GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסתר בלום: אם כבר פתחתם את הנושא של התמיכות - - -
אברהם נגוסה: אני דווקא לא רוצה.
אסתר בלום: בקשה לקיים דיון - - -
אברהם נגוסה: נקיים דיון נפרד.
אסתר בלום: לקיים דיון נפרד בנושא של משרד הקליטה וגם בנושא של בנות השירות הלאומי.
לאה פדידה: ביקשתם מהקרן הקיימת פעם את התמיכה?
לאה פדידה: קיבלתם או לא?
אסתר בלום: מה שבאמת רציתי לדעת שנאמר פה עכשיו אבל אני לא מרגישה, ואני מזדהה יותר עם מה שאומרת נציגת בשביל, כל המערך התומך, אין מערך תומך.
אסתר בלום: אנחנו לא מרגישים את זה.
אסתר בלום: הבנות תלושות, הבנות בודדות מאוד מאוד מאוד.
אסתר בלום: אם הן צריכות כל דבר בדירה שלהן, אין להן גרוש להוציא על מה שהן צריכות ואין להן עם מי לדבר.
אסתר בלום: רכזות בשפות, תחשבו על זה, אי אפשר 250 בנות, כאשר הרוב הן דוברי שפה כזאת או אחרת, לא צריך להמציא פה עשרה אנשים שדוברי כל מיני שפות, חייבים אנשים שילוו אותם ויהיו שם העורף שלהן.
אסתר בלום: לא לשלוח אותן דווקא לקיבוצים, זה רעיון נהדר, אבל לא כל בת רוצה להגיע דווקא לקיבוצים, הן רוצות להשתלב.
אסתר בלום: אז הנושא הזה לא פחות חשוב מהתוספת התקציבית שהיא חייבת להיות.
אסתר בלום: שוב, החיילים מקבלים חיבוק ענק, וכשהבת שלי הייתה בשירות הלאומי היא אמרה" את לא מבינה כמה אנחנו מודחות מהחברה.
אסתר בלום: אף אחד לא מכיר בעבודה שאנחנו עושות, אף אחד לא בא ותומך במה שאנחנו עושות".
אסתר בלום: אדרבה, בנות השירות הבודדות, כי אני הייתי שם בשבילה, אבל להן אין את המשפחה בשבילן בכל רגעי המשבר, או שהן צריכות לקנות, מה הן אוכלות שוב פעם, הערב, מחר בבוקר, שלא לדבר על יציאות, אין שום דבר, הן עושות הכל לבד.
אסתר בלום: אז תוספת תקציבית ומערך, תמיכה פסיכולוגית, רכזים דוברי שפות לא לשכוח את זה.
אברהם נגוסה: אני מברך ותומך, אתם יודעים, אני באתי משם, הפעילות של העמותות והארגונים, שעושים עבודה כל כך חשובה, תומכות בעולים החדשים, גם עם התרבות, עם השפה, המנטליות.
אברהם נגוסה: יש הרבה יתרונות.
אברהם נגוסה: אני רוצה לקיים את הדיון בנושא של איך הרשויות תומכות בעמותות האלה, דיון נפרד.
אברהם נגוסה: היום אני רוצה לצאת מכאן עם החלטה מעשית, בשיתוף כמובן עם חבריי חברי הכנסת והרשות, מתי אנחנו יוצאים עם הנושא הזה, כבר קיימנו דיון לפני שנה, והיום זה צריך להיות מעשי, להשוות את התנאים של הבנות לאלה של החיילים הבודדים.
אברהם נגוסה: תן לנו לוח זמנים, מהלך, ואיך אנחנו עוזרים לך לקדם.
מוטי אלמליח: קודם כל אנחנו לא מפסיקים לפעול בנושא הזה ואנחנו במגעים שוטפים עם משרד האוצר.
מוטי אלמליח: רק לפני שבועיים היה לנו שוטף עם אגף התקציבים ומשרד האוצר, הנושא הזה עוד פעם עלה לדיון.
מוטי אלמליח: אני רוצה להגיד שבמסגרת התקנת התקנות לחוק החדש שאמור להתחיל לפעול ב-1 בספטמבר השנה, בסעיף 105.
מוטי אלמליח: ב לחוק ניתנה סמכות לשר הממונה לקבוע הוראות שונות לגבי מתנדבים עולים חדשים בודדים.
מוטי אלמליח: אני מניח שבדיוני הוועדה - - -
אברהם נגוסה: עולים חדשים.
אברהם נגוסה: ומה קורה למי שלא עולה?
מוטי אלמליח: זה סעיף אחר בחוק שאומר שהשר ראשי לקבוע שאוכלוסיות נוספות יכולות לעשות שירות לאומי.
מוטי אלמליח: גם במסגרת תקנות שהוא יכול לקבוע בעניין הזה.
מוטי אלמליח: זה סעיף אחר, אבל אני מדבר לגבי התעריף, אפשר לקבוע מחירים שונים לאוכלוסיות שונות, כמו שקבענו לאוכלוסיות מיוחדות בעלי צרכים מיוחדים.
מוטי אלמליח: גם פה ניתנה התייחסות ספציפית בחוק ואנחנו במסגרת התקנת התקנות אנחנו נבוא עם זה ועם הניירות שאנחנו עובדים מול האוצר, ואני מקווה שתהיה תמיכה מספיק מסביב שיעזרו לנו לקבל.
מוטי אלמליח: צריך לזכור דבר אחד חשוב, מי שהיום משלם את התעריף לעמותות שמפעילות את השירות הלאומי, זה אותו גוף מפעיל.
מוטי אלמליח: יכול להיות שזה גוף ממשלתי, יכול להיות שזו עמותה פרטית כמו יד שרה או בית חולים שהוא משלם את השכר.
מוטי אלמליח: חשוב מאוד להדגיש שהעלות הנוספת הזאת, ככל שאנחנו נלך לחקיקה, שלא תחול על אותו גוף מפעיל, כי אם אנחנו נשית על הגוף המפעיל את העלות הנוספת, הוא יעדיף כמו שאמרתי לא לקחת את הבנות האלה ולקחת בנות אחרות.
מוטי אלמליח: לכן חשוב לשים לב שהסכום הנוסף הזה יבוא במסגרת הרשות או במסגרת אחרת.
בצלאל סמוטריץ': הכל בק-טו-בק.
בצלאל סמוטריץ': חייב להיות.
מוטי אלמליח: אני אומר, הכל בק-טו-בק שזה לא יבוא, כמו שימי החופשה הנוספים, שבסופו של דבר אם אנחנו נעשה ימי חופשה נוספים, גופים מפעילים יעדיפו לא לקחת בנות כאלה, אותו דבר אם אנחנו נשית עליהם - - -
בצלאל סמוטריץ': אני לא חושב שאתה צודק.
מוטי אלמליח: בטח.
מוטי אלמליח: אם אתה - - -
בצלאל סמוטריץ': זה לא עניין של הגוף- - - זה העניין של צרכן הקצה, של המוסד שבו היא מתנדבת, שיסתדר - - -
מוטי אלמליח: יפה, זה מה שאני מתכוון, זה גוף מפעיל.
בצלאל סמוטריץ': זה כולם ירצו - - -
מוטי אלמליח: אני בטוח שלא.
מוטי אלמליח: היה לנו ניסיון רע עם זה, כי ברגע שאתה משית עליהם עוד עלויות, או שהן לא - - -
בצלאל סמוטריץ': לא עלויות.
בצלאל סמוטריץ': עלויות, אמרתי, אני מסכים איתך 100%, חופשה זה לגיטימי.
בצלאל סמוטריץ': יש המון ערך מוסף בו, לי אין ספק, צריך גם את זה לשים על השולחן, יש לבת כזאת, עולה חדשה, אם כמובן היא מוצבת נכון במקום טוב, המון ערך מוסף גם.
בצלאל סמוטריץ': היא לא רק נתרמת.
בצלאל סמוטריץ': מדינת ישראל מקבלת מזה המון, השירות הלאומי מקבל מזה המון - - -
מוטי אלמליח: ברור.
מוטי אלמליח: אבל ברגע שאתה הולך כמו שאמרת למשתמש הקצה שזה הגוף המפעיל, אותה עמותה יכולה לקבל 100% תפקוד או 70% תפקוד, היא תעדיף את ה-100%.
בצלאל סמוטריץ': אבל היא תקבל 70% תפקוד ב-120% כי הבת הזאת נותנת ערך מוסף שאין לה מבת ישראלית כי היא צריכה - - -
מוטי אלמליח: ברור אבל עדיין מסתכלים בסופו של דבר על ימי העבודה בפועל.
מוטי אלמליח: אם אתה מצמצם את ימי העבודה, ילכו פחות לנתיב הזה ואת זה אנחנו רוצים למנוע.
מוטי אלמליח: כולנו רוצים שהבנות ישרתו, ושישרתו במקומות הכי טובים ושזה לא יפריע או יפריע כמה שפחות למהלך השירות.
בצלאל סמוטריץ': אבל בסוף מתוך 18,000 תקנים יש לך 250, יהיו 500, יהיו 1,000, תאמין לי, יהיו לך 5% מהגופים המפעילים שיגידו "וואלה, אנחנו מרוויחים ערך מוסף" - - -
מוטי אלמליח: יהיו כאלה ויהיו כאלה.
מוטי אלמליח: ככל שזה במשרדי ממשלה זה פחות או יותר כמו הצבא.
בצלאל סמוטריץ': וכמה תקנים יש לך במשרדים?
בצלאל סמוטריץ': המון.
מוטי אלמליח: יש המון במשרדים, נכון.
מוטי אלמליח: אבל יש גם הרבה בגופים פרטיים.
מוטי אלמליח: צריך לשים את הדברים האלה על השולחן.
אברהם נגוסה: אני רוצה תשים את זה בלי סיבובים.
אברהם נגוסה: פשוט תעשה ישר את העניין.
מוטי אלמליח: אני אומר, במסגרת התקנת התקנות שצריכה להיות בשבועות הקרובים אנחנו נעלה את זה.
מוטי אלמליח: אנחנו במגעים שוטפים עם האוצר.
אברהם נגוסה: את מה תעלה?
מוטי אלמליח: את הנושא הזה של לקבוע מחירים או לקבוע תעריף לבת שירות בודדת ולנסות, אני לא יודע אם להשוות לחיילים בודדים ממש, לצמצם את הפער בין חיילים לבין - - -
אברהם נגוסה: למה אתה לא משתמש ב"להשוות"?
מוטי אלמליח: להשוות את התנאים אבל, אצלנו תמיד אנחנו אומרים, גם בחוק ובחוק של החרדים, תמיד הצבא הוא מעלינו, אנחנו מתחת לצבא.
מוטי אלמליח: לכן אני אומר להשוות, אנחנו מנסים להשוות, לא אחד לאחד אלא אנחנו דרגה אחת פחות מהצבא, אבל לצמצם את הפערים עד כמה שאפשר.
איל בן ראובן: תראה, אני מציע כך, הרציונל צריך להיות ברור, אנחנו מדברים פה אגב על בנות שבאות מחו"ל לשרת.
איל בן ראובן: בואו לא נתרחב כרגע, זו מטרת הדיון פה.
איל בן ראובן: הבנות האלה, אני אומר את זה פה, העדיפות היא תמיד למי שרוצה להתגייס, העדיפות היא תמיד צה"ל.
איל בן ראובן: אבל מתחת לזה יש בנות שנותנות שירות מאוד מאוד חשוב למדינת ישראל ולכן הרציונל צריך להיות כזה שמשווה את התנאים עם חייל בודד שאיננו קרבי.
איל בן ראובן: ההגדרות מאוד ברורות.
איל בן ראובן: מה שצריך פה רק, שאנחנו נגדיר פה, שאתה תגדיר, שבתוך זמן קצוב, ואני מציע כמו שהציע לי פה בצלאל והוא צודק, עוד בתוך המושב הזה אנחנו רוצים לקבל תשובה שתבואו תגידו "תראו, דיברנו עם השר, זאת המלצתנו, דיברנו עם האוצר", האוצר קיבל – טוב, האוצר לא קיבל, האוצר צריך להיות בדיון הזה והאוצר לא קיבל, אז אנחנו נתנפל על האוצר ונסגור את העניין.
איל בן ראובן: זה כסף, אתה יודע, זה אבסורד.
איל בן ראובן: ברמת מדינה.
איל בן ראובן: זה ממש מטורף.
בצלאל סמוטריץ': בסוף יש פקידים, אז יש שר.
בצלאל סמוטריץ': אני לא רואה את כחלון מתנגד ל-4, 5, 6, וזה יגדל גם עם השנים.
בצלאל סמוטריץ': לא מחר בבוקר.
בצלאל סמוטריץ': ב-2019 יש בעיה להכניס 4 מיליון ₪?
אברהם נגוסה: השר הוא תומך גדול בנושא הזה.
מוטי אלמליח: שלא יצטייר שאנחנו מתנגדים, אני תומך הכי גדול בזה.
מוטי אלמליח: בשמחה רבה.
מוטי אלמליח: זה יגדיל את התקציב ברשות.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסכם ולהגיש את זה לכנסת.
אברהם נגוסה: לא נעשה את זה היום, אנחנו נקיים בעוד חודש דיון המשך, ובדיון הבא אנחנו מבקשים שתבואו עם תכנית ותקציב.
אברהם נגוסה: בתוך החודש הזה אם תרצו את עזרתנו, אנחנו מוכנים לעזור.
אברהם נגוסה: לבוא לאוצר ולכל גוף שתרצו.
אברהם נגוסה: אם תתקלו בבעיה.
אברהם נגוסה: עוד חודש נקיים דיון בנושא.
יצחק הילדסהיימר: אבל יש החלטה עקרונית שהוועדה דורשת השוואת התנאים.
אברהם נגוסה: אני אסכם.
אברהם נגוסה: ועדת העלייה הקליטה והתפוצות קוראת לרשות להשוות את התנאים הכלכליים של בנות שירות בודדות - - -
בצלאל סמוטריץ': בנות שירות עולות.
בצלאל סמוטריץ': עולות.
בצלאל סמוטריץ': רק עולות.
בצלאל סמוטריץ': אל תרחיב את זה עכשיו.
מוטי אלמליח: אנחנו מדברים על עולות.
מוטי אלמליח: אנחנו לא יכולים - - -
אברהם נגוסה: לתנאיהם של חיילים בודדים שאינם קרביים.
מוטי אלמליח: לא, יש תומך לחימה גם.
מוטי אלמליח: לא תומך לחימה.
מוטי אלמליח: אנחנו מדברים על עורפיים.
אברהם נגוסה: זו החלטה שלנו.
אברהם נגוסה: בעוד חודש נקיים דיון כדי לקבל את התכניות לביצוע, לא עוד סיבובים.
אברהם נגוסה: אני רוצה תכלס.
אברהם נגוסה: נקבל את התכנית ואם יהיו בעיות תגייסו אותנו.
אברהם נגוסה: קודם כל אני מוחה על התנהגות - - -
דנה גורדון שושני: אמרו שהוא נכנס עכשיו לשער.
אברהם נגוסה: בכל זאת, אני מוחה על התנהגות שלא מקובלת, בזלזול הכנסת ועבודתה, עבודת הוועדה.
אברהם נגוסה: חברי הכנסת מגיעים, משרדי הממשלה וארגונים מגיעים ודווקא הגוף שהוזמן לדיון ואמור לתת פתרון ולענות לשאלות, שני המשרדים הרלבנטיים, בית הדין הרבני ומשרד המשפטים, דווקא שני המשרדים הרלבנטיים לדיון לא הגיעו.
אברהם נגוסה: חצי שעה של איחור.
שמעון יעקבי: עם כל הכבוד, אני נמצא פה, אני מבתי הדין הרבניים.
אברהם נגוסה: אני שאלתי אותך אם אתה מייצג.
שמעון יעקבי: אמרתי שאני יכול לענות לשאלות משפטיות.
קסניה סבטלובה: כל השאלות הן משפטיות.
קסניה סבטלובה: אין לנו שאלות אחרות.
אברהם נגוסה: אני שאלתי אם אתה מייצג את המשרד.
אברהם נגוסה: אמרת לי שרק ענייני משפט.
אברהם נגוסה: הנושא הוא לא רק בעניינים משפטיים, לכן אני רוצה את הנציג שיכול לענות לשאלות שיעלו.
אברהם נגוסה: אז שאלתי אותך.
אורי מקלב: מה הקשר, הוא יכול לענות, ויכול להיות שגם הוא מייצג.
אורי מקלב: מה - - -
שמעון יעקבי: תשובות לכל השאלות ששאלתם קיבלתם בכתב.
שמעון יעקבי: זה מונח - - -
פנינה תמנו: מכתב?
פנינה תמנו: זה רציני שאתה אומר מכתב?
שמעון יעקבי: זה מונח בפני הוועדה.
שמעון יעקבי: יש נתונים.
פנינה תמנו: הכנסת מבקשת מכתבים?
פנינה תמנו: הכנסת מבקשת תשובות, בשביל זה אנחנו קיימים פה.
שמעון יעקבי: אני אודה לגבירתי אם לא תגער בי.
פנינה תמנו: אני אגער ואני אסביר לך גם למה.
פנינה תמנו: אנשים משלמים מחיר.
שמעון יעקבי: תודה רבה.
שמעון יעקבי: אני לא באתי כדי לקבל גערות.
שמעון יעקבי: אני מודה לכם.
שמעון יעקבי: אם אדוני היושב ראש יכול לנהל את הישיבה עם דיון ענייני, שאלות ותשובות, בבקשה.
שמעון יעקבי: אם לא - - -
קסניה סבטלובה: בשביל דיון ענייני צריך שנציג שלכם יהיה פה בשעה 10:00.
קסניה סבטלובה: מתי שנקבע הדיון.
שמעון יעקבי: אני מצטער, אי אפשר ככה.
שמעון יעקבי: אני לא מרגיש שאפשר כך לנהל את הדיון.
אברהם נגוסה: רגע, קודם כל שאלתי אותך כדי להתחיל בזמן.
אברהם נגוסה: אמרת לי שאתה לא מייצג רק עניינים משפטיים.
אברהם נגוסה: אמרתי אם כך אנחנו נחכה.
אברהם נגוסה: חיכינו עכשיו 31 דקות ואנחנו מחכים פה.
פנינה תמנו: אבל אדוני היושב ראש, יש לי שאלה.
פנינה תמנו: הוא פקיד ממשלתי, אין לך שום זכות למחות.
פנינה תמנו: אין לך את הפריבילגיה לקום וללכת.
פנינה תמנו: אתה משתכר מכספי ציבור.
פנינה תמנו: זה חוצפה.
פנינה תמנו: מה שאתה עושה זה חוצפה.
פנינה תמנו: אתה תצטרך לדעת להיות סובלני ולשבת ולהקשיב.
קריאה: זו התנהלות שמבזה את הכנסת.
דני סיידא: למה את צועקת?
פנינה תמנו: למה אני צועקת מקלב?
פנינה תמנו: אני אגיד לך למה אני צועקת.
פנינה תמנו: לא אתה מודר מ- - - לא אתה בלנית שזרקו אותה בגלל שהיא אתיופית.
פנינה תמנו: לא אתם.
אורי מקלב: הגעת עכשיו לא היית בדיון, ואת מתקיפה.
אורי מקלב: הוא אמר את מה שהוא מייצג ואת מה שהוא לא מייצג.
אורי מקלב: הוא עדיין לא אמר אם הוא יכול - - - את חושבת שלא - - -
קריאה: עדיין אין לו זכות לקום וללכת.
קריאה: זה בזיון.
פנינה תמנו: אין לו שום זכות לקום וללכת, גם אם יש לו כיפה שחורה על הראש.
פנינה תמנו: אתה לא חייב להגן עליו, גם אם יש לו כיפה שחורה על הראש.
פנינה תמנו: זה שיש לו כיפה שחורה על הראש זה לא אומר ש- - -
אברהם נגוסה: אני מוחה על התנהגות משרד המשפטים שלא הגיעו ובתי הדין הרבניים, ולכן אני סוגר את הדיון.
אברהם נגוסה: אני מבטל את הדיון.
פנינה תמנו: זה בזיון.
פנינה תמנו: אנחנו צריכים להגיש תלונה כולנו, כל חברי הכנסת וגם הוועדה.
אברהם נגוסה: אני אפנה ליושב ראש הכנסת וגם לשרים הרלבנטיים בנושא.
אברהם נגוסה: ברוכים הבאים לוועדת העלייה הקליטה והתפוצות, אנחנו מקיימים דיון בנושא חיזוק הקשר בין יהדות ארגנטינה לעולם היהודי ולישראל.
אברהם נגוסה: הייתה לי פגישה לפני כמה חודשים עם נשיא הקהילה מארגנטינה שנוכח היום פה בוועדה, הוא הגיע במיוחד להשתתף בדיון הזה.
אברהם נגוסה: בפגישה הזאת דיברנו והוא עדכן אותי על הנושא של מערכת החינוך היהודית בארגנטינה וזה חשיבות של רשת החינוך היהודי ואז אמרנו שנקבע דיון ולאחר מכן גם באמת יש פה בארץ ועושים כל מאמץ כמו ארגון אחי"ה, ארגון שעושה הרבה במערכת החינוך פה בארץ וגם אני יודע שאצלכם גם מוכנים לעזור, אז אנחנו רוצים לדון איך אפשר לחזק את הקהילה היהודית ומערכת החינוך שלה בארגנטינה.
אברהם נגוסה: יחד איתי חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת יצחק הרצוג יו"ר קואליציה - - -
יצחק הרצוג: אופוזיציה, אמנם אני מוכן להיות גם - - - אתה יודע את האמת, צריכים להחליף אתכם.
אברהם נגוסה: וחבר הכנסת חיים ילין.
אברהם נגוסה: יו"ר האופוזיציה.
אברהם נגוסה: אתם יודעים למה?
אברהם נגוסה: כי בוועדה הזאת אין אופוזיציה וקואליציה.
אברהם נגוסה: אנחנו עושים בנושא עליה קליטה ותפוצות אין אופוזיציה וקואליציה לכן אני מתבלבל כל הזמן.
אברהם נגוסה: תודה שאתם פה.
יצחק הרצוג: אני וחיים נפתח בכמה מילים ואז נזמין את אגוסטין.
יצחק הרצוג: אני רוצה ברשותך אדוני היושב ראש לציין קודם כל, אני גם פגשתי את מר סבר, הוא יו"ר אמיה, והמנכ"ל והסגן שלו שנמצא איתנו כאן, והיה מרתק לשמוע על הקהילה ועל האתגרים שלה וההיסטוריה שלה.
יצחק הרצוג: אני שמח על שיתוף הפעולה בתחום החינוך, במיוחד אני רוצה להודות לחברי סילביו חוסקוביץ שהוא יו"ר מחלקת החינוך של ההסתדרות הציונית העולמית והוא וקבוצה גדולה אחרת משתפים פעולה עם קבוצת מנהלי בתי ספר, בגיבוש תכנית אסטרטגית לחינוך היהודי בארגנטינה, מכיוון שאולי אפשר לומר שחינוך יהודי זה תשתית לשמירה והגנה וטיפוח של קהילה יהודית משגשגת.
יצחק הרצוג: אני אפסיק כאן כי אנחנו נרצה לשמוע אבל היה לי חשוב לציין את זה אפרופו אזכורם של אחרים.
אברהם נגוסה: כמובן ברוך הבא לראש ארגון אחי"ה, ללמוד שאתה יכול, ביקרתי בארגון הזה וראיתי את המפעל החינוכי הציוני שממש אתם עושים, ויישר כח.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמח גם לשמוע ממך.
אברהם נגוסה: קודם כל נשמע מהאורח נשיא הקהילה.
אברהם נגוסה: בבקשה מר אגוסטין זבר.
אגוסטין זבר: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) תודה רבה, סלחו לי שאדבר באנגלית.
אגוסטין זבר: כבוד לי להיות כאן בפגישה הזאת.
אגוסטין זבר: אמרתי ליצחק הרצוג לפני דקות מספר שהייתי החבר בפרלמנט הארגנטינאי, וכשהייתי מועמד, יום לפני הבחירות לא ידעתי אם אני עומד להיבחר, מישהו בא אלי ואמר "אני אתן לך ברכה לשבת בפרלמנט", כפי שהוא אמר "יום אחד אתה תשב בכנסת", זה הפרלמנט.
אגוסטין זבר: ועכשיו אני מרגיש שאני מגשים את החלום שלי, כשאני יושב כאן בכנסת עימכם, אני מאוד נרגש, בעיקר משום שאני כאן למטרה שמאחדת את כלל ישראל שהיא להציל חיים יהודים בתפוצות.
אגוסטין זבר: כנשיא אמיה, התחלתי לפני שנה ואמרנו שהמטרה העיקרית שלנו היא לאמץ חינוך יהודי וציוני בארגנטינה, להביא לכך שעוד ועוד אנשים ילמדו עברית כפי שצריך, ולא כמוני שאני מגיע לכאן ומדבר באנגלית בגלל שהעברית שלי לא טובה דייה.
אגוסטין זבר: וברוך השם ילדיי מדברים עברית כהלכה כיוון שהם הולכים לבית ספר יהודי טוב, כמו רוב בתי הספר בארגנטינה, אנחנו מדברים על 40 בתי ספר עם למעלה מ-22,000 תלמידים, מבתי ספר חילוניים לבתי ספר חרדים, יש לנו את כל בתי הספר ב- - - החינוך, במערכת החינוך שלנו שנמצאת באמיה, כאן נמצא נשיא הפדרציה של בתי הספר היהודיים בארגנטינה, מר אדריאן פרס, הוא נשיא של אחד מבתי הספר, ביאליק, והוא מנהל את מועצת בתי הספר בארגנטינה.
אגוסטין זבר: באמיה אנחנו משתדלים להביא מקורות, אנחנו מכשירים מורים, אנחנו מעניקים תעודות הסמכה למורים כדי שיעבדו בבתי הספר, אבל כל המאמצים שאנחנו עושים אף פעם לא מספקים, בגלל שהדרישה היא כל כך גבוהה, חצי מהמורים בבתי הספר שלנו לא מוסמכים ויש לנו עדיין למעלה מ-50% צעירים יהודיים מחוץ לרשת בתי הספר היהודיים.
אגוסטין זבר: אנחנו מדברים על יותר מ-25,000 צעירים מחוץ לרשת בתי הספר שלנו, וכדי להביא אותם פנימה אנחנו צריכים לשפר את בתי הספר, אנחנו צריכים להכשיר עוד מורים, אנחנו צריכים להעניק להם יותר חומרים, אנחנו צריכים להשקיע במשכורות המורים ואנחנו עושים ככל שביכולתנו דרך אמיה, אבל אנחנו ארגון אזרחי, אנחנו דואגים ליהודים עניים, אנחנו דואגים לקברים, אנחנו מנהלים יותר מ-170,000 קברים בארגנטינה, אנחנו מטפלים ב"בית חיים" במדינה, אנחנו חברה קדישא העיקרית ורוב השירותים שאנחנו נותנים הם לגמרי בחינם כי לאנשים אין את האפשרות לשלם בעבורם.
אגוסטין זבר: אנחנו דואגים ל- - - -, רבנות הראשית של ארגנטינה היא תחת שיפוטנו באמיה, אנחנו מטפלים בגרים, אנחנו מטפלים בכל אספקט בחיים היהודיים, ברצון לעשות חינוך ב- - - החינוך של המרכז.
אגוסטין זבר: ארגנטינה היא מדינה גדולה כפי שאתם יודעים, יש לנו בתי ספר בחלקים רבים של המדינה, חלק מהם הם רחוקים מאוד, בחלק מהמקומות יש לנו "חדרים", חדרים קטנים, ששם דואגים ל-15, 20 תלמידים יהודים שבאים אחר הצהריים כדי ללמוד משהו על המורשת היהודית שלהם בערים שבהן יש 100 יהודים, ברוך השם בבואנוס איירס יש לנו 150,000 יהודים, אבל אנחנו דואגים לחינוך יהודי בכל חלקי המדינה.
אגוסטין זבר: זה מאוד יקר, ועולה הרבה, במיוחד לבתי הספר החרדיים, לא הייתה לנו תמיכה גדולה מאמיה, ואנחנו רוצים להגיע לכל אחד, אנחנו רוצים לעבוד עם כל בתי הספר, כולל בתי הספר הדתיים, שעושים עבודה טובה מאוד.
אגוסטין זבר: עכשיו הבאנו לישראל, תודות לקונגרס הציוני העולמי ששה מוסמכים, חמישה מנהלים, והמנהל של אמיה, לחשוב ביחד עם מומחים ישראליים על האפשרות לבניית תכנית אסטרטגית לפיתוח לפחות בחלק מבתי הספר, אבל כפי שאמרתי, אנחנו רוצים להגיע לכל בתי הספר ובו בזמן במיוחד לכל הילדים היהודים מחוץ למערכת, שהפירוש של זה הוא להציל חיים יהודיים.
אגוסטין זבר: אני רוצה שסגן הנשיא אריאל יאמר כמה מילים.
אגוסטין זבר: תודה רבה על הזמן שאתה מקדיש ועל המחויבות שלך לחיים יהודיים בארגנטינה.
אברהם נגוסה: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) תודה רבה לך.
אברהם נגוסה: אנחנו שמחים לארח אותך כאן.
אברהם נגוסה: תודה רבה על שהגעת.
אגוסטין זבר: תודה.
אריאל אייכנבאום: תודה לכם, תודה לחבר הכנסת נגוסה, לחבר הכנסת הרצוג, לכל הנמצאים פה.
אריאל אייכנבאום: זו נסיעה מאוד מיוחדת אצלנו.
אריאל אייכנבאום: אולי זה יהיה קשה להבין בחברה הישראלית, אנחנו בגולה, חיוני לקלוט את כל האוכלוסייה היהודית בבתי הספר.
אריאל אייכנבאום: מי שלא מקבל חינוך בבתי הספר של הרשת פשוט מתבולל.
חיים ילין: איזו רשת?
אריאל אייכנבאום: רשת של בתי ספר יהודיים בארגנטינה.
יצחק הרצוג: גם ליברלים וגם - - -
אריאל אייכנבאום: גם ליברלים, ציוניסטים, רפורמים, קונסרבטיבים, מה שיהיה, אבל שיהיו בפנים ושלא יהיו בחוץ.
אריאל אייכנבאום: מי שבחוץ מאבד את הזהות היהודית ופשוט מתבולל בהמשך, ואין עליה ואין ציונות ואין שום דבר.
אריאל אייכנבאום: לכן פה בישראל אנחנו חיים בינינו, בין העם שלנו, בין אחים.
אריאל אייכנבאום: הפיתויים של הרחוב, הפיתויים של התרבות המקומית היא מאוד גדולה לבחור, לילד, והוא חייב לקבל כלים כדי להזדהות עם העם היהודי, עם עם ישראל.
אריאל אייכנבאום: אנחנו מאוד סובלים מזה, רואים בכל הזרמים ובכל הציבורים איך בחורים ובחורות מתבוללים ויש נישואי תערובת, גם בציבור הליברלי וגם בציבור שלנו, יש מי שלא נקלט טוב בבית הספר, אם בית הספר לא מספיק מפתה את הילד, לא מספיק מפתח את החינוך, אין לו מה להציע שיישאר, ברגע שהוא ברחוב אז איבדנו אותו.
אריאל אייכנבאום: אז אנחנו חייבים למצוא פה איזה שהן פתרונות בשותפות פעילה לכל הזרמים, גם לזרם הרחב וגם לזרם של החרדים, אנחנו עם ארגון אחי"ה מצאנו כמה תכניות אולי לבצע ולפתח, ועם מכללת הרצוג, עם כל מיני גורמים פה בארץ, אנחנו חייבים לפתח את החינוך וזו תהיה ממש הצלה להמשך היהדות בתפוצות ובמיוחד בארגנטינה.
אריאל אייכנבאום: תודה רבה לכם.
אברהם נגוסה: מדינת ישראל רואה את יהדות התפוצות כנכס אסטרטגי.
חיים ילין: היא לא רואה.
אברהם נגוסה: לא חיים ילין מדבר, אברהם נגוסה מדבר.
אברהם נגוסה: רואה את יהדות התפוצות כנכס אסטרטגי ולכן הקימה משרד ברמה מיניסטריאלית, משרד לענייני תפוצות, וגם יש ארגונים לאומיים כמו ההסתדרות הציונית, הסוכנות היהודית וארגונים אחרים.
אברהם נגוסה: נמצאים נציגים, גם משרד החוץ נמצא פה, אחים שלנו הגיעו לפה, הם אומרים חד וחלק וברור, "אנחנו צריכים את עזרתכם.
אברהם נגוסה: בואו תנו לנו חיזוק במערכת החינוך היהודית כדי שנחזק את הזהות היהודית בארגנטינה" וזו המטרה.
אברהם נגוסה: מה משרדי הממשלה, מה הארגונים הלאומיים יכולים לעשות כדי לעזור ולחזק את האחים שלנו בתפוצות.
אברהם נגוסה: אני מעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת חיים ילין.
חיים ילין: כבוד היושב ראש, אני בוגר בית ספר נתן גזן בבואנוס איירס ואני רוצה להגיד לכם שלפני שנה וחצי באתי עם משלחת של חברי כנסת לארגנטינה, אחת מהמדינות, ובעצם שמעתי, בדרך ברגל, כי אני תמיד אוהב ללכת ברגל, היה מצד ימין כשאני מגיע לשם בית ספר חדש שלא הכרתי אותו של חב"ד וכשאני מגיע עכשיו לנתן גזן אני מבין שני דברים: אחד – הכספים הולכים לחב"ד בגלל שיש כסף שם ויש מצ'ינג.
חיים ילין: כשאני רוצה שהכסף יגיע לנתן גזן, אין להם אפשרות לשים מצ'ינג.
קריאה: מה זה מצ'ינג?
חיים ילין: מצ'ינג זה - - -
יצחק הרצוג: אבל מצ'ינג של מי?
יצחק הרצוג: מי משלם?
חיים ילין: המדינה, מדינת ישראל.
חיים ילין: פה צריך להבין בדיוק איך זה עובד, המערכת.
אברהם נגוסה: ארגנטינה?
חיים ילין: לא לא, משרד התפוצות.
יצחק הרצוג: משרד התפוצות משלם לבית הספר של חב"ד ולא לבית ספר אחר?
חיים ילין: חברים יקרים אתם יכולים מה שאתם רוצים, מאותו רגע, בשנה וחצי האחרונות שאני שם, מנסה להיפגש עם משרד התפוצות, נפגש כמעט עם כל ארגון שרוצה לקדם את החינוך בארגנטינה ואתם חייבים להבין את המספרים כי מי שלא מבין את המספרים לא מבין על מה מדובר.
חיים ילין: קהילת יהודי ארגנטינה הייתה הקהילה שתמיד בתחרות איפה יש יותר יהודים בין צרפת לבין ארגנטינה, האם אנחנו מקום שלישי או מקום רביעי, כי היה ארצות הברית, ברית המועצות ואחרי זה היה ויכוח מי זה, ארגנטינה או צרפת.
חיים ילין: היו 450,000 יש כאלה אומרים חצי מיליון, אבל בוא נלך 450,000.
חיים ילין: כמה יש היום?
חיים ילין: 150,000? 180,000?
חיים ילין: כל אחד יגיד מה שהוא רוצה, בארץ יש 60,000.
חיים ילין: לאן נעלמו 150,000, 200,000 ב-40 שנה?
חיים ילין: לאן?
חיים ילין: עכשיו זה מתחבר גם למדיניות של מדינת ישראל עם התפוצות.
חיים ילין: כי לעולם לעולם לא היו בחירות פה שהם לא בטחון ומדיניות.
חיים ילין: תמיד הבחירות הן כאלה.
חיים ילין: הן לא על זה שיש 14 מיליון, בואו נשים את המספרים, לפני השואה היינו 18 מיליון איש, אחרי השואה אנחנו יודעים, לא צריך לספור כמה הלכו לנו, והיום אנחנו מגרדים את ה-14 מיליון.
חיים ילין: ודה לפרגולה שהוא לא פה וכל הזמן מציין שם כמה כמה, הוא מדליק אור אדום.
חיים ילין: אני בסוף הולך לגפני ואומר לו "בסוף רק אתה תישאר יהודי.
חיים ילין: רק אתה".
חיים ילין: ככה.
חיים ילין: כי אין קונסרבטיבים ואין רפורמים, הם מעדיפים אותי כחילוני מאשר את הרפורמים והקונסרבטיבים שרוצים לשנות את הדת.
חיים ילין: זה עצוב.
חיים ילין: אני, אני, בלוס אנג'לס הייתי עם מנהל הקהילה היהודית.
חיים ילין: הוא לא יהודי.
חיים ילין: אבא שלו יהודי, אמא שלו לא יהודייה.
חיים ילין: היא עשתה גיור רפורמי, וואלה, אני אומר לו "תקשיב, אני רוצה לעזור לך, לך לגפני.
חיים ילין: הוא יעזור לך אולי".
חיים ילין: הוא מייצג את כל הקהילה של היהודים בארצות הברית.
חיים ילין: אתם יודעים כמה יש כאלה?
חיים ילין: אתם בכלל לא מבינים.
אברהם נגוסה: היה לנו דיון אתמול.
חיים ילין: דיון.
חיים ילין: ואז אתה בא ואתה פותח איך שאתה פותח ואני בוכה.
אברהם נגוסה: אני מאמין בזה - - -
חיים ילין: תאמין בזה אבל לא קורה כלום.
חיים ילין: לא קורה כלום.
אברהם נגוסה: בסדר, נילחם.
חיים ילין: לא, זה לא להילחם.
חיים ילין: זה אתם בשלטון.
חיים ילין: ונשות הכותל זה בדיוק התופעה הזאת של מה יש 6 מיליון יהודים בארצות הברית שהם מרגישים שאין להם מדינה.
חיים ילין: שמדינת ישראל שהייתה מדינה של כל העם היהודי, הכספת אני קראתי לזה, מה זה כספת?
חיים ילין: זה מקום ששם שומרים את הערכים שכל אחד יכול ברגע של מצוקה להיכנס לכספת.
חיים ילין: זה הכספת.
חיים ילין: אנחנו הכספת של העם היהודי.
חיים ילין: השורשים.
אברהם נגוסה: הזמן שלנו קצר, אנחנו דנים היום נקודתית.
אברהם נגוסה: תתמקד על ארגנטינה.
חיים ילין: ארגנטינה היא אולי תופעה קיצונית מכל הסיפור הזה שאני מספר לך.
חיים ילין: מכל הסיפור.
חיים ילין: כי חלק מהתורמים בזמנו פשטו רגל והיה להם צינור מהבנק ישר לחינוך של ארגנטינה, הם פשטו רגל.
יצחק הרצוג: אבל אולי נשמע, הוא טען שיש לו 22,000 תלמידים שממומנים על ידי ה- - - בוא נראה מה חסר.
חיים ילין: רגע, תרשה לי להגיד לך.
חיים ילין: אנחנו המטרה ואני אומר את זה פה כי יהיו עוד דיונים, פעם ארגנטינה בחינוך הייתה אימפריה, היה סמינר מורים שהיו מגיעים מכל אמל"ט, לא הייתה מדינה שלא הייתה מגיעה ללמוד, היו מקבלים את התעודה וחוזרים בחזרה.
חיים ילין: היו מורים שבאו ממדינת ישראל לשם.
חיים ילין: העסק היה הרבה יותר פעיל ואמיה מימנה ילדים שלא הצליחו לשלם, כמוני, את הלימודים.
חיים ילין: כי הם באו ממשפחות עניות.
חיים ילין: גם זה סיפור.
חיים ילין: מה זה יהודים עניים?
חיים ילין: הרי אסור, אתם מכירים את הפולנים?
חיים ילין: אסור שיהיו ילדים עניים.
חיים ילין: אין ילדים עניים אצל היהדות בתפוצות.
חיים ילין: יש, צריך להכיר בזה.
חיים ילין: והמדינה הזאת היום כלכלית נמצאת במקום אחר, היא לא צריכה כבר את התרומות, היא צריכה לדאוג לזה שהיהדות בתפוצות תתקיים כיהדות ולא כהתבוללות וזה המבחן של מדינת ישראל.
חיים ילין: לא, רגע.
חיים ילין: עכשיו אני אומר לך.
אברהם נגוסה: אמרת את הנקודה החשובה.
אברהם נגוסה: בוא ניתן לאחרים.
חיים ילין: לא, עכשיו אני אומר לך את הדברים כמו שהם, אני רוצה לראות בתקציב של המדינה, תקציב לא של משרד התפוצות, אותי לא מעניין התקציב של משרד התפוצות.
חיים ילין: כי אני לא רואה את הכסף זורם לתפוצות.
אברהם נגוסה: נשמע, יש נציג פה.
חיים ילין: אני אומר לך את הדברים כמו שהם.
חיים ילין: אני רוצה לראות איך משרד התפוצות שם כסף ישיר לנתן גזן שיש לו פרויקט, אני אומר לך את הדברים האלה כמו שהם, מול ארצות הברית ומול כל היהדות, אני לא יכול לשבת יותר, אני אזרוק את כל מי שבא לשבת איתי למשרד התפוצות שיתמודד עם זה.
חיים ילין: אני כחבר כנסת באופוזיציה שמכיר את המציאות לא יכול להתמודד עם משרד התפוצות כשהוא מפלה ולא מטפל במקומות שצריך לטפל בהם.
אברהם נגוסה: נשמע את משרד התפוצות.