GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אינה ויניצקי: הם לא ילמדו אולפן כי יש להם ילדים קטנים - - -
אברהם נגוסה: לא, לאלה שלא עובדים.
אינה ויניצקי: הם עובדים.
מרדכי יוגב: הזמנת אותו לברכה?
מרדכי יוגב: איפה, בכרמיאל?
אינה ויניצקי: לפני שבוע.
מרדכי יוגב: אני יודע שהוא לא היה בכרמיאל, מבן אדם מכרמיאל.
מרדכי יוגב: 'למה הוא לא היה?' שאלתי אותו, הוא שאל ואמרו לו 'הודיעו לי יום קודם'.
אינה ויניצקי: לא נכון.
אינה ויניצקי: אני לא מבינה, אתה מדבר איתו ישירות?
מרדכי יוגב: אני לא מכיר אותו.
אינה ויניצקי: לא, אתה כן מכיר אותו.
מרדכי יוגב: לא מכיר אותו.
מרדכי יוגב: ראיתי אותו היום פעם ראשונה, לא ידעתי שזה הוא.
מרדכי יוגב: לא יודע מיהו.
אינה ויניצקי: קודם כל שלחו לו מייל, לכולם.
אברהם נגוסה: היום נפגשו בפעם הראשונה.
בוריס סידלובסקי: מוטי, אנחנו סיכמנו שאנחנו נוריד את כל הלחץ.
מרדכי יוגב: בוריס, אתה מבין על מה אני מדבר?
בוריס סידלובסקי: לא, לא.
אינה ויניצקי: אתה יודע מה?
אינה ויניצקי: אל תלמד אותי איך קולטים עולים.
מרדכי יוגב: עשר שנים כבר לא קלטת בקרית שמונה אף אחד מברית המועצות.
אברהם נגוסה: אינה - - -
אינה ויניצקי: מה?
מרדכי יוגב: שתי משפחות, עשר משפחות?
אינה ויניצקי: הנה המספרים.
בוריס סידלובסקי: 50 איש.
בוריס סידלובסקי: כ-50 איש.
מרדכי יוגב: מה אתה מדבר?
אינה ויניצקי: אני עכשיו נותנת את המספרים מהמחשב.
מרדכי יוגב: תביאי לי בדוח, שנדע לקבל דוח.
מרדכי יוגב: ועדת העלייה והקליטה עולה לקרית שמונה - - -
אינה ויניצקי: אתה ביקשת את הדוח?
אברהם נגוסה: אינה, בואו, אנחנו מבקשים - - - חבר הכנסת יוגב.
אברהם נגוסה: אני מבקש דוח מפורט בכתב לוועדת העלייה והקליטה.
מרדכי יוגב: כמה עולים נקלטו בעשור האחרון, מכל ארץ.
אברהם נגוסה: הם ידווחו לנו בכתב.
מרדכי יוגב: וכמה עובדים במחלקת עלייה וקליטה בעירייה, באיזה משרות.
אינה ויניצקי: אין.
אינה ויניצקי: אין מחלקת קליטה.
אינה ויניצקי: הנה, אתה בכלל לא מעודכן.
אהובה סירוגין: אם אתה יכול לעזור לנו להקים אותה אני - - -
אברהם נגוסה: תדווחו לנו בכתב, אבל בואו עכשיו, מנהל המרכז הכין לנו מצגת של פעילות המרכז.
דוד נבון: אבל לפני שאני אתחיל אני קודם כל מברך אתכם בברכה שבאתם, חבל שהתלהמתם בצורה כזו - - -
אברהם נגוסה: אבל לטובת העניין.
דוד נבון: אני מתאר לעצמי, אבל אני רוצה לומר לך שאני ביקרתי בכמה מקומות עם בני מנשה והמקום היחיד שהם נקלטו בצורה הטובה ביותר זה דווקא בקרית שמונה.
דוד נבון: עם כל הרעש שעשיתם מסביב, שעשו מסביב, אבל הקליטה הטובה, שהם נשארו מאוחדים ודתיים ועם מסורת זה כאן בקרית שמונה.
דוד נבון: אנחנו עבדנו עם ילדים מחיספין וכשהם היו באים לפה ראינו באיזה צורה הם באים.
דוד נבון: פה אנחנו נותנים להם פעילות, יהודה צמוד אליי, עובד צמוד, אנחנו יד ביד עם אהובה, אנחנו עובדים בצורה מסודרת, כל בקשה של יהודה נענית במהירות.
דוד נבון: אנחנו עושים להם ראשי חודשים פה, מסיבות חגים, אפילו סעודת פורים עשינו להם פה כיד המלך.
דוד נבון: אז כך שאנחנו לא מונעים מהם כלום, אנחנו נותנים להם את העזרה הטובה ביותר.
דוד נבון: יש לנו כאן בית כנסת, רוב הקהילה באה להתפלל כאן אצלנו.
דוד נבון: זאת אומרת שאנחנו נמצאים איתם 24 שעות כמעט.
דוד נבון: יהודה עושה עבודת קודש.
דוד נבון: אמנם הוא עובד, לפי אחוז המשרה הוא חצי משרה, אבל הוא נותן משרה וחצי מהזמן שלו.
דוד נבון: והוא לא עושה חשבון, גם כשהוא לא עבד עם משכורת הוא עשה את העבודה.
מרדכי יוגב: אז למה לא לתת לו 70% כמו שהתקשי"ר מאפשר?
דוד נבון: אני לא יודע מה התקשי"ר מאפשר, אנחנו נבדוק את זה.
דוד נבון: אני מבטיח לך - - -
מרדכי יוגב: במקומות אחרים זה 70%, במעלות, בנצרת עלית.
דוד נבון: אולי זה תלוי במספר האנשים.
מרדכי יוגב: אני עכשיו נוסע מפה לנצרת עלית.
דוד נבון: אולי נבדוק את מספר העולים, הכול תלוי.
בוריס סידלובסקי: אולי כמות בני המנשה קובעת.
מרדכי יוגב: אולי.
מרדכי יוגב: אם אתה צודק, אני מקבל, עניינית.
מרדכי יוגב: לא בטוח.
מרדכי יוגב: אתה יכול להחליט, העירייה מחליטה.
דוד נבון: חבר הכנסת יוגב, אני רוצה להראות לכם פעילות של המבוגרים.
דוד נבון: כמה דקות מצגת.
מרדכי יוגב: אני כבר אומר לכם שלום ולא אפריע.
בוריס סידלובסקי: אולי כמה דקות - - -
דוד נבון: שתי דקות.
דוד נבון: אתה אורח חשוב פה ו - - -
מרדכי יוגב: אני נוסע להלוויה, אז אני לא יכול - - -
אברהם נגוסה: כמה זמן המצגת?
דוד נבון: חמש דקות.
מרדכי יוגב: אני יודע, ואם מה שאמרתי יתרום לכך שפה הכנסתי איזה סיכה למישהו קצת ככה, אז אני מקווה שנשמע פה על עוד גל של בני מנשה ונצא עם זה שאנחנו מתחילים להמליץ גם ל'שבי ישראל' וגם לגופים האחרים להביא עוד קבוצה.
מרדכי יוגב: אני אשמע מאברהם, מה שאברהם יגיד, אני אשתדל לתמרץ אותם.
מרדכי יוגב: זה גם אומר שהם יידעו עברית ושהמערכות יידעו שהם לא יודעים ושייתנו להם עוד, שהעובדת הסוציאלית תדע יותר למי צריך לעזור.
אברהם נגוסה: עכשיו תפנו את זה למשרד החינוך.
מרדכי יוגב: ועוד דברים.
מרדכי יוגב: הרבה יותר מעורבות של העירייה במה שנעשה עם בני מנשה ולתגמל ולסייע.
מרדכי יוגב: כי בשנה הראשונה לא יכלו בכלל לדבר איתם, כי המגשרת ידעה רוסית, אבל לא ידעה קוקית, שמעתם ממנה שיש שישה ניבים ואפילו העובדת הסוציאלית מהודו אומרת כמה שזה מורכב.
מרדכי יוגב: אז פשוט שזה התבחין הראשון.
אהובה סירוגין: ואני גם יודעת רוסית, אז מה, אז אני - - -
מרדכי יוגב: אז את לא יכולה להיות מגשרת לבני מנשה.
אהובה סירוגין: יהודה, אתה לא מבין מה אני מדברת?
מרדכי יוגב: אבל, אהובה, זה אומר שאת לא יכולה להיות מגשרת לבני מנשה.
מרדכי יוגב: גם אני לא יכול להיות.
אהובה סירוגין: מוטי, אני אגיד לך.
אהובה סירוגין: אני טוב טוב למדתי את החוקים, ברגע שהם היו צריכים להגיע לא היה לנו דובר קוקית ואנחנו ביקשנו אישור וקיבלנו אותו - - -
מרדכי יוגב: 'שבי ישראל' היו מוכנים לתת שם מהתחלה.
אברהם נגוסה: בואו, זה מאחורינו.
מרדכי יוגב: אני אדבר עם 'שבי ישראל'.
אברהם נגוסה: זה מאחורינו עכשיו.
מרדכי יוגב: כל טוב.
בוריס סידלובסקי: נסיעה טובה.
מרדכי יוגב: ותודה וקליטה טובה לכל בני מנשה.
מרדכי יוגב: כל מה שצעקנו היה בשבילכם.
אברהם נגוסה: תודה, אמן.
אהובה סירוגין: זה לא ממש היה משמח.
אברהם נגוסה: תתרגם להם.
אברהם נגוסה: תגיד להם שכל המאבק, כל הוויכוח פה זה כדי - - - כולם רוצים לטובתם.
יהודה-מגשר: (מדבר בקוקית).
אברהם נגוסה: עכשיו נשמע על הפעילות, בבקשה.
דוד נבון: זה טיול במסגרת הקייטנות.
בוריס סידלובסקי: אולי תתחיל - - -
אהובה סירוגין: מהתחלה.
דוד נבון: חג חנוכה, הדלקת נרות חנוכה עם הקהילה.
דוד נבון: בני מנשה בקורס CNC שעשו להם בחצור כדי שיוכלו לעבוד, שישתלבו בעבודה בכל המפעלים.
דוד נבון: פה זה חוג מוזיקה לילדים, חוג לאמנות, קייטנת קיץ.
דוד נבון: חוץ מהקייטנה שהייתה להם עם כולם עשינו להם קייטנה באוגוסט לבד.
דוד נבון: חוץ מהקייטנה שהם השתלבו בה ביחד.
אהובה סירוגין: אז תספר באיזה תקציב אתה עשית את הקייטנה, שיהיה מובן.
אהובה סירוגין: תגיד להם את זה, ברגע שאתה דיברת על כמה - - -
דוד נבון: בסוף.
אהובה סירוגין: אתה צריך לדעת שזה תקציב של ה-30% שנשאר.
אברהם נגוסה: אהובה, זה בסוף.
אברהם נגוסה: עכשיו, הוא באמצע המצגת, לא להפריע.
דוד נבון: במסגרת הקייטנה עשינו להם גם טיול במנרה, לשלב אותם קצת, שיכירו את הארץ.
דוד נבון: כן עשינו להם סדנת שוקולד בקיבוץ דפנה.
דוד נבון: מוזיאון שולמן - - -
אהובה סירוגין: במוזיאון שולמן נתנו להם תלבושת, עשו להם שם סדנא.
דוד נבון: הם עשו פעילות יפה, ממש סדנא יפה.
אברהם נגוסה: אנחנו רואים.
אהובה סירוגין: זה מפעל שטראוס, גם לקחנו אותם לשם, להראות איך עושים חלב.
אהובה סירוגין: זה עדיין מפעל שטראוס, עשו להם ממש משהו, זה הכול עולה כסף.
דוד נבון: יום פעילות רציני.
דוד נבון: ממש.
אהובה סירוגין: זה מפל הבניאס שגם צריך לשלם עבור הכניסה.
דוד נבון: טיול במפלי הבניאס.
אהובה סירוגין: זה טיול לרמת הגולן, שהאוטובוס לא בא מהאוויר.
בוריס סידלובסקי: פעילות בטבע שלנו, היפה.
אהובה סירוגין: זה חוג מוזיקה.
דוד נבון: זה כל מיני פעילויות, יש להם תגבורים לימודיים פה.
אהובה סירוגין: אמנות קצת, השתוללות, משחקים.
דוד נבון: הכול כמובן במסגרת יום כיף, עשינו יריד לחוגים והכול כמובן - - -
אהובה סירוגין: זה חוג מחשבים, היה לכל הילדים שבאו, היו להם מחשבים.
אהובה סירוגין: גם זה לא נופל משמים, נכון?
דוד נבון: חוג בישול לבנות.
דוד נבון: פה לקחנו אותם למרכז קנדה, להחלקה על הקרח.
אהובה סירוגין: החלקה על הקרח זה גם כניסה 70 שקל.
דוד נבון: ברור, הכול עולה כסף, שום דבר לא ללא כסף.
אהובה סירוגין: זה הכול חוג בישול.
אהובה סירוגין: זה מה שהם הכינו, זה חוג בישול לאוכל ישראלי וכשר בשביל הבנות שבגיל - - -
בוריס סידלובסקי: רגע, שם היה חוג תגבור בשפה?
דוד נבון: פה עשו להם טיול בירושלים.
אהובה סירוגין: זה טקס בירושלים.
אהובה סירוגין: לא מזמן הם נסעו לחרמון.
דוד נבון: עשינו להם טיול בחרמון לפני שבועיים.
דוד נבון: עוד לא הספקנו לצלם.
דוד נבון: חוג בלט.
דוד נבון: יש חוגים שהם לבד, יש חוגים שהם משולבים עם שאר הילדים הוותיקים.
בוריס סידלובסקי: פה זה חלוקת המתנות.
דוד נבון: כן, הדלקת נרות חנוכה עם ראש העיר.
דוד נבון: הייתה מסיבה, חילקנו להם מתנות תווי קנייה.
אהובה סירוגין: זה יריד תעסוקתי, אתה רואה?
אהובה סירוגין: זה בלשכת התעסוקה, הגיעו כל המעסיקים, לא רק מקרית שמונה.
אהובה סירוגין: אנשים עובדים באלביט, ברימוני פלסט, במפעלים טובים עם תנאים טובים.
דוד נבון: כל הפעילות שראית זה כמובן מתוקצב על ידי משרד הקליטה, בשילוב.
אהובה סירוגין: משרד הקליטה לעירייה והעירייה לדוד.
דוד נבון: כן, זה התקציב של הקליטה נשאר כאן, לא הולך לשום מקום.
דוד נבון: כל הפעילות שראיתם, זה בהנחייתו של - - - מה שהוא מבקש לטובת הילדים, הוא מדבר איתם, אנחנו עושים הכול ביחד.
אהובה סירוגין: פשוט להביא עוד עולים.
אהובה סירוגין: אם עוד עולים באים אז התקציב עולה, אם התקציב עולה גם המשכורת שלו עולה.
דוד נבון: כן, כל הפעילות.
דוד נבון: אם יש לך שאלות.
אהובה סירוגין: אני אומרת לך שזה פוגע בפעילות.
אהובה סירוגין: ברגע שזה כמו שמוטי - - - אני מכבדת את - - -
אברהם נגוסה: לא, אני מבקש, אל תדברי כשהוא לא נמצא.
אהובה סירוגין: נכון, הוא לא נמצא, אבל המעשים נשארו.
אברהם נגוסה: זה תפקידו.
אברהם נגוסה: הוא חבר כנסת, תפקידו, הוא העלה שאלה לטובת העולים, זה הכול.
אברהם נגוסה: זה לא עניין אישי, זה פשוט לטובת ה - - -
אהובה סירוגין: ברגע שמדברים על גובה של משכורת אני אישית אשת פיננסים ואני יודעת שזה אסור.
אברהם נגוסה: זה לא משנה.
אברהם נגוסה: הוא לא פה אז אנחנו נתקדם.
אהובה סירוגין: יהודה, אני לא רוצה שהדברים יהיו מעוותים.
אהובה סירוגין: ביום שהעולים הגיעו פגשנו אותם ויש לנו פה בית כנסת שהם יכולים להתפלל - - - כל האנשים שדוד גייס לתרומה תרמו.
אהובה סירוגין: זו פעילות.
אהובה סירוגין: היינו צריכים שילדים יגיעו ממדינה אחרת למקום חדש, מה הם צריכים לקבל?
אהובה סירוגין: שמחה.
אהובה סירוגין: במקום שבוע קייטנה היה שבועיים וחצי וזה כסף.
אהובה סירוגין: כניסה לכל מקום, גם עכשיו אנחנו עושים קייטנה, גם בפסח נעשה להם קייטנה.
אברהם נגוסה: בואו, אנחנו צריכים לקצר.
אהובה סירוגין: אני אגיד לך מה אני אומרת.
אהובה סירוגין: אני גם יודעת חוקים, יש חוק של קול קורא.
אהובה סירוגין: אנחנו, קהיליית קרית שמונה מקבלים קול קורא ממשרד הקליטה ולפי קריטריונים מעבירים לוועדות.
אהובה סירוגין: מה שהוועדה מאשרת זה עובר - - -
אברהם נגוסה: היה מאמץ שיהיה להם מתורגמן שמדבר את השפה שלהם.
אהובה סירוגין: שלושה מתורגמנים.
אברהם נגוסה: אהובה, זה גם טוב לעולים וגם טוב למערכת.
אהובה סירוגין: אנחנו לא מתווכחים.
אברהם נגוסה: הוא מגשר ביניהם.
אהובה סירוגין: אנחנו לא מתווכחים, אבל להגיד שזה לא היה בסדר - - -
אברהם נגוסה: אהובה, אני אומר שזה כבר מאחורינו.
אברהם נגוסה: יהודה כבר פה, מועסק ועכשיו אנחנו צריכים להמשיך איך אנחנו משפרים את התנאים של העולים.
אברהם נגוסה: נגיד למשל אמרתם שכל אלה שבגיל עבודה, כולם עובדים.
אברהם נגוסה: עכשיו, אלה לא עובדים, אני חושב שהם לא צריכים כל יום להעביר את הזמן בלי פעילות.
אברהם נגוסה: אז אני שאלתי את משרד החינוך, לחינוך מבוגרים, שאם הם יכולים לקחת מורה לעברית שהם יכולים ללמוד עברית.
אברהם נגוסה: אני רק מציע הצעה.
אברהם נגוסה: שיידעו עברית.
אברהם נגוסה: שתיים, גם אלה שעובדים, אפשר לפתוח להם אולפן ערב.
דיאנה ארליך: אני מקשיבה, השאלה אם הם קיבלו, הם כבר מיצו את הזכויות שלהם - - -
אברהם נגוסה: בוודאי, אני בטוח שהם מיצו את הזכויות שלהם - - -
בוריס סידלובסקי: אבל מה זה משנה?
בוריס סידלובסקי: יש כאן שאלה, מה שיושב ראש הוועדה לעלייה וקליטה שואל, יש אפשרות לעזור לאנשים שעדיין לא יודעים את השפה העברית?
בוריס סידלובסקי: אולי לפתוח אולפן ערב או אולפן בוקר?
בוריס סידלובסקי: זהו.
דיאנה ארליך: אז ההצעה - - -
בוריס סידלובסקי: אז תבדקו את זה.
בוריס סידלובסקי: לא צריך לענות, תבדקו.
דיאנה ארליך: רגע, אבל תן לי לענות בכל זאת.
דיאנה ארליך: אני אומרת, שמעתי, אני אעביר את זה הלאה ונעביר לכם את התשובה.
דיאנה ארליך: אני רק רציתי לפני שאני שואלת, אני רוצה לדעת אם הם היו באולפן והם מיצו, כי יש גם חוק, אתה יודע, זה לא - - -
אברהם נגוסה: אני יודע, אבל - - -
דיאנה ארליך: אתה יודע בעצמך שיש זכויות ו - - -
אברהם נגוסה: אני בטוח שהם היו באולפן, אבל - - -
דיאנה ארליך: אני לא יודעת, אולי לא.
קריאה: כן הם היו, כולם היו.
אינה ויניצקי: כולם היו באולפן, היה אולפן - - -
אברהם נגוסה: אוקיי, כולם היו באולפן, אני מניח, עכשיו אני רוצה להגיד לך - - - אני רוצה לעזור בעניין הזה, אם זה בעיה של תקציב, תבדקי, אם זה בעיה של תקציב אז תכתבי לנו מה הבעיה בדיוק, אנחנו נדבר עם האגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך, אני חושב שיש בשעות הערב ואחרי צהריים אולפנים גם ליוצאי אתיופיה שהם גם קיבלו אולפן א' ו-ב'.
אברהם נגוסה: בדיורי קבע יש.
אהובה סירוגין: עברית תעסוקתית, 150 שעות.
אברהם נגוסה: אז אני חושב שזה - - -
דיאנה ארליך: אוקיי, אנחנו נבדוק.
דיאנה ארליך: חבל שאני אגיד תשובות שאין לי עליהן אסמכתא.
אברהם נגוסה: טוב, בסדר גמור.
אברהם נגוסה: אני רוצה לסכם את ה - - - אלא אם כן אתה רוצה להגיד משהו?
אברהם נגוסה: אין לנו זמן, כי אני רוצה לסכם.
אברהם נגוסה: אני אתן לך אם יש לך מה להגיד.
בוריס סידלובסקי: אני אגיד לך, כמו שאנחנו דיברנו שם בנוכחות ראש העיר, אני חושב שקרית שמונה עשתה את כל המאמצים לעזור לבני מנשה להיקלט כאן בארץ וגם אם יש איזה שהם דברים שאנחנו צריכים, אז אולי ביחד איתכם אנחנו באמת נעשה, כי הרצון שלנו לקלוט את האנשים האלה, שהם ירגישו שהם מדינה שלהם, כמו שאנחנו מרגישים שהמדינה שלנו, שאנחנו כאן לא על גוף זר, אנחנו חלק אינטגרלי של המדינה.
בוריס סידלובסקי: גם אני רוצה ואני חושב שגם תפקידכם זה שהם ירגישו את זה שהם חלק אינטגרלי של מדינת ישראל, גם ילדים, גם נכדים שיש היום, יש באמת משפחות של שישה וחמישה ילדים, אני חושב שזה תפקידנו לתת להם את כל האפשרויות להיקלט כאן בארץ ולהרגיש כמו בבית.
אברהם נגוסה: אני מסכם את החלק השני, גם של הסיור והדיון פה.
אברהם נגוסה: קודם כל אני אגיד תודה למנהל המרכז, דוד, ויהודה, מגשר במרכז 'תקוותנו', כמובן לסגן ראש העיר, לראש העיר, לאהובה, לכל המשרדים.
אברהם נגוסה: קליטת עלייה היא מערכתית ולכן כל המשרדים שותפים, זה לא רק משרד אחד, כולם שותפים כי זה מערכתי.
אברהם נגוסה: לכן זה חשוב מאוד שכולנו עובדים בשיתוף פעולה על מנת לקדם את העולים החדשים, לשלב אותם בתוך החברה הישראלית.
אברהם נגוסה: מה שאני הבנתי פה בקרית שמונה, העולים החדשים השתלבו בתעסוקה ולא מצאנו מישהו שבגיל עבודה שהוא לא מצא עבודה.
אברהם נגוסה: אני רואה את זה כהישג גדול.
אברהם נגוסה: הדבר השני זה בתחום החינוך.
אברהם נגוסה: אנחנו קיבלנו דיווח שכל הילדים משולבים בבתי ספר, לא שמענו איזה שהיא בעיה בתחום החינוך.
אברהם נגוסה: בתחום הרווחה, שמענו שהאנשים, מי שצריך לקבל טיפול, עזרה, סיוע, מקבל.
אברהם נגוסה: לכן אני אומר יישר כוח על הקליטה פה, לראש העיר ולצוות פה, לאהובה, ראשת הקליטה, וזה מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: אני מציע שלאנשים שהם לא בגיל העבודה, שהם יושבים, רק מעבירים את הזמן ללא מסגרת, כדאי לפתוח להם אולפן עברית, שהם ילמדו עברית.
אברהם נגוסה: אני בטוח שהם יכולים ללמוד את זה, לא להתייאש, לתת להם הזדמנות ללמוד עברית.
אברהם נגוסה: שתיים, לאלה שעובדים אני בטוח שעדיין חסר להם העברית, אז בתיאום איתם, כמובן לפי רצונם, למצוא דרך, אגב משרד החינוך, לדעתי בשיתוף פעולה עם העירייה, לפתוח אולפן ערב לאלה שעובדים.
אברהם נגוסה: אלה דברים שאני מציע על מנת לקדם יותר את העולים החדשים.
אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים, תודה למנהל המרכז ולסגן ראש העיר וראשת הקליטה והעלייה בעיריית קרית שמונה, אהובה.
אברהם נגוסה: היום התכנסנו לדון בנושא ציון יום הניצחון על גרמניה הנאצית במערכת החינוך.
אברהם נגוסה: זהו דיון מעקב חשוב אחר יישום מסקנות הוועדה מיום 28 במרס 2016, כיוון שחשוב להביא לידיעת בנינו ובנותינו תלמידי ישראל, פרק חשוב בהיסטוריה הארוכה של עם ישראל שלא נלמד בישראל בעבר והוא שבמלחמת העולם השנייה השתתפו כמיליון וחציל לוחמים יהודים שתרמו לניצחון על גרמניה הנאצית, לשחרור מחנות הריכוז, לסיום השואה ולהקמת מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: כחצי מיליון מאותם לוחמים יהודים לחמו בצבא האדום, כחצי מיליון בצבא האמריקאי ועוד כחצי מיליון בשאר צבאות הברית.
אברהם נגוסה: במסגרת המסקנות קראה הוועדה לשר החינוך: 1.
אברהם נגוסה: לציין במערכת החינוך את יום הניצחון על גרמניה הנאצית שחל ברחבי העולם בתאריך 9 במאי, לחשוף את התלמידים לפרק חשוב בהיסטוריה וללמד את מורשת גבורתם של הלוחמים שלחמו בנאצים במחתרות, בתנועות הפרטיזנים, במחנות ריכוז ובגטאות וכמובן בצבאות הסדירים.
אברהם נגוסה: להורות למורים ללמד במסגרתו אודות הלחימה בצורר הנאצי תוך שימת דגש על תרומתם של הלוחמים היהודיים בצבא האדום וכן בבעלות הברית.
אברהם נגוסה: יש להדגיש כי כתוצאה מכך הושם קץ לשואת יהודי אירופה וזורזה הקמת מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: יש לכלול בחומר הלימוד גם את התמודדות יהודי ברית המועצות לשעבר עם השואה והעובדה שרבים מהם נאלצו לעזוב את כל רכושם, להימלט אלפי קילומטרים מן הצורר הנאצי ברעב וחוסר כל.
אברהם נגוסה: קיבלנו תשובה משר החינוך למסקנות אלו ובכל זאת בחלוף שנתיים, אני מבקש לשמוע ממשרד החינוך כיצד המשרד מציין את יום הניצחון על גרמניה הנאצית במערכת החינוך.
אברהם נגוסה: הצטרפה לדיון חברת הכנסת קסניה סבטלובה חברת ועדה וגם לוחמים ותיקים במלחמת העולם וגם בניצחון על גרמניה הנאצית.
אברהם נגוסה: כמובן רשות הדיבור לחברת הכנסת קסניה סבטלובה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע גם ממשרד החינוך ומשרד הקליטה.
קסניה סבטלובה: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב לווטרנים, בוקר טוב לכל הנכבדים שהגיעו.
קסניה סבטלובה: יום ניצחון שמח.
קסניה סבטלובה: כך צריך להתחיל את הבוקר הזה, והאמת שהשבוע הזה עובר מבחינתנו - למי שהחג הזה יקר לו ומי שיודע וחש אותו וחי אותו כל כך הרבה שנים - השבוע עובר בסימן של הניצחון האדיר הזה ב-9 במאי 1945.
קסניה סבטלובה: לפני מספר חודשים עבר כאן בכנסת חוק אחד החשובים לדעתי שהתקבל פה, על זה שאנחנו כמדינה נציין את יום הניצחון הזה כחג לאומי שלנו, חג לאומי של מדינת ישראל ושל העם היהודי.
קסניה סבטלובה: יחד עם זאת, בחוק כלולה הוראה מפורשת שהחג הזה יצוין במערכת החינוך שלנו, בבתי הספר שלנו, על ידי הילדים והנוער שלנו, ואני עשיתי בדיקה קצרה ועברתי בכמה בתי ספר, לרבות בית הספר של התאומות שלי.
קסניה סבטלובה: הן בנות תשע, בית הספר שלהן הוא בית ספר יסודי והתעניינתי, האם בבית הספר שלהן במודיעין והאם בבית הספר של הבת השניה הגדולה יותר בחולון, והאם בבתי ספר אחרים ברחבי הארץ מציינים היום את יום ה-9 במאי.
קסניה סבטלובה: אף אחד לא היה מודע לעצם העניין.
קסניה סבטלובה: זאת אומרת מספר חודשים לאחר שהתקבל החוק, בבתי ספר במערכת החינוך בישראל לא מציינים את יום הניצחון.
קסניה סבטלובה: לא יודעים על קיומו, אין מערכי שיעור, לא קיימת הוראה מפורשת למחנכים של הכיתות לציין את החג הזה, בטח ובטח הדבר לא הוחדר לא לתנועות הנוער, לא למחלקות בצבא, ואני רוצה לספר לכם שביום ראשון קיימתי במסגרת השדולה שהקמתי לטובת הווטרנים ולקידום נושא גבורת היהודים במלחמת העולים השניה, קיימנו כאן בכנסת באולם נגב דיון מקביל באותו נושא, ההחדרה של הנושא של גבורה יהודית במלחמת העולם השניה במערכת החינוך בישראל.
קסניה סבטלובה: מי שהיה האורח המיוחד שלנו הוא פרופסור שמחה גולדין, יו"ר ועדת מקצוע ההיסטוריה בחינוך הממלכתי במשרד החינוך, היסטוריון והוא אמר לנו במפורש שהמקום היחיד שבו קיימת התייחסות לנושא הזה שהוא חשוב לנו כל כך, זה בכיתות יא' ו-יב' בלבד, וגם זה ברמה מוגבלת ביותר.
קסניה סבטלובה: זאת אומרת במהלך עשר שנות לימוד תלמידי ישראל לא נוגעים בנושא מלחמת העולם השניה כמעט, בטח לא בסיפורם של הגיבורים היהודים שלחמו וההתעלמות הזאת, ההתעלמות המתמשכת ממשהו שצריך להיות בשר מבשרנו פה מבחינת ההיסטוריה היהודית, הציונית והישראלית שלנו, זה דבר מחפיר.
קסניה סבטלובה: לדעתי מערכת החינוך הישראלית במהלך 27 שנים התעלמה ובעצם הפסידה את ההזדמנות לשלב את הווטרנים, שכאשר הם הגיעו ארצה בשנות התשעים היו אנשים לא צעירים, היו בשנות השישים והשבעים שלהם, אפשר היה לשלב אותם.
קסניה סבטלובה: אנשים שעדים למה שהיה, אנשים שצעדו ברגליהם עד לברלין ושחררו מחנות השמדה.
קסניה סבטלובה: ניתן היה לשלב אותם בתוך מערכי השיעור.
קסניה סבטלובה: עכשיו כמובן כשהגיל הממוצע של אותם וטרנים נושק ל-92, 94, על מה אפשר לדבר?
קסניה סבטלובה: את ההזדמנות הזאת אנחנו כבר הפסדנו.
קסניה סבטלובה: אבל לא מאוחר, ועדיף שנתעורר היום כבר ואני חוזרת ויוצאת בקריאה להקים ועדה עצמאית כדוגמת ועדת ביטון, שתדון, תבדוק מבחינה מקצועית כיצד ניתן להכניס את הנושא הזה של גבורה יהודית במלחמת העולם השניה והבנה ההיסטורית של מה שקרה שם בדיוק במערכת החינוך בישראל.
קסניה סבטלובה: הוועדה הזאת לא צריכה לעבוד יותר ממספר חודשים, להגיש את המלצותיה, וההמלצות האלה צריכות להיות מיושמות.
קסניה סבטלובה: הדרך סלולה וברורה.
קסניה סבטלובה: אין לנו מחסור בהיסטוריונים.
קסניה סבטלובה: אין לנו מחסור גם בווטרנים שעדיין יכולים לספר בעצמם ואפשר לתעד אותם, וחייבים לעשות את זה.
קסניה סבטלובה: אני אומרת שצר לי היום מאוד, השמחה שלי, שמחת החג, שאני זוכרת אותו מאז שהייתי ילדה קטנה וגם סבתא שלי תמיד חגגה את זה, כווטרנית, כרופאה צבאית שלחמה בסטלינגרד, אני יכולה להגיד לך שהשמחה שלי מהולה תמיד בעצב ובצער על כך שאנחנו גם יודעים באיזה מחיר הושג הניצחון האדיר הזה.
קסניה סבטלובה: אנחנו יודעים שעל כל נאצי אחד הרוג היו לפחות שבעה אזרחי ברית המועצות, חיילים ואזרחים שנרצחו ונהרגו.
קסניה סבטלובה: המחיר היה כבד מנשוא אבל נשאנו אותו, העם שלנו שילם מחיר כבד, 250,000 חללים יהודים שהקריבו את חייהם על הדרך של זה.
קסניה סבטלובה: מה אני יכולה להגיד לכם, אנחנו בכנסת ישראל אתמול ציינו את היום הזה בישיבה מיוחדת שהתקיימה בכנסת.
קסניה סבטלובה: לא שרים בכירים מלבד השרים מהמוצא שלנו, מחבר העמים.
קסניה סבטלובה: מפלגות רבות לא שלחו נציג אחד לדיון הזה.
קסניה סבטלובה: בזמן אותו מצעד קטן שהתקיים ברחבת הכנסת, כל מי שהיה שם, רובם ככולם היו עולים מחבר העמים.
קסניה סבטלובה: באותה עת שהתקיים המצעד הזה שצעדו בו הגיבורים עטורי המדליות, שאלו כמה מעובדי הכנסת ועוברי אורח "מה זו המסיבה הזאת של הרוסים פה".
קסניה סבטלובה: מה זו המסיבה הזאת של הרוסים?
קסניה סבטלובה: רבותי, אנחנו נכשלנו.
אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד לך, לא הוזמנו.
אברהם נגוסה: אני יושב ראש ועדה ומטפל בנושא הזה כל הזמן.
קסניה סבטלובה: אבל יש יום מיוחד בכנסת, אדוני.
אברהם נגוסה: לא הזמינו אותנו.
קסניה סבטלובה: יש יום מיוחד בכנסת ויש לוח זמנים שמחולק לכל הח"כים.
קסניה סבטלובה: זה לא תירוץ מספיק טוב.
קסניה סבטלובה: במיילים של כל הח"כים היו הזמנות.
אברהם נגוסה: את מדברת על אתמול?
קסניה סבטלובה: אני מדברת על אתמול.
קסניה סבטלובה: היה יום מיוחד שצוין בכנסת.
קסניה סבטלובה: כל הח"כים צריכים להיות שם לטעמי.
קסניה סבטלובה: אין פה אפשרויות אחרות.
קסניה סבטלובה: יש מליאה ביום שלישי ויש בסדר היום.
אברהם נגוסה: את מדברת על המליאה או על מה שה - - -
קסניה סבטלובה: אני מדברת גם וגם.
קסניה סבטלובה: ואני מדברת על כך שאנחנו בעצם, וכאן אני מסיימת, משפט אחרון, אנחנו כחברה ישראלית לדעתי נכשלנו כשלון חרוץ בזה שהחג הזה עדיין נתפס כמשהו סקטוריאלי, עדיין נתפס כמשהו של רוסים.
קסניה סבטלובה: אנחנו לא רוסים.
קסניה סבטלובה: אנחנו יהודים, אנחנו ישראלים, אנחנו הגענו מארצות שונות כפי שבדיוק כבודך הגיע מאתיופיה.
קסניה סבטלובה: זה לא עושה אותנו אתיופים, זה לא עושה אותנו רוסים, זה לא עושה אותנו אוקראיניים.
קסניה סבטלובה: ישראליים אנחנו והחג הזה הוא חג ישראלי.
קסניה סבטלובה: הפגישה הראשונה שלי בכנסת כאשר נבחרתי התקיימה עם שר החינוך נפתלי בנט, זה היה חודש מאי.
קסניה סבטלובה: אני שאלתי אותו "מתי אנחנו נראה את היום שבו נוכל לפתוח ספר היסטוריה" בכיתות נמוכות אפילו, לא צריך להגיע עד יב', "ואנחנו נדע שהנושא הזה נמצא שם".
קסניה סבטלובה: אז הוא אמר לי ואני מצטטת את דבריו "הדבר הזה אינו נמצא בסדר העדיפויות שלי".
קסניה סבטלובה: אני מצפה שהיום בשנת 2018 כשכבר יש לנו חוק וכבר יש לנו תקנות מסודרות לאיך הדבר הזה צריך להיראות, היום אנחנו כן נזכה לראות את השינוי המיוחל ואני כמובן מצפה לשמוע מנציגי משרד החינוך מה הם עושים בנושא הזה.
אברהם נגוסה: כמובן נשמע ממשרד החינוך.
אברהם נגוסה: אבל לפני נשמע גם את הלוחמים ולאחר מכן אולי, יש ארגונים שרוצים לומר כמה דברים ואז תעדכנו אותנו בנושא.
אברהם נגוסה: באשר לדברייך, זה ניצחון של כל העם היהודי.
אברהם נגוסה: זה לא צריך להיות הניצחון של יוצאי ברית המועצות בלבד, זה ניצחון של כל העם היהודי ואני חושב שכך אנחנו צריכים לראות את זה, כך גם החוק קבע את זה בכנסת וכך גם צריך ליישם את החוק בנושא.
אברהם נגוסה: בבקשה דימיטרי טרסביץ'.
דימיטרי טרסביץ': (מדבר ברוסית)
קסניה סבטלובה: אני אתרגם את דבריו: חברים יקרים, אני רוצה לברך אתכם עם החג שהוא חשוב לנו כל כך, חג אדיר ומרגש כל כך, יום ה-9 במאי, יום הניצחון על גרמניה הנאצית.
קסניה סבטלובה: אני גאה בכך שיום הניצחון הפך לחג לאומי וחג רשמי וכעת הוא חג לאומי לא רק ברוסיה ובמדינות אחרות אלא גם כאן במדינת ישראל.
קסניה סבטלובה: הייתי כאן גם לפני שנה וחצי והשתתפתי בכינוס הווטרנים שהתקיים פה וכאשר קראתי ועברתי על כל התקנות וההחלטות גם של הוועדות וגם של חוקים, אני רואה שהכל מתקיים בזמן עתיד.
קסניה סבטלובה: צריך לחזק, צריך לקיים, צריך לעשות.
קסניה סבטלובה: כאשר עברתי עליהם חשבתי איך מחזקים ואיך עושים את זה כבר היום, בהווה.
קסניה סבטלובה: לקראת שנת ה-70 לניצחון על גרמניה הנאצית במוסקבה אחד המו"לים הוציא ספר שנקרא "ספר ילדים של המלחמה" בישראל יש אולי שני עותקים ממנו וזה לא היה מונגש לציבור.
קסניה סבטלובה: יש ברשותי ספר אחד ויש בשגרירות.
קסניה סבטלובה: אני קיבלתי את זה באופן אישי ממוזיאון המצור של לנינגרד בגלל הקשרים החבריים שלי עמם.
קסניה סבטלובה: את הספר הזה, שאי אפשר לקראו בלי דמעות שחונקות את הגרון, כתבו ילדים בידיים שלהם.
קסניה סבטלובה: אם אנחנו נתרגם אותו לעברית באמת נגרום להעמקת הידע בקרב בני הנוער והילדים שלנו בנושא הזה.
קסניה סבטלובה: אני לא השתתפתי בקרבות, אבל נולדתי בלנינגרד הנצורה במצור ושרדתי בקושי רב, ואני רואה את זה על פי הנכדים שלי ואני רואה את זה על פי נכדתי שהיא כבר כמעט בת 30, שהם אמנם יודעים עלי כל מה שצריך לדעת אבל אם גם שואלים כבר אם כן צריך לדעת או לא צריך לדעת, אני סבור מאוד שכן.
קסניה סבטלובה: לדעתי צריך לתרגם את הספר הזה כדי שהוא יהיה מצוי בכל ספריה ובכל בית ספר כי יש הבדל ושוני רב בין שיח מבוגרים שמדברים ונואמים על המלחמה או המורה שמסביר בכיתה, לבין שיח של ילדים שדנים בנושא הזה בינם לבין עצמם.
קסניה סבטלובה: יש ספר נוסף על המצור שגם חשוב לתרגם אותו, ואתמול אנחנו נכחנו פה ונעמה, נערה צעירה מהנוער העובד והלומד, התרשמתי שלא באמת יודעת, לא מחוברת, למרות שבאמת הארגון הזה, ואלה מילים שאני מוסיפה – אחד מארגוני הנוער הבודדים שבאמת מעורב מאוד מאוד עמוק בתוך הנושא של ווטרנים ומלחמת העולם השניה - אבל בהחלט צריך לעשות יותר מאמצים.
קסניה סבטלובה: תרגומם של שני הספרים האלה יכול לסייע במלאכה הזאת.
קסניה סבטלובה: דימיטרי טרסיץ', מלבד זה שיש לו ותק בצבא 32 שנה, הוא גם נולד וחי את המצור בלנינגרד כל 900 הימים האיומים, הוא חי אותם בעיר הנצורה הזאת.