GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שאלה מהקהל: אני רציתי לשאול שתי שאלות.
<שאלה מהקהל: שאלה אחת בקשר ליהודי אתיופיה שנמצאים באזור גונדר ושאלה שנייה לסטודנטים שבגילאים שלא זכאים ממינהל הסטודנטים, כיצד הם מממנים את שכר הלימוד שלהם בכוחות עצמם, האם מינהל הסטודנטים עושה מאמץ כלשהו כדי להעלות את רף הגילאים שיכולים להשתלב בהשכלה אקדמית.
<שאלה מהקהל: השאלה השנייה שלי זה על יהודי אתיופיה, למה הסבל של יהודי אתיופיה שנמצאים באתיופיה שונה מכל שאר היהודים האחרים ולמה לא ניתנת להם האפשרות לעלות ולממש את הזכות שלהם כמו שאר היהודים.
<שאלה מהקהל: השאלה מיועדת לסוכנות היהודית.
<יגאל פלמור: אילו הייתי יודע לפני שבאתי לכאן שאני אקבל כאן את כל השאלות הייתי אולי מכין תיק שלם.
<יגאל פלמור: בסדר גמור, השאלה היא שאלה חשובה, אבל בוא נודה על האמת, את השאלה צריך להפנות לממשלת ישראל משום שהסוכנות היהודית מבצעת החלטות ממשלה, היא לא מחליטה לבד.
<יגאל פלמור: היא מבצעת החלטות ופועלת על פי חוק השבות.
<יגאל פלמור: לגבי השאלה הספציפית ששאלת על מי שממתין לעלייה כיום בגונדר ובאדיס אבבה, הייתה החלטת ממשלה בשנה שעברה להביא כ-1,000, 1,300 איש על פי רשימות וקריטריונים מסודרים והסוכנות היהודית הביאה בשנת 2017 כ-1,300 איש על פי דרישת הממשלה ועל פי הקו שנקבע.
<יגאל פלמור: לשנה הנוכחית עדיין לא קיבלנו הנחיות מהממשלה, לא קיבלנו רשימות וקריטריונים, לא קיבלנו תקציב, לכן אנחנו בסוכנות היהודית ממתינים.
<יגאל פלמור: ברגע שתהיה החלטת ממשלה נבצע אותה ככתבה וכלשונה.
אברהם נגוסה: אני אולי אשלים בעניין הזה.
אברהם נגוסה: גם ל-2018 להמשך עלייה, הממשלה הייתה צריכה לקבל החלטה.
אברהם נגוסה: כיוון שאנחנו נמצאים עכשיו בדיוני תקציב המדינה ל-2018 ו-2019 בשבוע שעבר הנושא היה בסדר היום של הממשלה, אבל בממשלה, בקבינט, היו ויכוחים בנושאים אחרים, שגם שמענו בתקשורת, אז לא הגיעו לנושא הזה.
אברהם נגוסה: הוא נדחה להיום, אבל היום, כיוון שראש הממשלה נסע אין דיון ובשבוע הבא הנושא יעלה להחלטת ממשלה.
אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו מצפים.
אברהם נגוסה: חשוב מאוד להגיד שממשלת ישראל קיבלה החלטה בנובמבר 2015 להעלות אותם במשך חמש שנים.
אברהם נגוסה: ב-2017 עלו 1,300 כמו שאמר יגאל, וב-2018 היו צריכים להמשיך, אבל צריך לתת תקציב כל שנה.
אברהם נגוסה: אני מקווה שבשבוע הבא הממשלה תאשר את התקציב וימשיכו להעלות.
אברהם נגוסה: נכון, זה נושא כואב מאוד, מעל 80% מהממתינים, יש להם פה משפחות בדרגה ראשונה והם נמצאים במצב קשה מאוד, גם פה למשפחות וגם שם.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך להיאבק עד שכולם יעלו ויתאחדו עם משפחותיהם כאן במדינת ישראל.
<מירי כהן אדלשטיין: לגבי השאלה על סף הגיל.
<מירי כהן אדלשטיין: אנחנו נמצאים כרגע בתקופת מעבר.
<מירי כהן אדלשטיין: לפני כמה שנים התקבלה החלטת ממשלה בנושא 'הדרך החדשה' ליוצאי אתיופיה, זו החלטה שהתקבלה יחד עם הקהילה ולבקשתה שבסופו של דבר היא אומרת שיוצאי אתיופיה שהם עד 15 שנה בארץ ימשיכו להיות מטופלים על ידי משרד העלייה והקליטה, מי שמעל 15 שנה יעבור לטיפול הרשויות הרלוונטיות.
<מירי כהן אדלשטיין: במקרה של מלגות לסטודנטים הגורם הרלוונטי הוא המועצה להשכלה גבוהה.
<מירי כהן אדלשטיין: שנה הבאה תהיה השנה האחרונה ולפי החלטה של ועדת השרים המלגות אמורות לעבור ולכן בתקופה הזו, שהיא תקופת ביניים, אנחנו כרגע לא מרחיבים זכאויות מעבר לקיים.
<מירי כהן אדלשטיין: אני בטוחה שכאשר הסיוע יעבור למועצה להשכלה גבוהה אז כמובן יישקלו שם כל הצרכים של הקהילה הוותיקה בארץ, כולל העניין של העלאת סף הגיל.
<מירי כהן אדלשטיין: אני כן יכולה לספר שיש היום ועדה, ועדת היגוי של המועצה להשכלה גבוהה, שיושבים בה כמובן נציגי הקהילה והנושא הזה עולה שם.
אברהם נגוסה: עוד שאלה?
אברהם נגוסה: אם כך אני פונה למנכ"ל 'תלפד', מר דורון קליין, בבקשה, לשאת את דברו.
<דורון קליין: חבר הכנסת, ד"ר אברהם נגוסה, יושב ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
<דורון קליין: לי הכבוד באמת לסיים את הישיבה המיוחדת, מי שיסגור את זה סופית הוא כמובן ד"ר נגוסה, אבל כנואם האחרון אני בא להגיד תודה.
<דורון קליין: קודם כל לך, ד"ר אברהם נגוסה.
<דורון קליין: אני צריך לספר, זה סוד, אפשר לשמור סוד עם 400 איש?
אברהם נגוסה: אין סודות בפוליטיקה.
<דורון קליין: ככה חשבתי.
<דורון קליין: אוקיי, אז הנה הסוד שהוא לא סוד.
<דורון קליין: אברהם קיבל הזמנה לנסוע במשלחת של הכנסת לאתיופיה ביום חמישי שעבר, חג פורים, אברהם ויתר על הנסיעה כדי להיות פה איתנו היום.
<דורון קליין: זה אומר הרבה.
אברהם נגוסה: תיקון קטן רק.
אברהם נגוסה: זה לא הכנסת, שר החקלאות הזמין אותי והוא היום נמצא שם, הוא נסע ביום חמישי בלילה.
<דורון קליין: אוקיי, אז אנחנו הרווחנו ואנחנו מאוד מודים לך, אברהם, שנשארת איתנו כדי להשתתף בישיבה המיוחדת הזו של הוועדה ובאמת ביחד עם אברהם וגב' דנה גורדון, שהיא המנהלת של הוועדה, בזכותם אנחנו פה היום בישיבה כל כך מיוחדת כדי לציין 70 שנה של פעילות של 'תלפד' ולציין את העבודה המבורכת של הוועדה.
<דורון קליין: לי הייתה הזכות להשתתף בוועדה, אני מקבל את כל ההזמנות מדנה, אני בא בתדירות להשתתף בוועדה וזה תענוג, כדי לראות איך ועדה בכנסת מתפקדת כראוי, מביאה להחלטות, מביאה לשינויים.
<דורון קליין: אני רואה בעצמי את השינויים שקורים, גם מולכם, הסטודנטים העולים, ובזכות הפעילות האמיצה של הוועדה, כפי שראיתם עכשיו, שאלות מהציבור, שאלות נוקבות שאברהם אחר כך עומד ודורש תשובות ממשרדי ממשלה, מכל מיני חברי כנסת, איך אתם יכולים לשנות את זה למען העולים?
<דורון קליין: מה תעשו כדי לשפר את התנאים לסטודנטים במקרה הזה?
<דורון קליין: זה אברהם דוחף דוחף כל פעם.
<דורון קליין: חלק מזה אנחנו רואים היום, זה שחבר כנסת מוכן להזמין אותנו לישיבת ועדה מיוחדת בראשותו, ביחד עם דנה, יכולנו להיות פה היום.
<דורון קליין: אז תודה רבה.
<דורון קליין: אנחנו חגגנו חג פורים בשבוע שעבר ואם אנחנו מסתכלים באמת על המסר מהחג, הייתה שם אישה אחת שבזכותה ניצלנו.
<דורון קליין: אסתר הייתה מוכנה להקריב את חייה כדי להיכנס לאחשוורוש בלי הזמנה ולהתחנן עבור חיי העם היהודי.
<דורון קליין: בלי מסירות הנפש שלה גזירת השמד הייתה מתקיימת.
<דורון קליין: מסירות הנפש, המוכנות להקריב, המוכנות לעבודה קשה זה מה שמביא את התוצאות.
<דורון קליין: זכינו לשמוע מאבר
<דורון קליין: הם איך הוא הגיע לפה כנער עם בגרות, היום דוקטור, יושב ראש ועדה, חבר כנסת.
<דורון קליין: עם הרבה מסירות נפש.
<דורון קליין: אבל כל אחד ואחד מכם פה, אתם יודעים שהדרך לתואר זו דרך עם מסירות נפש.
<דורון קליין: אנחנו ב'תלפד' 70 שנה, איזה מסירות נפש הייתה מקום המדינה, עם 804 מתנדבים שבאו להילחם מדרום אפריקה במלחמת העצמאות, התנדבו, לוחמים עם ניסיון קרבי ממלחמת העולם השנייה, שם מסירות נפש, מלחמת עצמאות במסירות נפש והקמת הארגון במסירות נפש.
<דורון קליין: יש לנו פה, בינינו היום, גם הסטודנטים, אבל גם המתנדבים שלנו, אנשי הצוות שלנו, שבאמת מוסרים את נפשם לילה ויום כדי לדאוג לרווחת העולים ולטובת הסטודנטים.
<דורון קליין: ההרגשה הזאת, האווירה הזאת, שיש מוכנות לעבוד, להקריב, לעשות את הכי טוב, זה מה שמביא אתכם היום כאן לישיבה מיוחדת של ועדת עלייה, קליטה ותפוצות ואחר כך קבלת המלגות.
<דורון קליין: אנחנו נחלק היום מעל שני מיליון שקל מלגות בבת אחת.
<דורון קליין: זה בא ממסירות נפש לאורך 70 שנה שאנשים יצאו לגייס כסף, להקים קרנות, אני המנכ"ל היום, אבל זה מנהלי 'תלפד' לדורות, הוועדות של המתנדבים, יושבי הראש לדורותיהם שחלקם נמצאים היום, כל אלה מסרו את נפשם כדי שנוכל היום לחלק מלגות ל-400 סטודנטים.
<דורון קליין: אז באמת, לפי מה שכתוב בפרקי אבות, לפום צערא אגרא, לפי הצער כך השכר.
<דורון קליין: כמה שמשקיעים יותר ככה מקבלים יותר.
<דורון קליין: אני יכול להעיד על הארגון שלנו, על המתנדבים, על אנשי הצוות, אנחנו באמת משקיעים, באמת משתדלים ואתם, מסירות הנפש שלכם למען הלימודים ואלה שגם שירתו בצה"ל, שמעתם גם חיילים בודדים, מסירות הנפש הזו הביאה אתכם עד הלום וזה גם יביא אתכם הלאה, לתפארת מדינת ישראל, לתפארתכם.
<דורון קליין: על זה אני מצדיע, אפשר להגיד גם כמו לימור, מצדיע, זה גם אתם מקבלים מלגה, אבל כפי שהיא גם אמרה, אתם מקבלים גם דרגות, כי באמת כל אחד פה, אנחנו רוצים להצדיע לכם על העשייה שלכם, על הלימודים שלכם ועל זה שהצטרפתם למשפחת 'תלפד'.
אברהם נגוסה: הייתה לי הזדמנות לפני חצי שנה לבקר בדרום אפריקה, אני נסעתי בהזמנת הקהילה היהודית שם, נפגשתי עם ראשי הפדרציות היהודיות שם בקייפטאון, ביוהנסבורג.
אברהם נגוסה: מאוד התרשמתי מקהילה יהודית ציונית איכותית, מאוד אוהבת את מדינת ישראל, שולחת את בניה לפה למדינת ישראל להתנדב בצבא ההגנה לישראל, כמובן גם לעלות ולבנות את ביתם פה במדינתנו, בארץ ישראל.
אברהם נגוסה: זו קהילה מאוד חשובה ואני רואה גם מה היא עושה דרך 'תלפד' ולכן אני מאוד מודה לראש הפדרציה, כמובן לראש ועדת המלגות, ולמנכ"ל דורון קליין, שהרבה מגיע לוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות לייצג אתכם, את העולים החדשים ולהביא רעיונות איך אנחנו מקדמים את קליטת העלייה במדינת ישראל ואיך אנחנו עוזרים לשילובם המיטבי של העולים החדשים במדינת ישראל.
אברהם נגוסה: מאוד מרגש היה לשמוע את הסטודנטים שהציגו לנו.
אברהם נגוסה: במקרה אני מכיר את המשפחה של הסטודנטית יוצאת אתיופיה ואני אומר לך, זה מאוד מרגש שאת הגשמת את חלומם, לא רק את החלום שלך, את חלומם של הסבא שלך, המנהיג הכי גדול ביהודי אתיופיה שנלחם למען הקהילה שם באתיופיה, ולאבא שלך, שאני מכיר אותו באופן אישי.
אברהם נגוסה: לסבא שלך לא הגעתי, אבל קראתי ושמעתי עליו גם מהקהילה.
אברהם נגוסה: אתם מנהיגי העתיד של מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: יש לנו מדינה לתפארת, מדינה שהיא בית לכל יהודי מארבע כנפות העולם, מדינה שאנחנו יכולים להתגאות בה, מדינה שנותנת שוויון הזדמנויות, מדינה שהיא מגנה על מיעוטים ונותנת שוויון לאזרחיה.
אברהם נגוסה: אתם, כמנהיגי העתיד, מאוד חשובה ההתמקדות וההתמדה שלכם בהשכלה כדי להתקדם ולהנהיג את מדינתנו.
אברהם נגוסה: אני רוצה להודות כמובן לכל המשתתפים פה, למנהלת הוועדה, לצוות הוועדה, ואני רוצה להגיד לכם שזה אירוע חגיגי.
אברהם נגוסה: אני מאוד שמחתי שלא דחיתי את הנושא בעקבות ההזמנה שקיבלתי לנסוע עם השר.
אברהם נגוסה: היה מאוד חשוב, תודה לכולם ויישר כוח על מה שאתם עושים.
אברהם נגוסה: כמובן תודה גם למשרדי הממשלה, מינהל הסטודנטים, הסוכנות היהודית, כל משרדי הממשלה על שיתוף הפעולה שאנחנו עושים כדי לחבק את העולים, לתמוך בעולים, לעודד את העולים להתקדם בחיים שלהם פה בישראל.
אברהם נגוסה: לפי הנוהל שלנו אני נועל את הישיבה, תודה לכל המשתתפים.
אברהם נגוסה: שלום לכולם וברוכים הבאים לוועדה.
אברהם נגוסה: היום אנחנו דנים בנושא הוועדה לבחינת הכרת הרבנות הראשית בישראל ברבני חו"ל התכנסה רק פעם אחת והקרע עם יהדות התפוצות הולך ומעמיק.
אברהם נגוסה: הדיון הוא דיון המשך שקיימנו לפני יותר משלושה חודשים בנושא הזה.
אברהם נגוסה: באותו זמן כמובן הובטח לנו על ידי מנכ"ל הרבנות הראשית שנמצא אתנו – אני אפרט את זה בהמשך – אבל לפני כן אני רוצה לומר ברוכים הבאים לחבר הכנסת אזולאי חבר הוועדה, חברת הכנסת לשעבר רות קלדרון.
אברהם נגוסה: כמובן ברוך הבא, יש לנו גם אורח כבוד שהגיע מחוץ לארץ במיוחד לדיון הזה, מוונציה, הרב הראשי של ונציה, הרב שלום בחבוט.
אברהם נגוסה: תודה רבה וברוך הבא כבוד הרב.
אברהם נגוסה: קיימנו בנושא הזה על מנת לצמצם את הפער בין התפוצות לבין הרבנות הראשית שהוויכוח להכיר באישורי הרבנים מחו"ל ודנו בנושא הזה.
אברהם נגוסה: מנכ"ל הרבנות הראשית שנמצא אתנו אמר לנו שהוועדה שהוקמה לבחון את הנושא כבר גיבשה קריטריונים.
אברהם נגוסה: הקריטריונים כבר הופצו בתפוצות - - -
משה דגן: את זה לא אמרתי.
אברהם נגוסה: אמרת.
משה דגן: לא אמרתי שהופצו.
אברהם נגוסה: לקחתי מהפרוטוקול מלפני שלושה חודשים.
אברהם נגוסה: גובשו והועברו בתפוצות, ואז אמורים להגיע לאישור מועצת הרבנות הראשית.
אברהם נגוסה: עד כאן מה שהובטח לנו.
אברהם נגוסה: היום אנחנו מקיימים דיון המשך על מנת לשמוע ולקבל תוצאה של האם מועצת הרבנות הראשית דנה בקריטריונים האלה, האם מועצת הרבנות הראשית אישרה את הקריטריונים, האם כבודו היום יכול להציג לנו את הקריטריונים שאושרו היום.
אברהם נגוסה: זה נושא הדיון שאנחנו מתמקדים בו.
אברהם נגוסה: אני מבקש מהדוברים להזדהות למען הפרוטוקול ולדבר בתמצית, כדי שנוכל לתת גם להביע דעתם של משתתפים אחרים.
אברהם נגוסה: ראשית ידבר האורח שלנו מחו"ל הרב שלום בחבוט בבקשה.
שלום בחבוט: בוקר טוב.
שלום בחבוט: תודה רבה גם על ההזמנה.
שלום בחבוט: התמניתי כרב הראשי של ונציה לפני ארבע שנים, לפני כן הייתי רב בנאפולי דרום איטליה, אבל בעיקר הייתי כמה שנים מרכז של בית הדין של רומא ושם בתור רכז בית הדין וגם אב בית דין בפועל של בית הדין מפני שהרב הראשי לא היה יכול תמיד להיות נוכח, גם למעשה שירתי כאב בית הדין בפועל במשך זמן רב.
שלום בחבוט: עכשיו אחרי שהתמניתי לרב הראשי של ונציה, במיוחד מפני שבוונציה היה פעיל במשך שנים רבות בית דין, וכמה שנים הוא לא היה פעיל מפני שהרב שהיה שם החליט שהוא לא ברמה שיכול לנהל את בית הדין, החלטנו בכל זאת להחזיר עטרה ליושנה להפיח רוח חדשה גם כן בבית הדין, מפני שהיו כל מיני בעיות שהיו שם רדומות ואף אחד לא היה מטפל בזה.
שלום בחבוט: אז לא הייתה ברירה אלא לעשות את זה, גם כי שני בתי דין שהיו ידועים לי היו במרחק גדול, מדובר במרחק של 350 קילומטר ו-600 קילומטר, לכן החלטתי לפתוח מחדש את פעילות בית הדין.
שלום בחבוט: מדובר בבית דין שהייתה לו מסורת הרבה שנים.
שלום בחבוט: היו רבנים גדולים לפני שטיפלו בבית הדין של ונציה, ולכן זו הייתה החלטה נחוצה לפי דעתי.
שלום בחבוט: למעשה כמו שכתוב, אנשים לא מוכנים לנסוע 500, 600 קילומטר כדי לפתור את הבעיות שלהם אם מדובר בענייני גיטין, אם מדובר בענייני גיורים וגם כן בענייני ממונות, לא תמיד היו מוכנים לטפל בזה.
שלום בחבוט: הפעלת בית הדין מחדש, כמובן זה היה דבר חשוב מאוד לא רק בשביל ונציה, אלא בשביל כל האזור.
שלום בחבוט: מדובר באזור גדול מאוד, ונטו, אחד האזורים החשובים באיטליה ולכן לפי דעתי, לא עשיתי את זה מפני שהיו לי בעיות - - - שלי, אני חושב שבאמת אנשים מאוד מאוד ציפו שמישהו יטפל בבעיות שלהם.
שלום בחבוט: לכן החלטתי לעשות את זה ואני חושב שהייתה ברכה בזה אם כי כמובן כל פעם שמתחילים מחדש פעולה שהייתה לפני כן, תמיד יהיו אנשים שיחשבו שכן כדאי או לא כדאי, כל מה שאדם עושה תמיד יהיו אנשים שיגידו שאפשר לעשות יותר טוב, פחות טוב.
שלום בחבוט: בסך הכל אני מדבר על קהילה תוססת, אני מזמין את כולם להיות בשבת בוונציה, להרגיש מה זה שבת בוונציה, מה הכשרות בוונציה, מה כל החיים והאווירה שהיום יש בוונציה, לפני שנה בדיוק מלאו 500 לגטו ונציה, ולפי דעתי זו הייתה גם כן הזדמנות להעמיד על המפה את בית הדין של ונציה, זה חשוב מאוד ולפי דעתי עשינו עבודה חשובה ואנחנו חושבים להמשיך בעבודה הזאת.
שלום בחבוט: תודה.
אברהם נגוסה: תודה רבה לך כבוד הרב.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את חברי הכנסת, אם חברת הכנסת לשעבר רוצה להתייחס בשלב הזה?
אברהם נגוסה: אני פונה לשאול פרבר.
שלום בחבוט: שכחתי להגיד משהו במיוחד, אחת מהנשים שהיו אמורות מיד לעלות אחרי הגיור, היא רצתה לעלות מיד ולא לחכות.
שלום בחבוט: היא חשבה שמיד אחרי שעברה שנה, היא הגישה בקשה לעלות לארץ והבעיה היא שהרבנות מכירה בגיור שלה.
שלום בחבוט: מדובר באשה שומרת מצוות, באמת כל הזמן היא ציפתה רק לסיים, שתיגמר השנה בכדי לעלות.
שלום בחבוט: היה לה כבר מקום והכל מסודר.
יהודה שרף: עם כל הכבוד כבוד הרב, לא זו הסיבה.
יהודה שרף: הסיבה היא שהיא לא עמדה בתבחיני הגיור שלא אנחנו קבענו אותם, שלושת הזרמים קבעו אותם.
יהודה שרף: לא הייתה בעיה לא של רב מגייר, חס וחלילה - - -
קריאה: באיזה קריטריון היא לא עמדה?
קריאה: זה פשוט לא נכון.
שלום בחבוט: בכל זאת אני מכיר את הנושא מקרוב ואת האישה מקרוב, ואני יודע שמכל הבחינות, מדובר באישה שומרת מצוות, 100%, קלה כבחמורה, וגם כן היא הייתה למעשה, למרות שלא הייתה גרה באותו זמן בוונציה, היא עברה למעשה לוונציה גם כן כדי שיהיה לה מקום והייתה מגיעה תמיד.
שלום בחבוט: עכשיו היא חלתה, אבל באופן כללי היא באמת לפי דעתנו עמדה בכל הקריטריונים.
קריאה: אפשר בנושא הזה לומר משהו בבקשה?
אברהם נגוסה: רגע, אולי קודם כל בנושא ה זה כמובן נשמע יותר, אבל אני תכננתי את העניין כך שנלך בדיוק, אמנם זה תוצאה של הנושא שאנחנו מדברים עליו, כדוגמה חיה, אז אנחנו נדבר על זה.
אברהם נגוסה: קודם כל בואו נעשה סדר, אתה תדבר אחרי הרב פרבר.
אברהם נגוסה: כבוד המנכ"ל, אתה תגיב אחרי שתשמע כשתהיה לך תמונה כללית על הנושאים.
שאול פרבר: בוקר טוב ותודה רבה על המשך הדיון.
שאול פרבר: עוד שלושה חודשים עברו, עוד אלפי אנשים בחוץ לארץ מחכים.
שאול פרבר: מחכים לבשורה ממדינת ישראל, שמכירים ברבנים שלהם, שמכירים בעובדה שיש שותפים בחוץ לארץ, שהם יחד אתנו כאן במדינת ישראל רוצים לקדם את הנושא היהודי.
שאול פרבר: לפני שלושה חודשים עמדנו כאן ולא רק היו התחייבויות ביחס לקריטריונים אלא גם כן התחייבויות ביחס למי לתת את הקריטריונים.
שאול פרבר: לפי הפרוטוקולים התחייב המנכ"ל להעביר לנו ל"עתים" את הקריטריונים ובאמת לפני כחודש הוזמנתי למשרד של הרבנות הראשית ושם בישרו לי שאנחנו לא נקבל את הקריטריונים.
שאול פרבר: בינתיים הבנו שיש איזה שהוא גיבוש של קריטריונים ביחס לבתי דין.
שאול פרבר: אנחנו לא יודעים אם הם סופיים או לא סופיים, אבל מה שחשוב לדעת זה לפחות ממה שהרבנות מדווחת לנו, אפילו אם יהיו קריטריונים ביחס לבתי דין מוכרים זה רק יתייחס ל-31% מהמקרים, מהאנשים שמחכים.
שאול פרבר: 69% מהפניות שהגיעו לרבנות הראשית לא מתייחסות לבתי דין, לנושאים של גיטין או גיור, הן מתייחסות לשאלות של בירור יהדות ושם אם אני מבין נכון ושוב, כל מה שיש לי מפי השמועה, כי למרות ההתחייבות לא נתנו לנו את הקריטריונים, 69% מהאנשים יצטרכו לחכות אפילו אם יש קריטריונים.
שאול פרבר: כאן אנחנו מגיעים לשאלה הגדולה.
שאול פרבר: השאלה היא לא רק שיהיו קריטריונים אלא מה טיבם של הקריטריונים.
שאול פרבר: האם קריטריונים טובים, האם קריטריונים שבאמת מנסים בצד אחד לעמוד על ההלכה, ומצד שני להכיר במציאות של הרב גוניות של העולם היהודי כיום.
שאול פרבר: התחושה שלי זה שלצערי ובאמת עם הרבה כאב אני אומר את זה, לא מצאנו אוזן קשבת אצל אלה שכיום מגבשים את הקריטריונים, ולצערי, אני אומר את זה שוב עם הרבה כאב, זה לא צריך להיות ככה, זה לא אמור להיות ככה.
שאול פרבר: אנחנו לא כאן אחרי 70 שנה לבוא לבטל בית דין שבעצם קיומו קיימת ברצף למעלה מ-1,500 שנה.
שאול פרבר: בית הדין של ונציה הוא בית דין, גדולים מגדולי ישראל ישבו כאב בית הדין של ונציה, וכיום מסיבות ששוב אינני רוצה להיכנס אליהם כעת, אני באמת לא מבין אותם, בעצם נותנים לרב בחבוט ולבית הדין שלו סטירת לחי.
שאול פרבר: בית דין שעומד בכל כולו על ההלכה והתגובות שאנחנו מקבלים מהרבנות הראשית "שילכו לרומא, מה הביג דיל, 600 קילומטר" כשמדובר על בנאדם שכל חייו תלויים בבית הדין, הוא רוצה להיות יהודי הלכתי.
שאול פרבר: להגיד לו לנסוע 600 קילומטר זה לא פשוט.
שאול פרבר: לא מכירים את המציאות ויותר גרוע מזה לא מוכנים לשמוע על המציאות.
שאול פרבר: כיום אנחנו באים שוב עם קריאה.
שאול פרבר: אנחנו במלחמה הזאת בעתים כבר ארבע שנים.
שאול פרבר: אנחנו באים ואומרים, בואו ניכנס לשיח רציני, מהותי, בואו נבין מה באמת קורה בתפוצות.
שאול פרבר: בואו נבין שהיהדות בתפוצות היא לא האויב שלנו.
שאול פרבר: בואו נבין שהרבנות הראשית כאן בשביל עם ישראל, לא כאויב של עם ישראל.
שאול פרבר: בואו נבוא סוף סוף ונעבוד ביחד למען לא רק עתידה של מדינת ישראל אלא גם למען עתידו של העם היהודי.
אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברת ועדה וגם חבר הכנסת מוטי יוגב חבר ועדה.
אברהם נגוסה: בבקשה חברת הכנסת לשעבר רותי קלדרון.
רותי קלדרון: תודה רבה אדוני יושב הראש וברוך הבא אדוני הרב.
רותי קלדרון: אני רוצה להצטרף ולומר, מאז חורבן הבית ויציאת היהודים לגלות, העולם היהודי בנוי על קהילות והסמכות ניתנת לרב הקהילה והקהילה נותנת את הסמכות לרב שלה.
רותי קלדרון: תמיד היה מתח בין ארץ ישראל לבבל או בין ארץ ישראל לגלויות, אבל שאנחנו בתור מדינה ריבונית נזיק לרקמה שעליה בנוי העם היהודי, כלומר לכבוד של הקהילה לרב שלה, זה חילול השם בעיני, זו טעות, זה נזק נוראי.
רותי קלדרון: אני חושבת שהרבנות הראשית, ואני אומרת את זה כיהודייה ציונית אוהבת את ישראל, הרבנות הראשית צריכה להצניע לכת ולתת כבוד לרב בכל מקום בעולם שהקהילה שלו עיניה פונות אליו.
רותי קלדרון: כי אם אנחנו נקלקל את המרקם הזה אנחנו מאבדים את מה שרבן יוחנן בן זכאי בנה בדור יבנה, שאלוהים ניצב בעדת אל, שאיפה שיש עשרה יהודים ויש רב, אז יש קהילה.
רותי קלדרון: בכל מקום שיש, אם היא קהילה רפורמית או קונסרבטיבית או רקונסטרוקציוניסטית או אורתודוכסית, יש לה את הדרכים של כניסה אליה בגיור ויציאה ממנה וחתונה בה, ואני ממש מבקשת - - -
ינון אזולאי: הקהילה הרפורמית לא נחשבת לעם היהודי אם את כבר - - -
ינון אזולאי: אתם לא יכולים להכליל אותם בשאר המקומות.
ינון אזולאי: יש יהדות ויש הלכה, תלכו לפי ההלכה.
ינון אזולאי: אל תכלילו את כולם בתוכה.
ינון אזולאי: אתם רוצים לעלות לארץ ישראל, זה בסדר, אין בעיה.
ינון אזולאי: אבל אתם לא יכולים לבוא ולהגיד דברים כאלה ש- - - יהודי אורתודוכסי.
רותי קלדרון: זה הבית של הציבור ואפשר להגיד מה שחושבים.
רותי קלדרון: ההלכה - - -
ינון אזולאי: אפשר להגיד מה שחושבים אבל צריך להציג את הדברים בצורה הנכונה.
קסניה סבטלובה: אתה מייצג רק את עצמך.
ינון אזולאי: אני מייצג את היהדות אני חושב.
קסניה סבטלובה: לא, אתה לא מייצג את היהדות.
קסניה סבטלובה: כולנו פה יהודים ואתה לא מייצג את היהדות.
ינון אזולאי: גם את יהודיה וגם אני יהודי אבל אני אומר לך שיש הלכה - - -
קסניה סבטלובה: אתה לא מייצג את היהדות שלי או שלה.
קסניה סבטלובה: את המייצג את היהדות שלך ושל הזרם שאתה משתייך אליו.
קסניה סבטלובה: אתה לא מייצג - - - לא יקרה.
קסניה סבטלובה: לא - - - את כולם.
אברהם נגוסה: חברי הכנסת אני מבקש.
אברהם נגוסה: אנחנו עוסקים בנושא מאוד מהותי.
אברהם נגוסה: אל תקלקלו את העניין.
אברהם נגוסה: יש לנו אורחים מכובדים מחוץ לארץ ויש אנשים שבאו להביע את דעתם.
אברהם נגוסה: בואו נשמע את כולם.
אברהם נגוסה: אנחנו אחר כך נמשיך לריב בבית הזה.
אברהם נגוסה: קודם כל בואו נשמע את האחרים.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע עכשיו את הרב יצחק דוד מוונציה.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו יו"ר האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג.
יצחק דוד מרגלית: שירתי 15 שנה כרב באיטליה, הייתי הרב הראשי של צפון מזרח איטליה, של העיר טריאסטה ובארבע השנים האחרונות אני משמש כחבר בבית הדין הרבני של ונציה.
יצחק דוד מרגלית: אני רוצה, עם כל הצניעות שהרב בחבוט הפגין פה כאב בית הדין של ונציה וכרב הראשי של ונציה להוסיף ולומר שהוא היה במשך 36 שנים פרופסור מן המניין ומרצה בפיזיקה רפואית באוניברסיטת רומא ובתקופה הזאת הוא היה מרכז בהתנדבות של בית הדין הרבני של רומא וככזה הוא ישב גם כאב בית דין בפועל בעשרות אם לא יותר של גיטין וגירושין וכולם מוכרים והוכרו ומעולם לא ערערו עליהם וקיבלו את ה- - - שלו.
יצחק דוד מרגלית: כיום, כשהוא יושב בוונציה כרב הראשי של ונציה כי אחרי שהוא יצא לפנסיה הוא הסכים לקבל על עצמו את עול הרבנות של קהילה, קודם הוא לא רצה.
יצחק דוד מרגלית: כשהוא יצא והוא מכהן בוונציה היום לא מוכרים הדברים שהוא עושה וזה פרדוקס שקשה להעלות על הדעת.
יצחק דוד מרגלית: אנחנו פנינו לרבנות הראשית לישראל בהרבה מכתבים הרבה פעמים וביקשנו "תגידו מה אתם רוצים, מהם התנאים" לפחות תדברו איתנו, תבואו, תכירו, תפסלו או תאשרו, אבל שיהיה משהו שנדע מהם התנאים.
יצחק דוד מרגלית: לצערי תמיד קיבלנו תשובות שעוד לא, עוד לא, זה לא סיפור של ימים, זה סיפור של שנים, והדבר שהכי הכי היה כואב פוגע ופוגעני זה המכתב האחרון שקיבלנו מלשכת הרב הראשי, מראש הלשכה שלו או העוזר, אני לא זוכר בדיוק את התואר שלו, הוא כתב לנו שהם לא מאשרים בית דין בוונציה משום שיש שני בתים קרובים ליד.
יצחק דוד מרגלית: בתי הדין הקרובים האלה ליד שאנחנו מדברים עליהם זה ברומא, 600 קילומטר, ובעקבות הקרוב הזה ליד, אני רוצה לומר לכם, מי שבאמת חרד לדבר השם ומי שבאמת חרד להלכה ובאמת חרד שעם ישראל לא יחטאו, לא יכול להגיד דבר כזה כי יש אנשים שחיים, אנשים בוונציה שחיים עם בני זוג לא להם.
יצחק דוד מרגלית: זוגות נשואים שנפרדו וחיים עם בני זוג אחרים והם אינם גרושים כי אין בוונציה בית דין שיגרש אותם, כי הם לא יבזבזו ימים שלמים לנסוע לרומא, לטוס לרומא, ימי עבודה, כסף, פגישות, פעם, פעמיים, שלוש.
יצחק דוד מרגלית: בשבילם, הם יכולים לחיות גם בלי שום גט.
יצחק דוד מרגלית: וזו האחריות השילוחית של הרב.
יצחק דוד מרגלית: הרב צריך לדאוג ושערותיו צריכות לסמור איך בקהילה שלו חיה אישה עם גבר זר, כאשר היא נשואה.
יצחק דוד מרגלית: זה התפקיד שלו.
יצחק דוד מרגלית: לקבל כזה מכתב ש"יש לכם בית דין קרוב ותסתדרו עם זה" זה ממש היה באמת פוגע ומעליב.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחס לאשה ש- - -
יצחק דוד מרגלית: אני מגיע.
יצחק דוד מרגלית: עכשיו.
יצחק דוד מרגלית: הדבר השני זה באמת אישה שהייתה בתהליך גיור ארוך מאין כמוהו.
יצחק דוד מרגלית: אישה רווקה, לא בגלל נישואין, לא בגלל ממון לא בגלל שום דבר, פשוט גרת צדק שהייתה בתהליך של גיור שנים על גבי שנים, לא יומיים ולא שלושה.
יצחק דוד מרגלית: ארגנו בחוות הנוער הציוני בירושלים, ארגנו פה פעמיים שני כנסים של שלושה שבועות שהיא השתתפה בהם, 24 שעות מתוך כל יום הם היו צריכים להיות בשיעורים ובלימודים והיא הייתה פה והיא שומרת קלה כחמורה, היא שומרת שבת, היא שומרת כשרות והיא שומרת את כל החגים, היא פשוט אישה - - - היא כבר קיבלה, היא אושרה על ידי הסוכנות.
יצחק דוד מרגלית: היא קיבלה תאריך עליה, היא קיבלה מקום במרכז קליטה בבאר שבע - - -
יהודה שרף: היא לא קיבלה אישור עליה.
יצחק דוד מרגלית: אני אומר לך שהיא קיבלה ואני אחראי על מה שאני אומר.
יצחק דוד מרגלית: היא קיבלה תאריך לטיסה.
אברהם נגוסה: אני מבקש שתסיים, ואז הוא יתייחס.
יצחק דוד מרגלית: אני עדיין יודע מה אני אומר.
יצחק דוד מרגלית: היא קיבלה תאריך טיסה, היא קיבלה הכל ופתאום בגלל אינטריגות פנימיות, ביטלו את הכל.
יצחק דוד מרגלית: הודיעו לה שהכל מבוטל והיא יושבת היום באיטליה אחרי שכבר התארגנה לקראת העלייה - - -
אברהם נגוסה: האם הסבירו את סיבת הדחייה?
יצחק דוד מרגלית: כן.
יצחק דוד מרגלית: בית הדין שגייר אותה לא מוכר.
יצחק דוד מרגלית: נקודה.
אברהם נגוסה: לא צריך להיכנס יותר.
אברהם נגוסה: תסיים אני רוצה לשמוע את הסוכנות.
יצחק דוד מרגלית: אני רוצה לומר דבר, שאני אומר באמת, התלבטתי רבות אם בכלל להיות פה היום.
יצחק דוד מרגלית: עד לפני רבע שעה עוד לא הייתי בטוח שאני רוצה להיות פה היום.
יצחק דוד מרגלית: לא יכול להיות, הלכתית אפילו, שלוש הדיוטות שעשו גיור, הלכתית, זה גם גיור.
יצחק דוד מרגלית: כתוב שמזהירים אותם שלא יעשו עוד פעם וזה, אבל אי אפשר לבטל.
יצחק דוד מרגלית: יש בית דין שיושב ועובד ועושה, אפילו לא בודקים מי הם, ופוסלים.
יצחק דוד מרגלית: ממתי בעם היהודי בית דין אחר בית דין דייכה?
יצחק דוד מרגלית: זה אף פעם לא היה.
יצחק דוד מרגלית: בית דין אחרי בית דין לא דייכה.
יצחק דוד מרגלית: אני כרגע מדבר על בית דין ועל מקום שידוע שהוא אורתודוכסי שנים, לא מדובר על משהו אחר.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו את הסוכנות היהודית.
יהודה שרף: אני מנהל היחידה לעליה וקליטה בסוכנות היהודית.
יהודה שרף: אדוני היושב ראש, אנחנו קטונו מלומר מי זה רב מוכר ומי זה לא רב מוכר, אנחנו לא מתעסקים בדברים האלה.
יהודה שרף: אנחנו מתעסקים רב בנושא של זכאות.
יהודה שרף: אגב בסוגריים, כבוד הרב לא רק שהוא מוכר, הוא מכובד וידוע ואין לנו שום, אפילו לא ברבב בעיה איתו.
יהודה שרף: הנושא הספציפי שמדובר כאן ואני חשבתי שהנושא הוא דיון אחר לחלוטין.
יהודה שרף: הנושא הספציפי שמדובר כאן הוא מאוד מאוד פשוט.
יהודה שרף: יש דבר שקוראים לו תבחיני גיור, שלא אנחנו כתבנו אותם.
יהודה שרף: התבחינים האלה נכתבו על ידי – ולא להתנפל עלי בבקשה חבר הכנסת אזולאי – התבחינים האלה - - -
יצחק הרצוג: זה בסדר, אנחנו יודעים - - - תקרא קצת פסיקה של הרב עובדיה יוסף והרב עוזיאל והוא ילמד - - - והרב יצחק יוסף והרבה דברים - - - כולם ידעו - - -
ינון אזולאי: - - - אבל כשמגיעים לרפורמים - - -
יצחק הרצוג: - - - אומץ.
יצחק הרצוג: לא לפחד לגייר.
יצחק הרצוג: אתם מפחדים לגייר.
יצחק הרצוג: פוחדים לומר את האמת.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת אזולאי, במקרה הזה אנחנו מדברים על גיור על ידי הרבנים האורתודוכסים.