GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי יוגב: אני לא חושב שזה שם.
מרדכי יוגב: אני חושב שכאשר אתה רואה מי האדם שלפניך, תגייס אותו בכפייה?
מרדכי יוגב: האם ייצא מזה טוב לצבא או לא טוב לצבא, האם זה יעבור דרך כלא אחר כך, האם תוך 30 יום אחרי טירונות היא כן תשתחרר או לא תשתחרר, אם תשכנעו אותה ללכת ליחידה, האם תתנו לה את מה שהיא מסוגלת לעשות מיכולותיה, לא זוכר במדויק.
מרדכי יוגב: למדת בלב?
ליאת חג'בי: כן יש לי מדעי המחשב.
ליאת חג'בי: בטל.
מרדכי יוגב: גילוי נאות, לא נפגשנו, הכל וואטסאפים ופניות.
מרדכי יוגב: אני לא מכיר את האנשים.
מרדכי יוגב: במקום שאני מכיר אני אומר שאני מכיר.
מרדכי יוגב: אני חושב שיש פה איזו שהיא התעקשות שהיא לא בריאה כאשר לא מדובר פה על איזו מגמה כוללת, מדובר פה בפתרונות באמת יחידניים, פרטניים, למה שהאדם יתרום למדינת ישראל, איפה יהיה ה-WIN-WIN של המדינה יותר גדול.
מרדכי יוגב: עד כאן דעתי, אני לא יכול לקבוע במקום הצבא, אני רק מביע את דעתי האישית שמכיוון שנפלו כאן דברים בין הכיסאות, אז נכון שנחפש את הדרך החריגה במובן זה.
אברהם נגוסה: אולי ביחד תתייחס, גם שאנחנו מבינים שהיא לא אשמה, לפי ההבנה שלי את מה שקרה.
אברהם נגוסה: אני לא מחפש אשמים, אבל הייתה אי הבנה, היא לא ידעה שזה 90 יום והדברים האלה, לכן אני אומר האם הצבא יכול לבוא לקראתה ולתת לה את מה שהיא מבקשת, לשרת במסגרת שירות לאומי.
מרדכי יוגב: עוד דקה, אני רוצה להמשיך את רצף המחשבה והמשפט.
מרדכי יוגב: צחי, בקשר הבין אישי הרציף, אתמול קיבלנו ארבע תשובות שליליות על מכיניסטים שלא הגישו בזמן טופס העברה או לדח"ש.
מרדכי יוגב: אתמול העברתי אותם לאנשים, הבהרתי להם שיש להם תאריכי גיוס ושהם צריכים להכין את עצמם.
מרדכי יוגב: שוב, אני לא מכיר אישית, אמרתי "הדבר היחידי שאני יכול להועיל לכם להקדיש לכם חצי שעה, איתמר ביקש פגישה איתי ואני אדריך אתכם איך להתגייס לצבא ולעשות הכי טוב שאפשר.
מרדכי יוגב: אם נפשכם חשקה בתורה, אחרי הצבא" כי הבנתי את התשובות שהצבא זה לא שכונה ועברו התאריכים ועברו הזמנים.
מרדכי יוגב: אתה מכיר את המקרים, אני לא רוצה להזכיר שמות, אחד מקשת לבת ים ושלושה מלוד אני לא זוכר לאן, אחד לאילת ושניים אני לא זוכר לאן.
מרדכי יוגב: אתמול העברתי להם תשובות שליליות ומחקתי אותם, חלק איתמר ראה וחלק אני, והעברנו תשובות שליליות, אמרנו הצבא לא שכונה, כל מה שנוכל לעזור לכם זה לייעץ לכם איך לעשות את הצבא הכי טוב שאפשר.
מרדכי יוגב: חד וחלק.
מרדכי יוגב: אני מרגיש שבמקרה הזה משהו פה, ואני לא מאפשר להם לפנות לנקח"ל, זה לא דרך הפעולה, אני מאפשר לפנות לנקח"ל רק אם אני מרגיש שיש משהו שבאמת המלש"ב נפגע ממשהו, היה פה משהו שהייתה איזו שהיא פגיעה, בבלאגן של ההליך המקדים.
מרדכי יוגב: רק אני אומר נקח"ל כאופציה, אחרת בשום אופן לא.
אברהם נגוסה: סגן אלוף צחי.
צחי רביבו: תראה אדוני, אתה מחוקק.
צחי רביבו: כל מה שאתה תחוקק פה, אני איישם.
צחי רביבו: אני הרשות המבצעת.
צחי רביבו: אתה חוקקת, אני לא חלילה מפנה אצבע אליך, מדינת ישראל, כנסת ישראל חוקקה חוק, היא הגדירה מה זה תצהיר דת ומה ההגשה ובהתאם לזה אני פועל.
צחי רביבו: ואם היה נכון לחוקק משהו אחר בהיבט התקנות או ההחרגות, בשמחה, אתיישר לפי זה.
צחי רביבו: אני פועל לפי מה שאתם תחוקקו ואני מיישם את החוק ובמקרים שבהם, מקרים מאוד מאוד חריגים שבהם אנו מפעילים שיקול דעת, אנחנו מזהים את המקרה שעומד בפנינו, אנחנו יודעים להפעיל אותו.
צחי רביבו: ברשותכם, וחלילה אני לא מעיר, פשוט הצגנו את זה בשלב א' לך, אתה נכנסת בשלב ב'.
צחי רביבו: אני הצגתי את כל התהליך ואת הנהלים.
צחי רביבו: ליאת התחילה מסלול מגיל 18 עד 19 שבו היא ביקשה מצה"ל דחייה לטובת אקדמיה, ללמוד יג'.
צחי רביבו: היא קיבלה את הדחיה.
צחי רביבו: ככזאת היא נכנסת לציר השירות הצבאי.
צחי רביבו: לא אני קבעתי את הנוהל, זה הנוהל שנקבע על פי החוק.
צחי רביבו: השלב השני היה החרגה לשנת שירות שפה אכן אני נתתי תשובה שלילית למשרד הביטחון כי מי שדחה כבר מסלול אחד לא יכול לדלג בין מסלולים.
צחי רביבו: - - - בסוף עומד מולך בן אדם, ואנחנו מאפשרים כ-12,000 דחיות פרט שזה, אני לא רוצה לציין פה את המספרים אבל זה נתח מאוד גדול מהיקף המתגייסים לצבא הגנה לישראל, הוא יכול להשפיע על הכשירות המבצעית.
צחי רביבו: במקרה הזה הספציפי כמו שיהודה הציג, היה פה תווך בין משרד הביטחון אליהם ובסופו של דבר ההחלטה שהתקבלה על ידי מיטב בגמישות הייתה לבטל השתמטות והייתה לאפשר לסיים את שנת השירות, באופן חריג.
דינה חג'בי: אני שואלת שוב כאמא, איך כל הבנות החברות - - -
אברהם נגוסה: באיזו מסגרת שנת שירות אתם נותנים לה, מה אתה אומר?
צחי רביבו: אני מאפשר שנת שירות לפי המסלול שהאגף הבטחוני חברתי עובד איתם וכל דבר שמוגש תחת פרט למוסד שמוכר, מקבל את - - -
מרדכי יוגב: הייתה פה החרגה כפולה שאין כפל החרגות ודחיות.
מרדכי יוגב: היא למדה באקדמיה אז אגף בטחוני חברתי לא יאפשר לה שנת שירות.
מרדכי יוגב: היה פה איזה שהוא, נפל בין כסאות משהו - - -
צחי רביבו: על זה ניתן מענה.
צחי רביבו: עכשיו השיח פה הוא שיח על הצהרתה אל מול ה - - -
מרדכי יוגב: השאלה היא לא זאת כי הנקודה היא להצהרה.
מרדכי יוגב: מתי הייתה הצהרה ראשונה.
מרדכי יוגב: איך זה את לא הצהרת ואחרות כן הצהירו?
ליאת חג'בי: כל הבנות שקיבלו דחיית שירות, כל החברות שלי בשכבת יג', כולנו אוטומטית קיבלנו דחיית שירות ואז הן לאחר מכן הצהירו.
ליאת חג'בי: אני התקבלתי כבר לסוכנות היהודית ובשיחות עם הסוכנות היהודית אמרו לי שיש לי עד 90 יום, ואני חושבת שגם הסוכנות לא ידעו שזה עד תאריך הגיוס המקורי כי הם אמרו לי את זה רק בפגישה מולם כשהגעתי אליהם בשבוע שעבר, הם אמרו לי "אנחנו גם לא ידענו שזה תאריך הגיוס המקורי וגילינו שזה תאריך הגיוס המקורי" חברות שלי שעשו דחיית שירות מטעם לימודים, אחר כך כן קיבלו את ההצהרה שלהן, למרות שזה כבר לא היה תאריך הגיוס המקורי.
ליאת חג'בי: אנחנו ידענו שיש רק את החוק של 90 יום מתאריך הגיוס.
אברהם נגוסה: השאלה אם ידעתי ש-90 יום מיום שקיבלת את תאריך הגיוס את חייבת להצהיר הצהרת דת.
אברהם נגוסה: האם ידעת על זה?
ליאת חג'בי: אני ידעתי ש-90 לא מתאריך הגיוס המקורי, בגלל שגם חברות שלי, כולנו עשינו את שנת יג', אז אוטומטית נדחה לנו השירות, אז ידעתי שזה כבר לא מתאריך הגיוס המקורי כי הצהירו מהלא מקורי.
אברהם נגוסה: את אומרת כבר קיבלתי דחייה שנה ולכן עבר את זה, אוטומטית המשיכה לשנת שירות דרך הסוכנות היהודית.
אברהם נגוסה: זה מה שעשית.
ליאת חג'בי: גם המנהלת שלי יכולה להעיד - - -
חסיה גל: כל הבנות קיבלו את הצהרת הדת, שזה היה יותר מ-90 יום לפני תאריך הגיוס החדש.
חסיה גל: לא המקורי.
צחי רביבו: אני ברשות
צחי רביבו: כם מרגיש צורך קצת להיות יותר - - -.
צחי רביבו: היה לך תאריך גיוס לדצמבר.
צחי רביבו: הודיעו למשפחה שלך שאת משתמטת.
צחי רביבו: למה לא התייצבת במיידי ולמה לא הגעת.
צחי רביבו: אני מתנצל, כי זה מגיע לשיח הזה.
אברהם נגוסה: היא אמרה שהיא דיברה עם הסוכנות והם אמרו לה שזה בסדר.
צחי רביבו: אבל הסוכנות זה לא צה"ל.
צחי רביבו: עם כל הכבוד, הסוכנות זה לא צה"ל.
ליאת חג'בי: אבל אני תחת חסותם - - -
צחי רביבו: לא, ממש לא.
צחי רביבו: ממש לא.
צחי רביבו: לאורך כל הדרך.
צחי רביבו: אני מתנצל כי הבאתם את השיח למקום כזה.
צחי רביבו: כמו שידעת לבקש דחיית גיוס לא דרך מכון לב אלא דרך מוקד מיטב ופניה ישירות, גם פה היית צריכה לעשות.
צחי רביבו: הסברתי לך את זה בשיחה.
צחי רביבו: זה דבר ראשון.
צחי רביבו: אני לא מקבל את הדברים פה.
צחי רביבו: אתם כבר לוקחים את זה למקום שכאילו אין פה אחריות לפרט.
צחי רביבו: האחריות של הפרט היא לפנות לצה"ל, לקבל את הדחיה.
צחי רביבו: יש מוקד, ידעת לפנות למוקד, היית צריכה לפנות בשנית.
דינה חג'בי: וברגע - - -
צחי רביבו: רק שניה ברשותך גבירתי, אני הייתי מאוד מנומס, הקשבתי להכל.
צחי רביבו: אבל יש פה דברים שעם כל הכבוד זה ממש אי דיוק.
צחי רביבו: וכשמודיעים לכם בטלפון שהיא משתמטת, באותו יום אדם צריך להגיע לרשויות הצבא.
דינה חג'בי: מחוץ לארץ.
צחי רביבו: מחוץ לארץ.
צחי רביבו: כן.
צחי רביבו: חד משמעית.
צחי רביבו: אם לא, אני מצפה מההורים להגיע ולהסביר, באותו רגע האירוע נעצר.
צחי רביבו: כך אני יודע לפעול.
צחי רביבו: ולגבי הבנות האחרות, תפנו שאילתה לכנסת אני מוכן להראות.
צחי רביבו: אני אעמוד מאחורי הדברים, אנחנו מאוד מדויקים ואיפה שאנחנו טועים אנחנו מתקנים.
צחי רביבו: אבל זה לא המקרה.
אברהם נגוסה: סגן אלוף צחי בוא - - -
צחי רביבו: לא, פשוט חבר'ה, אתם מדלגים על כל אי הדיוקים.
אברהם נגוסה: אבל היא אומרת שהיא מיד אחרי שהיא ידעה, מיד פנתה לסוכנות היהודית שאמרו לה "תלכי לשלום לשנת שירות", היא אומרת שהם אמרו לה שהם מטפלים בזה.
ליאת חג'בי: ואחרי יומיים עוד חזרו אלי ואמרו לי "הכל מסודר" - - - נכון.
ליאת חג'בי: זו הטעות שלי.
אברהם נגוסה: אני רוצה לחדד את העניין שיהיה ברור מה הנקודה.
אברהם נגוסה: בואו נשמע, לפני שאני מסכם את הדיון, נשמע את הסוכנות.
דינה חג'בי: - -- ובאמת הייתה בסדר וברגע שהייתה - - -בשנה יג' היא עשתה את זה מסודר ויש לך את הדף והכל טוב הכל בסדר.
דינה חג'בי: הבעיה שלי זה בנושא שאיך את נחשבת משתמטת ואף אחד לא יודע על זה.
דינה חג'בי: אני שולחת את הבת שלי לחוץ לארץ, אני אומרת, ההורים שלה שם, הם מטפלים בה, הם דואגים לה, זאת הסוכנות.
דינה חג'בי: היא נמצאת תחת חסותם, אני פה ואני לא יודעת אפילו שהבת שלי יש לה קטגוריה כזאת בכלל.
אברהם נגוסה: ג'וש שוורץ בבקשה.
ג'וש יהושע שוורץ: אני רק רוצה לציין שאנחנו הוצאנו עד עכשיו אלפים ולא היה מקרה כזה.
ג'וש יהושע שוורץ: זה מקרה בודד מתוך אלפים של אנשים צעירים שיוצאים לשליחות בתפוצות.
ג'וש יהושע שוורץ: דבר שני, נאמר פה שאמרו לה בסוכנות היהודית כל מיני דברים, אני לא יודע מה אמרו לה, הדברים ברורים, חדים מאוד.
ג'וש יהושע שוורץ: כולם חותמים על טופס, שני ההורים שנמצאים פה חתמו על הטופס הזה, גם היא, השין-שינית חתמה על הטופס, בבולד בסוף איפה שחותמים, אחרי כל הסעיפים, מודגש בבולד מעל החתימה שאי אפשר לפספס "ידוע לי כי האחריות לשיבוץ ו/או לתאריך הגיוס החדש לצה"ל כתוצאה מהשליחות שלי חלה עלי בלבד ואני הוא זה שצריך להיות בקשר עם צה"ל ולעדכן אותם כפי הנדרש.
ג'וש יהושע שוורץ: לסוכנות ו/או לקהילה אין חבות או אחריות ו/או זיקה לגיוס או לשיבוצים בצה"ל".
ג'וש יהושע שוורץ: חתומים פה גם ההורים וגם בת השירות ואני חושב שהדברים מאוד ברורים שהאחריות חלה עליה.
אברהם נגוסה: אם כך, למה הסוכנות אמרו "אנחנו טיפלנו, הכל בסדר" כפי שהיא אמרה?
ג'וש יהושע שוורץ: אנחנו לא מכירים אמירה כזאת.
יהודה סטון: תראו, כמו שג'וש אמר, אני חושב שיש פה שני נושאים ומקשרים ביניהם והם קצת שונים.
יהודה סטון: כשאנחנו הבנו שהנושא של דחיית השירות, הייתה פה איזו שהיא אי הבנה, אנחנו באמת הפעלנו את כל מה שביכולתנו, אני לא חושב שליאת עשתה את זה מתוך ניסיון של לרמות מישהו ולצאת וכולי, ולכן נעמדנו כחומה בצורה לנסות להשפיע עד כמה שאנחנו יכולים להשפיע כדי שהיא תקבל את הדח"ש, ואת הדח"ש היא קיבלה.
יהודה סטון: בואו נזכור את זה, את הדח"ש בסופו של יום היא קיבלה.
קריאה: את הדח"ש השני.
קריאה: שני דח"שים.
אברהם נגוסה: אני פונה לסגן אלוף צחי רביבו.
אברהם נגוסה: האם יש אפשרות שתוכלו לעשות את המקרה שלה כמקרה חריג, להביא את זה לוועדת חריגים כמקרה חריג, להתחשב במקרה כזה, להכיר בהצהרת הדת ולתת לה לשרת בשירות לאומי?
צחי רביבו: אני חושב שזה לא רציני שאענה על דבר כזה.
צחי רביבו: לא מכובד גם.
אברהם נגוסה: אני מבין את זה שאתה לא יכול לתת לי תשובה.
אברהם נגוסה: אני לא מצפה.
אברהם נגוסה: האם אתה יכול להביא את הנושא הזה לוועדה או לשר הביטחון כמקרה חריג?
צחי רביבו: הסמכות פה על פי החוק היא של הפוקד, שזה או מפקד מיטב או סגנו.
צחי רביבו: שר הביטחון יש אחד, נכון, אבל זו הסמכות על פי החוק.
צחי רביבו: נציג את עניינה שוב למפקד מיטב למרות שהוא דן בו והוא יכריע בזה.
אברהם נגוסה: תביא לו את הנושא.
אברהם נגוסה: מאוד חשוב שגם להבא שלא יהיו מקרים כאלה, חשוב לפרסם בפרסומי הסוכנות את הנוהל לגבי שנת שירות בחו"ל.
אברהם נגוסה: מאוד חשוב שזה יהיה ברור לכולם.
אברהם נגוסה: יהיה לנו תרגום מעברית לרוסית.
אברהם נגוסה: אני מברך את המשתתפים, בראשם את יושב ראש הכנסת יולי יואל אדלשטיין, שרת העלייה והקליטה סופה לנדבר, יושב ראש הסוכנות היהודית נתן שרנסקי, אותו אני מבקש לברך במיוחד בהזדמנות זו על הזכייה בפרס ישראל.
אברהם נגוסה: כבוד גדול לנו.
אברהם נגוסה: ברכותיי לשגרירת לטביה בישראל ולשגריר קזחסטן בישראל, מכבדים אותנו גם בנוכחותם נציגי שגרירות ארצות הברית בישראל.
אברהם נגוסה: אני שמח להיות שותף במסגרת הוועדה להקרנת הבכורה של הסרט התיעודי 'מעבדות לחרות' כאן בכנסת.
אברהם נגוסה: זה פרק חשוב בהיסטוריה של עם ישראל.
אברהם נגוסה: הסרט מתאר עידן מרתק, כמעט לא מוכר לרוב היהודים בעולם.
אברהם נגוסה: הדמות הראשית בסרט היא יושב ראש הנהלת הסוכנות היהודית, מר נתן שרנסקי, שנאבק למען החרות והזהות הלאומית.
אברהם נגוסה: למען מטרה זו הוא שהה מספר שנים בכלא הסובייטי ועם זאת הוא ניצח במאבק.
אברהם נגוסה: חברת דוקו 9, שהיא חברת בת של ערוץ 9, המשדר בשפה הרוסית, היא אחת מחברות ההפקה הטובות בישראל.
אברהם נגוסה: המפיק הראשי, אלכסנדר לוין, זכה בתחרויות בינלאומיות רבות, סרטים שלו זכו בפרסים בפסטיבלים בינלאומיים.
אברהם נגוסה: אני מברך את הנוכחים כאן איתנו היום, יורי קגנוביץ, מנכ"ל ערוץ 9, איליה סליטה, מנכ"ל קרן ג'נסיס, ארקדי קוגן, במאי הסרט, אהרון פרנקל וכן תלמידי נעל"ה יקרים מחוות הנוער הציוני בירושלים.
אברהם נגוסה: מיד נצפה בסרט ואחר כך נקיים דיון עם יוצריו.
אברהם נגוסה: אני מזמין את יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת יואל יולי אדלשטיין.
יולי יואל אדלשטיין: בוקר טוב, ברוכים הבאים לכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: קודם כל תודה רבה ליושב ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, חבר הכנסת נגוסה, על היוזמה להקרנת הסרט הזה, גברתי השרה לנדבר, חברי הוועדה, מנהלת הוועדה, וכל המארגנים, כל אלה שעמלו וטרחו על מנת שהסרט ייצא לפועל, כל הקהל.
יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד שמח להיות כאן ולא רק מכיוון שאני חייב לומר את זה בכל אירוע.
יולי יואל אדלשטיין: אני שמח להיות כאן מכיוון שקרה דבר מאוד מעניין ומדאיג.
יולי יואל אדלשטיין: אני יכול לומר לכם שכשהייתי נער, לפני שהצטרפתי לפעילות הציונית בעצמי, שמות כמו אלה של נתן שרנסקי ועוד כמה גיבורים שמופיעים בסרט היו בשבילנו כבר שמות גדולים.
קריאה: אנטולי.
יולי יואל אדלשטיין: אנטולי, נכון.
יולי יואל אדלשטיין: זה דבר לא מובן מאליו בהתחשב בעובדה שזה לא בדיוק היה מצב שראיינו אותם בכלי תקשורת או שפתחת את העיתון וראית מאמר שהוא או מישהו מהם כתב.
יולי יואל אדלשטיין: אבל עדיין, איכשהו, בדרך לא דרך, מפה לאוזן, מקטע קצר של איזה שהוא שידור של קול ישראל, או the voice of America או BBC, פתאום קלטת מה שקרה ועד שהגיעו ההפרעות לשידור יכולת להבין מה בדיוק קורה.
יולי יואל אדלשטיין: ועכשיו, כשהכול מותר והכול מודפס והכול מתועד והכול חופשי, אומר לפני מספר דקות ידידי יושב ראש ועדת העלייה והקליטה, הסיפור שלא כל כך מוכר ליהודי העולם, בסך הכול חלף דור אחד ואני חושב שגם נתן וגם אני וגם רבים אחרים יכולים לספר כמה שאתם רוצים חוויות איך בן 50 רץ לקראתנו מלא התפעלות כאילו ראה איזה שהוא כוכב רוק לפניו, אומר, 'מה, אתה נתן שרנסקי?' ולידו בן או בת 20 שלו אומרים 'אבא, מי זה?'.
יולי יואל אדלשטיין: אז מצד אחד אולי אלה תהליכים טבעיים, מצד שני נורא חבל.
יולי יואל אדלשטיין: נורא חבל כי הפרק הזה בתולדות עם ישראל, בהיסטוריה המודרנית של עם ישראל, הוא פרק מאוד מאוד חשוב ואסור שהוא יילך לאיבוד רק מכיוון שחשבנו שהכול מובן מאליו וחשבנו שהכול טרי וחשבנו שאם כל כך הרבה אנשים מכירים אז למה אנחנו צריכים לעשות לעצמנו או למאבק הזה יחסי ציבור?
יולי יואל אדלשטיין: אז טוב מאוד שהתעוררו אנשים, לא רק עם הסרט הזה, אבל גם עם הסרט הזה, וכתבו והדפיסו וראיינו ואספו חומר ועכשיו גם עשו סרט דוקומנטרי.
יולי יואל אדלשטיין: אני אגלה לכם גילוי נאות, יש לי קשרים בבניין הזה ואני כבר ראיתי את הסרט, אז אני, ברשותכם, אלך אחרי דבריי לעבוד, אבל סרט מעניין, סרט שבאמת מספר את הסיפור והייתי רוצה לומר יישר כוח לכולכם.
יולי יואל אדלשטיין: וגם לכל אלה שיושבים באולם, ודאי לישראלים שבינינו, כדאי לזכור שחוץ מכמה שמות מפוצצים, שעד עכשיו בכל זאת איכשהו קצת מוכרים, היו עוד עשרות אלפי גיבורים במאבק הזה.
יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות שמישהו מהם גר ממש באותה כניסה, בכרמיאל או נצרת עלית או באר שבע ואף פעם לא תדעו אם אותו אדם מבוגר, אולי לא עם עברית צחה, שיורד לזרוק את הזבל ועובר אתכם בכניסה, לפני 30, 40 שנה היה מוכן להקריב את חייו על מנת להגיע לישראל.
יולי יואל אדלשטיין: אז כדאי לשים לב מסביב.
יולי יואל אדלשטיין: וגם לדור הצעיר, את הדברים האלה והסיפורים האלה אפשר לאסוף, בעוד 20 שנה לא ניתן יהיה לאסוף אותם, אז כדאי להזדרז כבר עכשיו.
יולי יואל אדלשטיין: (מדבר ברוסית).
אברהם נגוסה: אני גם רוצה לברך את חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת יואל רזבוזוב וחבר הכנסת יהודה גליק שנמצאים איתנו.
אברהם נגוסה: אני מזמין את כבוד שרת העלייה והקליטה.
סופה לנדבר: אדוני יושב ראש ועדת העלייה והקליטה, מר נתן שרנסקי, ידידי.
סופה לנדבר: אנחנו יכולים לברך אותו, הוא מסיים תקופה מרתקת כיושב ראש הסוכנות היהודית ואני כשרת העלייה והקליטה מאוד מצטערת על כך, הייתי בשמחה ממשיכה איתו את הפרק של עידוד עלייה וקליטת עלייה במדינת ישראל.
סופה לנדבר: מר גנדי גזין, קרן ג'נסיס, מובן שחברי הכנסת, ידידיי, ערוץ 9, אלכסנדר לוין וארקדי כהן וכל עובדי ערוץ 9.
סופה לנדבר: הסרט על הורדת מסך הברזל, יושבת כאן ראש נתיב, אז לשכת הקשר, ואני זוכרת איך לשכת הקשר לקחה על עצמה, נטע, את למדת את זה מההיסטוריה, אני למדתי את זה מההיסטוריה שלי.
סופה לנדבר: אני רוצה לכל מסורבי העלייה, אסירי ציון, תודה על מה שעשיתם, תודה על המלחמה שעשיתם.
סופה לנדבר: זה לא מובן מאליו.
סופה לנדבר: אז נאסרה כל פעילות יהודית במדינות חבר העמים וקבוצה של מורדים, ככה קראו לכם, קבוצה של מורדים, עשתה פעילות נהדרת למען שייפתחו שערי הברזל והעלייה הזאת תהיה כאן יחד איתנו.
סופה לנדבר: אני רוצה לברך את כל מי שעשה את הסרטון הזה, על כל ההיסטוריה המפוארת, ואני רוצה להגיד שיושבת פה אשתו של יורי שטרן.
סופה לנדבר: אני הכרתי את יורי שטרן, אחרי שקמתי משבעה של אמי שנפטרה ולא הספיקה להגיע לכאן, המשפחה שלי הייתה גם מסורבת עלייה, אמי ואחותי נשארו שם מאחורי מסך הברזל אחרי שאני עליתי ארצה.
סופה לנדבר: אני יודעת מה שהקריבה מדינת ישראל כדי להילחם יחד איתי.
סופה לנדבר: אני זוכרת ששגרירות רוסיה היחידה הייתה באוסטריה, אני נסעתי לשם יחד עם חיים צ'סלר שהיה ראש מועצה ציבורית למען יהודי ברית המועצות, נכנסתי לשגרירות והוא איבד אותי, כמה שעות לא יצאתי משם, אמרתי 'או שהשגריר יגיע אליי וייתן לי אישור כניסה או שאני לא יוצאת מכאן', הוא התקשר לישראל ואמר 'אני איבדתי אותה', אחרי כמה שעות המשכתי בשביתת רעב.
סופה לנדבר: זה לא עזר, אמי נפטרה יומיים אחרי שקיבלה אישור כניסה, אישור עלייה, למדינת ישראל.
סופה לנדבר: אני יודעת מה שאתם עשיתם, אני יודעת איך שנלחמתם.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד, הסרט הזה הוא השביל של ההיסטוריה, אם אפשר להגיד הדרך של ההיסטוריה שהצעירים צריכים ללמוד, הם צריכים לדעת לזכור ולא לשכוח אף פעם ולא לשכוח את המסר 'שלח את עמי'.
סופה לנדבר: מדינת ישראל עמדה אחרי מסורבי העלייה, מדינת ישראל עמדה מאחורי האנשים הגיבורים האלה ואני מאחלת לכולנו סרט שאנחנו נעצור את הנשימה בגלל שזה היה, שהאנשים האלה היו שם, האנשים האלה נלחמו והיום הם חלק בלתי נפרד של מדינת ישראל.
סופה לנדבר: יום נעים.
סופה לנדבר: (מדברת ברוסית).
אברהם נגוסה: אני רוצה לומר ברוך הבא לאשתו של חבר הכנסת לשעבר יורי שטרן ז"ל.
אברהם נגוסה: אני הייתי איתו באתיופיה.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת לשעבר יורי שטרן, הוא לא רק נאבק לשחרורה של יהדות רוסיה, הוא גם נאבק לשחרורה של יהדות אתיופיה.
אברהם נגוסה: היינו ביחד באתיופיה ואני רוצה לציין את זה ולהגיד שבאמת הוא חסר לנו היום.
אברהם נגוסה: מחבריי חברי הכנסת חבר הכנסת יהודה גליק ידבר, הוא יהיה הדובר האחרון בשלב הזה ואז אנחנו נצפה בסרט.
יהודה גליק: חברים, אני אומר דברים קצרים.
יהודה גליק: אני באמת עומד פה נפעם מול תופעה חד פעמית בהיסטוריה שנקראת מדינת ישראל.
יהודה גליק: אנחנו רגילים לקרוא את סיפורי התנ"ך, יציאת מצרים, קריעת ים סוף, הכניסה לארץ מירדן, אנחנו רגילים לקרוא הרבה סיפורי תנ"ך שקרו לפני הרבה שנים, אני מצטער שמי שחי בדור שלנו כבר כמעט לא יכול להתפעל מסיפורי התנ"ך, הסיפורים של הדור שלנו הרבה יותר מרשימים.
יהודה גליק: במצרים היינו 400 שנה בארץ אחת, שנמצאת כמה מאות קילומטר מפה ויצאנו והגענו לארץ, בגולה היינו אלפיים שנה, ב-250 ארצות שונות, וחזרנו לפה ואנחנו כולנו מדברים את אותה שפה.
יהודה גליק: כשאני מלמד את המשך סיפורי התנ"ך, כשאני מלמד על חומות יריחו שנפלו, תגידו לי, מה זה חומות יריחו שנפלו לעומת קיר הברזל הסובייטי שנפל?
יהודה גליק: זה פינאטס.
יהודה גליק: אבל את הנסים של הדור שלנו עשו אנשים אנונימיים, מאחורי הקלעים, בשקט בשקט בהרבה עבודה קשה.
יהודה גליק: לנו יש חובה לספר לדור שלנו ולילדים שלנו על המעשים שאותם אנשים אנונימיים עשו ולדאוג שהם לא יישארו אנונימיים.
יהודה גליק: אז אני רוצה להגיד לך, נתן, מלבדך, כל העבודה שעשית, לפני שנכנסת לכלא, אבל יש גברת אנונימית שעשתה לא מעט כשאתה היית כלא, גב' אביטל, שהפכה עולמות ומיד כשיצאת היא חזרה לאנונימיות שלך, ועל כך מגיע לה כל הכבוד והרבה ברכות.
יהודה גליק: אני מאחל לכולנו שהסרט הזה יעזור לנו לדעת להגיד לכם תודה רבה, להצדיע לכם ולהעביר את המורשת הזאת הלאה כי זאת מורשת חובה להעביר לדורות הבאים.
אברהם נגוסה: אנחנו יורדים למטה לצפות בסרט.
אברהם נגוסה: (הקרנת הסרט)
אברהם נגוסה: אני מזמין לשולחן הכבוד את יושב ראש הנהלת הסוכנות היהודית, נתן שרנסקי, את יורי קגנוביץ, מנכ"ל ערוץ 9, איליה סליטה, מנכ"ל קרן ג'נסיס, ארקדי קוגן, במאי הסרט, ואהרון פרנקל.
אברהם נגוסה: חברים, אין מילים.
אברהם נגוסה: אנחנו מאוד מודים לערוץ 9 על כל העבודה החשובה שבאמת הם עשו וגם באו לכנסת להראות לנו את הסרט ההיסטורי 'מעבדות לחרות' ואני רוצה להזמין את יורי קגנוביץ, מנכ"ל ערוץ 9, בבקשה.
יורי קגנוביץ: שלום רב לכולם.
יורי קגנוביץ: אני קודם כל רוצה להודות למשכן הזה שאירח אותנו.
יורי קגנוביץ: אני רוצה להגיד שלום ותודה רבה לשני השגרירים שהגיעו, שגריר קזחסטן, שגרירת לטביה, תודה שמצאתם זמן ובאתם.
יורי קגנוביץ: אני רוצה להודות לבמאי הסרט, אדם מאוד מוכשר שעשה לנו יצירת אמנות, ארקדי קוגן, מנכ"לית של חברת 9 דוקו, יונה פרנקל, שהרעיון היה שלה להפיק את הסרט.
יורי קגנוביץ: אני רוצה להודות מקרב לב לאהרון פרנקל ולמנכ"ל קרן ג'נסיס, איליה סליטה, ולגנדי גזין, שהוא יושב ראש קרן ג'נסיס.
יורי קגנוביץ: אני כמו כולכם ראיתי את הסרט ופשוט אמיתי ירדו לי דמעות, למרות שאני ראיתי כבר כמה פעמים, גם את החומר וגם את הסרט כשהוא היה מוכן.
יורי קגנוביץ: אנחנו רואים שליחות מיוחדת בעשיית הסרט הזה וגם בהמשך העשייה שלנו בעתיד.
יורי קגנוביץ: בימים אלה אנחנו מתחילים להפיק סרט על לוחמים יהודים במלחמת העולם השנייה, שזה גם משהו שחשוב שנזכור וחשוב שהדורות הבאים יידעו על כך.
אברהם נגוסה: מאוד חשוב לי להזכיר שהכנסת כמו בכנסת, אז מבחינת הזמן אני מבקש שתעשו זאת בתמצית כי הזמן שלנו רץ.
אברהם נגוסה: אני מזמין את איליה סליטה, מנכ"ל קרן ג'נסיס.
איליה סליטה: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): חברים יקרים, לפני קצת יותר מ-50 שנים חלו אירועים גדולים בישראל והם היו חלק משינויים גדולים שקרו בכוחות המקומיים והעולמיים.
איליה סליטה: לא הרבה שמו לב לסדקים הקטנים שהחלו להופיע בגוש הסובייטי.
איליה סליטה: לפני כמה שנים הסדקים האלה התרחבו והמאבק של היהודים לחרות, במקביל לניצחון הישראלי ההיסטורי, הפך לדוגמה והשראה למיליוני יהודים ברחבי העולם.
איליה סליטה: הסרט הזה מספר את הסיפור של איך זה קרה, איך בודדים הפכו כל כך משמעותיים ומיוחדים שהם נשאו איתם פיסה מההיסטוריה.
איליה סליטה: נתן שרנסקי, יהודי סובייטי, אקטיביסט, מסורב עלייה, אסיר ציון, התנגד לשיטה הסובייטית ולא יכול יותר להתקיים באווירה הקיימת שעמדה בניגוד להתעוררות זהותו היהודית.
איליה סליטה: אם את מרגיש קודם יהודי, אם אתה צריך לפתח את הזהות היהודית שלך, אם לחיות כיהודי זה חשוב לך, אתה לא יכול יותר להמשיך לחיות במשטר הסובייטי ואתה חייב לצאת מזה לפני שזה יחנוק אותך.
איליה סליטה: נתן ושאר האקטיביסטים היהודיים לא בחרו להיות גיבורים, מה שהסרט מראה זה כמה אנשים אלה נורמליים, כמה קל לדמיין את אותם אנשים גדולים, שהם איתנו היום, כמה קל לדמיין אותם כחבריכם, כשכנים שלכם וכקולגות שלכם.
איליה סליטה: ההרואיות שלהם היא כמעט מקרית, הם פשוט עשו מה שהם היו חייבים לעשות, למרות הסכנות הנוראיות והסיכון.
איליה סליטה: אתה לא רואה פנטיות בעיניהם, מה שהם עשו, הם עשו את הדבר ההגיוני, להגן על זהותם ועל אישיותם, להיאבק על חלומם והחלום של האנשים סביבם.
איליה סליטה: וזו המתנה הגדולה וההשראה לנפשנו, הידיעה שגבורה היא לא משהו ששייך רק לאנשים מיוחדים וייחודיים, אלא זו איכות שיכולה להתקיים בנו אם רק נהיה מוכנים לפעול למען מה שנכון, לעצמנו, לאנשים סביבנו, לעתידנו.
איליה סליטה: בהסתכלנו אחורה על ההיסטוריה של המאבק ועל יוצאי רוסיה ברחבי העולם, אנחנו רואים שהיום הם יכולים להחליט על חייהם בחופשיות וכרצונם, איפה וכיצד הם יחיו ואיפה וכיצד הם רוצים לחיות את חייהם כיהודים.
איליה סליטה: כשאנחנו שומעים את הקול של יוצאי ברה"מ לשעבר בעולם אנחנו רואים כמה חשוב וכמה קריטי היה סיפור מאבק זה לשגשוג של הדור החדש של יהודים ושל אוהבי החופש בכל מקום.
איליה סליטה: אנחנו משוכנעים שהסרט הזה מהווה תרומה משמעותית למטרה זו ואנחנו גאים שלקרן ג'נסיס היה תפקיד קטן בכך שהסרט הזה יצא לפועל.
אברהם נגוסה: אני מזמין עכשיו את ארקדי קוגן, במאי הסרט.
ארקדי קוגן: (תרגום חופשי מהשפה הרוסית): צהריים טובים.
ארקדי קוגן: תודה רבה שצפיתם עד הסוף.
ארקדי קוגן: הסרט באמת קצת ארוך, אבל היו לי שיקולים משלי לעשות אותו בדיוק בצורה הזו.
ארקדי קוגן: העניין הוא שבשבילי זה לא רק סרט, זה גם תעודה, זה ממש תיעוד שמסופר על ידי האנשים שמבחינתם עשו את ההיסטוריה הזאת וזאת החשיבות של הסרט הזה בשבילי.
ארקדי קוגן: אני רוצה להודות לא רק לנתן, אלא גם לסירובניקים אחרים שנמצאים כאן באולם.
ארקדי קוגן: אני רוצה להודות על כך שהם הביעו אמון כי זה לא היה מובן מאליו.
ארקדי קוגן: זה כמובן היה סיפור שהכרתי, אבל לא הכרתי אותו כל כך לעומק וזה סיפור לא רק על יהודים ובשביל יהודים, זה סיפור בשביל כל העולם.
ארקדי קוגן: אני רוצה להודות גם לכל האנשים שעבדו על הסרט הזה, זו באמת הייתה עבודה כבירה.
ארקדי קוגן: כאן מולכם יושב רק אני, אבל לידי וגם באולם נמצאים אנשים שבאמת עבדו קשה מאוד על הסרט הזה.
ארקדי קוגן: ראיתם כמה כתוביות היו כשדובר על הצוות, תודה להם.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדבר על הגיבורה, גב' אביטל שרנסקי, שנמצאת איתנו.
אברהם נגוסה: אני מזמין את מר נתן שרנסקי, יושב ראש הסוכנות היהודית, בבקשה.
535: (מדבר ברוסית).
535: כאן יש אזכור אחד, שבכל החקירות אף אחד לא נשבר.
535: היו 150 פעילי עלייה או סירובניקים באודסה ובקישינב ובנובו סיבירסק וב - - - והקג"ב חקר אותם ובאו אנשים ואמרו 'אם אתה עכשיו לא תגיד שלא הסכמת שמידע עליך עבר לחו"ל, אז אתה חלק מבגידה במולדת ואתה תלך לבית סוהר' ואף אחד לא שיתף פעולה.
535: שנתיים לפני זה היה משפט נגד סטודנטים, שני סטודנטים מובילים שנשברו וכתוצאה מזה כל המאבק היה מנותק להרבה שנים.
535: אז כאן, היו כמה מאות יהודים שהפסיקו לפחד והיו מאות אלפי יהודים בעולם שהזדהו עם המאבק שלנו ולא הפסיקו במשך 20 שנה להילחם.
535: זה מה שהפיל את ברית המועצות, זה מה ששחרר את היהדות של ברית המועצות, זה מה ששינה את כל העולם.
535: זה סיפור לא מאגדה, לא מתנ"ך, זה סיפור בישראל שלנו, כשאנחנו יום יום מחפשים איך לחזק את הזהות של הדור הצעיר, מה לעשות נגד התבוללות ואנחנו מנסים לחפש כל מיני סיפורים מלפני אלפיים שנה, סיפורים מצוינים, או לפני 500 שנה, וכאן שכחנו לספר לילדים שלנו על מה אנחנו עשינו, מה זוג צעיר מפילדלפיה או ממיאמי עשה כאשר הם באו למוסקבה, לקחו מסמך והיו רועדים מפחד, תחת השמלה היו צריכים להעביר את המסמך הזה לוושינגטון ואחר כך סנטורים הפכו את המסמך הזה לחוק חדש.