להכנסה למסלול לחימה בצנחנים והוא סיים מסלול בצנחנים והוא לוחם היום בצנחנים.
דורית מעוז: החבורה, והגודל אומר הרבה, אנחנו היום בתוך הבסיס בסדרי גודל כאלה של כ-1,300 חיילים וחיילות עולים חדשים שמגיעים ועוברים דרכנו לפני שהם מתפזרים לצבא הגדול.
דורית מעוז: הסיבה המרכזית לעובדה שהם עוברים דרכנו זה רמת העברית שלהם שבטרם כניסתם חייבת חיזוק, חייבת שיפור אל מול סך כל התפקידים שצה"ל היום יכול להציע להם, גם בהתאם כמובן לנתונים היבשים שלהם, פרופיל קרבי, לא קרבי ומה שביניהם.
דורית מעוז: מעבר להם יש לנו סדר גודל של כ-200 עולים ותיקים ותושבים חוזרים שגם עבורם אנחנו מקיימים איזה שהוא קורס, הכשרה ראשונית, בנוסף להם כ-350 בני מיעוטים שעוברים דרכנו, כ-700 חיילים במסלולים השונים בנתיב בכל השלוחות במהלך השנה וכ-700 חיילות גיוס מיוחד גם כן בשני מחזורים דומים תוך כדי תנועה על ההר הזה שאותו ראית רק לפני - - - על העולים אני אגיד שתי נקודות מרכזיות ומאתגרות.
דורית מעוז: אחד – סדר גודל של כל פעימה כ-450 עולים חדשים שמגיעים ליחידה, צריך להבין את המשמעויות.
דורית מעוז: המשמעות של הטפול בהם, של הקליטה שלהם, כ-300 ומשהו מתוכם הם חיילים בודדים בהצהרה.
דורית מעוז: דיברת על 34 מש"קיות ת"ש שיש לי, אין עוד יחידה כזאת בצה"ל בסדרי הגודל שיש שם צוות של מש"קיות ת"ש - ותיכף מריה תגיד כמה מילים על עצמה – שמטפל בתחילת הדרך בחיילים מתוך כוונה אגב לסיים להם את כל הליכי הת"ש לפני שהם מתפזרים להמשך השירות בצה"ל כי אנחנו מבינים לבד שעברית ברמה שתאפשר לו השתלבות, התקדמות ולגמור מסלולים כאלה ואחרים במקביל לטיפול ת"ש שיסתיים קודם, יביא אותם בטח ובטח למיצוי ולשרידות בשירות הצבאי, והגם וגם הזה זו מתכונת מנצחת, אמרתי פה על 41 מדינות מוצא שרק היום ש לי, בנקודת הזמן היום בתוך הבסיס, שזר לא יבין זאת, אבל כשיש לי מלטביה וקובה ואיטליה ואוסטרליה וקנדה וקוסטה ריקה ומקסיקו ונורבגיה, חבר'ה, משהו קורה, כנראה מישהו רוצה לבוא למדינת ישראל למרות ועל אף, ואנחנו רואים את זה מדי מחזור בתוך הצבא.
דורית מעוז: בנוסף לזה, הסיפור עם השותפים, את חלקם אגב אני שמחה לומר שאני כמפקדת מחווה אלון מכירה אישית פה את מי מהנציגים של הארגונים, השותפות הזו של הארגונים שמלווים את העולים החדשים, חלקם מביאים אותם, חלקם מסייעים להם בתחילת הדרך ותוך השירות, היא חשובה גם לנו ואם יש משהו שאני אומרת פה שייצא מהוועדה הזאת, שהשותפות הזאת עם צה"ל לא יכולה להיות חד סטרית, היא צריכה להיות לאורך זמן ובאופן שגרתי.
אברהם נגוסה: השותפים הטבעיים הם הסוכנות היהודית, משרד הקליטה וארגוני העולים.
דורית מעוז: ארגוני העולים, כן.
דורית מעוז: ולא חסר.
דורית מעוז: והם עולים ויורדים בשערי הבסיס ואני שמחה על כך ואני יכולה רק לעודד שהדבר הזה רק יילך ויתחזק תוך כדי.
דורית מעוז: על נתיב אני אגיד מילה, אכן חצינו את קו המתגייר ה-10,000, יש פוטנציאל בצה"ל של כ-4,000 חיילים שיכולים בהינתן והם רוצים כמובן, לעבור את המסלול הזה.
דורית מעוז: מסלול שמתחלק לשתי אופציות, אם זה במתכונת סגורה או פתוחה, אבל זה נע בין 12 שבועות - - -
אברהם נגוסה: 10,000 שסיימו.
דורית מעוז: 10,000 שסיימו את מסלול הגיור, עד תומו.
אברהם נגוסה: ועכשיו נמצאים 4,000.
אלעזר שטרן: רק 4,000?
דורית מעוז: כן.
דורית מעוז: בשנה.
דורית מעוז: 4,000 פוטנציאל.
אלעזר שטרן: בנקודת זמן בצה"ל.
דורית מעוז: בנקודת זמן בצה"ל אני היום יכולה לעמוד בסדר גודל של בין 600-7000 שנמצאים אצלי בשלוחות בקורס נתיב.
אלעזר שטרן: אני שואל, כשאת אומרת בשנה, את מתכוונת לשנת גיוס ראשונה שאת מסתכלת עליהם בעיקר, אני חושב שהמספרים הם גדולים יותר.
דורית מעוז: הסך הכל הוא גדול יותר, לדעתי 4,000 זה בשנה, של פוטנציאל.
דורית מעוז: נע בין 12 שבועות קורס ל-16 שבועות קורס לזה שרוצים להתחיל ולסיים תוך כדי השירות הצבאי.
דורית מעוז: מתקיימים כנסי הסברה שתפקידם להנגיש את המידע לחיילים, כל חייל שנמצא במי מהמסלולים האלה נמצא שם מרצון ובאופן וולונטרי.
דורית מעוז: בכל נקודת זמן הוא יכול לקום ולהגיד "מתאים לי להמשיך, לא מתאים לי להמשיך" ואנחנו מלווים אותו יחד עם המרכז לזהות וגיור של משרד ראש הממשלה בשותפות מלאה.
דורית מעוז: זה לגבי הנתון הזה שביקשת ובעניין הזה אני חושבת שעכשיו כדאי לשמוע את החבורה הזו, מדגם קטן ואולי מייצג, והסיפורים יעידו.
אברהם נגוסה: קודם כל ניתן לחבר הכנסת אם אתה רוצה לדבר.
אלעזר שטרן: לא, באתי להתרגש.
אברהם נגוסה: אוקיי, אתה רוצה לשמוע את החיילים.
דורית מעוז: אנחנו נתחיל מהטירונים.
אוריאל ויטל: בוקר טוב ושלום.
אוריאל ויטל: אני אוריאל ויטל, אני בן 21, עשיתי עליה ממקסיקו לפני שנה וחודשיים, עשיתי עליה בגלל הצבא.
אוריאל ויטל: גם שמעתי את הסיפורים של אחי הגדול כי הוא גם עשה צבא, הוא נשוי עכשיו, אנחנו גרים בירושלים.
אוריאל ויטל: לא יודע, מה שאני רוצה להגיד, אני מרגיש במחווה אלון שזה מקום ספציפי בשביל החיילים שלא מדברים עברית.
אוריאל ויטל: אני עכשיו לא מדבר עברית הכי טוב, כמו החיילים פה, אבל אני ביום ראשון הייתי אצל הרופא לבד, הייתי באולטרסאונד, עשיתי הכל ואני מבין הכל.
אוריאל ויטל: כשהגעתי לבסיס לא הבנתי כלום.
אוריאל ויטל: אני גם לא מדבר אנגלית אבל עכשיו אני באמת מרגיש שמח על הלב שלי כי אני באמת למדתי משהו, עברית, זה הדבר הכי חשוב בשביל כולם, בשביל הצבא של ישראל.
דורית מעוז: אוריאל למה לבוא לישראל|
יוליה מלינובסקי: גם אני למדתי עברית בזמן הזה.
יוליה מלינובסקי: תנחש מה המילה שלא התגברתי עליה?
יוליה מלינובסקי: פרה.
יוליה מלינובסקי: זו מילה שלא יודעת, משהו נתקע לי בראש ולא יכולתי להגיד את זה.
יוליה מלינובסקי: דווקא "פרה" היה לי מאוד קשה, אבל זה בסדר.
יוליה מלינובסקי: מתגברים.
דורית מעוז: למה לבוא לישראל?
אוריאל ויטל: עוד פעם, בגלל הצבא.
אברהם נגוסה: רצית להתגייס לצבא?
אוריאל ויטל: כן.
אוריאל ויטל: אני במקסיקו למדתי שנה רפואה, שנה פסיכולוגיה ולא הרגשתי שלם.
אוריאל ויטל: בגלל זה, שמעתי את הסיפורים של אח שלי ולא יודע מה קרה בלב שלי, אז אני עשיתי עליה, ההורים שלי ממש שמחים שבאתי לישראל.
דורית מעוז: ומה אתה רוצה לעשות בצבא?
אוריאל ויטל: אני רוצה ללכת לקרבי, אני רציתי ללכת לדובדבן אבל כשהייתי בצו ראשון, היו לי אבנים בכליות ועשיתי ניתוח במקסיקו וחזרתי, ועוד פעם, זה לא מספיק לפרופיל, אז בינתיים אני לא יודע איפה אני רוצה ללכת, אבל האופציה הראשונה זה נצח יהודה בינתיים.
אלעזר שטרן: למה נצח יהודה?
אוריאל ויטל: כי אח שלי היה שם והוא אמר לי שיש הרבה עבודה בשבילכם.
אלעזר שטרן: באמת אני שואל.
אלעזר שטרן: למה חייל כזה צריך ללכת לנצח יהודה?
אלעזר שטרן: נצח יהודה זה לחרדים.
אלעזר שטרן: אתה חרדי?
אוריאל ויטל: לא, אבל דתי.
אלעזר שטרן: יש המון דתיים בצבא.
יוליה מלינובסקי: יש הבדל בין חרדי ודתי.
אוריאל ויטל: כן אבל אח שלי אמר לי, נכון, יש נגיד צנחנים, בתוך הצנחנים יש מחלקה דתית.
אלעזר שטרן: יש בתוך הצנחנים כמו נצח יהודה, יש מחלקה חרדית.
אלעזר שטרן: אין מחלקות לדתיים, הדתיים מפוזרים.
אלעזר שטרן: בכל מחלקה בצנחנים ובגולני יש גם חיילים דתיים.
אלעזר שטרן: בסדר?
אלעזר שטרן: אם אתה תלך לנצח יהודה, תדע, זה כולם דתיים סוג של חרדים, פחות מעורבים.
אלעזר שטרן: אם תלך, אמרת לי לצנחנים או לנח"ל או לגולני, או להנדסה קרבית או לשריון, תפגוש הרבה חיילים דתיים אבל תהיה גם עם לא דתיים.
יוליה מלינובסקי: תראה את המגוון הרחב של החברה הישראלית.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת אם אתה לא אדם חרדי, עם גבולות מאוד ברורים, אז אולי כדאי לך להשתלב ולא לסגור את עצמך במשהו ש- - -
אלעזר שטרן: בסדר, המפקדת רשמה.
אלעזר שטרן: ידברו איתך.
אלעזר שטרן: יציעו לך מה שטוב לך.
אוריאל ויטל: תודה רבה.
מילגרוס לייבה: שלום לכולם, אני עליתי מארגנטינה, אני בת 20.
מילגרוס לייבה: עכשיו אני לומדת קורס עברית במחווה אלון ולפני שהתגייסתי ממש דאגתי להיכנס לצבא הגדול, כי אני לא חושבת שאני יכולה עוד לדבר עם ישראלים, אני לא כל כך מרגישה בטוחה בעברית שלי וכשהתחלתי ללמוד במחווה אלון הבנתי שבזמן קצר אפשר ללמוד הרבה, אבל מלא.
מילגרוס לייבה: אולי התביישתי בהתחלה לדבר עם הבנות, אבל עכשיו עם המפקדים, עם כולם, אני יכולה לדבר בנוח שזה משהו שמרגיע אותי.
מילגרוס לייבה: אנחנו מסיימים עוד שלושה שבועות ואני חושבת שאני כבר מוכנה להתחיל בתפקיד, בעזרת המורים שלנו מפקדי עברית, וממש אני אוהבת את מחווה אלון.
דורית מעוז: את חיילת בודדה?
מילגרוס לייבה: כן.
מילגרוס לייבה: אני חיילת בודדה.
מילגרוס לייבה: הסיפור שלי קצת מסובך כי אני התגיירתי בארגנטינה ואז באתי לכאן ואני חיילת בודדה והגיור שעשיתי בארגנטינה הוא רפורמי אז לא כולם מסכימים עם זה שאני יהודייה, אבל - - -
יוליה מלינובסקי: הצבא קיבל אותך?
מילגרוס לייבה: הצבא קיבל אותי.
מילגרוס לייבה: זה משהו שממש פחדתי בהתחלה, אבל מאז שאמרו לי "טוב, יש לך תאריך גיוס" אמרתי "אני רוצה" כי במדינה שלי בארגנטינה זה לא הולך ככה.
אלעזר שטרן: אבל למה הלכת להתגייר בארגנטינה?
מילגרוס לייבה: כי כדי לעשות עליה הייתי צריכה להיות יהודייה.
אלעזר שטרן: למה רצית לעשות עליה?
מילגרוס לייבה: אני למדתי בבית ספר יהודי בארגנטינה.
מילגרוס לייבה: כי זה בית ספר ממש ממש טוב בעיר שלי, אז אמא החליטה שהיא תעשה את כל המאמצים שיש כדי שאני אלמד כמה שצריך וכמה שיותר זה יותר טוב בשבילה, והרגשתי כל כך קשורה לחגים ולעברית ולתנ"ך, לא הבנתי מה קורה בפנים - - -
אלעזר שטרן: אין לך אבא או סבא, ככה, באת מבחוץ?
מילגרוס לייבה: באתי מבחוץ.
אלעזר שטרן: יפה מאוד.
מילגרוס לייבה: עכשיו זה עוד יותר קל - - - בישראל כי בארגנטינה יש הרבה מעצורים, אבל פה בישראל מקבלים אותי ולפעמים מוחאים לי כפיים ואני לא מבינה למה.
מילגרוס לייבה: זה היה החלום שלי ועוד יותר להיות כאן בכנסת, אבל אני נורא שמחה.
אלעזר שטרן: את הכי גדולה, הכי קטנה?
מילגרוס לייבה: אני הבת הבכורה.
אלעזר שטרן: מה יש מתחתך?
מילגרוס לייבה: שלוש אחיות.
אלעזר שטרן: ומישהי עוד לומדת בבית הספר הזה?
מילגרוס לייבה: שלושתן.
אלעזר שטרן: אז יש פוטנציאל גדול.
מילגרוס לייבה: אני צריכה לשכנע אותן.
מילגרוס לייבה: הן עוד קטנות.
אלעזר שטרן: מה אומרים ההורים על זה, לא רק שאת התגיירת אלא שגם באת לישראל?
מילגרוס לייבה: האמת הם ממש לחוצים.
מילגרוס לייבה: כי אני בצבא, אבל הם מצליחים לראות כמה שאני שמחה וכמה שאני עם תמיכה ועם אנשים שקרובים אלי שאפילו לא ידעתי שזה ככה, אני הגעתי לארץ לפני שנה וחמישה חודשים ולא ידעתי שזה קורה כל כך מהר שמכירים אנשים, דואגים לך ושואלים אותך וגם בצבא והכל.
מילגרוס לייבה: אבל אני נורא שמחה.
אלעזר שטרן: כל הכבוד.
אברהם נגוסה: תודה רבה וכל הכבוד לך.
פייטון ג'יימסון: אני פייטון, עליתי לארץ לפני שנתיים מארצות הברית, צפון קרוליינה.
פייטון ג'יימסון: עליתי עם צב"ר, עליתי באוגוסט 2016, התגייסתי דרך מחווה אילון בדצמבר 2016, הייתי ברמות הנמוכות במחווה אלון, לא באמת דיברתי עברית, עשיתי משהו כמו שנת שירות לפני, בבת ים, אבל התנדבתי במטבח בבית תמחוי אז לא באמת דיברתי, לא למדתי שום מילה.
פייטון ג'יימסון: אבל החלטתי אחרי שנת השירות הזאת שרציתי לעלות, התגייסתי ואחרי זה הלכתי לקורס מ"כים, קורס של חמישה וחצי חודשים, זה ממש קשה, לא באמת הבנתי משהו, לא הייתה מש"קית עליה שם, ברוב הבסיסים במחווה לאון יש משהו שנקרא מש"קית עליה וזה מישהי שהעבודה שלה זה לשבת עם העולים החדשים ולעזור להם ללמוד את כל החומר שהם צריכים כדי להצליח בתפקידים שלהם, בקורסים שלהם, אז זה היה ממש קשה לי שם אבל הצלחתי ואז גם הצלחתי לחזור למחווה אלון ועכשיו אני מפקד לעולות חדשות.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת אנחנו צריכים לדאוג שעולים חדשים יכנסו לבסיסים שיש שם מש"קית עליה.
יוליה מלינובסקי: זו המסקנה של מה שהוא אמר.
יוליה מלינובסקי: אם אין מש"קית עליה אז הם לא בדיוק יודעים - - -
קריאה: יש 34 מש"קיות ת"ש.
דורית מעוז: מש"קיות ת"ש זה משהו אחר.
דורית מעוז: אניא גע עוד מעט בסוגיית העברית, זה האתגר המרכזי.
פייטון ג'יימסון: אני רוצה להוסיף על מה שאמרתי, עולים חדשים באמת אפילו אם אין להם עברית, אם יש להם את המוטיבציה ואת היכולת הם יכולים באמת להצליח בכל תפקיד שיש.
פייטון ג'יימסון: אבל אם יש את הקשיים, פשוט זה יותר קשה בלי מש"קית עליה, אבל זה לא בלתי אפשרי, ואני באמת הצלחתי, לקחתי את כל ההפסקות שלי ולמדתי, היה לי גוגל טרנסלייט פתוח 24/7, אבל סופו של דבר למדתי את כל מה שהייתי צריך.
פייטון ג'יימסון: זה לא בלתי אפשרי.
פייטון ג'יימסון: אם למישהו יש את המוטיבציה לעשות תפקיד משמעותי בצבא, הם יכולים לעשות את זה בלי העזרה של מש"קית עליה, אבל זה באמת יכול לעזור, לתת להם את הפוש אקסטרה אם יש את הבנאדם הזה.
יוליה מלינובסקי: ברור, הכל אפשרי.
יוליה מלינובסקי: אבל אם אפשר לעזור, למה לא לעזור.
מריה נבלר: אני מריה, עליתי עם המשפחה שלי בשנת 2000 מרוסיה.
מריה נבלר: אני התגייסתי בנובמבר 2016 לקורס נתיב, שמעתי על הקורס הזה לפני הצבא והחלטתי שאני רוצה להתגייר דרך הצבא, ממש בתחילת השירות שלי.
מריה נבלר: התהליך היה ממש ממש - - -
אלעזר שטרן: איפה נולדת?
מריה נבלר: ברוסיה.
אלעזר שטרן: באיזה גיל עלית?
מריה נבלר: שנה וחצי.
יוליה מלינובסקי: היא עשתה גיור דרך נתיב.
יוליה מלינובסקי: את דור רביעי, נכון?
מריה נבלר: כן.
מריה נבלר: אז עשיתי את הגיור וזה היה תהליך זהות שממש רציתי לעשות, להשלים את הזהות שלי פה בארץ.
מריה נבלר: אחרי זה הלכתי לעשות קורס מש"קיות ת"ש, ידעתי שאני רוצה לחזור למחווה אלון.
מריה נבלר: הייתי כבר שני מחזורים מש"קית ת"ש של עולות חדשות שגם חלק מהן רצו לעשות קורס נתיב.
יוליה מלינובסקי: מה שהם אומרים את מכירה את זה על בשרך.
אברהם נגוסה: עכשיו אם חברי הכנסת ירצו להתייחס, ואחרי זה נפנה לארגונים ולמשרדי הממשלה.
יואל רזבוזוב: אנחנו מכירים את הצבא שהוא אחד הגופים הטובים ביותר לקליטת עליה א בל אם עכשיו כבר נגענו בנתיב, עוד בקדנציה הקודמת דיברנו על כך, האם זה נכנס לבסיס תקציב, אנחנו כל שנה נלחמים על אותם 20 מיליון שקלים, כל שנה, ואנחנו עוד דיון, ואני חושב שמהדיון האחרון, כי עדיין אם זה לא נכנס, חבר הכנסת שטרן שהוא המייסד האגדי של הקורס, אנחנו חייבים להוציא מכתב, כי עכשיו זה איך שהוא עבר, אבל אני מבטיח לך שעוד מעט נהיה באותו דיון ועוד פעם נצטרך להילחם על התקציב הזה, לרוץ לשר האוצר ולבקש ולהתחנן.
יואל רזבוזוב: אנחנו רואים באמת מה הקורס הזה עושה, אנחנו רואים את החיילים, גם מהדיונים של אתמול, דנו בזה הרבה איך אנחנו קולטים ומה עם הרבנות ועם הגיורים, אז אני חושב שאם נצליח לגייר אנשים כמה שיותר דרך הצבא דווקא בגיל הזה, זה חבר'ה באמת, האזרחים הטובים ביותר שבאים ונותנים מעצמם אז חשוב מאוד שנעשה את זה ונתחיל לעבוד כבר מעכשיו, שלא נגיע לתקציב ועוד פעם.
יואל רזבוזוב: אז אולי נדרוש מהצבא, איפה זה נמצא, באיזה מעמד זה נמצא עכשיו ולהוציא - - -
אברהם נגוסה: אולי את יכולה להכניס אותנו לאתגרים או שאין אתגרים?
דורית מעוז: סוגיית האתגר התקציבי בנתיב, אני מנועה מלדבר עליה, זה לא שייך אלי ולא בגזרה.
דורית מעוז: אנחנו צריכים לבצע את המשימה, המשימה הזאת מבוצעת בשיתוף פעולה מלא.
אברהם נגוסה: אני שואל אותך שאלה אחרת.
אברהם נגוסה: היום החיילים שרוצים להצטרף לנתיב, האם אתם אומרים לו "אנחנו לא יכולים לצרף אותך בגלל חוסר תקציב"?
דורית מעוז: לא.
דורית מעוז: על החיילים זה לא - - - החיילים מזומנים לכנס הסברה שאמור להנגיש להם את המידע על התוכן של הקורס, לא מטריד אותם מלמעלה שום דבר.
יוליה מלינובסקי: אלה שמתחילים את קורס נתיב, כמה מהם מסיימים?
דורית מעוז: יש כ-800 בשנה בממוצע פלוס מינוס מתגיירים בשנה.
יואל רזבוזוב: 30% לא מתגיירים, זה מה שאת שואלת?
יואל רזבוזוב: 30%, אני לא יודע מאיזה סיבות, לא מתגיירים בסוף.
יוליה מלינובסקי: מה אחוז הנשירה מהקורס?
יוליה מלינובסקי: אלה שהתחילו ולא סיימו?
יואל רזבוזוב: לדעתי ממה שאני זוכר, 30% לא עוברים את בית הדין בסוף.
יואל רזבוזוב: הרי יש שלבים, שלב ראשון, שלב שני, שלב שלישי.
יואל רזבוזוב: מי שבשלב שלישי זה באמת הכי מעורבים ובסוף לא עוברים את בית הדין ומבחינתי זה גם אבסורד וגם דנו על זה כבר.
יוליה מלינובסקי: 30% מה שחבר הכנסת רזבוזוב אומר, זה המספר?
דורית מעוז: אני אבדוק עם הנתונים שלנו, אבל זה מוצא גם לראש אכ"א כל חודש בצורה סדורה.
דורית מעוז: אנחנו כן שומרים על ממוצע עקבי של מתגיירים בשנה.
אלעזר שטרן: דורית, כתוצאה מהבג"צ האחרון שעוד לא נגמר, לא נחתך, יש איזה שינויים שאתם, אני אזכיר רק מה מדובר למי שפחות בעניינים, על זה שקצין התלונן שהוא רצה שלא ידעו שהוא יהודי או לא יהודי, וזימנו אותו בפקודה לכנס של נתיב.
אלעזר שטרן: הכנס הוא חובה, גם למי שלא רוצה להתגייר, אומרים לו "תחליט".
דורית מעוז: הכנס הוא חובה, כמו שכנס לחיילים וחיילות שצריכים להשלים השכלה בצה"ל הוא חובה, בשביל להנגיש להם את המידע, להגיד להם איך עושים את זה תוך כדי השירות, באיזה אופן וכולי, ואחרי זה הם יכולים - - -
יוליה מלינובסקי: מי שזומן חייב להגיע לכנס הזה?
דורית מעוז: חייב.
יוליה מלינובסקי: אם אדם לא מעוניין?
דורית מעוז: אם הוא לא מעוניין הוא צריך להגיע, הוא אומר בכניסה לאולם, עוד לפני שהוא עובר משהו "אני לא מעוניין", רושמים את השם שלו - - -
אלעזר שטרן: השאלה היא על הזימון עצמו.
יוליה מלינובסקי: אבל הזימון בכלל, למה אתם מזמנים?
יוליה מלינובסקי: זה צריך להיות - - -
קריאה: כדי להנגיש את המידע.
יוליה מלינובסקי: לא, יש אפשרות להנגיש את המידע ולהגיד "תדעו שיש כזה כנס", ומי שמעוניין כי כל אחד יודע על עצמו מה הוא, ברגע שאתה מזמין אדם בחובה, הוא לא יהודי.
אלעזר שטרן: זה הדיון, זה נכון.
אלעזר שטרן: אבל מצד שני יש אנשים שלא רצו לבוא, וכשהציגו להם החליטו "אני רוצה להתגייר".
יוליה מלינובסקי: זה רגיש.
דורית מעוז: לכן אנחנו ברגישות גדולה מאוד גם בכנסים, כל מי שמרים את האצבע ואומר "אני לא רוצה", בכלל לא מתעסקים.
אברהם נגוסה: יש לי נתון פה שיש בסך הכל 5,000 שנמצאים במערכת ומתוכם בין 2,500-2,600 שהתחילו את הקורס, ובסוף בממוצע זה 850 מסיימים בשנה.
דורית מעוז: זה מסתדר לי עם מה שאני יודעת אבל אני לא - - -
אברהם נגוסה: מה הסיבה שהאחרים לא מסיימים?
אברהם נגוסה: האם קשה להם ואז נושרים או שיש איזו שהיא בעיה טכנית או תקציבית שמגבילה אותם?
דורית מעוז: תקציבית זה לא מגביל, לא בגין זה.
דורית מעוז: הוא מתחלק לשניים, גם כאלה שבמעלה הדרך ובמהלך המסלול אמרו "למדתי פרק, הבנתי, לא עכשיו, אני לא בשל לזה ואני מעוניין להפסיק", עוזבים באופן אישי, וכאלה שמגיעים עד לתהליך ולפעמים בבית הדין עוד לא עוברים ומבקשים מהם עוד חודשיים או עוד שלושה או כל מיני.
דורית מעוז: מריה, את יכולה להוסיף על חברים?
אברהם נגוסה: האם מקשים עליהם?
אברהם נגוסה: התהליך הוא קשה וקשה להם להתמודד ואז בורחים מזה?
דורית מעוז: יש מורכבות בתהליך.
דורית מעוז: תגיד מריה אישית, אתה צריך להיות בתוך זה, אתה צריך ללמוד.
דורית מעוז: זה לא קורס שצריך לעבור אותו.
אלעזר שטרן: דורית, לא ענית לי על השאלה.
אלעזר שטרן: שיניתם משהו כתוצאה מהבג"צ?
דורית מעוז: אנחנו כרגע במסע הסברה גם טכנולוגי, גם לנסות, אבל הכוונה היא שכן תהיה כנראה איזו שהיא הנגשה נוספת חוץ מכנסים.
אברהם נגוסה: נודע לי בין השאר בעניין הזה שהוחלט בצה"ל לקצר את התהליך ולהצמיד שלבים שונים בקורס כדי למנוע נשירה של החיילים.
דורית מעוז: לפני שנה היה איזה שהוא שינוי במבנה של הקורס מתוך כוונה שאולי זה גם יגדיל את כמות החיילים, אחרי שנה אנחנו מבינים שזה לא הגדיל לנו את כמות החיילים וקיצור משך הקורס הוא לא הסיפור.
דורית מעוז: להיפך.
דורית מעוז: עוד שבוע בקורס כזה כמו שהיה בוורסיה הקודמת הוא משמעותי וחשוב ללמידה.
אברהם נגוסה: יוליה את רוצה לדבר?
יוליה מלינובסקי: לא, אני רוצה לשמוע את מפקדת הבסיס, על הדברים שהבחור אמר פה, שבעצם אם הייתה מדריכת קליטה מלכתחילה, יכול להיות שהדרך הייתה - - - תראה, בסוף אנחנו נסתדר, עם עזרתכם ובלי עזרתכם, זה ברור.
יוליה מלינובסקי: הסתדרנו, כבר.
יוליה מלינובסקי: שר הביטחון הסתדר, אני הסתדרתי, פרופ' נגוסה הסתדר, כולנו הסתדרנו.
יוליה מלינובסקי: אבל אם אפשר לעשות את זה יותר טוב יותר קל יותר נגיש ויותר ידידותי אז אדרבה ואדרבה.
יוליה מלינובסקי: זו בעצם המטרה.
דורית מעוז: האתגר של השפה, אמרתי בפתיחה ואני כל פעם אומרת, אם שואלים אותי מה האתגר עם העולים בהשתלבות, אתם יודעים, השפה היא קודם כל.
דורית מעוז: זה נכון שפייטון אומר שהמוטיבציה היא תוסף חשוב, אין ספק, ולפעמים מוטיבציה בלי שפה, ואתה מוצא את עצמך, אבל השפה באמת מאתגרת אותנו, אני יכולה להגיד לכם, יושבת פה עדי ממיט"ב, בתהליכי הגיוס הרי, אני אגיד לכם איפה אנחנו מכירים בקשיים, כשבא עולה שלפני זה לא למד, לא באולפן ולא למד עברית במדינת המוצא שלו ורק כל החלום שלו זה לבוא לצבא, יהיה לו נורא קשה ברמת עברית נמוכה להדביק גם בשלושה חודשים אצלי קצב של שפה שתהיה לו לעזר.
דורית מעוז: אז יש לי קבוצה כזו של חיילים שבאים, כי יודעים שהצבא נותן את הקורס הזה בעברית, אבל לא מתאמצים לפני, וכמה שאני לא אעשה קסמים מאוד קשה להשתפר כשאתה בציון הכי נמוך ברמת העברית.
דורית מעוז: אבל הפרק הזה הוא משמעותי, אין ספק, כנראה בגלל זה הוא מחזיק שנים ועשרות שנים אפילו בצה"ל כפרק שלשמחתנו היום גם מאפשר לחיילים עולים רגע לנוח, לא להיכנס לצבא הגדול וללמוד עברית, מה שאגב במשך שנות הקיום שלנו זה לא התאפשר ועולים חדשים הצטרפו ככה וככה ומהר.
דורית מעוז: אז זה הסיפור הזה.
דורית מעוז: אין ספק שככל שהוא יגיע עם ידיעת עברית יותר גבוהה, והצטרפו פה אולי חבריי מהארגונים האחרים, היכולת שלו להדביק את הקצב תגבר.
דורית מעוז: להשלים את התמונה, בתוך המערכת אחרי שהם מסיימים אצלי, היום אנחנו מבצעים בתוך הצבא, אנחנו קוראים לזה סוג של קורס אולפנית קצר, פרק של שלושה-ארבעה שבועות שקורה בתוך היחידות שמאפשר לעולים ששובצו כבר להגיע לעוד איזה פרק של עברית מרוכז.
דורית מעוז: אין ספק אבל שמרגע שאוריאל כזה רוצה להיות לוחם והוא יתחיל מחר את מסלול הלחימה כשבצוות שלו יהיו אולי עוד שלושה עולים חדשים וכל השאר לא, הדיבור יהיה מהיר יותר, הקצב יהיה מהיר יותר, הוא יצטרך, זה מאמץ הדדי מאוד מאוד גדול בתחילת הדרך.
דורית מעוז: מאוד גדול.
יוליה מלינובסקי: שאלה נוספת.
יוליה מלינובסקי: כל החיילים האלה רובם חיילים בודדים, אני מבינה, נכון?
דורית מעוז: אחוז די גבוה.
יוליה מלינובסקי: רובם ככולם עולים חדשים, חיילים בודדים.
יוליה מלינובסקי: לחיילים בודדים יש שלל זכויות.
יוליה מלינובסקי: איך אתם עושים את זה, איך המידע על הזכויות שלהם עובר אליהם ואיך עוברת האינטראקציה.
יוליה מלינובסקי: למשל איך פותחים חשבון בנק, איך נרשמים לקופת חולים, מה שנקרא התעסקות יום יומית, איך אתם פותרים את הבעיות האלה?
דורית מעוז: אוריאל, מילגרוס, אתם רוצים לדבר קצת?
דורית מעוז: איך אתם יודעים על הזכויות, מש"קית הת"ש?
מילגרוס לייבה: כן בטח.
מילגרוס לייבה: קודם כל צריך להודות למש"קיות הת"ש שלנו כי הן בשעת הת"ש שלנו, בשעה הפנויה של היום הן באות למגורים וכל הזמן יש להן אינפורמציה שהן אומרות פשוט, הן אומרות לנו אפילו שאנחנו לא מבקשות, הן באות ואומרות לנו על הכל.
מילגרוס לייבה: ולפעמים כשאת לא מבינה כל כך משהו את צריכה לפנות אליה ולשאול אותה, וגם המפקדים ממש עוזרים לנו, וכל הזמן יש את מי לשאול, וזה ממש טוב.
דורית מעוז: אחת המטרות שלנו בתחילת הדרך, כשהם מתגייסים אלינו קודם כל התהליכים המקדימים במיט"ב, כשיש אינדיקציה של עולה חדש, אנחנו כבר אז מתחילים לאסוף מהם את כל מה שצריך.
דורית מעוז: מחשבון בנק ועד האם הוא חייל בודד והלנה, ויש כאלה שכבר, אגב היום יותר מתמיד, מגיעים כבר מסודרים מבחינת הלנה, ומה שאפשר לסגור קודם, כל המערכת מכוונת לשם.
דורית מעוז: כשהם מגיעים אלי, פרק הזמן הזה של השלושה חודשים, אחת המטרות המרכזיות שלנו חוץ מהעברית, זה הסיפור של לסגור להם את כל הזכויות שצריך לתת, כל הפינות, קודם כל זה מגובה ביום סידורים קבוע שהם זכאים לו - - -
יוליה מלינובסקי: אתם עובדים עם הארגונים?
דורית מעוז: עובדים עם הרבה מאוד מהארגונים, מלווים את החיילים הבודדים אפילו ביום הסידורים שלהם כי יש כאלה שבדלות שפה שלהם עוד מתקשים אפילו בחיבורים האלה.
דורית מעוז: המטרה היא, החבר'ה שלי יודעים, עד סוף הקורס לסגור את כל הפינות שצריך.
יוליה מלינובסקי: מבחינת החיים ה- - -
דורית מעוז: מבחינת הזכויות, מבחינת הלנה, והלנה אני אומרת, זה בכלל אירוע, אם אני מגייסת ביום שלישי בבקו"ם, ביום חמישי כבר אני יודעת איפה כל חייל הולך לישון.
דורית מעוז: זה מפעל שעובד ומשומן היטב.
יוליה מלינובסקי: הוא יצא לישון איפה שהוא, הלך לאיבוד.
יוליה מלינובסקי: עם מי הוא מתקשר?
דורית מעוז: יש מפקדת.
דורית מעוז: אנחנו מהיום הראשון, יש טלפונים של המפקדים, יש מידע שנותנים להם, הכל מהכל.
יוליה מלינובסקי: אתם עושים צמר גפן כזה?
דורית מעוז: לגמרי.
רן קלדרון: אם אפשר להוסיף.
אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו עוברים למשרדי הממשלה.
רן קלדרון: אפרופו הנקודה הזאת, מחווה אלון הקצו למשרד העלייה והקליטה חדר במחווה אלון ונציגים שלנו, יועצים מהמשרד, מגיעים למחווה אלון וכל הטיפול בחיילים הבודדים נעשה בבסיס עצמו, החיילים לא צריכים להגיע אלינו למשרדים, ולכן אנחנו - - -