GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלגרה אמדו בן-יצחק: זה רשות השידור, מחליטה איזה שפות ישודרו והם החליטו על תשע השפות האלה חוץ מרוסית.
אלגרה אמדו בן-יצחק: לצערנו ביניהן אין תיגרית.
23633: למה?
אלגרה אמדו בן-יצחק: כי הם הלכו לפי מספר האנשים שדוברים.
אלגרה אמדו בן-יצחק: הייתה ועדה שהחליטה.
לי-אור אברבך: הייתה ועדה משותפת שכללה את נציגי משרד הקליטה והלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ביחד וחברי המועצה, ובה בעצם הוחלט אילו שפות ישודרו ואילו שפות לא ישודרו.
23633: סליחה, אני לא חושב שאתם צודקים.
זיוה מקונן: סליחה, זה ממש - - -
אברהם נגוסה: אני שואל.
אלגרה אמדו בן-יצחק: אנחנו לא מחליטים.
אלגרה אמדו בן-יצחק: מי שמחליט איזו שפה תשודר, זו המועצה.
23633: איך הגעת לזה?
23633: הרי פנסיונר - - -
אלגרה אמדו בן-יצחק: סליחה, אתה רוצה לשמוע?
אברהם נגוסה: מה קרה לך, אתה היית חבר כנסת.
אברהם נגוסה: תן לי לשאול את השאלות.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מתי הייתה הוועדה הזאת, מה שאמרת עכשיו?
אלגרה אמדו בן-יצחק: הוועדה הייתה בדיוק לפני שעלינו לשידור.
23633: מתי, תנו זמן.
קסניה סבטלובה: לפני שנה?
אלגרה אמדו בן-יצחק: לפני שנה.
אברהם נגוסה: מתי היה הדיון שלנו פה?
לי-אור אברבך: זה היה לקראת הדיון כי אם אתם זוכרים הגענו - - -
אברהם נגוסה: הדבר הזה לא - - -
23633: אז אתם כבר לא מחשיבים את מה שבדיונים?
לי-אור אברבך: בוודאי שאנחנו מחשיבים.
אברהם נגוסה: שמעון אתה לא היית בהתחלה, אני הייתי פה.
אברהם נגוסה: אני אומר, אנחנו קיימנו דיון ב-21 ביולי 2017.
אברהם נגוסה: מתי התקבלה החלטה בוועדה?
אלגרה אמדו בן-יצחק: באותה תקופה.
אברהם נגוסה: מה זה אותה תקופה?
לי-אור אברבך: אנחנו נבדוק בדיוק את התאריך.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת בדיוק כי בדיון ב-21 ליולי 2017 זה לא נאמר לנו.
זיוה מקונן: אדוני היושב ראש, אני נפגשתי עם הסמנכ"ל לפני כאר
זיוה מקונן: בעה חודשים ובפגישה כשדרשתי את הנושא של השידור בתיגרית הדבר זה לא נאמר לי, זה לא הגיוני.
23633: בטח, כי הוא עושה מה שהוא רוצה כנראה.
23633: הם כנראה שעושים מה שהם רוצים.
23633: איך יכול להיות משהו שנהוג 20 ומשהו שנה - - -
לי-אור אברבך: ב-29 במרס 2017 התקיימה ועדה בראשות חבר המועצה, זה הובא למועצה והמועצה קיבלה החלטה.
אברהם נגוסה: אז למה לא אמרתם לוועדה פה?
23633: מונופול.
23633: אמרת אין מונופול, אז פתאום - - -
אברהם נגוסה: תן לי לנהל את העניין.
אברהם נגוסה: אם הוועדה קיבלה החלטה ב-29 למרס 2017, אנחנו קיימנו את הדיון ב-21 ליוני אחרי כמה חודשים, ופה בדיון לא נאמר לנו על זה, יצאנו עם תקווה שאתם הולכים לקבל את זה.
אברהם נגוסה: לא אמרתם לנו את זה, זה אומר שאתם הסתרתם מאתנו את ההחלטה.
לי-אור אברבך: בשום פנים ואופן, זה לא נכון.
אברהם נגוסה: אז בוא תסביר לי.
לי-אור אברבך: אדוני היושב ראש, יש מועצה שהיא קובעת את המדיניות.
לי-אור אברבך: בדיון הקודם ישב פה חבר המועצה והציג את הדברים.
אברהם נגוסה: בסדר, אין לי טענות כלפיך שהועדה קיבלה החלטה.
אברהם נגוסה: זה לא אתה קיבלת, הועדה קיבלה.
23633: אתם עושים צחוק מהעבודה.
אברהם נגוסה: אתם מפריעים לי.
אברהם נגוסה: אני אומר, אם הוועדה קיבלה החלטה ב-29 ואתם ידעתם על זה, אז ב-21 ליוני אחרי כמה חודשים בדיון כאן בוועדה לא נאמרה מילה בעניין זה.
לי-אור אברבך: אני לא יודע - - -
אברהם נגוסה: אני לא בטענה למה החלטת.
אברהם נגוסה: זה לא אתה החלטת.
אברהם נגוסה: הוועדה החליטה.
אברהם נגוסה: אז יש לי כתובת.
אברהם נגוסה: אבל עצם העברת המידע לוועדה כאן, זה לא תקין.
לי-אור אברבך: אנחנו נעביר את זה הלאה.
זיוה מקונן: וגם לפני ארבעה חודשים בפגישה שלנו אדוני, בפגישה שלנו, לא אמרת את זה.
לי-אור אברבך: גבירתי, בפגישה שלנו את שיכנעת אותנו שאין צורך בעצם בשפה התיגרית.
זיוה מקונן: סליחה?
זיוה מקונן: הפגישה הייתה כדי להעלות את - - -אתה ממש - - - סליחה.
זיוה מקונן: הפגישה נקבעה בנושא הזה ואתה אומר לי ש- - - סליחה?
לי-אור אברבך: בפגישה איתך, אנחנו שוחחנו בנושא הזה ואני ביקשתי ממך מידע על כמות האנשים דוברי השפה ואת בעצמך אמרת שאין לך, את בעצמך אמרת שהרוב המכריע של דוברי השפה הזאת בישראל הם דוברים גם בשפה האמהרית וכמות האנשים - - -
זיוה מקונן: ולכן החלטת?
זיוה מקונן: סליחה.
אלגרה אמדו בן-יצחק: אבל גם אנחנו - - -
אברהם נגוסה: רגע, בואו - - -
זיוה מקונן: לא, יש פה צורך לדייק בדברים.
זיוה מקונן: האדון אברבך אמר לי בפגישה שאני היחידה שמדברת על השפה התיגרית, ולכן בשביל זיוה מקונן לא יהיה את זה, ואני אמרתי - - -
אברהם נגוסה: אנחנו דיברנו בוועדה בעניין הזה.
זיוה מקונן: נכון.
זיוה מקונן: וזה לא - - -
אברהם נגוסה: - - - היה.
אברהם נגוסה: שהיה משדר, יצא לפנסיה.
אברהם נגוסה: הוא היה פה.
אברהם נגוסה: אז אנחנו קיבלנו רושם, אני אומר לכם - - -
אלגרה אמדו בן-יצחק: אני רוצה לחזור על מה שאמרתי בפעם הקודמת, שלנו היו המון ניסיונות למצוא אנשים שיכולים לשדר בתיגרינית.
אלגרה אמדו בן-יצחק: אני אישית ביקשתי מזיוה שתביא לי רשימה של אנשים שיכולים לשדר.
אלגרה אמדו בן-יצחק: לא קיבלתי את הרשימה - - -
זיוה מקונן: סליחה, העברתי את המידע לאנשים שצריכים, זה לא חשוב.
זיוה מקונן: מה שמר אברבך אומר זה משהו אחר ומה שאת אומרת זה משהו אחר.
זיוה מקונן: שני אנשים באותו משרד משנים גרסאות.
זיוה מקונן: אני רוצה להבין על מה הם מדברים.
אברהם נגוסה: זיוה, אני לא יכול להיות שופט.
אברהם נגוסה: זה לא בית משפט.
אברהם נגוסה: פה אנחנו אומרים, אנחנו מבררים את העובדות.
אברהם נגוסה: בדיוק מה שהיא אמרה, סיכמנו את זה שהיא רוצה רשימת מועמדים.
אברהם נגוסה: אמרנו במובן האופטימיות שיהיה שידור בתיגרית.
אברהם נגוסה: כי את החלטה של הוועדה לא אמרתם לנו.
אלגרה אמדו בן-יצחק: זה גם מוכיח, אם אין מי שיכול לשדר - - -
יצחק לאקברהן: מי אמר לכם שאין?
אלגרה אמדו בן-יצחק: אני אמרתי, אני ניסיתי הרבה זמן - - -
23633: תגידו, אתם מקצוענים?
23633: אני לא מבין את המיון הזה.
23633: איך אתם מגיעים למסקנה?
23633: מה זה בכלל הדיבור הזה שאין?
23633: מי אתם שתקבעו אין?
23633: מי אמר לכם?
23633: רדיו נוסף בישראל?
23633: אתם חושבים שרדיו נוסף בישראל?
23633: אתם חושבים שבאתיופיה אין שידורים?
23633: לפני מאה שנה, לפני חמישים שנה?
23633: איך הגעתם למסקנה הזאת?
23633: מה זה הפטרוניות הזאת?
23633: תשרתו את הציבור שלשמו אתם עובדים.
23633: מה זה הדיון הזה?
אברהם נגוסה: סלומון הכיוון ברור לנו, זה לא יפתור את הבעיה עכשיו.
23633: אבל איזה פטרוניות יש פה?
23633: אין שדרנים?
23633: איך הגעתם לזה?
אברהם נגוסה: אתם אומרים שיש ועדה שהחליטה, אנחנו הולכים לוועדה.
23633: נכון.
אברהם נגוסה: זה לא פה עכשיו.
אברהם נגוסה: אנחנו נבדוק מה זו הוועדה הזאת.
23633: האמירה הזאת שאין שדרנים, אתם השדרנים היחידים.
אלגרה אמדו בן-יצחק: אנחנו לצערי לא יודעים - - -
23633: הפטרוניות הזאת חשבתי שעברה מהעולם.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת לשעבר שמעון סלומון, אני מבקש, סיימנו את העניין הזה.
אברהם נגוסה: הכתובת שלנו לטפול היא כתובת אחרת.
אברהם נגוסה: לכן אין טעם עכשיו לחזור שוב על כך.
אלגרה אמדו בן-יצחק: אם אתם רוצים לשמוע על יתר השפות אני אשמח לתת לכם סקירה.
יצחק לאקברהן: קודם תתנו גם את השפה הקיימת שנושמת.
אברהם נגוסה: תסכמי את זה בקיצור כי יש עוד דוברים.
אלגרה אמדו בן-יצחק: אז אנחנו משדרים חוץ מאמהרית שעתיים ורבע, משדרים פרסית שעה, אנגלית, צרפתית, ספרדית שעה, גיאורגית ובוכרית חצי שעה ופעם בשבוע שעה אידיש ושעה לדינו.
אלגרה אמדו בן-יצחק: אלה השפות שלנו.
אברהם נגוסה: מיכאל אולשנסקי בבקשה.
מיכאל אולשנסקי: אני מוותר.
מיכאל אולשנסקי: אני בעצם אמרתי שאחרי הפגישה אצל ליאור הוא סגר לשמונה חודשים לאנשי חזית הכבוד.
מיכאל אולשנסקי: לא מזמינים, למה?
מיכאל אולשנסקי: כנראה שבאנו עם איזה שהן דרישות או מכתב - - -
לי-אור אברבך: אני חושב שסגרנו את הנושא.
טלי פלוסקוב: מישהו יכול לתת לנו תשובות למה סגרו את חזית הכבוד?
טלי פלוסקוב: אתם יודעים, חזית הכבוד?
אברהם שרנופולסקי: לא.
טלי פלוסקוב: אתם לא יודעים למה.
אברהם שרנופולסקי: לא, לא יודעים ואנחנו מעוניינים לקבל - - -
טלי פלוסקוב: צבי זילבר, אתה יודע, היית שם?
טלי פלוסקוב: אני רוצה להבין למה - - -
אברהם נגוסה: טלי עכשיו את - - - שהדברים שעברנו כבר.
טלי פלוסקוב: אבל זו פגיעה מאוד - - -
אברהם נגוסה: בסדר, הוא אמר אבל.
אברהם נגוסה: אנחנו לא יכולים לחזור.
מיכאל אולשנסקי: אני מוכן לעבור פוליגרף.
מיכאל אולשנסקי: אני קיבלתי - - - מפורשת שחזית הכבוד לא עולים לשידור.
מיכאל אולשנסקי: אני אפילו רבתי איתו על זה.
אברהם שרנופולסקי: מה זה, תסביר לנו מה זה.
אברהם שרנופולסקי: למה חזית הכבוד לא יכולים להשתתף בשידור?
טלי פלוסקוב: אתם יודעים מה ליאור, אני לפעמים חושבת שאתם מנצלים שהאנשים האלה לא יודעים לצרוח כמו האנשים האלה, סליחה, בלי לפגוע בכם, אבל באמת אין להם קול, אין להם כוח כבר.
טלי פלוסקוב: לא, כי אני רוצה לקבל תשובה למה פוגעים בהם.
זיוה מקונן: גם כשאנחנו באים וצועקים - - -
אברהם נגוסה: רגע, לא סיימנו את הדיון.
אברהם נגוסה: בואו ניתן לאנשים להביע את דעתם ואחר כך נשמע את התגובות לסיכום.
אברהם נגוסה: בלומברג בבקשה.
מרינה ברומברג: המאזינים שלנו מכירים אותי בשם אווה יבלובסקי והייתי - - - וגם מגישה תכנית אקספרס הצפון.
אברהם נגוסה: זה נשמע כמו בשידור.
מרינה ברומברג: אגב, אתה צודק, למה?
מרינה ברומברג: כי פה אני לא שמעתי שאתם דיברתם על אנשים שיושבים מול המיקרופון, אנחנו.
מרינה ברומברג: האמת, אני מתגעגעת, אני רוצה לבכות, אני רוצה לחזור למקצוע שלי.
מרינה ברומברג: אני מאוד אהבתי את המקצוע הזה.
מרינה ברומברג: מאז שאמא שלי סוגרת רדיו, היא בת 85, אני החלטתי לבוא לכאן ולהגן על האוכלוסייה הזאת שיושבת לידי, פולינה, מאיה, מיכאל.
מרינה ברומברג: זאת קבוצת התמיכה שבאו לכאן מחיפה כדי לתמוך באוכלוסייה המבוגרת.
מרינה ברומברג: בתכנית אקספרס הצפון שעבדתי ברדיו משנת 2000, כמעט 18 שנים.
מרינה ברומברג: אבל בתכנית אקספרס הצפון היו כל מיני רובריקות.
מרינה ברומברג: גם על וטרנים, פנסיונרים, - - - של פעם, היסטוריה, מסורת, הכל.
מרינה ברומברג: נכון?
מרינה ברומברג: אולי 11, 12 רובריקות והם היו רגילים בשבת בבוקר משמונה עד תשע לשמוע את התכנית הזאת.
מרינה ברומברג: כי אנחנו עיתונאים, שדרנים, כמו, אני מרגישה לפעמים כמו עובדת סוציאלית.
מרינה ברומברג: למה?
מרינה ברומברג: אנחנו דיברנו כבר על זה, סליחה, אני אדם מאוד אמוציונלי אני מפחדת מעצמי אפילו שאתחיל לדבר ולדבר.
מרינה ברומברג: אבל ברחל בתך הקטנה אני רוצה להגיד, להגן על האוכלוסייה הזאת ולהגן על התכנית שלי שהיא כמו ילד שלי, אקספרס הצפון.
מרינה ברומברג: אני מסכימה עם הגברת סבטלובה שאמרה שצריך לעשות דגש על המילה "ציבורי".
מרינה ברומברג: אז צריך לשאול מה רוצה הציבור.
מרינה ברומברג: הנה, בתיקיה הזאת חתימות, המון חתימות בעד התכנית אקספרס הצפון.
מרינה ברומברג: התכנית הזאת זכתה במקום ראשון בכנס עיתונאים באילת כתכנית הכי טובה בשפה הרוסית ואני מאוד גאה בזה.
מרינה ברומברג: מה צריך לעשות אדם כמוני שאני עבדתי ברדיו יותר מ-17 שנים, משנת 2000, כי כבר עברה שנה שאני לא מחזיקה מיקרופון ולא יושבת מול מיקרופון ולא מדברת עם הקהל שלי שאני חייבת לתרום הרבה דברים ואני מוכנה ואני כן יכולה לעשות את זה.
מרינה ברומברג: למה אני צריכה להיות בלי המקצוע שלי?
מרינה ברומברג: למה אני לא יכולה להביא תועלת?
מרינה ברומברג: אני באתי לאדון ליאור, דיברנו - - -
אברהם נגוסה: אני רוצה שיהיה זמן גם שיענו לך ולכן בואי תסכמי, יש גם בשפות אחרות רוצים להגיב.
מרינה ברומברג: מסכימה.
מרינה ברומברג: תודה רבה.
מרינה ברומברג: אמרתי את שלי.
מרינה ברומברג: הציבור היא מילת המפתח.
אברהם נגוסה: מר ליעמי לורנס, Keep olim in Israel.
לורנס ליעמי: שלום.
לורנס ליעמי: תודה רבה, תודה יושב הראש ד"ר נגוסה.
לורנס ליעמי: אני יושב הראש של Keep olim in Israel זו עמותה של 40,000 פלוס עולים מ-100 מדינות ואני עולה חדש מבוגר, ואני רוצה להגיד צר לי, אבל אני אף פעם, עד שקיבלתי אימייל להגיע היום, אף פעם לא שמעתי רדיו רק"ע.
לורנס ליעמי: אני יושב ראש של 40,000 עולים חדשים, שליש מהם מרוסיה ואוקראינה וכל המדינות, אני אף פעם בחיים באולפנים, אני יודע, אני עובד 12, 13 שעות עם עולים חדשים, אני אף פעם לא שמעתי על רדיו רק"ע.
לורנס ליעמי: זה אומר משהו, שהתוכן של הרדיו לא בסדר.
לורנס ליעמי: אם העולים החדשים, אני רוצה רדיו של עולים חדשים.
לורנס ליעמי: הייתי שדרן בארצות הברית באנגלית.
לורנס ליעמי: לא בעברית.
לורנס ליעמי: העברית שלי על הפנים.
לורנס ליעמי: בחודש הבא אני אהיה פה ארבע שנים.
לורנס ליעמי: אני רוצה להיות רדיו של עולים, לדבר על הבעיות שלנו, שמישהו יכול להתקשר לעורכי דין, לדבר על הסוכנות שיש להם בעיות.
קסניה סבטלובה: אתה מדבר על איזו שפה?
קסניה סבטלובה: תחדד.
קסניה סבטלובה: כי ברוסית כל הדברים האלה קיימים.
קסניה סבטלובה: אתה מדבר על אנגלית?
אלגרה אמדו בן-יצחק: גם בשפות אחרות, זה קיים.
קסניה סבטלובה: לא, אם זה שעה בשבוע זה - - -
אלגרה אמדו בן-יצחק: לא בשבוע, ביום.
קסניה סבטלובה: עדיין.
לורנס ליעמי: יש לי מתמחה מארגנטינה, היא מסיימת להיות עורכת דין מארגנטינה וחושבת לעלות לארץ.
לורנס ליעמי: היא לא מדברת עברית.
לורנס ליעמי: אני בקושי מדבר עברית.
לורנס ליעמי: אני רוצה לשמוע רדיו של עולים חדשים.
לי-אור אברבך: אז תפתח את הרדיו ותקשיב.
אלגרה אמדו בן-יצחק: אבל למה אתה לא שומע?
אברהם נגוסה: שעה ביום.
אלגרה אמדו בן-יצחק: יש שעה ביום בספרדית.
אברהם נגוסה: יש גם ספרדית.
אברהם נגוסה: כמה זמן בספרדית יש?
אלגרה אמדו בן-יצחק: שעה.
לורנס ליעמי: אני אף פעם לא שמעתי על הרדיו שלכם.
לורנס ליעמי: אז יש פה בעיה.
לורנס ליעמי: אני יודע, הכל דובר - - - במדינה, זו אבדה שלי.
לורנס ליעמי: זו בעיה שאף פעם מישהו בקבוצה שלנו בפייסבוק, זה 40,000 פלוס עולים חדשים בפייסבוק דיבר על רדיו רק"ע.
לורנס ליעמי: יש אנשים מדברים וכותב ברוסית בקבוצה שלנו, בספרדית, בצרפתית, אף פעם לא שמעתי על רדיו רק"ע.
לורנס ליעמי: אז התוכן לא להציג את העולים החדשים, ואני אחד מהם, אני מבוגר, אני יותר מ-50 ואני רוצה - - -
אברהם נגוסה: אתה לא נראה.
טלי פלוסקוב: שתדע שבמדינת ישראל בן 50 הוא צעיר.
טלי פלוסקוב: זה לא מבוגר.
אברהם נגוסה: בואו נשמע תגובה כי הייתה שאלה ספציפית.
אברהם נגוסה: בעיקר מחזית הכבוד, אני רוצה שתענו על זה ואם חבריי רוצים לומר מילת סיכום ואז נסכם את הדיון.
אברהם נגוסה: אני יודע שאנשים נוספים רצו לדבר אבל הזמן שלנו רץ ואני מבקש סליחה.
אברהם נגוסה: אם רק מי שבוער לו וחייב להגיד, אני מוכן לתת.
יצחק לאקברהן: כן אני בוער לי.
אברהם נגוסה: תקשיב לי, אנחנו יכולים להמשיך להתווכח איתם אבל אין תוצאות.
אברהם נגוסה: אני אומר שהם כבר אמרו שיש ועדה שישבה ואמרה שלא צריך.
אברהם נגוסה: ביטלה.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים להגיע לוועדה הזאת.
לי-אור אברבך: הוועדה לא ביטלה.
אלגרה אמדו בן-יצחק: לא הייתה- - -
23633: תחליטי.
23633: הוועדה ביטלה או לא ביטלה.
אברהם נגוסה: אם אתם נכנסים בכל משפט, לא נבין.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתבהיר לנו מי הגוף שקבע שאין צורך בתיגרית.
לי-אור אברבך: בסוף ימי רשות השידור לא היו שידורים בשפה התיגרית בשל העובדה שפרש אותו עובד.
לי-אור אברבך: במשך תקופה לא הייתה תיגרית.
לי-אור אברבך: לכן עם הקמת התאגיד לא הייתה המשכיות, כלומר הייתה המשכיות של אי שידור השפה.
לי-אור אברבך: ישבה הוועדה של מועצת תאגיד השידור הישראלי בראשות חבר המועצה אבי רט, עם ועדת הקליטה, נציגים של משרד הקליטה, עם נציגים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שישבו איתנו בוועדה ועשינו מיפוי של הצרכים של כל השפות, כלומר אילו ציבורים צריכים את השפות ובסוף הדיונים האלה הגישה הוועדה למועצה את השפות שלדעתה המקצועית יש מקום לשדר והתקבלה החלטה לשדר את השפות שאנחנו משדרים היום.
לי-אור אברבך: ככל שתצא מפה קריאה מוועדת הקליטה לבחון מחדש את הנושא של השפה התיגרית, אנחנו נביא את זה למועצה.
23633: לכן הוועדה גם לא ביטלה.
23633: זה ש - - - לא ביטלה, נכון, יש מקום.
אברהם נגוסה: תשמע, הסיפור לא תלוי בו, אנחנו נקבל החלטה פה בוועדה ונפנה את ההחלטה שלנו לגורם הקובע בתאגיד ושם המלחמה.
23633: גם - - - לעשות את זה.
אברהם נגוסה: אתה רוצה לדבר איתו, תשב איתו אחרי הדיון ארבע שעות, חמש שעות, אבל הוא לא ייתן לך פתרון.
אברהם נגוסה: הוא הסביר לנו את התהליך בדיוק.
אברהם נגוסה: בזמן ההעברה מרשות השידור לתאגיד, השפה התיגרית לא- - -
23633: השתיקו אותם.
זיוה מקונן: אדוני היושב ראש, אני ממש מצטערת שאני מתפרצת.
זיוה מקונן: סליחה - - -
אברהם נגוסה: מה שאני קודם שאלתי, למה לא אמרו לנו לפני שנה כשקיימנו את הדיון.
אברהם נגוסה: אם היו אומרים לנו את מה שעכשיו מסבירים לנו יכול להיות שעד עכשיו היו מסדרים את זה.
אברהם נגוסה: היינו פונים, נצליח, לא נצליח, לפחות היינו עושים מאמצים.
אברהם נגוסה: זה כל העניין, הטענה שלי כלפיכם שאתם לא הסברתם לנו לפני שנה כמו שהסברתם לנו עכשיו.
אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו בוועדה פה נקבל החלטה, נכתוב מכתב למי שצריך לפנות, תגידו לנו למי צריך לפנות, אנחנו נפנה, ועדת העלייה והקליטה, נבקש להחזיר את השידור בשפה התיגרית.
אברהם נגוסה: בבקשה גברת ואז אנחנו צריכים לסכם.
אברהם נגוסה: זיוה, עכשיו סיכמתי, אין מה לחזור עוד פעם.
טלי פלוסקוב: בואו ניתן לאנשים שלא דיברו.
פולינה צינוביה: שמעתי המון נושאים, הכל חשוב, אבל פה כתוב ש-65% או משהו כזה זה מבוגרים ששומעים את רק"ע.
פולינה צינוביה: אני מהאנשים האלה למרות שאני מדברת גם קצת עברית.
פולינה צינוביה: קשה לי קצת, אני מתרגשת.
פולינה צינוביה: אני אומרת ששידור כל שניה, כל שעה, זה יקר.
פולינה צינוביה: אז אני שואלת בשביל מה שעתיים בשבת, יום כזה שזה אנשים בודדים, רוב האנשים המבוגרים האלה הם בודדים, הם רוצים שתהיה תשומת לב לבעיות שלהם שמישהו יעשה מצב רוח טוב, אז מה אנחנו שומעים?
פולינה צינוביה: שעתיים "תעשו ברכה לאישה שלי ליום הולדת" היא יושבת על ידי.
פולינה צינוביה: זה תיאטרון אבסורד.
פולינה צינוביה: שעתיים.
לי-אור אברבך: תכנית הברכות ביום שבת שאנחנו כל כך, היא בהתחלה לא שודרה בתאגיד, דרישת הציבור הייתה להחזיר את התכנית של הברכות.
לי-אור אברבך: מתקשרים אנשים מבוגרים בני שמונים, תשעים.
פולינה צינוביה: אבל כמה כאלה?
לי-אור אברבך: אבל גברת, עליהם את מדברת.
פולינה צינוביה: כמה כאלה?
פולינה צינוביה: חוץ מזה - - -
פולינה צינוביה: תן לי לדבר.
פולינה צינוביה: זה אותם אנשים, אני שומעת, מקרית אתא, אותם שמות כל שבת.
פולינה צינוביה: בשביל מי זה?
פולינה צינוביה: זה דבר ראשון.
פולינה צינוביה: על הבעיות שלנו אף אחד לא מדבר.
פולינה צינוביה: יש פה את חברת הכנסת פלוסקוב, יש את חבר הכנסת רזבוזוב, הם יודעים איזה בעיות יש בחיפה עם ניצולי השואה.
פולינה צינוביה: יש יותר מ-3,000 אנשים שלא מוכרים, אלה בעיות אחרות, לא לדיון הזה.
פולינה צינוביה: אין לאן לפנות.
פולינה צינוביה: פנינו לרק"ע, פנינו לערוץ 9, פנינו ליאנה פריסקין, שום תגובה.
פולינה צינוביה: אז בשביל מי אתם משדרים, אני שואלת.
פולינה צינוביה: בשביל מה?
פולינה צינוביה: לאלה שמדברים עברית?
פולינה צינוביה: צעירים בבוקר, למשל יש תכנית "גבארים פרוסקי" לילדים שטוב, עברית יותר קלה, רוסית הם שומעים בבית, בשביל מה שעה אחת?
פולינה צינוביה: מה הכוונה?
לי-אור אברבך: אנחנו לא נעשה פה עכשיו לוח שידורים.
פולינה צינוביה: בשביל מה זה?
פולינה צינוביה: אני מסכימה עם אדון זילבר.
אברהם נגוסה: גברת, הזמן שלנו קצר.
אברהם נגוסה: אדון זילבר אמר דברים מאוד נכונים.
אברהם נגוסה: בסדר, לא צריך לחזור, הוא אמר, שמענו את זה.
פולינה צינוביה: אבל כנראה אין שום תגובה.
פולינה צינוביה: רציתי להזכיר את האקספרס צפוני.
זיוה מקונן: - -
אברהם נגוסה: זיוה מה נשאר, את אמרת הכל.
זיוה מקונן: לא, המדען הראשי שדיבר על הנושא של המחקר ובדיקה, אם היה בודק גם בשפות אחרות - - -
זיוה מקונן: לא, הוא דיבר על מחקר בשפה הרוסית בלבד.
זיוה מקונן: אני חושבת שזה חשוב שיהיה גם מחקר בנושא של האזנה של שפות אחרות ואם אדוני מדבר על העדיפות וכולי, אני לא יודעת איך המועצה הזאת החליטה שלדינו היא שפה מואזנת יותר, לא צריכה - - -
אלגרה אמדו בן-יצחק: לא, סליחה, לדינו ויידיש הן שפות יהודיות.
זיוה מקונן: בסדר, מה זה קשור?
זיוה מקונן: אוקיי, שידור ציבורי.
זיוה מקונן: סליחה, אבל אנחנו מדברים על קבוצת מאזינים.
זיוה מקונן: זה הכל.
אברהם נגוסה: זיוה תודה.
זיוה מקונן: שאומרים ש- - - לפי הצרכים.
זיוה מקונן: אני רוצה לדעת מה זה הצרכים, זה הכל.
אברהם נגוסה: חברי הכנסת יש לכם מילות סיכום?
אברהם שרנופולסקי: אני רוצה לקבל תשובה.
טלי פלוסקוב: אני אשאל.
קסניה סבטלובה: אני רוצה לומר עוד פעם, זה לא משפט שדה פה.
קסניה סבטלובה: סיימנו שנה, עברנו שנה שגם הייתה לא פשוטה לא לעובדים ולא למאזינים בוודאי ושוב פעם, אנחנו שומעים שלל תגובות וגם מחמאות מאוד גדולות שמקבלים וגם ביקורת שנשמעת ויש לכאן ויש לכאן ולא הייתי מציעה לאף אחד מחברי הכנסת להתחיל להיכנס לשיקולים של תכנים ועריכה, זה לא עניין לפוליטיקאים.
קסניה סבטלובה: זה פשוט לא.
קסניה סבטלובה: מצד שני אני אגיד, אני קוראת תמיד לכם, לכל הגופים הציבוריים האחרים שמשדרים, כמו שאני מביאה ביקורת מאוד חזקה כמו גל"צ וכמו רשת ב' שמזניחים לגמרי נושא עליה, נושא של עולים בין אם זה מרוסיה, בין אם זה מאתיופיה, אלא אם כן זה בהקשרים מאוד צרים וספציפיים, כך אני רוצה להפנות את תשומת לבכם.
קסניה סבטלובה: אנחנו מקבלים מכתבים ובלי בקשות ספציפיות של "תכניסו תכנית כזאת או תכניסו תכנית אחרת" זה אתם מחליטים, אבל זה שצריך להפנות יותר עניין לשאלות של הפריפריה, לחדשות מקומיות, זה דבר מהותי.
קסניה סבטלובה: אתם יכולים לתפוס את זה כביקורת או כהצעה ממשית שמגיעה מתוך השטח, גם מצעירים וגם ממבוגרים כי באמת התברכנו בעליה גדולה והיא פזורה על שטח כל מדינת ישראל.
קסניה סבטלובה: אז קחו את זה לתשומת לבכם ולדעתי לציבור הזה מגיע לו שידברו על בעיותיו, לא משנה היכן הוא נמצא.
קסניה סבטלובה: דבר שני, אמרתי בתחילת דבריי ושמעתי ממך ואני מעודדת מאוד ממה שאמרת, שאין מקום לא לחרמות ולא להחרגות ולא לשום דבר כזה, מבחינת הנציגים של הציבור.
קסניה סבטלובה: יש ארגונים ציבוריים, אף אחד פה לא דיבר על עצמו או עצמה, אנחנו בכלל לא במקום הזה, אבל אם יש פה ארגונים שלא נותנים להם פתחון פה, אנחנו הפה שלהם פה בוועדה הזאת.
קסניה סבטלובה: אני מקווה שזה גם הובן.
קסניה סבטלובה: העניין השלישי, אני חושבת שכדאי, ולא צודק מי שיגיד עכשיו "בואו נתרכז רק במבוגרים" ולא צודק מי שיגיד עכשיו "נתרכז רק בצעירים" כי זה תמהיל.
קסניה סבטלובה: יש לנו גם עליות שמגיעות ויש אנשים צעירים מאוד שעדיין לא יודעים עברית.
קסניה סבטלובה: לא מגיע להם שידורים ברמה, לא מגיע להם מוזיקה, לא מגיע להם בידור?
קסניה סבטלובה: מגיע להם כל הדברים האלה, גם לקשישים מגיע.
קסניה סבטלובה: זה הכל עניין של תמהיל.
קסניה סבטלובה: אני מאחלת לכם הצלחה רבה, אני מקווה שבתום השנה הזאת אתם מסיקים מסקנות והציבור מסיק מסקנות, ותתקדמו הלאה.
קסניה סבטלובה: הכל דינמי והכל בתהליך של התפתחות.
קסניה סבטלובה: בעניין התקנים, אם צריך אנחנו נפנה שוב פעם וגם נעלה את העניין הזה גם בוועדת הכלכלה וכמובן יש החלטות שלא מומשו, החלטות ספציפיות לגבי תקנים שלא הגיעו וכולי.
קסניה סבטלובה: אני רחוקה מלהשוות את המצב של רדיו רק"ע לשידורים בערבית ששם זה גם טלוויזיה וגם רדיו, בואו לא נשכח, אנחנו מדברים פה על דברים אחרים לגמרי.
קסניה סבטלובה: אבל אנחנו בהחלט רוצים לקבל תשובות.
קסניה סבטלובה: זה שאתם אומרים שאנשים עובדים יותר קשה, כל הכבוד להם, עובדים חרוצים, הכל יופי, אבל אנחנו גם יודעים שאנשים קורסים.
קסניה סבטלובה: אנחנו גם יודעים את זה.
קסניה סבטלובה: ועוד פעם, אם אתם מרגישים שהממשלה לא מבצעת את ההחלטות שהיא עצמה נתנה או לא קשובה להחלטות הוועדה שהתכנסה פה ונתנה המלצותיה לגבי תקנים ועובדים וכולי, גם לגבי השפות האחרות, יש פה עניינים של השפה התיגרינית שעכשיו נודע לי למשל שאין שידורים כאלה, אני חושבת שזה עניין שכן ראוי לדון בו ולבדוק איך התקבלו החלטות, מדוע התקבלו ההחלטות.
קסניה סבטלובה: זה לא עניין לכאן, אבל זה בהחלט משהו שנמשיך לעבוד עליו בוועדה הזאת.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להתחיל מזה שאני לא חושבת שאנחנו צריכים לוותר על עצם העובדה שלתחנת רק"ע יהיה מנהל משלה.
טלי פלוסקוב: זה דבר אחד.
טלי פלוסקוב: אנחנו נבדוק כמובן מה כתוב בהסכם.
טלי פלוסקוב: סיכמתי ושמעתי שגם קסניה הצטרפה, אדוני היושב ראש, אני גם מזמינה אותך, אני חושבת שאנחנו צריכים ליזום דיון בוועדת הכלכלה כדי לקבל נתונים כספיים מה קורה, מה מתוכנן, מה צריך להיות ולמה זה לא קורה.
טלי פלוסקוב: לצערי הרב, ופה אני אומרת לצערי הרב ואני אמרת את זה לאנשים האלה, אנחנו לא יכולים להתערב בתוכן.
טלי פלוסקוב: יש דברים שאנחנו יכולים לבקש מרדיו רק"ע שיהיה ויש דברים שאנחנו לא יכולים, אנחנו לא יכולים "תעשו תכנית כזאת ותכנית כזאת לא" זה לא בסמכות חברי הכנסת.
טלי פלוסקוב: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד פה להנהלה של רדיו רק"ע, אני רוצה שתבינו, אתם עובדים בשביל האנשים.
טלי פלוסקוב: האנשים האלה מצפים מכם לדברים מסוימים, אתם הפכתם להיות חלק מחייהם ואני יודעת ואני שומעת מאנשים ולא בגלל שחזית הכבוד נמצאים פה, הם נמצאים בכל הדיונים ולא רק פה.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שהגוף הזה שמייצג 80,000 ניצולי שואה דוברי רוסית והגוף הזה הוא יחיד שנותן מענה בשפה הרוסית, אתם חייבים לתת לו את האפשרות להתבטא.
טלי פלוסקוב: מה זה להתבטא?
טלי פלוסקוב: הם אלה שמספרים לאנשים על הזכויות שלהם, שאנחנו כל הזמן מחפשים פה איך למצות את הזכויות של האזרחים הוותיקים.
טלי פלוסקוב: זה היה הקו הכי טוב שיכול להיות ואתם לקחתם את זה לא מחזית הכבוד, אתם לקחתם את זה מ-200,000 הקשישים שמחכים לכל בשורה שלהם.
טלי פלוסקוב: אז בבקשה ליאור, אני מבקשת ממך לשקול את זה, לבדוק למה זה קרה, מה גרם לכך ולהחזיר את הקול של חזית הכבוד לשידור.
טלי פלוסקוב: זה לא אני צריכה ולא האנשים שיושבים פה צריכים, צריכים את זה האנשים שמחכים לקול שלהם.
אברהם נגוסה: תודה למציעות, תודה לכל האנשים שבאתם להשתתף, לחבריי חברי הכנסת, גם לנציגי התאגיד ולנציגי הארגונים.
אברהם נגוסה: אני מודה לכם שהגעתם.
אברהם נגוסה: ועדת העלייה והקליטה קוראת לתאגיד השידור: 1.
אברהם נגוסה: להגדיל את התקנים - - -
לי-אור אברבך: אדוני זו לא קריאה לתאגיד השידור.
לי-אור אברבך: לתאגיד השידור יש מספר תקנים מצומצם.
לי-אור אברבך: הקריאה הזאת צריכה לחזור על הקריאה שכבר יצאה מוועדת הקליטה בדיון הקודם שלנו והיא קריאה למשרד התקשורת ולמשרד האוצר.
לי-אור אברבך: לא לתאגיד.
אברהם נגוסה: הוועדה קוראת למשרד התקשורת ולמשרד האוצר להגדיל תקנים ברדיו רק"ע.
אברהם נגוסה: אנחנו דורשים שהתוכן יהיה איכותי.
אברהם נגוסה: אנחנו לא מתערבים בתכניות, אבל אנחנו דורשים שהתוכן יהיה איכותי מקצועי וחינוכי.
טלי פלוסקוב: וברמה גבוהה.
אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו דורשים.
אברהם נגוסה: הדבר השלישי, אנחנו דורשים להחזיר את השידור בשפה התיגרית.
אברהם נגוסה: אנחנו פונים גם לתאגיד, משרדי התקשורת והאוצר לא מעורבים בזה.
אברהם נגוסה: אנחנו נפנה ליו"ר התאגיד בכתב.
טלי פלוסקוב: גם למנכ"ל משרד הקליטה לפי דעתי.
אברהם נגוסה: העתק נעביר לשרת הקליטה ולמנכ"ל.
אברהם נגוסה: הדבר הרביעי, אנחנו דורשים לחזק בכלל את שידורי רק"ע בכל השפות.
אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים היום דיון במסגרת ציון יום ההוקרה לצה"ל צבא העם בסדיר ובמילואים.
אברהם נגוסה: רוב הוועדות מתכנסות היום במיוחד ודנות בנושא זה, מוקירות את פעילות צה"ל ואת חייליו.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת אלעזר שטרן ששימש כראש אכ"א הזמין את הדיון בכנסת היום.
אברהם נגוסה: נמצאים כאן נציגי הצבא והעומדת בראש היא סא"ל דורית מעוז, מפקדת בסיס מחווה אלון.
אברהם נגוסה: במחווה אלון משרתים 954 חיילים ו-34 מש"קיות ת"ש - - -
דורית מעוז: אני אפרט עוד מעט.
אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שבזמן האחרון הבסיס הזה עלה בתקשורת ולכן אני מיד כתבתי מכתב לשר הביטחון, על כך שהחיילים הותקפו על ידי פשפשים.
אברהם נגוסה: פניתי במכתב דחוף וביקשתי לטפל בנושא.
אברהם נגוסה: שר הביטחון הגיב לי מיד ואמר שהנושא טופל והחיילים קיבלו טיפול ואפילו הועברו למקום אחר.
אברהם נגוסה: אנחנו רואים את הצבא כמקום קליטת עליה, הצבא הוא המודל לשילוב, לקליטה ולכן חשוב לנו שהעולים החדשים שנמצאים בצבא יקבלו את השירות הראוי כדי לקדם, לחזק ולשלב אותם בחברה הישראלית.
אברהם נגוסה: נשמח לשמוע בעניין של קורס נתיב לאלה שזקוקים ומעוניינים בזה, האם הנושא מתקדם, מה האתגרים, ומה אנחנו כאן בכנסת יכולים להתמודד עם האתגרים, אם ישנם.