GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אייל אביב: אני חושב שהפורום הזה הוא פורום מאוד חשוב.
אייל אביב: דיברת על אחדות מטרה ואני באמת חושב שיש כאן אחדות מטרה, כוונות טובות, זה מחייב תיאום וגם סינרגיה בינינו כולנו, לא מזמן אנחנו גם קיימנו ועדה לאישרור עמותות שעובדות עם צה"ל כדי למסד תהליכים.
אייל אביב: אני חושב שבסופו של יום צה"ל הוא האחראי לטיפול בחיילים הבודדים המשרתים בו ונותן להם מעטפת טובה.
אייל אביב: עם זאת, בארגון כזה גדול ישנם לפעמים גם דברים שאנחנו לא מצליחים להגיע אליהם ובזכותכם בשיח מכובד, מכבד ומשותף אנחנו מצליחים לייצר פתרונות ואני מזמין אתכם לשיח הזה שהוא לא שיח מתלהם ומאשים אלא שיח משותף, על מנת בסופו של דבר להגיע לאחדות המטרה וחלק מהדברים כאן הם לצורך זה.
אייל אביב: הכלים והמענים הניתנים היום בצה"ל הם חלק מהמענים שאתם מתארים כאן ודיברת על כפילויות ולכן אולי חשוב להציף פערים כדי להעצים את המענים אצלנו כדי לא לייצר כפילויות מיותרות.
אייל אביב: אני חושב שיותר מדי מוקדים בסופו של דבר יבלבלו את החייל ואם אנחנו נפנה אותו למוקד הבודדים ואם יש בעיה מסוימת, תציפו אותה פרטנית, זה לא ייצר יותר מדי כתובות אלא כתובת אחת מדויקת מפורטת שנותנת מענה ומידע נכון, אמין, נגיש וטוב עבור כולם ואני גם מברך על הקמת האתר והפורום, ואנחנו צריכים כל הזמן לוודא שאנחנו מתואמים ומסונכרנים והמידע עובר בצורה נכונה, מדויקת ככל הניתן עבור אותם פרטים ולא משנה מה הסטטוס.
אייל אביב: תודה.
עדי בובליל: אני מקרן מיראז', כנפיים.
עדי בובליל: אם אני יכולה משפט אחד לגבי ההערה האחרונה שלך, רק להסדיר את העניין.
עדי בובליל: אנחנו לא מחליפים את מוקד בודדים.
עדי בובליל: המטרה של האתר זה גם לפני השירות וגם אחרי השחרור, אז אין כפילות.
עדי בובליל: מבחינתנו כל דבר שקורה בתוך הצבא, קודם כל - - -
יוליה מלינובסקי: זה מאוד חשוב כי אחרי השחרור הם הולכים - - -
עדי בובליל: בגלל זה אמרתי, אין כאן כפילות.
עדי בובליל: אין לנו עניין לעשות כאן איזה מגה שיווק שיהרוס את מה שכבר קיים אלא להיפך ולהשלים את הצבא ולהרחיב את השירות.
יוליה מלינובסקי: - - - נכנסים לדיכאון.
אברהם נגוסה: את צודקת, גם אמרנו את זה בהתחלה כשהרצון או החשיבות להקמת הפורום, כי אף אחד לא מחליף את משרדי הממשלה ובוודאי לא את משרד הביטחון וצה"ל.
אברהם נגוסה: הפורום בא ואומר לעזור למערכת הממשלתית למלא את החלל שמשרדי הממשלה לא הספיקו - בלשון המעטה - למלא אותו.
אברהם נגוסה: הארגונים באים מרצון ביחד בשיתוף פעולה למלא את החלל.
אברהם נגוסה: נציג משרד הרווחה בבקשה.
ניסים בן לולו: רק רציתי להגיד משפט השלמה בקשר לחסרי העורף שעלה כאן קודם.
ניסים בן לולו: זו באמת אחת הסיבות המרכזיות שאנחנו שותפים, ואחת המטרות המרכזיות שלנו, באמת להנגיש את השירותים של משרד הרווחה שפרושים בכל הארץ לאוכלוסיית החיילים הבודדים כולל חסרי העורף, למשל בטח באמצעות תכנית יתד שיצאה לדרך, תכנית לאומית לצעירים במצבי סיכון ומצוקה, יצאה כבר לדרך ומבחינתנו זה הניסיון להנגיש אותה לחיילים הבודדים באשר הם.
ניסים בן לולו: התחלנו כבר להשתתף, וזה גם בעיני אחד התוצרים הנלווים של הוועדה הזאת, של הפורום שהוקם, התחלנו להשתתף בסדנאות משתחררים ששם אחרי שאנחנו מעבירים את האינפורמציה והחומר, עושה את זה בדרך כלל מנהלת השירות שלנו ציפי נחשון גליק, אחרי שאנחנו מעבירים את כלל האינפורמציה אנחנו עושים רישום מעשי למעוניינים ועושים את הקשר - - -
שלומית אבינח: איך הם יודעים לפנות אליכם?
שלומית אבינח: משרד הרווחה זה משרד שפחות מוכוון לחיילים משוחררים.
ניסים בן לולו: אנחנו מחוברים קודם כל גם לאתר וגם לפורום ומבחינת כלל האינפורמציה, גם האינפורמציה שלנו נמצאת בתוך האתר, אנחנו חברים קבועים בפורום אבל החיילים שמשתתפים בסדנה ומעוניינים בקשר עם עו"ס יתד, אנחנו עושים תהליך של רישום במקום ובפעם הבאה שמגיעים לפגישה אוספים את הטפסים ומפנים אותם לעובדים הייעודיים ברשויות המקומיות, בהתאם לרשות אליה שייך אותו משתחרר.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע את הארגונים שמייצגים את החיילים הבודדים.
אברהם נגוסה: אולי נשמע את החיילים קודם בבקשה.
יעקב עמאר רוטשטיין: אני בן 24, בגיל 18 עליתי לבד מקולומביה, שירתי כחייל בודד כלוחם ביחידה מובחרת, השתתפתי בהרבה פעילויות צבאיות, צוק איתן, עזרתי לנפגעים ממלחמת האזרחים בסוריה ועוד.
יעקב עמאר רוטשטיין: אני הרבה שנים מתעסק עם חיילים בודדים, אני סטודנט מילגאי של קרן הישג, אני מתנדב ב"אח גדול", בוגר כנפיים, אני יועץ של - - - אני מעורב בחיי החיילים הבודדים הרבה שנים.
יעקב עמאר רוטשטיין: אני רוצה לספר לכם סיפור אחד שמשקף היטב את חשיבותה של היוזמה שנדונה כאן.
יעקב עמאר רוטשטיין: כאשר הייתי חייל, הייתי מגיע אחרי כמה שבועות רצופים של פעילות ביום שישי לירושלים ובתור שומר שבת, הרי אסור לבשל בשבת, הייתי חייב להספיק להגיע לשוק לקנות מה שנשאר, להגיע הביתה ולבשל להכין וזה היה האוכל שלי בשבת.
יעקב עמאר רוטשטיין: תכל'ס, ואני יודע את זה עכשיו, אין בעיה של אוכל לחיילים בודדים בירושלים, יש מלא ארוחות.
יעקב עמאר רוטשטיין: מה הייתה הבעיה?
יעקב עמאר רוטשטיין: שלא ידעתי איפה הארוחות, לא נתקלתי בפרסום של איפה נמצאות הארוחות האלה.
יעקב עמאר רוטשטיין: לכן לאחר כמה שנים שאני מתעסק עם חיילים, חברים שלי אפילו, אחי הקטן, הוא עוד מעט חייל בודד, הגעתי למסקנה שבין כל המכשולים שדיברנו עליהם הטכניים, הדיור, הנפשיים אפילו, המכשול הכי נורא לחיילים הבודדים זה חוסר מידע.
יעקב עמאר רוטשטיין: חוסר מידע.
יעקב עמאר רוטשטיין: אני למשל, כל הזכויות שידעתי שהן קיימות מימשתי אותן ומהם רכשתי כלים שעכשיו אני באזרחות משתמש בהם, ואני מצליח באזרחות ברוך השם, אבל לצערי וכואב לי להגיד, יש לי חברים ששירתו כחיילים בודדים, חברים מצוינים שהם נאלצו לעזוב את מדינת ישראל משום שהם לא ידעו, לא מחוסר רצון, הם פשוט לא ידעו איך להתגבר על אותם המכשולים, לא היה להם את הכלים האלה.
יעקב עמאר רוטשטיין: לכן כשאני רואה שיש אתר כזה, אני מסתכל על זה בתור נס, זה שיש אתר שמרכז את כל המידע ושולח את החייל לכל גורם ספציפי ובאופן מסודר, אני מברך על היוזמה הזאת כי אני מאמין שהחיילים הבודדים כפי שהם מצטיינים בצבא ובכל מסגרת, אני בטוח שכאזרחים הם יצטיינו ויעזרו לחברה שלנו והאתר הזה יעשה את ההבדל אם הם נקלטים או לא בחברה.
אברהם נגוסה: שמענו נציג של חיילים בודדים.
קריאה: יש לנו עוד נציג כאן.
קריאה: בקצרה.
אברהם נגוסה: אני מוכן לתת לנציג אחד בקצרה ואז נשמע את משרדי הממשלה.
טוני ריכלר: אני עולה חדש מוונצואלה, אנחנו שכנים מקולומביה.
טוני ריכלר: עליתי לפני עשר שנים לארץ ישראל, כיום אני לומד ממשל במרכז הבין תחומי גם יצא לי לא מעט פעמים לייצג את ארגון כנפיים מיראז' גם בארץ וגם בחו"ל וכמובן אני מתנדב אצל הארגון של אח גדול.
טוני ריכלר: קודם כל הפורום הזה הוא מבורך בעצמו, אני חושב שתמיד היה, עוד לפני שהגענו למעמד הזה, תמיד היה קטע שכל הארגונים רצו לעזור אבל זה היה נשמע כאילו הם מתחרים אחד בשני ולא עוזרים לחייל הבודד ובזכות הפורום הזה יש סוף סוף סדר שיכול באמת לשלב את כל הכוחות האלה ולעזור לחייל.
טוני ריכלר: השקת התכנית היא יוזמה טובה, היא מבורכת, אני מברך עליה ולהגיד לכם את האמת, כשאני הייתי חייל בודד, התגייסתי ב-2011 והדברים האלה לא היו קיימים.
טוני ריכלר: למזלי הייתי חלק מתכנית "נעל"ה" של הסוכנות היהודית שעזרו לי אבל היו חיילים שלא היה להם את זה.
טוני ריכלר: היו לי חברים שלא היה להם את הדברים האלה, והם נפלו בין הכיסאות.
טוני ריכלר: אני יכול להגיד לכם שהאתגר הכי גדול של החייל הבודד הוא לא הצבא.
טוני ריכלר: הצבא באמת, הייתי בגולני והיה קשה, הכל בסדר, אבל הפער נוצר כאשר אתה משתחרר, אתה לא יודע מה אתה עושה עם החיים שלך.
טוני ריכלר: יש איזה ואקום, איזו בועה ענקית שנוצרת ואם אין ארגונים כמו צה"ל או כמו כנפיים, הסוכנות, קרן הישג וכל הארגונים, שלא תופסים את החייל הבודד כמו שצריך החייל הולך לאיבוד בתוך האזרחות ולצערי הרב יש לי גם מלא חברים שנאלצו לחזור הביתה.
טוני ריכלר: אני חושב שהאינטרס של מדינת ישראל זה לשמור על האנשים האלה, אלה אנשים, אני חושב שהם טובי הבנים של המדינה, עולם חדשים שבאים עם ציונות, עם ערכים ציוניים אדוקים מאוד כדי לשרת ולהגן עליה ורוצים פשוט לתרום למדינה ואני חושב שהמטרה בסופו של דבר היא להשאיר אותם כאן כדי שיבנו פה בית כמו שצריך ויעזרו להשפיע במדינה בסופו של דבר.
טוני ריכלר: בלי להרחיב יותר מדי אני רוצה לברך ותודה רבה לכם על ההזדמנות ונקווה שנגיע לפסגות יותר טובות בזכות הדבר הזה.
יעל אייזנר: אני נציגת התנועה הקיבוצית ששנים ארוכות גאה ורואה בזה תחושת שליחות לשמש בית חם לחיילים בודדים.
יעל אייזנר: אני מדברת מהר כדי להספיק את שני הדברים.
יעל אייזנר: אני רוצה לדבר על שני דברים, להעיר אותם, אלה דברים שעלו פה בין השורות אבל האחד הוא להציף והשני הוא גם פתרון.
יעל אייזנר: נושא ראשון זה נושא של ילדי הפנימיות, בסיום הפנימיה שלהם ועד הגיוס לצבא, תהום גדולה פעורה שם, אם זה לחזור לסביבה שממנה הם הוצאו על ידי המדינה לא פעם או מבחירה שלהם כי הסביבה לא הייתה טובה להם ועד הגיוס יש שם כמה חודשים שמדינת ישראל נאלמת דום ולי זה מאוד עצוב.
יעל אייזנר: אנחנו מנסים בכוחותינו הדלים בתנועה הקיבוצית לתת פתרונות פה ושם אבל זה גם חבר'ה של נעל"ה עם סיום הלימודים וזה גם כל בוגרי כפרי הנוער והפנימיות, שחלק גדול מהם הם חיילים בודדים.
יעל אייזנר: אני רואה שזה נוגע בלב שלכם אז קחו את זה הלאה.
יעל אייזנר: יש לי גם הצעות אבל זה לא המקום.
יעל אייזנר: דבר שני הוא נושא שעלה בפורום ויש גם כמה פתרונות ואני מאוד גאה להיות חלק מהצוות הזה שעסק בפתרונות דיור אחרי השחרור, אבל אני קוראת לזה לא פתרונות דיור אחרי השחרור אלא נחיתה רכה באזרחות כי יש דבר אחד שהוא איפה לשים את הראש, אבל יש דבר אחר שהוא מי מלווה אותך בשלב הזה.
יעל אייזנר: בתנועה הקיבוצית יצאנו עם פרויקט מדהים שממש רק עכשיו הושק, אנחנו קוראים לו פרויקט תהיל"ה, תכנית המשך ייחודית לחיילים בודדים משוחררים שהכוונה היא שהם מקבלים תכנית שמלווה אותם בשנה הראשונה אחרי השחרור עם עבודה, רצוי מועדפת אם הם מעוניינים בקיבוץ כולל מגורים וכולל ליווי לכישורי חיים ודברים מהסוג הזה.
יעל אייזנר: כרגע אנחנו בפיילוט בשני קיבוצים, בקיבוץ רמת יוחנן, קיבוץ מבורך ליד חיפה והשני קיבוץ דתי, קיבוץ שדה אליהו, ועל זה אני רוצה להתעכב.
יעל אייזנר: לפני שבועיים נפתח קמפוס מרגש ומדהים בנוכחות שרת העלייה והקליטה בשדה אליהו ולמעשה מה ששדה אליהו נותנים זה שינוי מחשבתי תפיסתי בהתייחסות לעולה חדש.
יעל אייזנר: רובנו כאן הורים לילדים, אני רואה לפי הגילאים, ומי שלא עוד מעט יהיה, היו מדברים פעם על עקרון הרצף, לא לעזוב את התינוק, שיהיה איתנו כל הזמן.
יעל אייזנר: אז חס וחלילה אני לא משווה את הצעירים שעזבו בית ומשפחה ובאים הנה לתינוקות אבל כן עקרון הרצף מרגע שעולה חדש מגיע, בשדה אליהו יש לו אולפן עברית, הוא ממשיך שם כחייל בודד במידה והוא רוצה, או בקיבוץ אחר או במקום אחר, אבל יש אפשרות שם להישאר כחייל בודד, פלוס תכנית המשך לאחרי השחרור.
יעל אייזנר: הרעיון הזה, אנחנו לוקחים אותו צעד אחד קדימה בכל התנועה הקיבוצית.
יעל אייזנר: זאת אומרת בוגר אולפן מהקיבוץ שלי, ממעגן מיכאל, שלא תמיד יש לו מקום להישאר כחייל בודד, אתאים לו קיבוץ במקום אחר ואחר כך תכנית המשך אולי במקום אחר, אבל יש פה איזה שהוא רצף ותמיד יש מישהו שמלווה אותו כי לטעמי ומהכרותי האישית עם חיילים בודדים שמאומצים אצלי, אף אחד לא גומר להיות בודד ביום השחרור וגם לא שנה אחרי.
יעל אייזנר: הם בודדים כל עוד אין להם משפחה משל עצמם.
יעל אייזנר: ברגע שהם יצרו משפחה ותא משפחתי משל עצמם, אפשר קצת להירגע.
יעל אייזנר: ופה המקום שלנו לראות את הרצף הזה עוד קצת ואני מציעה את התפיסה הזאת לעשות בה שימוש גם במקומות אחרים.
קריאה: רק לדעת אם זה לחיילים חסרי עורף גם.
יעל אייזנר: בוודאי.
יעל אייזנר: אצלנו כמו בצבא אין הבדל בין עולים לחסרי עורף.
אברהם נגוסה: אני רוצה שנציג ארגון נפש בנפש ידבר בקיצור.
אברהם נגוסה: אם אין לכם מה להוסיף אתם לא חייבים.
אנסטסיה מדבדובסקי: בגדול אין לי מה להגיד, חוץ מזה שאני רוצה להוסיף כמו החבר'ה שהציגו את עצמם, שהם היו חיילים בודדים, גם אני הייתי חיילת בודדה במערך השירות הצבאי, אני למעשה התגייסתי ב-2010, לא היה את האתר כמובן ולא היה כל כך הרבה מקורות מידע ולעולים חדשים מאוד קשה להשיג את המידע הזה, כך היה פעם.
אנסטסיה מדבדובסקי: עכשיו כשיש אינטרנט וזה יותר מפותח, אז באמת זו זכות גדולה להיות פה וכך אני חושבת שאנחנו באמת נוכל לקדם את העולים והם יוכלו להתקדם בחיים, להבין מה קורה בצבא והכל, אני חושבת שזה באמת משהו מדהים שקורה כאן וזה מהפך.
אנסטסיה מדבדובסקי: זה מה שרציתי להוסיף.
אברהם נגוסה: תודה ארגון CNEF רוצים לומר משהו?
אברהם נגוסה: סם קדוש בבקשה.
סם קדוש: בקיצור, אני מברך על היוזמה אבל אני אתן קול אחר כי בסופו של דבר אנחנו כארגון שמטפלים בצעירים דוברי צרפתית וגם יש לי כובע של מועצת ארגוני העולים שמרכז כ-20-30 ארגוני עולים, לא היינו שייכים ואנחנו לא מופיעים פה אבל זה לא נורא.
סם קדוש: מה שצריך לראות לפעם הבאה שאנחנו יכולים לעשות את הסימביוזה עם ארגוני העולים כי כמו שאמרנו, בסך הכל ארגוני העולים מטפלים בעולים אחרי השחרור, אנחנו כל יום במשרד שלנו ובמשרדים אחרים מקבלים את החיילים המשוחררים, זה המקום הקריטי שאנחנו צריכים להיות.
סם קדוש: בסופו של דבר האתר הזה מאוד מבורך כי זה עוד כלי, נראה לי גם לחיילים אבל גם לארגונים, כדי לעשות את הסדר - - - האתרים של הצבא מצוינים בסופו של דבר זה גם כלי, ומה שאני מבקש בסך הכל זה עוד פעם, להכניס את הארגונים שלא היו בפורום הזה כדי שלא יהיה בלבול בין הסטודנטים והחיילים.
אברהם נגוסה: אני שומע כאן שהדלת פתוחה.
אברהם נגוסה: תתאם איתם.
אברהם נגוסה: מנהלת נעל"ה לא כאן.
אברהם נגוסה: ארגון הלל בבקשה.
שרה קצבורג: אני מייצגת את הל"ל העמותה ליוצאים בשאלה, שבעצם ההגדרה שלה היא לא חיילים בודדים אלא חסרי עורף, המילים "חסרי עורף" קצת מרגיזות אותי אבל בסדר - - -
קריאה: יש לך הצעה למשהו אחר?
שרה קצבורג: זה לא המקום.
שרה קצבורג: אני אחפש, אנחנו כבר דיברנו על זה בדיונים.
שרה קצבורג: מה שרציתי לומר זה שהארגון שלנו מטפל באנשים יוצאים בשאלה בספקטרום רחב ורוחבי ולא אורכי שזה רק צבא, ולכן הטיפול שלנו באנשים שלנו מתחיל מרגע שהם מצטרפים להלל ובאיזה שהוא שלב הם מתחיילים ונכנסים לצבא.
שרה קצבורג: מירה היחידה שבאמת ייצגה אותנו בכבוד בכל מה שאמרת עד כה, מה שחשוב לנו באמת זה ללוות אותם לפני משום שהם באים בלי ליב"ה, הדפ"ר שלהם נמוך, הקב"א שלהם נמוך ואז במקום שהם יתנו את מלוא הפוטנציאל שלהם לצבא הם מוצאים את עצמם כטבחים.
שרה קצבורג: זאת אומרת, יש לנו מגוון שלם של צרכים שאולי שונה קצת מהליווי של חיילים בודדים שיש להם עורף בחו"ל.
יוליה מלינובסקי: יש כל כך הרבה זוויות.
אברהם נגוסה: אני מבקש שנציג עמותת אח גדול, דוד ורטחה ידבר.
דוד ורטחה: קודם כל אנחנו עמותת אח גדול שבעצם חיילים בודדים משוחררים מלווים חיילים בודדים בשירות הסדיר.
דוד ורטחה: שני נציגים, שני מתנדבים שלנו, טוני ויעקב דברו כאן, והמטרה של העמותה באמת זה לתת ליווי לחיילים בשירות הסדר והאתר הזה הוא באמת כלי מדהים גם למתנדבים כדי לעזור לאותם חיילים שהם מלווים והרעיון באמת מאוד נהדר.
דוד ורטחה: יחד עם זאת מאוד חשוב להגיד את עניין החבר'ה העולים לקראת הגיוס, אחרי תכנית נעל"ה או סל"ע שאנחנו משתתפים ומכוונים אותם יחד עם כנפיים, זה שלב מאוד חשוב לחבר'ה האלה לקראת היציאה אחרי שנה מהתכנית, ליציאה לאזרחות, והם לא יודעים מה לעשות אז בעצם האתר יכול להכווין אותם ולעזור להם וזה מאוד משמעותי בשבילם כי אין להם למי לפנות ועם מי לדבר.
דוד ורטחה: זה המקום שאנחנו יכולים להיעזר בו ולעזור לאותם עולים.
אברהם נגוסה: בבקשה נציג עמותת נדן סיוע משפטי לחיילים.
גיא קונפורטי: אני רב סרן במיל.
גיא קונפורטי: בפרקליטות הצבאית, אני הייתי תובע צבאי ואני והחברים שלי שהקמנו ביחד את העמותה ראינו בעיניים פשוט מה קורה לחיילים שנכשלים בגלל בעיות משפטיות מהחיים האזרחיים והחלטנו להקים ביחד עמותה.
גיא קונפורטי: היום העמותה מונה בערך 35 אנשים ואנחנו הולכים וגדלים.
יוליה מלינובסקי: עורכי דין.
גיא קונפורטי: עורכי דין וסטודנטים למשפטים, חלקם עתודאים לשעבר ופרקליטות צבאית לשעבר וחלקם לא.
גיא קונפורטי: יש לנו היכרות אינטימית עם הצבא, עם המגבלות שלו - - -
יוליה מלינובסקי: - - -
גיא קונפורטי: אני אומר את זה, אנחנו באנו לעזור גם לצבא להבין איך אפשר להשתפר וגם לעזור לחיילים עם בעיות שלא קשורות לצבא אלא קשורות לחיים האזרחיים.
גיא קונפורטי: יש לנו שיתוף פעולה מצוין עם הצבא, שיתוף פעולה מצוין עם משרד המשפטים, עם שכר מצווה, עם כל הארגונים המשפטיים השונים, אנחנו פועלים גם בטיפול בתיקים של חיילים שפונים אלינו בזמן השירות הצבאי, אנחנו גם עושים הרצאות הדרכה לחיילים בעברית ובאנגלית ואולי נוסיף עוד שפות לגבי הזכויות, למשל הרצינו לאח גדול ובמייקל לוין ובכל מיני מקומות אחרים, גם בבסיסים בצבא יצא לנו להרצות וגם יש לנו ניירות מדיניות שהכנסת עוד תקבל, שאנחנו נציע לשנות חוקים ויוזמות שמהשטח אנחנו רואים פערים בחקיקה.
יוליה מלינובסקי: מה הבעיה הכי גדולה, במה הכי מסתבכים?
גיא קונפורטי: אני אסביר, עיקר הפניות זה חובות והוצאה לפועל, עניינים של צרכנות.
גיא קונפורטי: אגב, הדבר הראשון שאולי הכנסת יכולה לטפל כדי לשנות זה להגדיל את זמני המענה של חיילים, לדאוג שהוצאה לפועל ידעו מי חייל, ויש דרכים לעשות את זה, על מנת שזמני המענה של חיילים להתרעות של הוצאה לפועל או דברים כאלה יהיו קצת יותר ממושכים.
יוליה מלינובסקי: תדבר איתנו על זה.
גיא קונפורטי: כן.
גיא קונפורטי: אנחנו נעביר לך.
אברהם נגוסה: תעבירו לנו ואנחנו נקדם.
אברהם נגוסה: יש ארגון שעדיין לא דיבר?
גרשון פישר: אני ודוד מעמותת גרים כפר עולים, כדי לקצר את הקיצור של הקיצור, אנחנו מאוד מאוד דומים למה שתנועת הקיבוצים עושה בפיילוט שלהם לייצר פתרונות דיור ומעטפת חברתית משפחתית לחיילים בודדים אחרי השחרור, רק שהיעד שלנו הוא בדיוק אותו דבר מינוס הקיבוץ.
גרשון פישר: לעשות קמפוסים למגורים בפריפריה, לערב את הקהילות, שיהיה מקום רצוף כדי שחייל בודד בשחרור שלו יחזור לאותו בית שהוא גר בו תוך כדי השירות עם אותם אנשים, אותם שכנים ואם נחשוב על זה, אם החייל הבודד חוזר לדירה, נגיד בשנה הראשונה שלו בדירה הזאת הוא פוגש חיילים בודדים משוחררים שהם בשנה הראשונה שלהם אחרי השחרור והם שכנים והם כבר יודעים איך להתמודד, זה יוצר קהילה.
יוליה מלינובסקי: אתם חלק מהפורום?
גרשון פישר: אנחנו חלק מהפורום.
גרשון פישר: דווקא יחסית לשאר הארגונים אנחנו רק מתנדבים ואנחנו עמותה קטנה ומתחילה אבל הפורום הזה נתן לנו הרבה זוויות.
יוליה מלינובסקי: אתה מתמקד בחיילים חרדים אולי?
גרשון פישר: לא, אנחנו לא חרדים אבל אנחנו חברים של חרדים.
גרשון פישר: אנחנו לא אקסקלוסיביים.
יוליה מלינובסקי: זו בעיה עכשיו מאוד גדולה, אני לא סתם אומרת.
גרשון פישר: לא, זה חייל אל חייל.
אברהם נגוסה: - - - לוקח את זה ברצינות.
אברהם נגוסה: את השאלה שלך בעניין החרדים.
אברהם נגוסה: אתה רוצה לומר מילה?
דוד ברוך סינגר: הייתה לנו מצגת, רצינו אולי בפעם הבאה.
גרשון פישר: רצינו להציג את עצמנו קצת יותר מסודר.
אברהם נגוסה: אין לנו זמן, בפעם הבאה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לכוון אותך, הפורום עבד קשה, אתם גם חלק מהפורום ואנחנו הגענו לאיזו שהיא דרך שאומרת אוקיי, קודם כל בואו ניתן מידע לחיילים בודדים וברגע שחייל יידע הוא יכול לפנות ולקבל עזרה.
אברהם נגוסה: האתר עלה לאוויר לפני כמה שעות, אני בטוח שתהיה הצפה של פניות מחיילים בודדים.
אברהם נגוסה: האם משרד הקליטה מוכן, האם יש תשתית, כי כרגע הקמנו אתר כדי שלחייל יהיה לאן לפנות, אבל לא פתרנו לו את כל הבעיות.
אברהם נגוסה: האם לחיילים בודדים עולים חדשים לפחות, אתם ערוכים, האם יש תשתית?
רן קלדרון: אני אתייחס לכמה דברים.
רן קלדרון: קודם כל יש שותפות מצוינת עם כל החברים בפורום, אנחנו מברכים על ההשקה של האתר כי הוא מתחבר, בדיוק כמו המוטו של המשרד, המוטו המרכזי להנגיש את כל המידע, כמו שנאמר כבר קודם.
רן קלדרון: למשרד יש מוקד פניות שעובד ברוב שעות היום והוא המקום המרכזי שבו המשרד מקבל את הפניות, מפזר אותן למי שצריך, ואנחנו מקפידים ובודקים גם את זמני המענה כך שהעולים יקבלו מענה מהיר ומידי ובזה אנחנו נבחנים.
רן קלדרון: חלק מהשותפות הזאת גם הובילה במהלך השנה למסד את שיתוף הפעולה שלנו עם משרד השיכון והבינוי לכל הסוגיה שקשורה עבור החיילים הבודדים העולים בסוגיית שכר הדירה.
רן קלדרון: שיתוף הפעולה הזה קודם כל קיצר את זמני הבירוקרטיה, הוא פטר את החיילים העולים הבודדים מלהגיע אל משרד השיכון והבינוי כדי בכלל לפתוח בקשה, כי היום זה כבר נפתו אוטומטית דרך המידע שאנחנו מעבירים, הדבר האחרון, הם גם לא צריכים להתייצב פעם בשנה כדי לחדש את הבקשות האלה כי אנחנו אחראים לדווח על הדבר הזה, ולכן הפעם הבאה שהחייל יראה ואנחנו גם מכווינים אותם לשם, זה בסיום השירות, הוא מגיע אלינו למשרדים ואנחנו מכווינים אותו למשרדי השיכון והבינוי וגם שם הוא ימשיך ויקבל את ההטבה, הטבה שהם לא הכירו אותה כל כך שבאמת כל תקופת השירות שלהם יכולים לזכות גם בהמשך לתוספת עדיין בתמיכה בשכר דירה.
רן קלדרון: הנקודה האחרונה, המבחן האמתי בסוף יהיה בהמשך צבירת ההישגים.
רן קלדרון: שם המבחן האמתי, כשהאתר ישקף את ההישגים האלה עבור כולם ובזה אנחנו ניבחן, לא באתר, אלא בהישגים שהוא ישקף.
יוליה מלינובסקי: אפשר שאלה אחרונה לפורום?
יוליה מלינובסקי: ה-1,000 שקל לחיילים בודדים לאחר שחרור, זה היה אחד האמצעים כדי להקל.
יוליה מלינובסקי: זה עובד?
יוליה מלינובסקי: כי אני מקבלת אינדיקציה מחיילים אבל אני רוצה לשמוע.
יוליה מלינובסקי: אתם יודעים על זה?
יוליה מלינובסקי: 1,000 שקל שנה ראשונה לאחר שחרור, לשכר דירה.
יוליה מלינובסקי: זה אחד הצעדים ש - - -
אברהם נגוסה: - - - משרד השיכון?
יוליה מלינובסקי: לא, זה מהקרן לחיילים משוחררים.
יואל ברקין: אני ממייקל לוין.
יואל ברקין: אנחנו מהשטח.
יואל ברקין: אנחנו מלווים את החיילים לפני, תוך כדי ואחרי השחרור.
יואל ברקין: ממש בשבועיים האחרונים חיילים שמשתחררים או שהשתחררו פונים למשרד הביטחון לטובת קבלת המענק, שכר הדירה, זה עובד.
יואל ברקין: מקבלים.
יואל ברקין: יש קשיים בירוקרטיים ראשוניים, הם צריכים את החוזה הזה, אנחנו מסייעים להם - - -
יוליה מלינובסקי: אבל 1,000 שקל בחודש, זה מה שצריך - - -