GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נאורה לוי: גם לגבי משפטים יש לנו כרגע 12 סטודנטים למשפטים, פסיכולוגיה גם שני סטודנטים, יניב הציג הנדסה שזה 21 סטודנטים, שכמות נכבדת מהם הם גם בהנדסת חשמל, שזה באמת פקולטה עם ביקוש מאוד גבוה.
נאורה לוי: לגבי התואר השני כמו שאמרתי, אנחנו כן שמחים לראות שיותר ויותר מתקבלים עצמאית.
נאורה לוי: הנתונים הם שבשנת תשע"ב, מתוך 29 מועמדים תשעה התקבלו דרך ועדות קבלה, היתר התקבלו באופן עצמאי.
נאורה לוי: בשנת תשע"ז 34 סטודנטים יוצאי אתיופיה, 14 מהם התקבלו באמצעות ועדות הקבלה החריגות ובשנת תשע"ח התקבלו 16 סטודנטים יוצאי אתיופיה, מתוכם שישה באמצעות ועדות הקבלה.
פנינה תמנו: מתי מוסלל סטודנט שרוצה ללמוד לוועדת חריגים?
נאורה לוי: קודם כל הסטודנטים עצמם פונים אלינו, הם יודעים על קיומה של התכנית ופונים אלינו, במידה והם לא עומדים בספי הקבלה.
ג'ג'או בימרו: מי זה אלינו?
נאורה לוי: לאוניברסיטה, לדיקנט הסטודנטים.
ג'ג'או בימרו: תכנית ליוצאי אתיופיה.
נאורה לוי: נכון.
נאורה לוי: כן.
נאורה לוי: לגבי זה יש לי מה לומר, נדבר על זה בהמשך.
ג'ג'או בימרו: רק לדייק, למי הם פונים.
נאורה לוי: הם פונים לדיקנט הסטודנטים לתכנית אדמס.
נאורה לוי: מה שאנחנו עושים, אנחנו מנסים להיות גם פרו אקטיביים, אנחנו מקבלים ממדור רישום נתונים של מועמדים יוצאי אתיופיה שלא עומדים בספי הקבלה, אנחנו פונים אליהם ובודקים את מי מהם אנחנו יכולים להגיש באמצעות ועדות הקבלה החריגות, זה משהו שנעשה כל שנה, ברמה שבועית אנחנו מקבלים את הנתונים ופונים למועמדים.
נאורה לוי: וזהו, מכאן אנחנו ממשיכים את התהליך.
יניב אברמסון: חשוב אולי לציין שאנחנו מקבלים את המועמדים עם פערים יחסית גדולים מחתכי הקבלה הרגילים ואחרי שהם מתקבלים הם מקבלים מעטפת מאוד מאוד גדולה מהאוניברסיטה ולאחרונה גם בזכות הגדלת התקצוב מות"ת, הם מקבלים גם סיוע במעונות, במלגות, בשיעורי עזר, ואצלנו בקמפוס יש תכנית חניכה אישית לסטודנטים של שנה א', סטודנטים בוגרים מלווים סטודנטים חדשים של שנה א' ומסייעים להם בקשיי ההסתגלות הראשונים באקדמיה.
פנינה תמנו: אדוני היושב ראש, תוכל לשאול מה זה הסיוע שמקבלם במעונות?
פנינה תמנו: אני רוצה לדעת מה היה לפני ומה היה אחרי.
פנינה תמנו: כי המדינה הקצתה קרוב ל-100 מיליון שקלים, מעניין לדעת לפרוט את זה מה היה לפני ומה היה אחרי שלא ייבלע לנו בתוך המערכות, כי כבר קרה ומבקר המדינה הצביעה על כך.
אברהם נגוסה: אוקיי, זו שאלה במקומה.
אברהם נגוסה: לפני שאני אשאל את מל"ג שהוא הגוף האחראי ליישום התכנית, אבל לגבי השאלה של חברת הכנסת פנינה תמנו, אם תתנו לנו תמונה של מה היה ומה יש היום ואז נדע אם באמת מעבירים תקציב או שיש בריחת תקציבים.
נאורה לוי: יש כמה ערוצים.
נאורה לוי: קודם כל, כל סטודנט שפונה לאוניברסיטת תל אביב אנחנו ישר מפנים סטודנטים, מועמדים שמתקבלים, למדור לסיוע כלכלי, וזה אומר שהם יכולים לקבל מלגה ככל סטודנט על בסיס מצב סוציו אקונומי.
נאורה לוי: אני יכולה להגיד לכם שסטודנטים יוצאי אתיופיה אצלנו מקבלים מלגות יפות מהמדור לסיוע כלכלי.
נאורה לוי: כשאתם מדברים על התקציבים, אנחנו מדברים על התקציב של הות"ת שנכנס בעצם השנה.
נאורה לוי: התקציב הזה כמובן מיועד לסטודנטים על פי תחומי המדעים או לא מדעים, אנחנו העברנו, מה שרצינו לעשות זה באמת יש מלגות שהמטרה שלהן היא מגורים.
אברהם נגוסה: מגורים או תמיכה באקדמיה?
נאורה לוי: לא, זה סבסוד מגורים.
נאורה לוי: הסכום שהות"ת נתן מתחלק באמת לערוצי סיוע שונים.
נאורה לוי: אתם שאלתם עכשיו על מגורים, נכון?
אברהם נגוסה: לא, כללי.
נאורה לוי: אז ככה, יש כמה ערוצי סיוע.
נאורה לוי: אני כן חייבת להגיד שהאוניברסיטה תומכת ומלווה סטודנטים יוצאי אתיופיה כבר הרבה שנים, אבל הסיוע של הות"ת באמת עזר לנו להרחיב את השירותים.
נאורה לוי: לגבי השירותים עצמם, כל סטודנט שנה א' מקבל ליווי על ידי חונך אקדמי, כשהמטרה היא שזה לא יצטמצם רק לחונך אקדמי אלא מישהו שבאמת מלווה גם מעבר לזה.
פנינה תמנו: ומי זה?
נאורה לוי: סטודנט מצטיין מחוג הלימודים של הסטודנט שלנו, של סטודנט יוצא אתיופיה.
נאורה לוי: אני מדברת על תמיכה אקדמית.
אברהם נגוסה: בואי, אני רוצה שזה יהיה ברור, ניקח את משה, אני נותן שם לדוגמה, משה התקבל אצלכם לרפואה.
אברהם נגוסה: הוא צריך תמיכה, תתארי לי עכשיו מה הוא מקבל בדיוק.
נאורה לוי: כל סטודנט שרוצה סיוע לימודי, אצלנו זה נקרא חונכות אקדמית, זה אומר שהוא מקבל חונך שמלווה אותו לפי הקורסים שהוא - - -
אברהם נגוסה: כמה שעות בשבוע הוא מקבל?
נאורה לוי: אפשר לקבל שלוש שעות לשבוע ואפשר גם יותר.
פנינה תמנו: וזה סטודנט שלומד איתו?
נאורה לוי: לא, זה לא סטודנט שלומד איתו בשנת לימודים, זה סטודנט מהחוג לימודים שלו.
פנינה תמנו: אבל הוא לא לומד איתו.
נאורה לוי: לא לא.
פנינה תמנו: כי אני לרגע חשבתי שזה - - -
נאורה לוי: אנחנו לא היינו עושים - - -
פנינה תמנו: תודה על ההבהרה.
פנינה תמנו: אוקיי.
נאורה לוי: לא, זה או שנה מעל או שנתיים מעל.
נאורה לוי: או בתואר שני, במידה והם עדיין זוכרים, החומר טרי.
ג'ג'או בימרו: כמה יש ברפואה?
נאורה לוי: ברפואה יש סטודנטית אחת כרגע.
נאורה לוי: בשנים מתקדמות, התמיכה האקדמית, אנחנו אומרים לסטודנטים "כשאתם צריכים אתם פונים" וגם אפשר לקבל הרבה מאוד שעות.
נאורה לוי: השעות לא מוגבלות לסטודנטים לתואר ראשון, לתואר שני השעות יותר מוגבלות אבל לא קרה שסטודנט ביקש עוד שעות ואמרנו לו "לא".
פנינה תמנו: זה משהו שלא היה לפני התקציב?
נאורה לוי: זה משהו שכן היה ועכשיו אפשר לתת יותר שעות.
נאורה לוי: אנחנו יכולים כרגע לתת הרבה יותר שעות.
אברהם נגוסה: מה זה יותר שעות?
אברהם נגוסה: אמרת שזה שלוש עד שמונה שעות בשבוע.
אברהם נגוסה: מה היה לפני כן?
נאורה לוי: מה שהיה לפני כן, גם יכולנו לתת שעות אבל זה היה י ותר מצומצם.
עמר בר-לב: אז בואי תתני את סך השעות שהיה קודם וסך השעות שהיום.
עמר בר-לב: מה שמעניין אותנו זה הדלתה.
נאורה לוי: סטודנטים בשנה א' גם לפני כן הם יכלו לקבל שלוש שעות, עכשיו אם הם רוצים הרבה יותר, אין לנו בעיה לתת.
פנינה תמנו: אם הם רוצים.
נאורה לוי: אם הם צריכים.
נאורה לוי: כמובן לפי צורך.
נאורה לוי: במידה ויש צורך והם אומרים "אני מרגיש שאני צריך בפיזיקה קלאסית עוד שעות" אז אנחנו יכולים לתת הרבה יותר שעות, וזה בגלל התמיכה של הות"ת.
נאורה לוי: מעבר לזה, יש סדנאות למיומנויות למידה בדקנאט הסטודנטים שכל סטודנט יכול לפנות אליהן, אנחנו יכולים לסבסד את הסדנאות האלה.
נאורה לוי: במידה וסטודנט נקלע לאיזו שהיא התמודדות אישית, יש את השירות הפסיכולוגי גם בדקנאט, שוב, כל סטודנט באוניברסיטה יכול לפנות.
נאורה לוי: אנחנו יכולים לממן את השירות הזה.
פנינה תמנו: לפני זה לא היה ממומן ליוצאי אתיופיה שירות פסיכולוגי?
נאורה לוי: לפני כן היה ממומן עד גבול מסוים.
פנינה תמנו: מה הגבול היה?
נאורה לוי: נורא קשה להגיד, זה בהתאם לתקציב שנשאר לנו ואני אסביר לך.
נאורה לוי: לאוניברסיטה בעצם יש תרומות מסוימות שהיא מקבלת.
נאורה לוי: העניין הוא שהתרומות האלה הולכות ומתכלות.
נאורה לוי: כשהות"ת נכנס לתמונה זה הרבה יותר מרגיע אותנו, זה אומר שאנחנו יכולים להרחיב את השירותים שלנו.
נאורה לוי: לדוגמה שירות פסיכולוגי, כשהסטודנט פונה אז ראוי לתת לו 20 מפגשים פחות או יותר, זה מה שהשירות הפסיכולוגי ממליץ בדרך כלל, על רוב הסטודנטים, עכשיו אנחנו יכולים לתת את זה בראש הרבה יותר שקט.
נאורה לוי: לפני כן זה היה מאוד בעייתי.
נאורה לוי: דברים נוספים, במידה וסטודנט במצב אקדמי לא תקין וצריך להיות בקשר עם הפקולטה, כן חשוב להגיד שאנחנו לא הסניגורים של הסטודנט.
נאורה לוי: זה אומר שכשהסטודנט מגיע, אנחנו יושבים איתו, בודקים, מנסים לעשות תכנית הבראה, מה לא הצליח, למה זה לא הצליח, ואז יש פניה לפקולטה.
נאורה לוי: במידה וחלילה מפסיקים על הפסקת לימודים אנחנו כן מתערבים, הסטודנט גם פונה ואנחנו מראים מה הולך להשתנות.
נאורה לוי: מבחינת היקף הקורסים, מבחינת חונך אקדמי שהולך לתת לו שיעורי עזר או ליווי, וזה דבר בעיני שהוא כן מאוד חשוב וזה באמצעות גם קשר אישי שנוצר עם הסטודנטים.
פנינה תמנו: והסבסוד במגורים, מה היה לפני ואחרי?
נאורה לוי: סיבסוד במגורים, בעצם סטודנט יכול לבקש מהמדור לסיוע כלכלי שהוא אחראי גם על המלגות וגם על המגורים.
נאורה לוי: כל סטודנט רשאי לבקש בתחילת כל שנה מילגה והמילגה הזאת יכולה לשמש אותו.
נאורה לוי: אני לא יכולה להגיד שמראש יש הנחה במלגות.
נאורה לוי: מה שקורה השנה, בעקבות הכניסה של הות"ת, אנחנו לדוגמה העברנו עכשיו את הפעימה הראשונה של מלגת מגורים או מעונות או שכר דירה או נסיעות אגב, כי מה שגילינו זה ש-50% מהסטודנטים שלנו חוזרים הביתה בגלל שיש יוקר מחיה וזה מאד מאוד יקר ויש סטודנטים שמעדיפם להישאר בבית הוריהם, ואז הם מקבלים את המלגה הזאת אבל על נסיעות לאוניברסיטה ובחזרה.
נאורה לוי: אז הפעימה הראשונה כבר הועברה ובהמשך תועבר פעימה נוספת.
אברהם נגוסה: האם המל"ג אמר לכם שיש פה תכנית של הממשלה ולכן יתנו לכם תקציב וסכום או הבעיה הכלכלית לא צריכה להיות מחסום, תקבלו, תעזרו להם, אנחנו ניתן להם.
אברהם נגוסה: האם יש הוראה כזאת או פניה כזאת לאוניברסיטאות מהמל"ג?
יוסי סבג: אני ממל"ג ות"ת, מרכז בתחום החברתי.
עמר בר-לב: אדוני, לא קיבלנו תשובה ברורה לגבי מה היה קודם ומה היום.
עמר בר-לב: שמענו הרבה כוונות טובות, שזה מצוין.
אברהם נגוסה: השאלה שלי הופנתה לנציגת האוניברסיטה.
אברהם נגוסה: האם קיבלתם דבר כזה.
אברהם נגוסה: כי את אומרת, אם סטודנט פונה, אם לסטודנט יש צרכים.
אברהם נגוסה: זה מה שאת אומרת, אבל התכנית אומרת שכדי לעודד ולחזק, זה התקציב.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת האם קיבלתם מראש שאתם יודעים שהמל"ג יספק לכם מבחינה כלכלית, האם קיבלתם את זה?
יניב אברמסון: ות"ת, מה שהיה לאורך השנים שנתנו איזו שהיא הקצאה, הוקצב כסף לסיוע לסטודנטים לרבות סטודנטים יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: השנה יש תכנית, התכנית התחילה השנה.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה לדעת האם קיבלתם הוראה או שלחו לכם שיש תכנית שאושרה בממשלה, וכך וכך אנחנו יכולים למטרות האלה והאלה, אנחנו מוכנים לתת תקציב ולכן תפנו אלינו או נעביר, משהו כזה?
נאורה לוי: בעצם המל"ג ישב בצורה מסודרת גם איתנו והעביר את המידע.
נאורה לוי: בגלל שלפני כן הייתה לנו גם תכנית שבעצם ליוותה סטודנטים יוצאי אתיופיה, עכשיו באמת התחלנו גם לעשות את ההפרדה כדי שהסטודנטים ידעו שיש פה תמיכה נוספת של הות"ת.
נאורה לוי: אני יכולה להגיד שעכשיו כל הסטודנטים יודעים את זה, בהתחלה עבדנו על זה ועכשיו כל הסטודנטים מיודעים לגבי הכניסה של הות"ת לתמונה.
עמר בר-לב: אבל במה זה בא לידי ביטוי, בכסף אנחנו שואלים.
עמר בר-לב: אתם אוניברסיטת תל אביב נכון?
נאורה לוי: אז מה התקציב הנוסף שקיבלתם מהות"ת לצורך הזה?
פנינה תמנו: 4,000 כפול 150, כמה?
נאורה לוי: 145.
פנינה תמנו: כמה זה יוצא?
נאורה לוי: 5,500.
פנינה תמנו: זה המון כסף.
עמר בר-לב: הם אמורים - - -
פנינה תמנו: זה המון כסף, בגלל זה מעניין אותי איפה זה בא לידי ביטוי.
נאורה לוי: זה בדיוק מה שאמרתי, דיברתי על המלגות שכבר הועברו, דיברתי על הרחבת היקף התמיכה הלימודית.
עמר בר-לב: לא, את לא דיברת.
עמר בר-לב: את דיברת בזה, אנחנו שואלים נניח שנה שעברה היו שמונה מלגות והשנה בזכות זה יש 16, זה מה שאנחנו רוצים לדעת.
נאורה לוי: אז השנה בזכות זה, אני יכולה להגיד לך שאם בשנה שעברה אנחנו יכולנו, קודם כל יש גם את האוניברסיטה שהיא גם נותנת מלגות לסטודנטים.
נאורה לוי: אני מדברת עלינו, אם נתנו בשנה שעברה פחות או יותר, אין לי נתון מדויק, 17 מלגות, השנה בעצם כל הסטודנטים של תואר ראשון קיבלו מלגות וכך יהיה גם הלאה.
עמר בר-לב: זאת אומרת מתוך 150, כמעט 130?
פנינה תמנו: לא, כי 150 זה בסך הכל כולל תואר שני.
פנינה תמנו: כמה יש לך לתואר ראשון?
נאורה לוי: 98.
פנינה תמנו: את אומרת 98 מתוכם 17 קיבלו מילגה אשתקד, מה הסל הזה את אומרת?
עמר בר-לב: רגע, אז השנה זה עוד 70.
פנינה תמנו: בדיוק, עוד 70.
נאורה לוי: רגע, אני רוצה לדייק.
נאורה לוי: כשאמרתי לך 17 זה רק באמצעות תכנית אדמס.
נאורה לוי: הרבה סטודנטים שלנו גם בשנה שעברה קיבלו מהמדור לסיוע כלכלי מלגות.
נאורה לוי: להגיד לך במספרים, את זה אין לי.
פנינה תמנו: אני רוצה להגיד לך, קודם כל גילוי נאות, למדתי את התואר השני שלי בזה, ויצא לי לדבר עם לא מעט סטודנטים במהלך.
פנינה תמנו: אני לא יודעת, זה שאת זורקת אותנו עכשיו להגיד שיש מעטפת כללית ואוניברסלית באוניברסיטה, לא נותן לי תשובה כי לא בטוח שהם גם ניגשים, כמישהי שמכירה את האוכלוסייה.
נאורה לוי: אז אני יכולה להגיד לך כי יש לנו קשר אישי עם הסטודנטים, שהרבה סטודנטים מהתכנית בתואר ראשון מקבלים מלגות מהמדור לסיוע כלכלי.
נאורה לוי: להגיד לך מספר, את זה באמת אין לי, אבל אני פשוט פוגשת אותם המון במהלך השנה, הרבה מהם כן מקבלים מהמדור לסיוע כלכלי.
פנינה תמנו: בואי נתקדם הלאה, אז ה-17 מה קיבלו ומה מקבלים היום כל ה-100 חברים בתואר ראשון?
נאורה לוי: תראי, יש תקציב של או 4,000 או 5,500.
נאורה לוי: כל התקציב הרי לא אמור להגיע כמלגה לסטודנטים.
נאורה לוי: אמור להיות גם ניצול בערוצי סיוע אחרים, אז אין סכום כרגע שאנחנו יודעים לתת.
נאורה לוי: אנחנו יודעים להגיד שכרגע כל סטודנט קיבל 2,250 שקלים באמצעות הסיוע של הות"ת ובהמשך הם יקבלו עוד.
נאורה לוי: זה מה שקרה בינתיים מבחינת המלגה, מלגת מעונות ומגורים.
פנינה תמנו: כמה גרים במעונות אגב?
נאורה לוי: בערך 40.
פנינה תמנו: וכמה הם משלמים?
נאורה לוי: זה יכול לנוע בין 1,100, 1,200.
פנינה תמנו: וכמה הסבסוד שלכם?
נאורה לוי: הסבסוד שלנו, שוב, אין סבסוד שלנו למעונות.
נאורה לוי: יש את המלגה שהועברה כרגע על סך 2,250 ויהיה עוד סכום מסוים בהמשך.
פנינה תמנו: אה, הם מקבלים את זה מלגה לחשבון?
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך לברר, נשמע גם את המל"ג, אבל יש מה להשלים לאוניברסיטה העברית?
אסתי נח: כן.
אסתי נח: להשלים בקשר אלינו, לא קשור לנושאים האלה, אצלנו מטופלים בדיקנט, אם צריך, אני אעביר לוועדה את הנתונים, אין לי מושג על מספרים ונתונים.
אסתי נח: אני יודעת שהם מקבלם מלגות כמו כל סטודנטים ובנוסף את ה-5,000, אבל אני אעביר נתונים מדויקים.
אסתי נח: אני מתעסקת ויודעת על תנאי קבלה.
אסתי נח: רציתי להוסיף שיש לנו מסלול ייעודי לסיעוד, שאנחנו גם מקיימים מכינה עבור אותה אוכלוסייה, מתחילים ללמוד במכינה כ-25 איש, עוברים את המיון של פוירשטיין, הם לומדים במכינה ייעודית לסיעוד.
אסתי נח: אם הם מסיימים את המכינה בממוצע 80 הם מתקבלים לסיעוד.
אסתי נח: גם במכינה וגם בלימודי הסיעוד הם לומדים עם כולם אבל רק מקבלים בנוסף מעטפת.
אסתי נח: השנה קיבלנו 18, וכרגע התחיל ללמוד מחזור שני במכינה.
אסתי נח: האוכלוסייה השנייה, ה-20, על כל החוגים, בעיקר חוגים הכי מבוקשים.
אסתי נח: בנוסף יש לנו לא מעט תלמידים שמתקבלים בזכות עצמם וחלקם אפילו לא רוצים להשתייך למסגרת זו או אחרת, הם רוצים לעשות את זה בזכות עצמם.
אסתי נח: במקביל יש לנו כמובן ועדת ערעורים ששם היה לנו נוהג עוד לפני שהתחלנו לעבוד עם פוירשטיין, שבחוגים שבהם אנחנו נותנים משקל מאוד גבוה לפסיכומטרי, ברפואה, באוניברסיטה העברית נותנים משקל של 70% לפסיכומטרי ו-30% לבגרות, לאוכלוסייה האתיופית עשינו הפוך.
אסתי נח: 30% בסך הכל לפסיכומטרי ו-70% למרכיב הלימודי שזה מכינה או תעודת בגרות.
אסתי נח: אבל מספרים על - - - על כל התארים אני אוכל להציג אם תרצו, פשוט זה המממשים ולא בקבלה.
אברהם נגוסה: האם הדבר הזה ידוע למועמדים, לסטודנטים, האם פרסמתם את זה?
אסתי נח: אנחנו מפרסמים באתר, קרן פוירשטיין מפרסמים, יש לנו רכז לעניין הזה שאנחנו מפיצים גם באמצעותו.
אסתי נח: אצלנו זה חלק מערוצי הקבלה, אנחנו גם חייבים לפרסם את זה בגלל ההוגנות בתהליך הקבלה, הכל שקוף באוניברסיטה העברית.
ג'ג'או בימרו: האם הסטודנטים מחויבים להגיש בקשות דרך רכז פוירשטיין?
אסתי נח: לצורך?
ג'ג'או בימרו: לצורך קבלת הסיוע שמציע הות"ת?
אסתי נח: אז אני אמרתי, לגבי הסיוע כל מי שבפוירשטיין מטופל יחד עם מכון פוירשטיין והרכז.
אסתי נח: כל זה בדיקנט, כל שאלה שתרצו אני אבדוק ואקבל, אני יודעת את תהליך הקבלה.
אסתי נח: אני יודעת להגיד רק על תהליך הקבלה.
אברהם נגוסה: ג'ג'או תרשום וכשתהיה לך זכות הדיבור תתייחס.
אברהם נגוסה: אנחנו נתקדם למכון פוירשטיין, תנו לנו בכללי איך אתם רואים את הנתונים האלה.
אברהם נגוסה: לאחר מכן אני אעבור למל"ג כי אתם גם באיזה שהוא שלב קשורים.
רפאל שמעון פוירשטיין: תודה, יישר כח יושב ראש הוועדה חבר הכנסת נגוסה, על הדיון החשוב הזה.
רפאל שמעון פוירשטיין: אני רוצה לחלק את הדברים שלי לשניים.
רפאל שמעון פוירשטיין: אנחנו פעילים כבר באמת לא מעט שנים בתחום הזה ואני חייב לציין, אני רוצה רגע להתחיל משבח, עם כל השאלות החשובות מאוד שהעליתם, חברי הכנסת, אני חייב לומר שהתחלנו בבר אילן, שנה אחר כך באוניברסיטה העברית, היום אנחנו במשא ומתן מתקדם עם אוניברסיטת תל אביב ועם אוניברסיטת אריאל, ואני חייב לומר שנתקלנו באנשים, אני מדבר ברמת רקטור, נשיא, שחיפשו דרך לפתור את הבעיה הזאת.
רפאל שמעון פוירשטיין: אני רוצה להתחיל קודם כל ממשהו שלא כל כך אהבתי בכתבה הזאת, אני לא התראיינתי אליה, אבל שיצר מצג כאילו האוניברסיטאות לא מעוניינות.
רפאל שמעון פוירשטיין: אני חייב לציין, אני מדבר בזווית שלנו – ואני לא נכנס למעונות ולא לדברים אחרים – אבל בזווית שלנו נפגשנו באמת בדלתות פתוחות שהבינו שיש בעיה.
רפאל שמעון פוירשטיין: הבינו את תת הייצוג הזה ואני חייב לומר שפגשנו אנשים שזה הטריד אותם.
רפאל שמעון פוירשטיין: זה קודם כל.
רפאל שמעון פוירשטיין: אני רוצה גם לציין את השותפים המאוד בכירים שלנו, נמצאת פה אילאיל מקרן רוטשילד שבאמת מלווים אותנו כבר הרבה מאוד שנים ואימצו את התכנית הזאת כחלק מהמאמצים שלהם להנגיש את ההשכלה הגבוהה בישראל בכלל, ובאמת יד ביד אנחנו פורצים דרך.
רפאל שמעון פוירשטיין: מטרידים אותי באמת בהקשר הזה שני דברים.
רפאל שמעון פוירשטיין: אני מוטרד מזה, ואני אומר את זה עם כל הכבוד וההערכה לקרן רוטשילד שהם שותפים נאמנים, הפדרציה של ניו יורק ובעבר הג'וינט, אבל זה לא יכול להישאר בפילנתרופיה.
רפאל שמעון פוירשטיין: לא יכול להיות ששער הכניסה במדינת ישראל שהוא מפלה תרבותית.
רפאל שמעון פוירשטיין: אם תחזרו לשקף של הפסיכומטרי, חברים, 433.
רפאל שמעון פוירשטיין: אני אומר לכם, לנו האוניברסיטה העברית ואסתי נמצאת פה, 13 סטודנטים לרפואה.
רפאל שמעון פוירשטיין: חברים, מהטובים בכיתתם.
רפאל שמעון פוירשטיין: אני רוצה לתת את הקרדיט לענת הסמנכ"לית ל- - - שהיא מנהלת את התכנית הזאת, נכנסת אלי, אני חייב לספר פה אנקדוטה.
רפאל שמעון פוירשטיין: איזו התרגשות, אני באמצע ישיבה עם בחור בן הקהילה שגמר באוניברסיטה העברית סימסטר ראשון במדעי המחשב עם ציון 97.
רפאל שמעון פוירשטיין: "מה אבא שלך עושה?
רפאל שמעון פוירשטיין: " "נכה בבית".
רפאל שמעון פוירשטיין: "מה אמא שלך עושה?
רפאל שמעון פוירשטיין: " "מנקה במשרד ראש הממשלה".
רפאל שמעון פוירשטיין: על זה אמרו חז"ל "היזהרו בבני עניים שמהם תצא תורה".
רפאל שמעון פוירשטיין: אמרתי לו "כשתהיה מובילאיי אל תשכח אותנו, את המכון.
רפאל שמעון פוירשטיין: תן לנו פרומיל קטן, תזכור שהיינו כאן".
רפאל שמעון פוירשטיין: אני רוצה לומר, חייבים והיו לנו לא מהדיונים עם המל"ג, עוד בתקופה של פרופ' טרכטנברג ועם פרופ' זילברשץ, לעשות שני דברים ופה אני יוצא בקריאה לעשות את הדבר הזה כי שם זה נתקע.
רפאל שמעון פוירשטיין: א.
רפאל שמעון פוירשטיין: באמת לתקף את העבודה שלנו.
רפאל שמעון פוירשטיין: יש פה 200 סטודנטים.
רפאל שמעון פוירשטיין: ישבתי עם הרקטור שהוא נשיא האוניברסיטה העברית היום, פרופ' אשר כהן, שהוא פסיכולוג קוגניטיבי במקצועו, הוא אומר "בשביל מה צריך מחקר?
רפאל שמעון פוירשטיין: זה עובד.
רפאל שמעון פוירשטיין: בתכנית שלנו הם נושרים פחות מהסטודנטים הישראלים שאינם יוצאי אתיופיה,.
רפאל שמעון פוירשטיין: אחוז הנשר שלהם הוא בסביבות 4%.
רפאל שמעון פוירשטיין: אחוז הנשירה, וזה נתון שלא הופיע כאן, אחוז הנשיקה של סטודנטים ישראליים שאינם יוצאי אתיופיה הוא כ-10%.
רפאל שמעון פוירשטיין: זאת אומרת החבר'ה האלה שאימא שלהם מנקה במשרד ראש הממשלה ואבא שלהם יושב בבית, מצליחים יותר.
רפאל שמעון פוירשטיין: ולא עשינו שום דבר, רק מיינו אותם.
רפאל שמעון פוירשטיין: אני בהרבה הערכה לדיאלוגים המתקדמים שלנו עם נשיא אוניברסיטת תל אביב, עם הרקטור, ואני מקווה שנתחיל השנה באיזה פיילוט, אני מתקומם נגד המושג "ועדת חריגים".
רפאל שמעון פוירשטיין: חברים, הם לא חריגים, הם מדהימים.
רפאל שמעון פוירשטיין: רק צריך לגלות.
רפאל שמעון פוירשטיין: להבין ששיטת האבחון הזאת פסולה, לפחות לטובת - - -
אברהם נגוסה: אבחון - - -
רפאל שמעון פוירשטיין: האבחון הפסיכומטרי.
רפאל שמעון פוירשטיין: הוא עושה להם עוול.
רפאל שמעון פוירשטיין: הסטודנטים האלה לרפואה שמקבלים 96 בממוצע שלהם, יוצאים 450, 500, 600 בפסיכומטרי, במקום 750.
רפאל שמעון פוירשטיין: פשוט צריך להכיר בעובדה שמדינה קולטת עליה, אנחנו בוועדת העליה של הכנסת, צריכה להבין שאי אפשר להכניס את כולנו לקופסה אחת.
פנינה תמנו: זה לא קשור רק לעולים.
פנינה תמנו: השיטה הזאת גם לא טובה להרבה מאוד חלקי אוכלוסייה אחרים.
נעמי גפני: אולי ניתן לכולם מילגות ואז - - -
אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד לך - - -
רפאל שמעון פוירשטיין: סליחה חבר הכנסת נגוסה, אני רוצה להשלים כי ידעתי שתאמר את זה, חברת הכנסת פנינה, שבאמת עושה עבודה מדהימה - - -
פנינה תמנו: כי הסטודנטים שלנו כבר לא עולים.
נעמי גפני: ניתן לכולם מלגות, ניתן לכולם דיור ואז נשווה.
נעמי גפני: סיוע לכולם.
נעמי גפני: ניתן לכולם מוניטורינג ואז נשווה נשירה של כל הסטודנטים.
רפאל שמעון פוירשטיין: לשמחתי האוניברסיטה העברית ואוניברסיטת בר אילן ואני מקווה שבדרך גם אריאל ותל אביב, פתחו את שיטת האבחון שלנו גם לסטודנטים מהפריפריה שאינם יוצאי אתיופיה.
רפאל שמעון פוירשטיין: כן כן, לא רק יוצאי אתיופיה נפגעים כתוצאה מ- - -
אברהם נגוסה: קודם שאתם מקבלים אותם?
אברהם נגוסה: יכול להיות שמגיעים אליכם הטובים ביותר?
אברהם נגוסה: מה תנאי הקבלה שלכם?
רפאל שמעון פוירשטיין: לנו כמעט אין תנאי קבלה, צריך רמה מסוימת בבגרות.
אברהם נגוסה: יש מינוי או אין מינוי?
רפאל שמעון פוירשטיין: יש מינימום מסוים שצריך לבגרות, למשל בפקולטות הנדסה יש דרישה למיון.
רפאל שמעון פוירשטיין: אבל אני רוצה לומר משהו, וזו הנקודה השנייה שמטרידה אותי.
רפאל שמעון פוירשטיין: אתה צודק, השאלה הזאת מתאימה, כי אנחנו חייבים לעשות מאמצים ביחד עם האוניברסיטאות, השותפים שלנו, כדי להביא אותם בכלל להירשם.
רפאל שמעון פוירשטיין: הם לא נרשמים.
רפאל שמעון פוירשטיין: אז שאלת קודם למה הם במכללות ולא באוניברסיטאות, עם כל הכבוד למכללות, הם לא מגיעים.
רפאל שמעון פוירשטיין: אני צודק, אסתי?
רפאל שמעון פוירשטיין: הם לא מגיעים.
רפאל שמעון פוירשטיין: אנחנו צריכים לעשות קמפיינים פרו אקטיביים כדי להביא אותם בכלל - - -
פנינה תמנו: אדוני היושב ראש וחבריי חברי הכנסת, חשוב לי לומר משהו, משפט לגבי פוירשטיין.
פנינה תמנו: פוירשיין עשו עבודה מדהימה בכל מה שקשור לאותם פקולטות סגורות בפני יוצאי אתיופיה, אם זה רפואה, מדעים, גם הצגנו וגם ראינו בממ"מ איפה אנחנו חסרים.
פנינה תמנו: אבל צריך להדגיש את זה גם לפרוטוקול.
פנינה תמנו: יוצאי אתיופיה לא צריכים את פוירשטיין בדברים שאנחנו מתקבלים בלאו הכי.
פנינה תמנו: שם אני יכולה להגיד שגם אני כמי שבהתחלה באמת, אפשר לומר וזה בלשון עדינה, לא כל כך אהבתי וסימפטתי את התכנית של פוירשטיין, עד שראיתי שיש סטודנטים לרפואה וכאלה - - -
אברהם נגוסה: ממה פחדת, מהסטיגמה או ממה?
פנינה תמנו: אתה מכיר את עמדותיי לגבי תכניות שמבדלות רק את יוצאי אתיופיה, ולכן הדגש הוא שיש פה עוד אוכלוסיות שזקוקות לשוויון הזדמנויות.
פנינה תמנו: יש הרבה מאוד חלקים בחברה הישראלית מהפריפריה שנקודת הפתיחה שלהם היא בדיוק כמו של יוצאי אתיופיה.
פנינה תמנו: אותם חברים שגדלו איתנו בשכונות, או גדלו בפריפריה החברתית וגם הגיאוגרפית.
פנינה תמנו: זה דבר אחד.
פנינה תמנו: אנחנו לא מבקשים הטבות ייחודיות, אנחנו מבקשים הזדמנות שווה, ומאוד חשוב להדגיש את זה, ואתה מכיר את הגישה הזאת.
פנינה תמנו: הדבר השני שאני חששתי ממנו ועדיין אני אחשוש ותמיד אהיה עם יד על הדופק ואני חושבת שגם אתה היושב ראש, זה להיזהר ממונופולים קהילתיים.
פנינה תמנו: אני לא ארצה שבסוף כל סטודנט יוצא אתיופיה יצטרך לעבור דרך פרויקט.
פנינה תמנו: עם זאת, צריך לומר את האמת שפוירשטיין עשו משהו שהיה צריך לעשות, ויכול להיות ששיתוף הפעולה החדש עכשיו גם יניב תוצאות, אבל לסייג את זה שזה כלפי אותן פקולטות כמו שאמרתי, שהפסיכומטרי לא נותן להם להיכנס.
רפאל שמעון פוירשטיין: אני ברשותך רק רוצה להגיב לדברים של חברת הכנסת פנינה בקצרה.
רפאל שמעון פוירשטיין: אנחנו לחלוטין מסכימים וכך אנחנו פועלים, אם משהו לא שבור, אל תתקן אותו.
רפאל שמעון פוירשטיין: ולכן אגב, זו תשובה לשאלה שלך, למה צריך את הפסיכומטרי?
רפאל שמעון פוירשטיין: כי מי שיכול להיכנס עם הפסיכומטרי, שייכנס עם הפסיכומטרי.
רפאל שמעון פוירשטיין: הוא לא צריך אותי.
רפאל שמעון פוירשטיין: גם חבל על המשאבים, חבל על המאמץ.
רפאל שמעון פוירשטיין: אבל חשוב לי להגיד פה משהו חיוני.
רפאל שמעון פוירשטיין: האבחון שלנו הוא לא פקטור, זה לא ועדת חריגים.
רפאל שמעון פוירשטיין: זה דרך אחרת לגלות את הרמה הגבוהה מאוד של האנשים האלה.
רפאל שמעון פוירשטיין: זה לא שעשיתי להם טובה, לא נתתי להם עוד 100 נקודות בונוס בגלל שהם יוצאי אתיופיה או פריפריה, ממש לא.
רפאל שמעון פוירשטיין: פשוט, אנחנו טוענים טענה מקצועית שהמבחנים, הפסיכומטרי מוטי התערבות, הם טובים למי שחי פה דורי דורות כבר וגדל על התרבות המערבית משחר נעוריו והסבא שלו גם גדל פה.
רפאל שמעון פוירשטיין: האוכלוסיות האלה שבאות, על אף שהן ילידי הארץ עדיין שייכות לתרבות מסוימות שהיא מדהימה ומקסימה, אבל היא לא תמיד מכינה אותם לקראת הדבר הזה, וצריך פשוט אחרת לגלות את הכישרון שלהם.
אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד לך, הצעתי הצעת חוק והנחתי על שולחנה של הכנסת הצעת חוק שאומרת שמי שעלה מעל גיל 14, לא לחייב אותו במבחן פסיכומטרי כתנאי לכניסה להשכלה גבוהה.
אברהם נגוסה: האוניברסיטאות קמו והן התנגדו.
אברהם נגוסה: אני רוצה התייחסות שלך בעניין.
אברהם נגוסה: הן קמו והתנגדו ואמרו שזו פגיעה בחופש האקדמי.
אברהם נגוסה: ממה שאני שומע, הפסיכומטרי הוא מחסום תרבותי.
אילאיל אמיר-כסיף: אם יורשה לי, אני מקרן אדמונד דה רוטשילד, אנחנו שותפים של מכון פוירשטיין בשש השנים האחרונות בתכנית הזאת - - -
פנינה תמנו: וגם אביה הגיע לבקר ממוסקבה בארץ.
עמר בר-לב: איזו גאווה.
אילאיל אמיר-כסיף: אז אם יורשה לי, באופן כללי קרן רוטשילד פועלת לקידום ההשכלה הגבוהה בישראל ובפרט למיצוי השכלה גבוהה באוכלוסיות פריפריאליות, שזה מגוון של אוכלוסיות, גם יוצאי אתיופיה אבל כמובן גם ערבים, חרדים ופריפריה חברתית וגאוגרפית ובאמת תכנית פויירשטין זו אחת הדוגמאות שבאה לפתור מצב שהוא באמת קשה ובעייתי וזו דוגמה מאוד טובה למצב שבו יש לנו כבר אחרי שש שנים 200 סטודנטים, וחשוב להדגיש את זה, יוצאי אתיופיה מגיעים לאקדמיה, נמצאים שם בהרבה מקומות, אנחנו מדברים על הפקולטות שמאפשרות להם מוביליות חברתית אמתית, מאפשרות להם להתפרנס ולהשתכר בעתיד כמו שאנחנו היינו רוצים, כמו שכל אחד היה רוצה שהילדים שלו ישתכרו ואנחנו רואים תוצאות מדהימות, גם בנשירה מצומצמת יותר וגם ממוצע ציונים שלא נופל בכלל מאף אחד מחבריהם שהתקבל על פי הפסיכומטרי, ומה שחשוב לנו להגיד שבאמת התכנית הזאת מוכיחה שיש אלטרנטיבה והאלטרנטיבה הזאת עובדת, וחשוב מאוד מאוד מאוד שכל המוסדות, כלומר, נכון יש לנו את האוניברסיטה העברית ואוניברסיטת בר אילן שזה הרבה זמן שם ואוניברסיטת תל אביב שמגלה היום נכונות ואנחנו מאוד מקווים שבאמת דרכנו תצלח שם, אנחנו קוראים פה לכל האוניברסיטאות להצטרף אלינו, ובאמת כמו שחברת הכנסת שטה אמרה, לא ליצור פה מונופול על שיטה אלא ליצור מגוון שיטות קבלה, ואם אנחנו צריכים פה את הות"ת מל"ג שיעודד את המוסדות לפתוח מגוון שיטות מיון, לא רק שיטת מיון פסיכומטרית, או ועדת חריגים ששם אנשים נכנסים בחסד.
אילאיל אמיר-כסיף: אנחנו לא מקבלים אנשים בחסד, אנחנו מאפשרים להם להתקבל בזכות, וזה מה שחשוב.
אברהם נגוסה: אתם שמעתם את האוניברסיטאות וגם את המכון.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול את נציגת המרכז הארצי לבחינות ולהערכה ד"ר ענת בן סימון המנכ"לית, אתם רואים שזה המחסום, זה לא מעודד את הסטודנטים לרוץ לאוניברסיטאות, לכן מה - - - כל כך לוקחים את הנושא הזה, כאשר יש עובדות של סטודנטים שנכנסו שהאוניברסיטאות לא דרשו את זה כתנאי והם מצליחים, כפי שהוא אמר.
אברהם נגוסה: סטודנט למדעי המחשב נכנס בציון של 90 ומשהו.