GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דפנה כהן: אנחנו יודעים שיש בעיות שנובעות מקשיי תרבות ושפה ועצם זה שהם עולים חדשים ומוגדרים כעולים חדשים, אבל זה לא אומר שבכל המקרים מעצם זה שהוא עולה חדש, לצורך העניין, מצבו בהכרח פחות טוב מהרבה מאוד אזרחים ותיקים שאולי יש להם פנסיה זעומה, או שנגיד אישה אלמנה שחיה על קצבת זקנה ו-50% שארים ואז זה כבר לא מזכה אותה בכל ההטבות וההנחות שלהם זכאי עולה חדש, כמו פטור מארנונה, כמו הנחה בדיור וכולי, ולכן אני אומרת שוב, לנו כולנו יש אחריות ברמה הלאומית ולכן יש מקום להתבסס על נתונים ומחקרים ולפעול על פי זה.
דפנה כהן: זה מה שאני ממש מבקשת, מכל חבר כנסת באשר הוא.
אברהם נגוסה: אני מסכים איתך, אני מכיר את הנושא היטב, אמרתי קודם, הייתי עובד סוציאלי בתחום הקשישים.
דפנה כהן: אז אתה ראית את המקרים האלה.
אברהם נגוסה: ואנחנו פעלנו, לצערי הרב, אני לא יכול להגיד שאין שינויים, יש שינויים אבל שינויים ממש לא מהשורש, לפתור את הבעיות האלה.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו צריכים באמת לפעול.
אברהם נגוסה: היום הכנסת כמובן מציינת את זה, יש ועדות שונות שמדברות על כלל האוכלוסייה - - -
דפנה כהן: זה חייב להיות, כי אם לא, אנחנו נלך לקטסטרופה עם הסקטוריאליות הזאת.
אברהם נגוסה: אנחנו פה מדברים על העולים בגלל שזו ועדת עליה וקליטה.
אברהם נגוסה: הרעיון שלך, את צודקת, ואנחנו צריכים לשאוף.
דפנה כהן: לתשומת ליבם של כל קובעי המדיניות.
דפנה כהן: תודה רבה.
אברהם נגוסה: הסוכנות היהודית בבקשה.
דינה טורבסקי: אני ממונה תכניות קליטה בסוכנות היהודית וגם עובדת סוציאלית ב- - - השניה.
דינה טורבסקי: בסוכנות היהודית יש הרבה דברים שמיועדים לסייע לעולים מבוגרים בשלב העלייה שלהם.
דינה טורבסקי: כדוגמה, כאשר יודעים מראש שמגיע עולה עם בעיות בריאות מיוחדות, בעל צרכים מיוחדים וכן הלאה, אז יש מדור התמודדות והמסמכים מגיעים מראש, כך שהמערכת מכינה מקום מיוחד, אם זה אשפוז, אם זה שיקום, אם זה הוספיס או כל דבר אחר לפי הצרכים המיוחדים.
דינה טורבסקי: עולה כזה ישר משדה התעופה, אם יש צורך כזה, מגיע למקום שהוא מיועד.
דינה טורבסקי: כמובן זה צריך להיות סידור מוקדם, כמובן יש את כל המסמכים, ניגשים לכל הוועדות במקום מועמד לעליה שהוא עוד לא נחת.
דינה טורבסקי: זה אחד מהדברים שהסוכנות היהודית עושה בשלבים הראשונים, עוד לפני שהעולה מגיע, כך שישר אחרי הנחיתה הוא מקבל מענה מקצועי לצרכיו המיוחדים.
דינה טורבסקי: מבחינת תכניות קליטה, כמו שדיברו היום על הנגשה לשונית, גם בסוכנות היהודית מופעל גלובל סנטר, מרכז שירות בכל השפות, ממש בכל השפות אפשר להגיד, יש שם חוץ מארבע השפות העיקריות גם שפות כמו גרמנית ופורטוגזית, שפות פחות נחוצות, כך שרוב מגישי השירות, יש ביניהם מישהו אחד שאולי יודע לדבר בשפות פחות נחוצות, כך שהדבר הזה עובד הרבה מאוד שעות ביום ונותן מענה לעולים שפונים בשפות, ולאו דווקא העולים האלה פונים בשאלות או אתגרים שקשורים לאותו עולה, אלא כמו שהביאו קודם דוגמה, נגיד העולה יכול להתקשר עם איזו שהיא אי הבנה עם הרשויות והנציג הזה יודע איך לעזור לו לפנות למקום שיכול לתת מענה, גם אם זה לא קשור דווקא לסוכנות היהודית או דווקא להיותו עולה חדש וכן הלאה.
דינה טורבסקי: מבחינת תכניות ההכנה לעליה, הסוכנות היהודית מעבירה בכל הארצות מהן יש עליה אולפנים, כולל אולפנים שהם לפעמים מיועדים לקבוצות גיל שונות, אם יש אפשרות כזאת כמובן, כי במקום קטן אי אפשר לארגן אולפן לכל קבוצת גיל, אבל במקומות ראשיים יש אולפנים שגם נותנים מענים לקבוצות גיל, אלה שמתכוננים לעליה.
דינה טורבסקי: מארגנים גם ירידים, מעבירים מפגשים, מעבירים מועדוני תרבות למיניהם, לפעמים זה ביחד עם עוד מוסדות שפועלים בחו"ל, כך שדואגים להכנת העולה, כולל עולה מבוגר, למעבר הזה, דואגים למצב הדחק שלו ומצב החרדה שלו בפני אי ודאות, עד כמה שניתן להוריד, וזה מאוד חשוב במיוחד באמת לעולים בגיל מבוגר יותר, כי הם פחות אולי יודעים ברשתות חברתיות להכיר את המצב, אולי פחות יודעים להסתדר לבד במצבי אי ודאות ולקבל מידע.
דינה טורבסקי: זה בעצם תפקידה של הסוכנות היהודית שהוא לא קשור למשרדי הממשלה פרופר, רק אחד התחומים, אחת הנישות בפזל הזה איך - - -
אברהם נגוסה: אתם הראשונים שנפגשים עם העולים.
דינה טורבסקי: גם לפני שהוא נהיה עולה, זה השלב שמאוד חשוב ויש אפשרות לתת בשפתו כל מיני מענים והכרויות עם המערכת, כולל כמו שציינתי בהתחלה, אם מישהו צריך משדה התעופה להגיע למצב מיוחד, גם זה ניתן.
דינה טורבסקי: יחד עם זאת, כמובן יש הרבה דברים שדורשים עוד הרבה - - -
אברהם נגוסה: אני רוצה לפנות לאוניברסיטת תל אביב.
אברהם נגוסה: עו"ד יעל הבסי אהרוני בבקשה.
יעל הבסי-אהרוני: אני רק אעלה סוגיה שעלתה כאן על ידי חברי הכנסת ולא כל כך קיבלה התייחסות ממשרד הקליטה.
יעל הבסי-אהרוני: אנחנו קליניקה שמעניקה ייעוץ משפטי וגם ייצוג משפטי ללא עלות לאנשים בזקנה בכל הארץ, אנחנו יושבים באוניברסיטת תל אביב ואנחנו מגיעים לכל הארץ.
יעל הבסי-אהרוני: הסוגיה של רשימות הממתינים של הדיור הציבורי של הקשישים העולים ורבים מהם הם אכן כבר בגיל שניתן בהחלט להתייחס אליהם כקשישים היא סוגיה מאוד קשה, משרד השיכון מסרב להעניק איזה שהוא פתרון לקשישים שנמצאים ברשימה של משרד הקליטה, על אף שלמשרד השיכון יש יותר מענים יחסית לאוכלוסייה שהוא מתמודד איתה, זה מסיבות אחרות שלא נרחיב עליהן, אבל אנחנו לאחרונה טיפלנו במקרה של אישה שעמדה למצוא את עצמה מחוסרת דיור בגלל שלא היה לה כסף לשכר דירה בשוק הפרטי.
יעל הבסי-אהרוני: הסיוע בשכר דירה שמוענק לקשישים הממתינים הוא נמוך מאוד ביחס למה שדרוש בשוק הפרטי.
יעל הבסי-אהרוני: משרד הקליטה הודיע לה שאחרי 24 שנים של המתנה בתור היא מספר 62.
יעל הבסי-אהרוני: משרד השיכון אמר שהוא לא מוכן לדבר עליה בכלל בגלל שהיא ברשימה של משרד הקליטה ובסופו של דבר אף אחד לא מצא לנכון למצוא לה איזה שהוא פתרון.
יעל הבסי-אהרוני: בעיה נוספת היא הסיפור של הקשישים שוב, שנזקקים לסיוע בדיור ונעזרים בגמלות סיעוד מהביטוח הלאומי, משרד הקליטה לא מוכן להקצות להם מקום בהוסטלים על אף שהם מקבלים סיוע מגורם אחר.
יעל הבסי-אהרוני: אלה נושאים שנמצאים בטיפול משרד הקליטה ואנחנו לא רואים שום אופק בסיפור הזה.
אברהם נגוסה: בעניין הדיור הציבורי, זו בעיה קשה ויש רשימה ארוכה.
אברהם נגוסה: כמה עכשיו מחכים ברשימה?
יעל הבסי-אהרוני: היו 30,000.
יעל הבסי-אהרוני: אפשר לשאול איפה רבים מהם נמצאים היום.
אברהם נגוסה: 20,000 או 26,000.
דפני רות מושיוב: היות ובאמת הוועדה שיושבת בראשותה של חברת הכנסת טלי היא זו שתמשיך את העבודה, ברשותך אם אתה יכול לבקש שתהיה רובריקה בנושא של אזרחים ותיקים עולים, שהם יכולים להיות גם ותיקים דרך אגב - - -
אברהם נגוסה: הוועדה שלה גם מטפלת בכל האזרחים הוותיקים.
דפני רות מושיוב: אני חושבת שהיא מסתכלת על כל המערך, והיא לא שמה דגש על הנושא של אנשים שאני קוראת לזה, שיש להם חסם לשוני תרבותי כי לא בהכרח הם עולים, אבל עדיין אנחנו נראה את הסיכון שלהם כי הם גם בודדים וגם לא דוברי השפה.
דפני רות מושיוב: ובטח יש עוד דברים נוספים שלפעמים הם מקבלים חוק סיעוד, כלומר אם אנחנו נגדיר אוכלוסייה מאוד ספציפית ואם אתה תוכל להיות השומר בוועדה הזו, כי אני לא חושבת שהם שמים לב לאוכלוסיית הקצה.
דפני רות מושיוב: אני כן הייתי מציעה, כדי לדעת בסופו של דבר שייפתחו תכניות, שתהיה מעטפת רגישה לחסמים שלהם עם המענים, שתעטוף אותם בהתאם לסוג המיוחד של החסמים, אם ייבלעו בסך כל האוכלוסייה, ולא דומה האוכלוסייה שהיא גם איננה דוברת שפה, גם לא התערתה ונמצאת במקום - - - אני חושבת שצריך לשים לב לזה, אני לא בטוחה שיש שם מישהו ששם את תשומת הלב.
אברהם נגוסה: תודה על ה- - -.
אברהם נגוסה: לפני שאני מסכם, אתן לברכי דליצקי, מנהלת האגף לאזרחים ותיקים.
ברכי דליצקי: אני מנהלת האגף לאזרחים ותיקים במשרד לשוויון חברתי.
ברכי דליצקי: עירית ייצגה אותנו בוועדה הזאת, אכן באתי מהוועדה של טלי פלוסקוב.
ברכי דליצקי: אני רוצה לדייק שאלות שעלו כאן ולא ניתן להן מענה לגבי התקציב של האגף, תקציב פעילויות שעומד על כ-80 מיליון שקל.
ברכי דליצקי: הפעילויות של האגף הן פעילויות רחבות מאוד בתחום של תעסוקה, בתחום של דיור, בתחום של זיקנה פעילה על כל היבטיה.
אברהם נגוסה: מה זאת אומרת תעסוקה, את יכולה להבהיר?
ברכי דליצקי: ברור.
ברכי דליצקי: בנושא של תעסוקה הייתה החלטת ממשלה שגם נחמן שי שהיה כאן, היה שותף אליה, שלמעשה שמה את הזדקנות האוכלוסייה כאחד משבעת היעדים של ממשלת ישראל, מתוכה נולדה החלטת ממשלה שמדברת על תעסוקת אזרחים מבוגרים.
ברכי דליצקי: אנחנו מובילים אותה יחד עם משרדים ממשלתיים נוספים ולמעשה בתוכה הקמנו פלטפורמה ייעודית שקוראים לה "דרוש נסיון" להשמה של אזרחים ותיקים בשוק התעסוקה.
נורית יכימוביץ': בעברית בלבד, נכון?
ברכי דליצקי: לא.
ברכי דליצקי: גם ברוסית.
ברכי דליצקי: אני יכולה גם להנגיש לך את הדברים גם ברוסית וגם בערבית.
אברהם נגוסה: מה עם אמהרית, צרפתית, אנגלית?
ברכי דליצקי: המוקד שלנו שעירית עומדת בראשו, 8840 נותן מענה בכל השפות האלה גם, במגוון רחב של שפות.
ברכי דליצקי: זה לעניין של תעסוקה.
ברכי דליצקי: אני רוצה לומר שבימים אלה אנחנו למעשה מקימים מרכזי הכוון ברחבי הארץ, יקומו שמונה מרכזי הכוון ברשויות מקומיות שאנחנו מאוד מזמינים, אנחנו בקשר עם משרד הקליטה על מנת שבתוך מרכז ההכוון יהיה גם נציג שהוא דובר רוסית ודובר אמהרית על מנת שנוכל להנגיש למעשה את הכניסה של אזרחים ותיקים לתוך תקופת החיים החדשה, תקופת הפרישה שלהם, בצורה טובה יותר.
ברכי דליצקי: אני ערה לשעון שאומר שזמן הוועדה פג, אז אני מתייחסת רק לדברים האלה.
ברכי דליצקי: תודה לכם.
אברהם נגוסה: קודם כל אני מברך שהכנסת היום מציינת את היום לאזרחים ותיקים, זה חשוב מאוד וכך גם אנחנו בוועדת העלייה והקליטה והתפוצות התמקדנו יותר בתחום האזרחים הוותיקים עולים חדשים.
אברהם נגוסה: לאחר ששמענו את משרדי הממשלה והגורמים המטפלים, כמובן חבריי חברי הכנסת, אנחנו מסכמים כי:
אברהם נגוסה: לקשישים עניים אין זמן.
אברהם נגוסה: הם צריכים פתרונות מידיים להקל על המצוקה שבה הם נמצאים.
אברהם נגוסה: הממשלה צריכה לחשוב על משרד אחד שיטפל באוכלוסיית האזרחים הוותיקים, כפי שהיה בעבר.
אברהם נגוסה: בתחילה הוקם המשרד לענייני אזרחים ותיקים ואחר כך באמת התגלגל רק לאגף.
אברהם נגוסה: אני לא אומר שצריך שר מיוחד לזה, אבל - - -
נורית יכימוביץ': אולי ללכת כמו שעשו בדרך החדשה.
נורית יכימוביץ': צריך היום את ראש הממשלה, תכנית לאומית בראשותו של ראש הממשלה, להוביל, לכנס את כל המשרדים.
נורית יכימוביץ': אני חושבת שהדוגמה היפה של הדרך החדשה או הדוגמה של תכנית לצעירים, אלה דברים שהיום מתבקשים, ממש זועקים הייתי אומרת.
אברהם נגוסה: לזה אנחנו שואפים.
דינה טורבסקי: אפשר בתחום הזה הערה קטנה?
דינה טורבסקי: כאשר מדובר על הכנסות של האנשים, לא נלקח בחשבון נושא הדיור, וכשאנחנו מדברים על ההכנסות באמת יכול להיות שיש למישהו הכנסה מאוד נמוכה ואפילו חסרה פנסיה, אבל יחד עם זאת יש לו דירה משלו או אפילו יותר מאחת.
דינה טורבסקי: כאשר אצל העולים הסיטואציה הזאת תמיד שונה.
דינה טורבסקי: לכן מאוד חשוב כאשר אנחנו מדברים על אינטגרציה ושילוב והתייחסות כללית, שהתחום הזה יהיה כי זה פואנטה מאוד חשובה - - -
אברהם נגוסה: לתחום המחקר, כן.
עירית גוטמן: זאת המלצה שחברת הכנסת טלי פלוסקוב הכניסה לדו"ח הביניים - - -
דפנה כהן: ברשותכם, שוב אני אומרת, העניין הזה של סעיף הדיור זה משהו שהוא בדרך.
דפנה כהן: השאלה היא התוצאה בסופו של דבר.
דפנה כהן: שוב, האם תוחלת החיים היא נמוכה יותר, האם אכן נושא מיצוי הזכויות הוא בעייתי יותר - - -
אברהם נגוסה: זה צריך להיבדק במחקר.
אברהם נגוסה: זה יהיה מחקר מדעי.
דפני רות מושיוב: אם אדם גם חולה, גם איננו מדבר עברית, גם אין לו דיור - - - בואו נראה איך - - -
אברהם נגוסה: תנו לי לסכם.
אברהם נגוסה: עוד נקודה.
דפני רות מושיוב: יכול להיות אדם שעשרים שנה פה בארץ ולא מדבר עברית.
דפני רות מושיוב: זה לא עולים, זה אנשים שיש להם חסם לשוני.
דפני רות מושיוב: חשוב לראות את כלל האוכלוסייה, לא רק מי שעלה ב- - -
אברהם נגוסה: לזה אני מתכוון.
דפני רות מושיוב: החסם הלשוני.
אברהם נגוסה: צריך לדאוג לזה.
אברהם נגוסה: דר' ענת ברקו מצביעה כרגע במליאה והיא תצטרף אלינו ברגע שההצבעה תסתיים.
אברהם נגוסה: אני רוצה לברך את שגרירת קנדה הגברת דבורה ליאון ולומר שאנחנו מאד שמחים לארח אותך.
אברהם נגוסה: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות שמחה על השתתפותך בדיון בנושא תרומת הקהילה היהודית בקנדה לקנדה.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת ענת ברקו, שהיא יו"ר אגודת הידידות הבין-פרלמנטרית ישראל-קנדה וגם יו"ר הארגון נגד אנטישמיות וה-BDS, תצטרף אלינו בהמשך.
אברהם נגוסה: לאורך ההיסטוריה ובמשך שנים רבות קנדה היא ידידה של ישראל.
אברהם נגוסה: קנדה תומכת בישראל בהרבה נושאים בתחום הבינלאומי ואנחנו מאד מאושרים ומודים על תמיכתה המתמשכת של ממשלת קנדה בישראל.
אברהם נגוסה: אני יודע שבשנת 2015 היו אצלכם בחירות ונבחר ראש ממשלה חדש שגם הוא ידיד של ישראל.
אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שהוא יצא בהצהרה נגד אנטישמיות, נגד ה-BDS והוא ידיד של ישראל.
אברהם נגוסה: אני יודע שבחודש הבא אתם חוגגים - - -
דבורה ליאון: בשנה שעברה חגגנו 150 שנה והשנה, בשבוע הבא, זה כבר שנת ה-151.
אברהם נגוסה: אז אתם הולכים לחגוג 151 שנים לקנדה.
אברהם נגוסה: קנדה וישראל דומות מהרבה בחינות – חברה רב-תרבותית, שתי המדינות מומחיות בשילוב מהגרים ומומחיות בהבנת המהגרים החדשים ובמענה לצרכיהם.
אברהם נגוסה: דבר דומה נוסף בין שתי המדינות הוא: חופש, שלום וזכויות אדם לכל האנשים, שזה ערך משותף לשתי המדינות.
אברהם נגוסה: את הפגישה היום אתם בעצם יזמתם והבאתם את התערוכה לכנסת ולכן אני רוצה שוב להודות לכם.
אברהם נגוסה: היחסים ההיסטוריים בין קנדה לישראל מבוססים על ההגירה של יהודי קנדה לישראל והם הגשר בין שתי המדינות.
אברהם נגוסה: בנוסף, התרומה של הקהילה היהודית בקנדה לקנדה היא חלק חשוב וחיוני ליחסים בינינו.
אברהם נגוסה: למיטב הבנתי הקהילה היהודית בקנדה קיימת כבר 250 שנה ויש בה 400,000 חברים.
אברהם נגוסה: רובם גרים בטורנטו, מונטריאול וונקובר.
אברהם נגוסה: לפני הרבה שנים נפל בחלקי הכבוד לבקר בארצכם.
אברהם נגוסה: יש לכם ארץ מאד יפה ובהשוואה למקום ממנו הגעתי זה מקום שקשה לחיות בו.
דבורה ליאון: באיזה חודש הגעת?
אברהם נגוסה: ירד שם שלג, אבל יש לכם ארץ נהדרת.
אברהם נגוסה: שנה שעברה גם ביקרתי בקנדה, אבל זה היה בתקופת הקיץ ולא ירד שלג.
אברהם נגוסה: הייתי במעבר מאמריקה לישראל.
אברהם נגוסה: כך שהייתי שם בתקופת החורף כשיורד שלג וגם ראיתי את קנדה בתקופת הקיץ כשהיא ירוקה ויפהפייה.
אברהם נגוסה: יש לכם ארץ יפהפייה וגם אנשים מדהימים.
אברהם נגוסה: אני מכיר כמה אנשים מקנדה והזכרתי מקודם את פרופ' ארווין באטלר שהוא אדם יוצא מן הכלל.
אברהם נגוסה: אני מכיר אותו כבר כמה שנים מעבודתנו להצלת הקהילה היהודית באתיופיה.
אברהם נגוסה: יש לו תפקיד היסטורי בהגשמת החלום של יהודי אתיופיה לעלות לישראל.
אברהם נגוסה: הוא אדם מיוחד מאד מהקהילה היהודית בקנדה.
אברהם נגוסה: קנדה תמיד עומדת לצידה של ישראל ואנחנו מאמינים שקנדה תמיד תעמוד לצידנו.
אברהם נגוסה: כמו שאמרתי מקודם, ראש הממשלה לשעבר של קנדה נמצא כאן וגם זה דבר שמחזק את הקשר בינינו.
אברהם נגוסה: שוב, אני רוצה לברך אתכם ולומר לכם שזה תענוג בשבילנו לארח אתכם.
אברהם נגוסה: אני מזמין אתכם להביע את מחשבותיכם ולאחר מכן נדון בדברים.
דבורה ליאון: תודה רבה ותודה ענקית לוועדה של הכנסת שארגנה את הדיון היום, על התרומה של הקהילה היהודית הנפלאה שלנו בקנדה לקנדה ולישראל.
דבורה ליאון: אני רוצה להודות לדר' צ'ארלס פרידמן שהגיע איתי - - -
אברהם נגוסה: חברת הכנסת, דר' ענת ברקו, הצטרפה כרגע לישיבה.
אברהם נגוסה: אמרתי קודם שהיית באמצע הצבעה במליאה, אנחנו שמחים שהגעת.
אברהם נגוסה: כיו"ר אגודת הידידות הבין-פרלמנטרית ישראל-קנדה וגם כיו"ר הארגון נגד אנטישמיות וה-BDS, את עושה עבודה נפלאה.
ענת ברקו: וגם בעזרתך.
אברהם נגוסה: תודה רבה שהצטרפת אלינו.
אברהם נגוסה: כבוד השגרירה בדיוק התחילה לדבר, בבקשה.
ענת ברקו: איזה תזמון מושלם.
דבורה ליאון: ענת ואני כל כך מחוברות שהיא ידעה להופיע בדיוק בזמן.
דבורה ליאון: תודה שעזרת לארגן את המפגש ותודה על תמיכתך בקיום התערוכה שלנו בכנסת.
דבורה ליאון: זו כמובן תמיכה גדולה של הוועדה הזו שמאפשרת לנו את ההזדמנות הזאת מכיוון שאנחנו חושבים שזה מאד חשוב שגם הקנדים, גם ההנהגה בישראל וכל הישראלים יעריכו את הקהילה היהודית וכמובן יבינו לא רק את התרומה של הקהילה שלנו בקנדה אלא גם כאן בישראל.
דבורה ליאון: אני רוצה להציג את דר' צ'ארלס פרידמן שהוא סגן נגיד בנק קנדה לשעבר.
דבורה ליאון: הוא עשה עלייה לפני 4 שנים אני חושבת וכרגע גר כאן באושר.
דבורה ליאון: אני בטוחה שהוא מגיע לבקר בקנדה על בסיס קבוע.
דבורה ליאון: הוא אחד מאותם אלפים שישראל היא הבית שלו כמו קנדה.
דבורה ליאון: אני רוצה להציג גם את שי וקסמן אברמסון מקרן אספר (Asper) שהיה לה תפקיד גדול בהקמת התערוכה.
דבורה ליאון: הסיפור מאחורי התערוכה הוא די מדהים ואבקש מדר' פרידמן לדבר על כך מאוחר יותר מכיוון שהתערוכה הזאת היא מליבנו ומהרוח ההתנדבות המדהימה של הקהילה שלנו בקנדה.
דבורה ליאון: אני רוצה להתחיל ולהודות למארגני התערוכה.
דבורה ליאון: אוצרת התערוכה היא סנדרה ויצמן מורטן ותרומות מדר' ויקטור רבינוביץ' מנהל מוזיאון המלחמה ומוזיאון ההיסטוריה בקנדה.
דבורה ליאון: תודה נוספת לשתי המתנדבות המיוחדות טובה לינץ' ומורין מלאד שבאו עם הרעיון וגרמו לזה לקרות.
דבורה ליאון: תודה מיוחדת לקרן התפוצות ולשאר התורמים הנדיבים שאפשרו לזה לקרות.
דבורה ליאון: יש כמה אנשים שלא יכלו להשתתף, אבל חשוב לי לציין את שמם בזמן שאציג את התערוכה בפני הכנסת.
דבורה ליאון: כבוד הוא לי להיות כאן אתכם היום מכיוון שכשגרירת קנדה אני חושבת שכל הדיון על התרומה של קהילות שונות עבור החֶברות שלנו ובמיוחד בהקשר לוועדה העלייה, קליטה והתפוצות הזאת זה משהו שאנחנו צריכים להביא לקדמת הבמה באופן קבוע.
דבורה ליאון: אנחנו צריכים לזכור את התרומה העצומה של התרבויות השונות המרכיבות את המדינות שלנו.
דבורה ליאון: חלקם אולי אינם יודעים אבל האוכלוסייה היהודית בקנדה היא הרביעית בגודלה – קודם ישראל, אחר כך ארצות הברית, לאחר מכן צרפת עם 500,000 יהודים צרפתים ואז קנדה.
דבורה ליאון: אני נחושה בדעתי שנעבור את המספרים של צרפת בעשור הבא.
ענת ברקו: עם האנטישמיות שם, זה יכול לקרות.
דבורה ליאון: אני לא רוצה לפגוע במספרים שלהם אבל אני מקווה שיותר מהגרים יהודים יגיעו לקנדה ויעשו עוד תינוקות מקסימים.
דבורה ליאון: אבל לצערי הרב אני מודעת לבעיות שיש בצרפת.
אברהם נגוסה: בנושא הזה את מתחרה בנו.
דבורה ליאון: זה נכון.
ענת ברקו: אני מקווה שכולם יגיעו לישראל.
דבורה ליאון: אנחנו נדבר על הנושא הזה.
דבורה ליאון: אני מבינה את הרוח התחרותית, אז בואו נגיד שנתחלק.
דבורה ליאון: הרשו לי רק להזכיר את עשרת הקהילות היהודיות הגדולות.
דבורה ליאון: אתה הזכרת את היו"ר של טורונטו, מונטריאול וונקובר שחושבים עליהן מיד כאשר מדברים על יהודי קנדה.
דבורה ליאון: אבל יש לנו קהילות די גדולות באוטווה, ויניפג, קלגרי, אדמונטון, המילטון, ויקטוריה ממש ליד החוף, לונדון, הליפקס האזור של הבית שלי, ואני יודעת זאת בגלל שבדיוק סיימתי מסע הרצאות לאורך קנדה אותו התחלתי בחוף של קולומביה הבריטית בו דיברתי על היחסים הנפלאים בין קנדה לישראל.
דבורה ליאון: לכל מקום שהגעתי הקהילה היהודית הקנדית אירחה אותי בצורה נפלאה.
דבורה ליאון: הם עושים כל כך הרבה, לא רק תומכים בקהילה שלהם אלא גם תומכים בערים ובפרובינציות היכן שהם גרים.
דבורה ליאון: אם תסתכלו על הפנלים בתערוכה אני מקווה שתראו ותקראו חלק מהם ותוכלו ללמוד מהם על תרומתם הנפלאה לאורך השנים.
דבורה ליאון: ואתה צודק, עשית מחקר מעולה.
דבורה ליאון: 250 שנה של תרומה לקנדה לפני שקנדה נוצרה.
דבורה ליאון: מתיישבים יהודים באו, עזרו להקים את המדינה וממשיכים לתרום מאז.
דבורה ליאון: הנושאים העיקריים אותם תוכלו לראות בתערוכה הם הגירה, דיפלומטיה, שירות ציבורי (שירות ציבורי מדהים על ידי הקהילות שלנו), צדק, זכויות אדם, צמיחה כלכלית, אמנות, ליאונרד כהן.
דבורה ליאון: הוא לא ישראלי, הוא קנדי.
דבורה ליאון: אני יודעת שישראל תובעת אותו לעצמה אבל הוא קנדי.
דבורה ליאון: אני יכולה להמשיך בנושאים אחרים הקשורים לאמנות ותרבות.
דבורה ליאון: מטרת התערוכה היא פשוט לשתף את ההיבט היהודי בהיסטוריה הקנדית עם כל מי שיצפה בה.
דבורה ליאון: הזכרת שקנדה בת 151 שנים, אבל הקהילה היהודית תרמה לקנדה גם 100 שנים לפני כן.
דבורה ליאון: ההישגים של הקהילה היהודית הקנדית משקפות את האתגרים ואת ההצלחות לאורך האבולוציה שלנו.
דבורה ליאון: יהודי קנדה שיחקו תפקיד חשוב בכל תחומי החיים בקנדה.
דבורה ליאון: ורבים מהתחומים האלה סיפקו מנהיגות אמיתית.
דבורה ליאון: כבר מאמצע המאה ה-18 אהרון הארט, לא פלא ששם המשפחה שלו הוא הארט – לב, נחשב ליהודי הקנדי הראשון שהתיישב ב- Trois-Rivièresאזור כפרי מאד קטן בקוויבק בשנת 1760.
דבורה ליאון: מאז יהודי קנדה היו מעורבים עמוקות בהפיכת קנדה למקום סובלני, מכיל, משגשג ואשר נחשבת היום למדינת G7 מאד מוערכת.
דבורה ליאון: חוק היהודים עבר לא מזמן בפרלמנט שלנו.
דבורה ליאון: כהכרה בתרומה היוצאת מן הכלל הזאת הפרלמנט שלנו הקדיש את חודש מאי ליהודי קנדה.
דבורה ליאון: לכן, מעתה והלאה חודש מאי בקנדה יהיו חודש המורשת היהודית.
דבורה ליאון: חודש בו נחגוג את התרומה הפנטסטית הזאת.
דבורה ליאון: לכן זה הולם שהתערוכה הזו תוצג כאן בכנסת בעקבות סיום חודש המורשת היהודית הראשון.
דבורה ליאון: חודש המורשת היהודית והתערוכה עזרו להנגיש את סיפור קנדה היהודית לכל אזרחי קנדה.
דבורה ליאון: בין אם הם באו לקנדה בחיפוש אחר הזדמנויות כלכליות, חופש מרדיפה או בשירות הכתר, ליהודים קנדים מסנט ג'ון שבאי ניופאונדלנד ועד ויקטוריה שלחוף האוקיינוס השקט, ילונייף בטריטוריות הצפוניות ועד לווינדזור אונטריו היה תפקיד גדול בהיסטוריה של קנדה.
דבורה ליאון: המהגרים היהודים הראשונים הגיעו בעיקר ממערב ומרכז אירופה כפי שרובכם ודאי יודעים.
דבורה ליאון: בשלהי המאה ה-19, הגיעו מהגרים יהודים ממזרח אירופה.
דבורה ליאון: לאחר המלחמה, בערך 20,000 ניצולי שואה הגיעו לקנדה ואחריהם הגיעו פליטים יהודים מהמזרח התיכון וצפון אפריקה.
דבורה ליאון: לאורך שנות ה-70 וה-80 מהגרים יהודים מצפון אפריקה, בעיקר ממרוקו הביא הרבה יהודים ספרדים לקוויבק.
דבורה ליאון: הקבוצה הזו היא כיום חלק גדול מהקהילה היהודית במונטריאול וחלק קטן יותר אבל נלהב באותה מידה מהקהילה היהודית בטורנטו.
דבורה ליאון: בתחילת שנות ה-90 הייתה הגירה יהודית משמעותית לקנדה מברית המועצות לשעבר כולל הקהילה היהודית הרוסית.
דבורה ליאון: כיום יש כמעט 60,000 יהודים דוברי רוסית בקנדה, קהילה פורחת המיוצגת על ידי מוסדות כגון מרכז הקהילה הרוסית-יהודית בטורנטו.
דבורה ליאון: במידה רבה הגיוון של יהודי קנדה הוא הפסיפס של החברה הקנדית המורחבת כאשר כל אחד מביא עימו את המנהגים והמסורות שלו אשר ביחד יוצרים הפסיפס התרבותי הייחודי של קנדה וזה סימן איכות ברחבי העולם.
דבורה ליאון: אבל לצערי היהודים לא היו אהודים לאורך כל ההיסטוריה של קנדה.
דבורה ליאון: בין השנים 1933 ו-1948 מדיניות ההגירה של קנדה הייתה המוטו הנורא "אף אחד זה יותר מדי" (None is too many ). את המדיניות הזו הנהיג מנהל ההגירה האנטישמי בקנדה.
דבורה ליאון: רק 5,000 ניצולי שואה הורשו להיכנס לקנדה – הכי מעט מכל ארץ מערבית אחרת.
דבורה ליאון: זה היה רגע אפל מאד בהיסטוריה הקנדית.
דבורה ליאון: הדוגמה הטובה ביותר למדיניות השגויה הזאת קרתה ב-1939 כאשר קנדה לא אפשרה לספינה סנט לואיס לעגון בקנדה.
דבורה ליאון: היו עליה 907 ניצולי שואה שחיפשו מקלט בקנדה.
דבורה ליאון: הם הוכרחו לחזור לאירופה ו-254 מהם מתו בשואה.
דבורה ליאון: קנדה לא הכחישה את האמת המביכה הזאת ואת חלקה במעשה.
דבורה ליאון: במאי, בזמן ארוחת הערב למען גיוס כספים עבור מצעד החיים, ראש הממשלה טרודו והממשלה הקנדית הכריזו סוף סוף שנעביר בסתיו התנצלות רשמית לבית הנבחרים על גורלה של הסנט לואיס ונוסעיה.
דבורה ליאון: טרודו הצהיר שכאשר קנדה לא נתנה מקלט לאותם 907 יהודים אכזבנו לא רק את אותם יהודים אלא את כל צאצאיהם וקהילותיהם וברור שגם אכזבנו את קנדה.
דבורה ליאון: ההתנצלות בבית הנבחרים לא תמחק את הפרק המביש הזה בהיסטוריה שלנו.
דבורה ליאון: היא לא תחזיר את אלו שנספו או תתקן את חיי אלו שנפגעו מהטרגדיה הזו, אבל זו האחריות הקולקטיבית שלנו להכיר באמת הקשה הזו, ללמוד ממנה, להמשיך להילחם באנטישמיות כל יום ולתת משמעות לשבועה הנצחית "לעולם לא עוד".
דבורה ליאון: למרות זאת, אני שמחה לומר שעד 1949 קנדה הכירה בטעותה ובאותה שנה אישרה ל-11,000 יהודים להגר אליה, יותר מכל ארץ אחרת מלבד ישראל באותה שנה.
דבורה ליאון: במשך הזמן עוד אלפי ניצולים הצטרפו לקהילה.
דבורה ליאון: מעניין לציין גם שעד לזמן הזה, במהלך מלחמת העולם השנייה, 38% מהזכרים של יהודי קנדה היו בשירות פעיל בצבא שלנו.
דבורה ליאון: 420 מתוכם נהרגו בקרב ועל המצבה שלהם מופיע עלה מייפל לצד מגן דוד.
דבורה ליאון: אני אוהבת את הרעיון של עלה מייפל ומגן דוד ביחד – זה מנחם אותי קצת.
דבורה ליאון: רשימת התורמים של יהודים קנדיים היא ארוכה.
דבורה ליאון: כפי שאני נוהגת לעשות אני מדברת על תרומת הנשים ורוצה לתת כדוגמה את טילי טיילור, האישה הראשונה שהתמנתה לשופטת שלום מחוזית במחוז ססקצ'ואן, קונסטנט בלו שהייתה שופטת בבית המשפט העליון בנובה סקוטיה, וכמובן השופטת רוזי אבלה שרובכם אולי יודעים נולדה במחנה עקורים גרמני והפכה להיות האישה היהודייה הראשונה שמכהנת בבית המשפט העליון בקנדה.
דבורה ליאון: היא מאד ידועה בכל הקשור לעבודתה על שוויון בעבודה, הפסיקות שלה בקשר לזכויות אדם ונושאים אחרים.
דבורה ליאון: היא ביקרה בירושלים לאחרונה ונאמה בכנס ופרסמה מאמר נפלא על זמנה בישראל ועל החשיבות של מערכת משפט חופשית.
דבורה ליאון: יש לה כבוד עצום למערכת המשפט הישראלית ועובדת מאד צמוד עם השופטים שלכם.
דבורה ליאון: אני יכולה להזכיר עוד כמה כמו בורה לסקין, נשיא בית המשפט העליון הראשונה של קנדה, וכבר הזכרתם את ארווין קטלר.
דבורה ליאון: מוחות משפטיים חשובים ואנשים שתורמים כל כך הרבה לקהילה המשפטית.
דבורה ליאון: הסיפור שתראו בתערוכה משקף את כל הערכים האלו של קנדה שהזכרתי כרגע.
דבורה ליאון: הקהילה היהודית לא רק עזרה להקים את קנדה אלא גם תרמה רבות לישראל.
דבורה ליאון: חברי הקהילה היהודית שלנו, באמצעות עבודה קשה ותרומות נדיבות, תרמו משמעותית ועזרו לבנות ארגונים בישראל אשר משקפים את ערכי שתי המדינות.
דבורה ליאון: רק לציין כמה, סידני גרינברג מטורנטו שעזר להקים את בית הספר היהודי-קנדי להוקי במטולה בו ילדים יהודים, נוצרים, מוסלמים, דרוזים באים לשחק את המשחק הלאומי של קנדה – הוקי.
דבורה ליאון: מדי פעם הם באים לטורניר הוקי בקוויבק ומנצחים את הקנדים.
דבורה ליאון: אזכיר עוד מישהו הקשור לספורט, סילבן אדמס שהביא את מרוץ האופניים ג'ירו ד'איטליה לישראל ואני בטוחה שרבים מכם ראו בחודש מאי, והוא גם בונה את הולודרום הראשון בארץ.
דבורה ליאון: אני יכולה להזכיר גם את ג'רי שוורץ ואשתו הת'ר רייסמן שתרמו בנדיבות להקמת קרן הישג למען חיילים בודדים לשעבר.
דבורה ליאון: וקרן עזריאלי שמספקת מענקים לחוקרים ישראלים ובחו"ל וכרגע עוזרת בבניית בניין ארכיטקטוני חדש בקמפוס של אוניברסיטת תל אביב.
דבורה ליאון: קרן אספר שתרמה רבות לתוכנית הלימודים על השואה בבית הספר הבינלאומי ללימודי השואה של יד ושם.
דבורה ליאון: קרן אספר הייתה יוזמה של הנדיבים הידועים ישראל ורות אספר ז"ל.
דבורה ליאון: היה לי הכבוד לאחרונה לנאום בטקס "אספר" ביד ושם, לראות את העבודה הנפלאה שקרן אספר עושה בתמיכתה בבית הספר של יד ושם ומוודאת שלימודי השואה מתקיימים לא רק בקנדה ובישראל אלא בכל העולם.
דבורה ליאון: רשימת התורמים לגדילה ולצמיחה של מדינת ישראל היא ארוכה ותמשיך לגדול.
דבורה ליאון: אחת ההנאות שלי כשגרירת קנדה זה שיוצא לי כל הזמן לפגוש ולראות את תרומת הקהילה היהודית בקנדה לקנדה.
דבורה ליאון: אלה לא רק הישגים אישיים שמהללים את תרומת היהודים לקנדה, אלא גם התרומה הקהילתית אותה מעודדים ארגונים כגון בני ברית קנדה שקיימת משנת 1875, המועצה הלאומית של נשים יהודיות בקנדה – ארגון הנשים הראשון בקנדה שנוסד בשנת 1897, הדסה ויצ"ו של קנדה ופדרציית UJA בטורונטו שחוגגים 100 שנה של תרומות נדיבות משנות חיים לחברה הקנדית.
דבורה ליאון: הפדרציה היהודית של קנדה התומכת בקהילה בבית אבל גם כאן בישראל באמצעות תוכניות שונות.
דבורה ליאון: אחת מהן היא תוכנית נפלאה הנקראת "מחוף אל חוף" (Coast to coast) המתמקדת בנוער, חינוך ושיפור יכולות בקהילות בצפון ישראל.