GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עירית גוטמן: המוקד לאזרחים ותיקים פועל מזה עשור ואנחנו נותנים מענה בשפות שזה אומר מעבר לעברית, רוסית, אמהרית, אנגלית, צרפתית, ערבית כמובן ובעצם היה חשוב לנו להוסיף בשנים האחרונות את השפה האמהרית, הרוסית היא מהיום הראשון כמובן והשירות שאנחנו נותנים בשפות עוזר להרבה אזרחים ותיקים עולים לקבל מידע שהם לא מקבלים בשום מקום, מידע מלא על כל הזכויות השירותים וההטבות שמגיעים להם.
עירית גוטמן: אנחנו גם עוזרים לאזרחים ותיקים במיצוי זכויות וברגע שאנחנו עושים את זה בשפה המתאימה להם אנחנו עוזרים להם להתגבר על הרבה מאוד קשיים ולפתור בעיות שהם מעלים בפנינו, מול רשויות שונות.
עירית גוטמן: אנחנו פונים בשם האזרחים הוותיקים למשרדי ממשלה, לרשויות מקומיות כדי לעזור להם למצות את הזכויות .
עירית גוטמן: בנוסף אנחנו גם יוצאים להרצאות בכל הארץ, אנחנו באופן כללי נותנים הרצאות בנושא זכויות אזרחים ותיקים, זכויות ניצולי שואה, ואנחנו עושים את זה גם בשפות בהתאמה, ברוסית, וגם את המידע ואת התשובות שאנחנו נותנים בנוגע לפניות אנחנו הרבה פעמים מתרגמים ונותנים מידע מפורט בשפות.
עירית גוטמן: בשנה-שנתיים אחרונות אנחנו שמנו דגש על מיצוי זכויות אזרחים ותיקים יוצאי אתיופיה, כי הבנו שהם לא מספיק פונים אלינו, לא מספיק מודעים לשירות הממשלתי שיכול לעזור להם, ואנחנו גם מגיעים ביחד עם הסיוע המשפטי במשרד המשפטים, אנחנו מקיימים כנסים בשיתוף המוקדים ברשויות המקומיות והיינו בנתניה, ברחובות, באמת לקחנו כמו שהזכרת בנתונים את הערים המרכזיות שבהן יש את המספר הגבוה ביותר של אזרחים ותיקים יוצאי אתיופיה ואנחנו פועלים כמו מבצע ומגיעים לשם.
עירית גוטמן: עד היום המוקד שלנו טיפל בכ-3,500 אזרחים ותיקים יוצאי אתיופיה שפנו אלינו.
אברהם נגוסה: רק יוצאי אתיופיה?
עירית גוטמן: כן.
אברהם נגוסה: מה עם הקשישים האחרים?
עירית גוטמן: מבחינת הנתונים, המוקד קיים כבר עשור, מעל 800,000 אזרחים ותיקים קיבלו טיפול של המוקד במהלך עשר שנים.
נחמן שי: 800,000 פניות?
עירית גוטמן: לא, 800,000 פונים, אזרחים ותיקים.
נחמן שי: 800,000 אזרחים ותיקים פנו למשרד לאזרחים ותיקים?
עירית גוטמן: 817,000 אזרחים ותיקים פנו למוקד במהלך עשור.
נחמן שי: זה אומר שכל אחד פנה.
עירית גוטמן: היום יש מיליון אזרחים ותיקים.
נחמן שי: כן, אבל זה לא סביר.
קריאה: יכול להיות שמישהו אחד פנה מספר פעמים.
עירית גוטמן: לא, לא.
אברהם נגוסה: בואי תסבירי לנו.
נחמן שי: אה, אולי גם לא אזרחים ותיקים.
נחמן שי: סתם היו 800,000 פניות.
עירית גוטמן: לא.
אברהם נגוסה: עירית, בואי נעשה סדר, תסבירי לנו מה התקציב של המשרד לאזרחים ותיקים.
אברהם נגוסה: מה התקציב שלכם.
נחמן שי: תיכף תשמע את התשובה.
אברהם נגוסה: לא, אני רוצה לדעת מה הקציב המשרד כדי לתת שירות טוב לאזרחים ותיקים.
אברהם נגוסה: השאלה השניה שלי, קודם נציג משרד הקליטה הבהיר איך הם עובדים.
אברהם נגוסה: רשויות מקומיות הן אלה שמכינות את התכניות והם משתתפים בהוצאות התכניות, ביישום התכניות.
אברהם נגוסה: גם את זה אני רוצה להבין.
עירית גוטמן: לגבי התקציב, אם אתה מבקש לדעת לגבי כל התכניות של אזרחים ותיקים באופן כללי, אני אצטרך לבדוק ולחזור עם תשובה.
עירית גוטמן: לגבי המוקד עצמו, עלותו בשנה היא כ-8.7 מיליון שקל.
נחמן שי: למוקד.
נחמן שי: אבל הוא שאל מה התקציב בכלל.
אברהם נגוסה: היא לא יכולה לענות.
עירית גוטמן: אני צריכה לבדוק ולחזור עם תשובה.
נחמן שי: מה התקציב בכלל של המשרד לשוויון חברתי?
עירית גוטמן: אני צריכה לבדוק.
נחמן שי: את גם לא יודעת?
נחמן שי: את עובדת המשרד ולא יודעת מה תקציבו של המשרד?
עירית גוטמן: אני צריכה לבדוק - - -
נחמן שי: תעשי גוגל, תבדקי, המשרד לשוויון חברתי ותגידי לנו.
נחמן שי: זה מופיע בתקציב המדינה.
נחמן שי: גוגל, תקציב המדינה.
נחמן שי: איך את לא יודעת את תקציב המשרד שלך?
קריאה: זה לא המשרד, זה התחום - - -
נחמן שי: אני מדבר על כל המשרד.
נחמן שי: שאלתי אותה מה תקציב המשרד.
נחמן שי: ממנו אני אגזור אחר כך מה מקצים לאזרחים ותיקים במדינת ישראל.
נחמן שי: יש ארבעה תחומים למשרד הזה.
נחמן שי: אחד מהם זה אזרחים ותיקים.
נחמן שי: הלא ירד הטיפול הממשלתי באזרחים ותיקים, זה מה שרצה להגיד אברהם נגוסה.
נחמן שי: היה משרד לאזרחים ותיקים, לקחו אותו, הלבישו עליו עוד שלושה תחומים, הורידו את השם הזה בכלל, אין יותר את השם אזרחים ותיקים בחלל הציבורי במדינת ישראל, וזו המשמעות.
נחמן שי: עכשיו האזרחים ותיקים מחפשים שוויון חברתי.
אברהם נגוסה: המשרד נקרא המשרד לשוויון חברתי.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים עכשיו, מה שאנחנו רוצים לדעת, את תקציב אגף אזרחים ותיקים.
אברהם נגוסה: בתוך המשרד יש אגף לאזרחים ותיקים, לכן זה מה שאנחנו רוצים לדעת.
אברהם נגוסה: לא מעניין אותנו כל התקציב של המשרד, אנחנו בתחום אזרחים ותיקים, מה התקציב.
שלומית אבינח: גם לא שאלנו את השאלה הזאת.
נחמן שי: מה זה חשוב?
אברהם נגוסה: בסדר, תשתפי אותנו במה שאת יודעת ומה שלא, תבררי ותעדכני אותנו בכתב.
עירית גוטמן: בסדר גמור.
נחמן שי: אני רוצה מילה אחת אברהם ברשותך.
אברהם נגוסה: אבל היא באמצע.
נחמן שי: אחריה.
עירית גוטמן: סקרתי בעצם את השירותים שאנחנו נותנים בשפות, אני יכולה לתת אפילו איזו שהיא דוגמה כמה המוקד הוא כלי עזר לאזרחים ותיקים שבאמת לא דוברים עברית מספיק טוב, למשל פנתה אלינו, ממש דוגמה, פנתה אלינו אישה אזרחית ותיקה דוברת רוסית, היא לא מסתדרת עם הקשר עם הרשויות, מפריע לה שבית הספר הסמוך, הצלצול של בית הספר הוא ישירות לביתה וגורם לה סבל רב.
עירית גוטמן: אנחנו פנינו לעירייה, במקרה זה עירית חיפה, ובאמת הם נענו לבקשה שלנו והסיטו את פעמון בית הספר מביתה והיא שמחה ומאושרת.
עירית גוטמן: זאת אומרת אנחנו היינו צריכים לעשות בשבילה את התיווך.
עירית גוטמן: אז אנחנו מטפלים גם בזכויות, גם אפילו במקרים קטנים לכאורה כגון אלה, אבל העובדה שאנחנו יכולים לתת שירות בשפות לאותם אזרחים ותיקים שלא מספיק יודעים איך לפנות, למי לפנות, זה המקום שלנו ואנחנו עושים את זה מדי יום.
נחמן שי: נורית, אני מבין שנקטתי לשון חריפה כלפיך קודם, אני רוצה להתנצל.
נחמן שי: זה בשום אופן לא אישי, אני פשוט טיפלתי תקופה ארוכה בנושא הזה ולכן הופתעתי, אבל באמת בשום אופן לא רצון לפגוע בך חס וחלילה.
נורית יכימוביץ': אם אני יכולה, עשיתי עוד בדיקה עכשיו קטנה תוך כדי הדיון וחשוב לי לציין שעל פי הגדרת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אזרחים ותיקים הם מגיל 65 ומעלה, ראינו את זה ביחד עכשיו.
נורית יכימוביץ': עם זאת, המינוח בלמ"ס הוא אזרחים ותיקים.
נורית יכימוביץ': בפרסומי המוסד לביטוח לאומי אני כן רואה את המונח "קשיש".
נורית יכימוביץ': אם יש מחשבה שהמונח הזה הוא פוגעני, אנחנו נוכל להחליף אותו במסמך שעולה עכשיו לאתר באזרחים ותיקים, ושתי המילים כרגע משמשות במרחב הציבורי אבל אנחנו נחליף את זה אצלנו.
נחמן שי: אנחנו נדבר על המסמך לפני שהוא יעלה.
נחמן שי: זה באמת לא - - -
אברהם נגוסה: אני הייתי שבע שנים עובד סוציאלי בתחום של קשישים, כך קראו לי כשעבדתי בעירית ירושלים.
אברהם נגוסה: אנחנו אמרנו גם סיעוד לקשיש, וכל זה.
אברהם נגוסה: נכון שיש מגמה ותהליך לשינוי מ"קשיש" ל"אזרח ותיק" אבל אם נשתמש לפעמים, זה לא אסון.
נחמן שי: גם המילים "אזרח ותיק" הן לא מדויקות אם אתה שואל אותי.
נחמן שי: זה צריך להיות אזרח בכיר.
נחמן שי: Senior citizen.
יעל הבסי-אהרוני: אז גם המונח אזרח ותיק מסמן גבולות מסוימים ביחס למיהם האנשים, מעמדם - - -
נחמן שי: אני לא סתם מתקשקש בעניין.
נחמן שי: הטרמינולוגיה קובעת.
נחמן שי: היא קובעת את הגישה הציבורית לציבור הזה.
נחמן שי: איך הציבור יתייחס אליהם.
נחמן שי: לכן אני רגיש והערתי את זה גם, אני עובד קשה בנושא הזה כדי לעקור את זה מתוך השיח או לקבוע חברות גיל יותר גבוהות מאשר גיל הפרישה במדינת ישראל.
נחמן שי: אישה בגיל 62 היא לא קשישה, מה נעשה?
נחמן שי: היא לא קשישה.
נחמן שי: אני לא צריך להגיד לכם את זה.
נחמן שי: וקיבלו את זה בכל המוסדות, זה חלק מהעניין.
נחמן שי: בישראל יש כל מיני מילים אז זה יותר מגוון.
נחמן שי: בשפה האנגלית זה יותר פשוט.
נחמן שי: בואו נמשיך, כי יש לנו דברים נוספים - - -
אברהם נגוסה: אני מסכים איתך כי אנחנו מתקרבים לזה.
נחמן שי: אני כבר בתוך זה עמוק.
אברהם נגוסה: נשמע את משרד העבודה הרווחה והשירותים החברתיים.
אברהם נגוסה: דפני.
דפני רות מושיוב: אני אתחיל וטלי תמשיך.
דפני רות מושיוב: בגדול במשרד הרווחה באמת האזרחים הוותיקים העולים או עולים ותיקים מקבלים שירות במסגרות שהשירות לאזרחים ותיקים מעניק להם.
דפני רות מושיוב: הדגש הוא באמת לאפשר לאזרחים ותיקים לייצר מועדונים ומועדונים חברתיים בשפת אימם.
דפני רות מושיוב: זאת אומרת אנחנו מבינים שאפילו שבנאדם שעלה באמצע שנות העבודה שלו, כשהוא יוצא לפנסיה והוא נמצא בעניין חברתי בהפגת הבדידות, הוא שמח להיות עם אנשים שהם מדברים את שפת אימו וגם באים מאותה תרבות ולכן יש לנו מועדוני אזרחים אנשים שהם דוברי רוסית וגם מועדונים לאזרחים ותיקים שהם דוברי אמהרית והיום מתחילים גם דוברי צרפתית, שלא לדבר על דוברי ספרדית למיניהם ודוברי אנגלית מהארצות השונות.
דפני רות מושיוב: אם הזכרת את יוצאי אתיופיה, אז אנחנו גם במסגרת הדרך החדשה שמים דגש היום כדי לראות האם יש מספיק מענה ליוצאי אתיופיה ובמקומות שחסר אנחנו מוסיפים, באמת במקום כמו פתח תקוה נפתח מועדון מופ"ת בשיתוף עם השירות לאזרחים ותיקים.
דפני רות מושיוב: במקומות אחרים נפתחים מועדונים חברתיים וכתוספת והדבר הנוסף שאנחנו עובדים עליו עכשיו, יש לנו סטודנט, הוא עשה עכשיו, בנינו שאלון דובר השפה, אנחנו נמצאים באמצע תהליך של באמת לנסות ולבדוק האם - - - שחשובים להם, מה הקשרים החברתיים, מה הקשרים המשפחתיים.
דפני רות מושיוב: אנחנו עדיין עובדים על זה אבל כדי להעמיק את ההבנה האם מה שאנחנו עושים הוא מספיק, האם זה טוב, האם אפשר לפתח.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך דפני, אנחנו מבינים גם מהמידע של הממ"מ, שיש הרבה גורמים, משרדי ממשלה, ארגונים מהמגזר השלישי ורשויות מקומיות שמעורבים בשירות לאזרחים ותיקים, אבל אין גוף אחד שמרכז את העניין ואני מרגיש שיש יותר מדי ובין זה לזה, נופלים בין הכיסאות.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתסבירי לנו איך התיאום פה.
אברהם נגוסה: משרד הקליטה אמר איך הוא עובד, המשרד לשוויון חברתי אמרו איך הם עובדים ואת גם עכשיו סיפרת לנו.
אברהם נגוסה: איפה התיאום?
אברהם נגוסה: האם יש שולחן עגול?
אברהם נגוסה: האם יש גוף אחד שמרכז?
דפני רות מושיוב: אני לא מומחית לזה אבל נדמה לי שעכשיו קם שולחן עגול שאמור לייצר תכנית לאומית לנושא של אזרחים ותיקים.
דפני רות מושיוב: אני פחות בקיאה בזה - - -
אברהם נגוסה: קם כבר?
דפני רות מושיוב: לפי מיטב ידיעתי - - -
קריאה: היו ניסיונות בעבר.
קריאה: אני יכולה להגיד שבוועדה של חברת הכנסת טלי פלוסקוב שיושבת במקביל לוועדה הזאת בעצם דנים בתכנית - - -
אברהם נגוסה: עכשיו?
קריאה: בעצם מגישים את סיכום הביניים של הוועדה שדנה בתכנית אב - - - אני חושבת שזה מקום שבו כולם - - -
אברהם נגוסה: אז יש שולחן עגול.
אברהם נגוסה: כמה פעמים ישבתם?
קריאה: אני לא נמצאת בשולחן העגול הזה, אבל אני אומרת, זה קורה כאן בכנסת.
אברהם נגוסה: אני שואל בשטח.
אברהם נגוסה: בכנסת יש הרבה שולחנות.
קריאה: יש לנו הרבה מפגשים עם המשרדים השונים, אני לא יכולה להגיד שזה הגיע לכלל שולחן עגול מגובש שפועל ביחד, אנחנו מודעים מאוד לבעיה הזאת, מנסים איך שהוא להסדיר אותה, עם השלטון המקומי אנחנו בעבודה משותפת בכל הסדרות שאנחנו מפעילים ובכל ההחלטות ש אנחנו לוקחים, עם שאר המשרדים זה יותר בשיתופי פעולה, פחות שולחן עגול כרגע.
אברהם נגוסה: אין תיאום בין המשרדים.
אברהם נגוסה: המשרד לשירותים חברתיים עושה מה שנראה לו.
דפני רות מושיוב: זה - - - צריכה להיות תכנית, אתה צודק, אני חושבת שמי שרואה קדימה את הנתונים על זיקנה במדינת ישראל מבין לאיזו קטסטרופה אנחנו הולכים.
נחמן שי: קטסטרופה חיובית.
דפני רות מושיוב: קטסטרופה חיובית.
דפני רות מושיוב: ובאמת - - -
אברהם נגוסה: למה חיובית?
נחמן שי: בגלל שתוחלת החיים עולה וזו ברכה.
אברהם נגוסה: בסדר, אבל אם אנחנו לא מטפלים - - -
נחמן שי: אפשר לקצר את תוחלת החיים.
נחמן שי: במאמצים אפשר, אני מכיר כמה שיטות.
נחמן שי: אבל זה לא עובד.
אברהם נגוסה: תרצה או לא תרצה זה כן גדל, אבל השאלה איך אנחנו מטפלים.
דפני רות מושיוב: זה צריך להיות משרד מתכלל כמו שיש תכנית לאומית ליוצאי אתיופיה במשרד רוה"מ - - -
נחמן שי: על זה עובדים, דפני.
נחמן שי: זה מה שעשתה ועדת המשנה של טלי.
נחמן שי: עם - - - ואחרים.
נחמן שי: היא עושה עבודה טובה.
רות דיין מדר: זה היה התפקיד של המשרד לאזרחים ותיקים.
נחמן שי: אז אנחנו אימצנו אותו בכנסת והקמנו ועדה.
אברהם נגוסה: פה הנקודה, האם המשרד לאזרחים ותיקים מרכז את כל העניין?
עירית גוטמן: אתה מתכוון באופן כללי של אזרחים ותיקים או בהתייחסות לעולים?
אברהם נגוסה: כי העולים גם חלק מהאזרחים.
עירית גוטמן: ברשותך, אני חושבת שהשירות לאזרחים ותיקים במשרד הרווחה מפעיל בגדול הרבה יותר שירותים לאזרחים ותיקים מכל גוף אחר.
אברהם נגוסה: השאלה היא האם הוא הגוף המתאם.
עירית גוטמן: אני תיארתי, זה לא מושלם.
עירית גוטמן: אני יכולה להגיד שבמשרד כרגע ממש חדשות מהחודש האחרון, המנכ"ל והשר החליטו להעלות את השירות לאזרחים ותיקים לדרגת אגף, אנחנו היום אגף, אנחנו - - -
נחמן שי: עד עכשיו הייתם מחלקה?
עירית גוטמן: שירות.
עירית גוטמן: שירות בתוך אגף.
נחמן שי: השירות הפך לאגף?
עירית גוטמן: אכן כן.
עירית גוטמן: הוציאו אותנו מהאגף שהפך להיות מינהל ושמו אותנו ממש מתחת למנכ"ל.
עירית גוטמן: היום אנחנו אגף מתחת למנכ"ל ולא קשורים לשום מינהל אחר, וזאת מתוך הכרה בחשיבות של הנושא וכמו שאמרתם, מה שצפוי לנו בשנים הקרובות והצורך להיערך לזה וזה אני בטוחה כולל שיתופי פעולה - - -
אברהם נגוסה: יש לכם תכנית?
אברהם נגוסה: לאגף יש תכנית איך לרכז את העניין?
עירית גוטמן: אנחנו בונים אותה עכשיו.
נחמן שי: אני אגיד לך - - -
אברהם נגוסה: רגע, בוא נשמע אותה.
אברהם נגוסה: היא באמצע.
עירית גוטמן: מכיוון שזה כל זה קורה כרגע, זה באמת חדשות טריות, אנחנו כרגע נמצאים בתהליך ארגוני של בניית התכניות שלנו והמבנה הפנימי של האגף וזה מאוד מתקדם.
נחמן שי: אני אגיד מילה אחת.
נחמן שי: אני שמח מאוד על מה שאמרת וזה בהחלט לשבחם של השר כץ ושל אביגדור קפלן שהוא גם היה עכשיו בוועדה אצל טלי וגם בשבוע שעבר היה פה יום דיונים, אני כבר לא זוכר על מה אפילו והשר הופיע ודיבר הרבה על הנושאים של ה- - -
שלומית אבינח: כת"ף.
נחמן שי: במסגרת כת"ף.
נחמן שי: אני פשוט החמצתי את זה.
נחמן שי: והוא התמקד בזה.
נחמן שי: זה טוב מאוד.
נחמן שי: אין לנו תכנית לאומית.
נחמן שי: טלי מנסה לעשות בתת ועדה, היא לא יכולה.
נחמן שי: בואו נהיה כנים, זו משימה שהמועצה לכלכלה אולי הייתה יכולה לעשות והיא לא רוצה לעשות כי היא מודה שאין לה משאבים והיא לא תעשה את זה.
נחמן שי: כמו שאמרה דפני זה אתגר בסדר גודל שמדינת ישראל לא מתארת לעצמה את הממדים שלו.
נחמן שי: אם אנחנו מדברים היום על מיליון, מסתכלים כבר על 1,600,000 שזה לא רחוק, וזה ישפיע על שירותי הבריאות ועל שירותי הסיעוד ועל החינוך ועל הרווחה ועל הכל, הכל יושפע מהתוספות הבלתי רגילות האלה של אוכלוסייה שלא נעלמת, כפי שאמרתי קודם.
נחמן שי: צריכה להיות, תהיה תכנית לאומית אברהם, אני מבטיח לך, בסוף ראש הממשלה ייכנס לעובי הקורה, לא תהיה לו ברירה.
נחמן שי: בתי החולים קורסים ולא רק הם.
אברהם נגוסה: אבל אני שואל אותך.
אברהם נגוסה: הממשלה הקימה משרד מיוחד לעניין הזה וקראו לו בהתחלה המשרד לאזרחים ותיקים, אחר כך הוסיפו כל מיני דברים ואז הגדירו אותו כשוויון חברתי ועדיין השירות לאזרח הוותיק - - -
נחמן שי: נעלם.
אברהם נגוסה: לא, לא נעלם.
אברהם נגוסה: הגדירו אותו כאגף נפרד בתוך המשרד.
אברהם נגוסה: לכן אני אומר למה אותו משרד לא יכול לרכז את כל העניין של טיפול בקשיש או באזרח ותיק בישראל.
נחמן שי: אני הולך לוועדה למעמד האישה, אני מצטער, יש לי הסבר בשבילך, אני אפגוש אותך במליאה היום אחרי הצהריים ואני אסביר לך.
מלכה פרגר: אני ממשרד הבריאות ואני תיכף צריכה לצאת, אז אם אתם רוצים לשמוע אותי אני אשמח.
מלכה פרגר: משרד הבריאות נותן שירותים אוניברסליים לכלל האוכלוסייה ובמסגרת הזו גם כמובן אזרחים ותיקים וגם העולים החדשים מקבלים את כלל השירותים שכולם יכולים לקבל.
מלכה פרגר: הנושא של הזדקנות האוכלוסייה נמצא על סדר היום של המשרד והוא אחד היעדים של המשרד נכון להיום, כשבעצם בפתח עומדת הרפורמה בסיעוד.
מלכה פרגר: אני מניחה שכולם שמעו עליה, שמעבירה את כל השירותים לאזרח הוותיק לקופות החולים ובמיוחד דגש על אוכלוסיות מיוחדות.
מלכה פרגר: אנחנו הבחנו שיש אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים שמזדקנות מוקדם מדי ואין להם שירותים היום וכאן כמובן צריך לכסות את התיאום והתכלול עם כלל השירותים, כלומר אדם שחולה נפש שמזדקן הוא לא יכול לקבל שירותים במשרד הרווחה, כי שם זה מוגבל בגיל וכהנה וכהנה יש עוד דוגמאות נוספות.
מלכה פרגר: מי שמטפל בעיקר באוכלוסייה הזו זה האגף לגריאטריה, השירות לעבודה סוציאלית במשרד הבריאות.
מלכה פרגר: יש לנו לגבי עולים חדשים ואוכלוסיות דוברות שפות אחרות יש לנו שירותי תרגום און ליין דרך המוקד של משרד הבריאות וכמובן יש לנו גם נוהל להנגשה תרבותית שמחייבת את כל הארגונים להנגיש גם בכתב את השירותים שלהם וגם להשתמש בשירותי התרגום.
מלכה פרגר: אז באופן כללי, גם בבריאות הנפש מצאנו שאוכלוסייה של העולים החדשים לא משתמשים בשירותי בריאות הנפש מסיבות שונות ושילבנו בעזרת משרד הקליטה עובדים סוציאליים יוצאי הקהילה האתיופית - - - בריאות הנפש, שזה היה מהלך נפלא.
מלכה פרגר: אחר כך קלטנו חלק גדול מהם בתוך המערכת.
מלכה פרגר: זה גם קירב את הנושא לאוכלוסייה וזה גם העלה את המודעות בקרב הצוותים הרפואיים למאפיינים של האוכלוסייה המיוחדת.
מלכה פרגר: אז בגדול אנחנו מודעים לכל הצרכים של האוכלוסיות השונות אבל השירותים שלנו בעיקרם הם שירותים אוניברסליים שניתנים לקהילה.
אברהם נגוסה: אתם דואגים להנגשה לשונית לעולים חדשים.
אברהם נגוסה: כי כל העולים שהגיעו בגיל מבוגר, קשה להם ללמוד עברית ולכן עניין ההנגשה הלשונית בעיקר לאוכלוסייה הזאת הוא מאוד קריטי.
מלכה פרגר: אנחנו מאוד דואגים ואנחנו משתדלים שיהיו לנו עובדים, צוותים דוברי השפות השונות ובמידה ואין אז יש לנו את התרגום הטלפוני במוקד שהוא און ליין, כל הזמן נגיש.
נורית יכימוביץ': אפשר לשאול משהו?
נורית יכימוביץ': אני כתבתי והצגתי כאן בוועדה לפני כמה חודשים מסמך על הנגשה לשונית והתאמה תרבותית במערכת הבריאות ואחד הדברים שהבנו שהמשרד עושה זה ביקורות במוסדות הבריאות השונים בעניין הנגשה לשונית והתאמה תרבותית.
נורית יכימוביץ': מה שעלה במסמך אז והבנו שהמשרד מתכוון לטפל, זה שבעצם לא נערכו ביקורות בעניין הנגשה לשונית במוסדות גריאטריים וסיעודיים ורציתי לשאול האם התחילו כבר הביקורות האלה.
מלכה פרגר: אני לא יודעת, אני אבדוק את זה.
נורית יכימוביץ': נכון לאז לא היו ביקורות - - -
מלכה פרגר: תראי, מה שאנחנו כן בודקים, עכשיו יצא מכתב, אני לא יודעת אם זה היה חוזר או מכתב, לכלל מערכת הבריאות, שאסור לדבר בשפה שלא מובנת לאנשים שנמצאים במסגרת.
מלכה פרגר: זאת אומרת יש מצבים, נאמר במוסד גריאטרי, אוכלוסייה שמרביתה דוברת עברית והמטפלים הם דוברי רוסית ואז הם היו ביניהם מדבירם רוסית מעל ראשי המטופלים.
מלכה פרגר: אז נכון להיום זה אסור.
מלכה פרגר: צריך לדבר עברית ליד דוברי עברית, רוסית ליד דוברי רוסית אם יש, וכולי.
נורית יכימוביץ': השאלה אם יש כלים לעשות את זה באופן שיטתי בכל המוסדות.
מלכה פרגר: הוצאנו הנחיה לשטח.
מלכה פרגר: לפני שבועיים בערך יצאה הנחיה לשטח לכל הארגונים במערכת הבריאות.
מלכה פרגר: אנחנו תמיד בדקנו את זה ברמה של עבודה סוציאלית, בדקנו את הנקודות האלה ולא רק את ה- - - , גם בהנגשה תרבותית.
מלכה פרגר: האם שמים מוזיקה שמותאמת, האם האוכל מותאם לאוכלוסייה, ממש ללכת ברמה - - גם בהנגשה תרבותית אנחנו הקפדנו במוסדות הגריאטריים כי פעמים רבות כל הפעילות, והאוכל, כל מה שהיה שם לא התאים לאוכלוסייה.
מלכה פרגר: אנחנו מאוד מאוד הקפדנו, גם כולל שילוב של אנשים .
מלכה פרגר: אם לוקחים אנשים דוברי רוסית ומכניסים אותם למוסד של, במגזר הערבי שדובר רק ערבית, אנחנו מנענו והתערבנו שם.
מלכה פרגר: זאת אומרת שיש מאוד מודעות והמשרד עכשיו הוציא לכלל מערכת הבריאות את ההנחיה הזאת שאני מקווה שאנחנו נבדוק אותה בבקרות שלנו.
נורית יכימוביץ': נשמח לשמוע עדכון על מספר בתי החולים שבהם נערכו בקרות ייעודיות לנושא הזה.
מלכה פרגר: הבקרות הן לא ייעודיות לנושא הזה.
מלכה פרגר: יש לנו בקרות כלליות שבתוכן נכנס גם - - -
נורית יכימוביץ': נאמר לנו שמהשנה יהיו בקרות ייעודיות לנושא ההנגשה הלשונית ונשאלת השאלה האם - - -
מלכה פרגר: בתוך המערך הגריאטרי?
נורית יכימוביץ': לא.
נורית יכימוביץ': בכלל מוסדות הבריאות בישראל.
מלכה פרגר: בדרך כלל אנחנו משלבים את זה אבל אני אבדוק את זה.
קריאה: אף אחד לא עושה משהו ייעודי.
קריאה: בקרה היא בקרה ויש רובריקה.
נורית יכימוביץ': אז בבתי החולים הכלליים אמורות להיות בקרות ייעודיות.
מלכה פרגר: יש אגף שעוסק בנושא הזה של צמצום פערים וזה תחת אחריותו, אני אבדוק את זה איתם.
דפנה כהן: אני מהייעוץ לאזרח הוותיק ומשפחתו בביטוח לאומי.
דפנה כהן: הבנתי שחבר הכנסת נחמן שי הקריא את מה ש - - -
קריאה: לא, יושב ראש הוועדה הקריא.
דפנה כהן: אתה הקראת את המייל ששלחנו אתמול.
דפנה כהן: בכל מקרה, אם יורשה לי לתת גם את המסגרת.
דפנה כהן: תראו, המוסד לביטוח לאומי אני חושבת שם לנגד עיניו כבר עשרות שנים, בעבר, את הנושא של שפה, את הנושא של עולים חדשים, והראייה לכך אני חושבת שהשירות שלנו הוקם כבר בשנות השבעים המוקדמות, כשראו ובדקו שלמעשה אנשים שהם דוברי שפות אחרות מתקשים יותר במיצוי הזכויות שלהם ומהמקום הזה נבע הרעיון להקים את שירות הייעוץ לאזרח הוותיק היום, הייעוץ לקשיש דאז, כאשר הרעיון הוא שמתנדבים שהם דוברי שפות שונות מסייעים במיצוי זכויות לעולים חדשים דוברי שפות אחרות, כדי להנגיש להם את המידע, לעזור להם בתהליך.
דפנה כהן: העיקרון הזה למעשה פועל עד היום.
דפנה כהן: יש לי אבל שאלה ברשות
דפנה כהן: כם לוועדה לפני שאפרוש את המשנה שלנו ואת הפעילות שלנו, כי זו ועדה מאוד חשובה.
דפנה כהן: אנחנו מדינה קולטת עליה ומצבם של העולים החדשים הוא מאוד מאוד משמעותי וחשוב לכולנו כאנשי מקצוע, אני רק שואלת האם נעשה מחקר מקיף ויכול להיות שכן, אני מתנצלת אם אני לא יודעת, על מצבם הספציפי של האזרחים הוותיקים העולים החדשים.
דפנה כהן: האם אכן נמצא שנושא מיצוי הזכויות בקרבם - - -
שלומית אבינח: אנחנו לקראת הדיון הזה כמזכירות הוועדה פנינו לכל משרדי הממשלה הרלבנטיים רצינו באמת לקבל מענה מהמשרדים שקשורים, כמו שנאמר, ויושב ראש הוועדה ציין שאין משרד אחד שמתכלל את הפעילות, ולא קיבלנו מענה.
דפנה כהן: אוקיי.
דפנה כהן: אבל אני חושבת אם יושבת למשל באוניברסיטה העברית, יש מרכז מידע שהמשרד לאזרחים ותיקים מממן אותו והקים אותו, מחקר מידע לחקר ההזדקנות בישראל, אז אולי יש מקום לפנות אליהם ולבחון את הסוגיה הזו, האם אכן עולים חדשים מבחינת תוחלת חיים, האם מצבם פחות טוב מהאזרחים הוותיקים האחרים.
דפנה כהן: האם מבחינת מיצוי הזכויות יש שם בעיה.
שלומית אבינח: - - - בוודאי, דיברו על זה.
דפנה כהן: האלה היא האם זה מבוסס מחקרית, כי אני חושבת שמתוך אחריות לאומית אנחנו צריכים להתבסס על נתונים מחקריים, על עובדות.
דפנה כהן: כי התחושה באמת בעניין של מיצוי זכויות, אולי בעיות, עכשיו שוב, אנחנו כשירות ואני מבינה שאתה חבר הכנסת אברהם, ותודה לך, הקראת את הדברים, אני רק רוצה להגיד שאנחנו הקמנו ימי מידע עד לפני כשנתיים-שלוש מהמקום הזה שידענו, לא עשינו מחקר אבל ידענו שלמשל לקשישים האזרחים הוותיקים ועוד פעם, סליחה על המינוח קשישים, אנחנו עדיין מתרגלים למינוח - - -
אברהם נגוסה: אני אומר לך, קשה להתנתק.
אברהם נגוסה: זה בשלבים.
דפנה כהן: בסדר.
דפנה כהן: אז אומר בסוגריים שזה עניין של ערכים, יכול להיות שלא ירחק היום שהאזרח הוותיק יבוא ויעלה ויגיד מה זה ותיק, אני לא עתיק, ואז נצטרך עוד פעם לשבת על המדוכה ולבחור שם אחר.
דפנה כהן: זה משהו הרבה יותר שורשי ועמוק מאשר סתם סמנטיקה, אבל אוקיי, זה המונח שנבחר אז אנחנו שם.
דפנה כהן: הבנו גם במסגרת ביקורי הבית אצל הקשישים, גם במסגרת הייעוץ שאנחנו נותנים בסניפים, שדווקא העולים החדשים מאתיופיה מתקשים במיצוי הזכויות בנושא הסיעוד, כתופעה.
דפנה כהן: הם הגישו פעם אחת תביעה לסיעוד, אם הם נענו בשלילה כי מצבם ברוך השם לא היה מספיק סיעודי, למעשה הם לא הגישו שוב תביעה.
דפנה כהן: היו בעיות עם זה שאין מספיק מטפלות וכולי ולכן מה שהחלטנו, זה להקים ימי מיצוי זכויות ומידע לכל הקשישים יוצאי אתיופיה בסניפים השונים, אני גאה להגיד - - -
שלומית אבינח: איך פרסמתם את זה?
דפנה כהן: אני גאה להגיד שכמעט בכל סניפי המוסד לביטוח לאומי, אנחנו קיימנו קשרים הדוקים עם כל הגורמים בקהילה שהם מטפלים באוכלוסייה הזו, פעילי ציבור, אנשי משרד הקליטה, אנשי הרשות המקומית, כי כל אחד יש לו את הנציגים שלו, בכל רשות זה היה שונה ולמעשה הלובי של סניפי הביטוח הלאומי שהוא בדרך כלל לובי רחב ידיים שם מתקבל הקהל, סודר במיוחד ליום מידע.
דפנה כהן: כאשר ניתנו להם הרצאות בשפה האמהרית על הנושא של מה היא קיצבת זיקנה, איך אפשר לגשת אלינו, ישבו שם מתנדבים אחר כך דוברי השפה האמהרית ועזרו להם באופן ספציפי ליד פקידי התביעות.
דפנה כהן: זה באופן כללי.
דפנה כהן: כמו שאתה הקראת, חבר הכנסת - - -
שלומית אבינח: כל כמה זמן אתם עושים יום כזה?
דפנה כהן: אנחנו עשינו את זה בכל הסניפים, היו סניפים שעשו את זה פעמיים.
דפנה כהן: עכשיו התחלנו כבר בשלב שני לקיים את זה לבני משפחה של יוצאי אתיופיה, כי בחנו ותהינו - - -
שלומית אבינח: כי זה מה שחשוב, כי הם מגישים את הבקשה.
דפנה כהן: נכון.
דפנה כהן: קודם כל היה חשוב לנו לבוא לקשישים וזה היה מדהים לראות אותם עם התלבושות שלהם, והרבה פעמים כשהיה קייס הוא בא ובירך על הלחם בלובי, זה היה מראה מאוד מרגש הייתי אומרת, במוסד לביטוח לאומי האוניברסלי הממלכתי הזה לראות את המעמד הזה.
דפנה כהן: קודם כל האמירה שלנו הייתה "ברוכים הבאים, יש לכם פה מקום שייתן לכם מענה" זה היה חשוב לנו קודם כל להביא את הקשישים.
דפנה כהן: בשלב הבא אנחנו בהחלט חושבים ומדברים על ימי מידע בתוך כתלי הביטוח הלאומי, לבני המשפחה של יוצאי העדה, זה כבר התחיל בסניף פתח תקוה, אנחנו הולכים לאמץ את זה.
דפנה כהן: חשוב לי גם להגיד שכמו שקראת, יש לנו מתוך 5,000 מתנדבים גימלאים שעושים עבודה קבועה.
דפנה כהן: זה לא מתנדב שבא ומחר איננו, הם מחויבים לפעילות, הם מוכשרים, הם מודרכים לאורך כל הדרך.
דפנה כהן: 10% מקרב המתנדבים הגמלאים שלנו, הם כולם גמלאים, הם עולים חדשים שעלו משנות התשעים המוקדמות והלאה.
דפנה כהן: יש לנו קשר ושיתוף פעולה עם כל הרשויות המקומיות, גם עם מי שאחראי על נושא הקליטה, כשעולה צורך כזה או אחר ספציפי לגבי עולה חדש.
דפנה כהן: כך שכפי שאתם רואים, יש לנו נתב שיחות, בדומה למשרד לשוויון חברתי, גם לנו, זה משהו די ישן במשרד שלנו, נתב לפי שפות, כלומר דובר השפה האמהרית רואה את המספר הספציפי לדוברי השפה, הוא מתקשר והמענה הקולי שואל אותו בשפה שלו לפי הטלפון, באיזה ישוב אתה גר.
דפנה כהן: הוא אומר את שם הישוב וזה באופן אוטומטי מעביר אותו למחלקה שלנו בסניף אליו הוא שייך.
דפנה כהן: חוץ מזה הקמנו לפני כ-4-5 שנים מרכז מידע ארצי שיושב בסניף רמת גן וכאשר מתקבלת שיחה של דובר שפה אחרת, אנחנו מתווכים בין אותו פונה לבין דובר השפה האחרת, גם אם צריך לפנות לסניף אחר.
דפנה כהן: יחד עם זאת, והרשו לי, אולי זה לא המקום להגיד, כיוון שהזכרת ואמרת משפט שהוא מאוד יפה בעיני והוא אחראי בעיני, אתה אמרת שהעולים החדשים לצורך העניין מקרב הוותיקים, הם בעצם חלק מאוכלוסיית הוותיקים בכלל.
דפנה כהן: האזרחים הוותיקים.
דפנה כהן: אני מהמקום הזה, כמוסד לביטוח לאומי שערך עליון כמו כל משרדי הממשלה זה ערך האוניברסליות, אז אני חושבת שיש מקום באמת, לא סתם אמרתי מה המחקרים אומרים, כי כן יש מקום של אחריות לאומית לבחון בכלל את מצבם של האזרחים הוותיקים כי אנחנו יודעים כמוסד לביטוח לאומי שישנם בקהילה אזרחים ותיקים שהם לא עולים חדשים שבגלל שהם לא מקבלים השלמת הכנסה אז מצבם הכלכלי, הבריאותי, החברתי, כי זה הכל פונקציה של כסף, מצבם הרבה פחות טוב מאותם עולים חדשים.
דפנה כהן: לכן אני אומרת, יש מקום שאנחנו ממקום של אחריות לאומית נתבסס על נתונים ונראה מה המצב, לתת ברמה האוניברסלית ולא הסקטוריאלית כי יש פה איזו שהיא בעיה.