GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דבורה מרגוליס: הכרתי את מרינה בשנת 1994.
דבורה מרגוליס: אני הייתי סטודנטית באוניברסיטה העברית, היא הייתה חוקרת באחד ממכוני המחקר שם.
דבורה מרגוליס: התיידדנו מהר מאוד וכשהיא נבחרה ב-1996 לכנסת בהפתעה גמורה, בעוד אני מתלבטת מתי להתקשר ולברך אותה על בחירתה, היא פשוט מרימה אלי טלפון ושואלת "מתי את באה לעבוד איתי בכנסת" את רעיסה חיריק שיושבת פה לידי היא הכירה עוד לפניי, בכנס אקדמי וגם לה היא הציעה באותה דרך פשוטה וישירה לבוא ולעבוד איתה ומאז אנחנו איתה.
דבורה מרגוליס: בימים הראשונים לצידה הבנו שאצלנו העבודה תתנהל אחרת.
דבורה מרגוליס: מה שהיה תמיד הכי חשוב זה היחס האישי לכל מי שפונה, ופנו הרבה.
דבורה מרגוליס: לא סתם הרבה, המון.
דבורה מרגוליס: כ-10,000 פניות בשנה, פנו במכתבים, פנו בפקסים, בהמשך במיילים כשהמחשבים כבר התחילו לעבוד בצורה יותר זמינה, ובכמות בלתי נתפסת של שיחות טלפון.
דבורה מרגוליס: עובדות הדואר, חוץ מזה שהיינו מוכרות כשיאניות הדואר בכנסת, היו כבר מכינות לנו ארגזים לסחוב את הדואר לחדר.
דבורה מרגוליס: וכמובן לא לשכוח את כל האנשים שפשוט היו ניגשים למרינה ודוחפים לה פתק או לוחשים לה באוזן, או פשוט מדברים איתה והיא תמיד הייתה נעצרת ועם המון סבלנות לכולם.
טלי פלוסקוב: היא גם הייתה יוצאת החוצה, קבלת קהל, היא עשתה אצלי בערד אני זוכרת, היא לא חיכתה שיבואו אליה, היא הייתה מגיעה לאנשים.
דבורה מרגוליס: היא עשתה את זה בכל הארץ.
דבורה מרגוליס: מרינה התעקשה והקפידה שאף אחד לא יישאר בלי תשובה.
דבורה מרגוליס: וזה לא היה הדבר היחיד שהיא עשתה אחרת.
דבורה מרגוליס: חלק מהדברים כבר נאמרו פה אבל בכל זאת תרשו לי, כי זו הייתה עבודה מאוד קשה שלנו פה, מרינה התחילה כבר ב-1996 לפעול מול כל מי שרק אפשר לבטל מס שנהגה ממשלת ישראל לגבות מרנטות של ניצולי שואה מגרמניה, לקח קרוב לחמש שנים ואולי אפילו קצת יותר, אבל בסוף משרד האוצר השתכנע.
דבורה מרגוליס: מרינה החליטה לעזור גם למשפחות בפרשת ילדי תימן ומזרח ובשנת 2001 מילאו את האודיטוריום של הכנסת 300 אימהות שסיפרו סיפורי זוועה על ההיעלמות של התינוקות שלהם וכששאלו את מרינה מה לה, לעולה חדשה מרוסיה ולפרשה הזאת, היא ענתה בפשטות "כנראה שהיו צריכים לחכות 50 שנה שאני אעלה לארץ מרוסיה כדי לעשות צדק עם המשפחות האלה" וצדק היא באמת ניסתה לעשות.
דבורה מרגוליס: היא חשבה שזה לא צודק שדורשים מעובדות הניקיון של הכנסת, כולן עולות חדשות מרוסיה ואתיופיה לעשות מבחן קשה בשפה העברית כדי לקבל ותק וקביעות מנציבות שירות המדינה, אז היא פנתה בנושא למי שהיה אז יו"ר הכנסת והיום נשיא מדינת ישראל, רובי ריבלין וגם הצליחה.
דבורה מרגוליס: לא היה נעים אבל היא התעקשה.
דבורה מרגוליס: היא פנתה לכל גורם אפשרי בישראל לעזור ולשחרר יהודים שנחטפו בצ'צ'ניה בתחילת שנות ה-2000 תמורת כופר של אלפי דולרים ובגלל שהיא לא הייתה מוכנה לוותר, היא הגיעה בסוף אפילו לשגריר רוסיה בארץ ובסוף כוחות רוסיים היו אלה ששחררו חלק מהחטופים האלה.
דבורה מרגוליס: למרות שהיא באופן אישי שמרה כשרות, היא חשבה שזה לא צודק שאסור לפתוח חנויות לא כשרות באזורי תעשיה מחוץ לערים.
דבורה מרגוליס: הגענו עד לבג"צ שחשב כמוה, ופסק הדין שמאפשר פתיחת חנויות כאלה נלמד עד היום בפקולטות למשפטים בישראל בשם בג"צ סולודקין.
דבורה מרגוליס: היא הייתה משוכנעת שרומן זדורוב לא אשם ברצח תאיר ראדה ז"ל.
דבורה מרגוליס: היא ליוותה את אשתו וגם עזרה בשקט מאחורי הקלעים לארגן לה עורכי דין וייעוץ משפטי שיילחמו להראות את אזלת היד של המשטרה והפרקליטות.
דבורה מרגוליס: ונימה איישת, גם אני אישית עוד מקווה שנזכה כולנו לראות אותו מזוכה מכל אשמה.
דבורה מרגוליס: גם את מה שקרוי חוק ישראל היום, לא יודעת מי כאן יודע סביב השולחן, אותו חוק שמבקש לא לאפשר לעיתון לעבוד בחינם בשוק תחרותי, היא הגישה ראשונה עוד בשנת 2010.
דבורה מרגוליס: לא, נוני מוזס לא התקשר אליה, אף אחד לא פינק אותה בשום כתבה אוהדת בידיעות אחרונות או במקום אחר.
דבורה מרגוליס: שום ראיון חיובי היא לא קיבלה בתמורה לדבר הזה, היא פשוט חשבה שזה לא צודק שבשוק תחרותי אכזרי ייכנס שחקן, עיתון שמחולק בחינם.
דבורה מרגוליס: זו הייתה עמדתה העקרונית.
דבורה מרגוליס: מרינה סולודקין תמיד חשבה ועשתה למען האנשים הפשוטים שהיום קוראים להם בשם האופנתי האנשים השקופים.
דבורה מרגוליס: היא הייתה זמינה לכל אדם בכל שעה עוד לפני עידן הפייסבוק והטוויטר.
דבורה מרגוליס: כשרעיסה ואני התחננו אליה שתהפוך את הטלפון שלה הפרטי בבית באשקלון לחסוי, היא אמרה "בשום אופן לא" גם אחרי שהיו טורחים להתקשר אליה בשלוש לפנות בוקר ורצו לברר איזו שאלה משפטית, והיו לא אחד ולא שניים כאלה.
דבורה מרגוליס: היא נסעה באוטובוסים עד שהתחילו הפיגועים בשנת 2000 ובעלה גרישה הטיל וטו על העניין הזה, אם זה היה תלוי בה היא הייתה ממשיכה לנסוע באוטובוסים.
דבורה מרגוליס: היא ענתה בסבלנות ובנימוס ועם חיוך לכל מי שפנה אליה, שמעתם כאן, והייתה גאה בידידות שלה עם בני המשפחה הגדולה מכורדיסטן שניהלו את המכולת השכונתית שלה באשקלון כמו שהייתה גאה על האוזן הקשבת שהייתה לה אצל כל ראשי הממשלה של ישראל שהכירו אותה, מיצחק רבין ז"ל ועד בנימין נתניהו.
דבורה מרגוליס: מרינה הייתה אישה של אנשים, היא אהבה אותם ודאגה להם, היא זכרה היטב את המצוקות והקושי בלהיות עולה חדשה והאמינה שזה התפקיד שלה, להקל על האנשים האלה, וגם על החלשים ילידי הארץ מהכח הרב מדי שיש לפעמים לזרועות השלטון.
דבורה מרגוליס: מצד שני היא הייתה פטריוטית לאומית ואהבה את ישראל אהבה עצומה, היא הייתה גאה תמיד לומר שרק מדינה שמאפשרת לעולה חדשה להגיע תוך חמש שנים מיום העלייה שלה לכהן כחברת כנסת בפרלמנט הישראלי, היא דמוקרטיה אמיתית ושמי שרוצה ועובד קשה גם יצליח.
דבורה מרגוליס: גם אותי ואת רעיסה היא דחפה קדימה.
דבורה מרגוליס: רעיסה עשתה תואר שני ודוקטורט בכלכלה באוניברסיטה העברית בהצטיינות והיא כתבה את הדוקטורט שלה בעברית, למי שתוהה כאן סביב השולחן, ואני סיימתי תואר שני ביחסים בינלאומיים הרבה בזכות מרינה.
דבורה מרגוליס: כבר הייתי נשואה ואם לילד וזה לא היה מובן מאליו.
דבורה מרגוליס: מרינה סולודקין הקדימה את זמנה.
דבורה מרגוליס: היא הקדימה את זמנה גם בצורה שבה התנהלה כפוליטיקאית, במחויבות הבלתי מתפשרת שלה לאנשים מהשורה, גם בנושאים שהיא בחרה להילחם עליהם ובעיקר האדם והאישה שהיא הייתה.
דבורה מרגוליס: היא חסרה מאוד, היא אבידה עצומה לפוליטיקה הישראלית, לחברה הישראלית, ואני באופן אישי וכולנו אני מניחה כאן סביב השולחן מאוד מאוד חסרים אותה ומתגעגעים אליה.
דבורה מרגוליס: יהי זכרה ברוך.
טלי פלוסקוב: הגדולה של האנשים זה גם לזכור.
טלי פלוסקוב: כשטוב לנו אנחנו זוכרים, כשבנאדם הולך, לא תמיד.
טלי פלוסקוב: מרינה זכתה בכל מה שהיה היום בדיון.
טלי פלוסקוב: יהי זכרה ברוך.
טלי פלוסקוב: תודה לכולם הישיבה נעולה.
אברהם נגוסה: רק, ברשותך, לפני שממשיכים בעדכונים, בגלל שיש פרוטוקול של הכנסת, של הוועדה, אז אני אפתח את זה, למען הסדר של הפרוטוקול.
אברהם נגוסה: קודם כל תודה, אדוני ראש העיר, הרב נסים מלכה, והצוות של העירייה שקיבלתם אותנו.
אברהם נגוסה: יחד איתי חבר הכנסת מוטי יוגב, חבר ועדה, וגם ציפי גלעדי, ראש תחום פרלמנטרי בוועדה, היא מחליפה את מנהלת הוועדה בדיון הזה.
אברהם נגוסה: באמת יש משהו מיוחד אצלה, כי היא במקור מקרית שמונה, היא נולדה פה וגדלה פה, לאחר מכן עברה לירושלים.
אברהם נגוסה: אז זו סגירת מעגל.
אברהם נגוסה: נמצאים גם יועצים פרלמנטריים, גבי וורקו ויוהנס אסנקה ונמצאים פה גם משרדי הממשלה, משרד הקליטה, משרד החינוך.
אברהם נגוסה: אני אתן לכם להציג, אני רק אסקור את המשרדים.
אברהם נגוסה: הסוכנות היהודית בדרך.
אברהם נגוסה: משרד הרווחה?
שלומית פחימה: אני שלומית, מנהלת הרווחה ביישוב.
שלומית פחימה: אני מתנצלת בשם גדי פולק, מנהל המחוז, ואני אייצג גם את המשרד.
אברהם נגוסה: בסדר גמור, את נציגה של המשרד.
שלומית פחימה: כן.
אברהם נגוסה: טוב שהגעת.
אברהם נגוסה: כמובן רשמת הפרוטוקול של הכנסת, עאידה טוויל.
אברהם נגוסה: אני מאוד שמח שהגענו לפה.
אברהם נגוסה: כמובן קליטת העלייה ושילובם לתוך החברה הישראלית, זה מה שהוועדה באמת מקדמת ורוצה לשמוע ממך, אדוני ראש העיר, וגם מהצוות פה, איך קליטת העלייה פה בקרית שמונה, השתלבותם, בהמשך לדיון בנוכחותך שקיימנו בכנסת.
אברהם נגוסה: הבטחנו שאנחנו נגיע לקרית שמונה, נבקר, והנה אנחנו מקיימים את ההבטחה שלנו ואנחנו נשמח לשמוע ממך ומהצוות ולאחר מכן גם נצא לסיור.
אברהם נגוסה: עכשיו רשות הדיבור לכבוד ראש העיר.
נסים מלכה: אז כמו שאמרתי לפני כן, אני מקדם בברכה את חברי הוועדה.
נסים מלכה: אנחנו מאוד מאוד מעוניינים בקליטת עולים.
נסים מלכה: הרבה זמן כבר אין קליטה בקרית שמונה, להוציא את העלייה הגדולה שהייתה בשנות ה-90, שהייתה כאן עלייה גדולה מאוד, של כמעט 4,500 תושבים עולים שהגיעו לעיר.
נסים מלכה: מאז יש רק בטיפין טיפין, כל פעם בודדים, אבל אין מסה של עלייה.
נסים מלכה: אנחנו מאוד רוצים ולכן גם אהובה נשלחה ל - - -
אהובה סירוגין: לסיביר.
נסים מלכה: היא הייתה שם מטעם המשרד, שלחנו אותה עם עובדת נוספת, הן נסעו לשם.
נסים מלכה: הנושא של העלייה לא מתקדם, הייתה לנו ישיבה עם מנכ"ל משרד הקליטה לפני פחות מחודש, שביקשנו את הפגישה כאן אצלי כדי להתריע ולומר למה מדלגים על קרית שמונה, כלומר לא רואים בקרית שמונה כעדיפות, כעיר שיכולה לקלוט עלייה.
נסים מלכה: כמובן היה שם שיח לא נעים, כי באנו בביקורת קשה מאוד על המשרד שהוא בעצם מכוון לערים מסוימות ויש ערים שבכלל לא בכיוון, לא מגיעים אלינו, אנחנו לא יודעים בכלל על כנסים שמתקיימים, שהמשרד מקיים בחוץ לארץ, כנסים כדי לעודד ולהיפגש עם עולים.
נסים מלכה: המנכ"ל הבין את העניין ואמר שהוא לוקח את זה עליו, 'אני לוקח את זה עליי, מרגע זה לא הפקידות תעדכן אתכם, אלא אני לוקח את קרית שמונה ואני מטפל באופן אישי בקרית שמונה ובשבילי זו העיר שאני רוצה לגרום לכך שתגיע עלייה מכמה מקומות בעולם'.
נסים מלכה: אני אמרתי שאני מוכן, גם אני וגם ד"ר בוריס וגם אהובה, מוכנים לנסוע לכל מקום שאנחנו חושבים שאפשר להגיע לשם ולשכנע ולהסביר ולהציג את קרית שמונה, להציג את מה שעושים בעיר, מוכנים להגיע לשם כדי להראות את זה.
נסים מלכה: העלייה.
נסים מלכה: כשקלטנו את בני מנשה, בקליטה של בני מנשה, כשהדבר בא אליי, לשולחני, ואהובה באה אליי ודיברה איתי, היא אמרה שהרב דיבר איתה, אמרתי שכדי לקלוט את העלייה של בני מנשה, קודם כל תן לי לדבר עם ראשי הרשויות שקולטים בני מנשה.
נסים מלכה: התקשרתי לחבר טוב שלי בקרית ארבע, דיברתי איתו והוא הסביר לי את הקושי שבקליטה של העלייה של בני מנשה ואם אנחנו לא ניערך נכון יקרה לנו מה שקורה בקרית ארבע.
נסים מלכה: זה מה שעשינו, גייסנו לצורך העניין את ישיבת ההסדר בקרית שמונה ואמרנו שאם רק ישיבת ההסדר יתגייסו לזה ויירתמו לאמץ משפחות, רק כך נוכל להצליח בנחיתה הראשונה שלהם.
נסים מלכה: כמובן שדאגנו גם שתהיה פעילות רצופה, שכל הזמן תהיה פעילות ולא יתבטלו, הרי בטלה מביאה לשעמום ושעמום מביא לדברים אחרים שאני לא רוצה להזכיר אותם.
נסים מלכה: בסופו של דבר זה הצליח מאוד בגלל הפעילות, אתם תראו את זה היום בסיור, כשתגיעו ל'תקוותנו', איזה פעילות נעשית עד היום הזה.
נסים מלכה: בנוסף היה חשוב מאוד לגייס את כל המעסיקים בעיר כדי שיתגייסו לקליטת העובדים, שלכולם יהיה מקום תעסוקה.
נסים מלכה: שוב, תהיה תעסוקה, תהיה פרנסה, הרי זה יכול לעזור.
נסים מלכה: אז עבדנו בכמה מישורים.
נסים מלכה: קודם כל גייסנו את משרד השיכון ואת עמידר, שיעמידו להם דירות, את כל המעסיקים, כולם התגייסו לטובת העניין, אפילו אחד המעסיקים אמר 'אני רוצה לשלוח אותם לקורס ללמוד CNC', שלחנו 12 חבר'ה לקורס, ליווינו אותם בזמן הקורס, הם הצליחו מאוד.
נסים מלכה: היום הם עובדים ולא רק שעובדים, אלא אפילו המעסיק לא מוכן לוותר עליהם, הם כל כך מסורים ועובדים טוב שהוא לא מוכן לוותר עליהם.
נסים מלכה: במפגש האחרון שאלתי 'מי כאן לא עובד?' אף אחד לא הצביע.
נסים מלכה: שאלתי 'למישהו חסר עבודה?
נסים מלכה: ' אף אחד לא הצביע.
נסים מלכה: זו הצלחה.
נסים מלכה: שם זה בסיס טוב.
נסים מלכה: הבסיס הוא בסיס מעולה שאפשר לקלוט עוד קבוצה נוספת מבני מנשה, כי יש בסיס שיכול לקלוט אותם, יש מי שיכול לקבל אותם, לעזור להם ולהיות התומכים שלהם ולאמץ אותם כדי שיוכלו להשתלב בתוך הקהילה בעיר.
נסים מלכה: זה באופן כללי מה שקורה היום, מה שיש ומה הציפיות שלנו ומה אנחנו רוצים שיהיה בעתיד.
נסים מלכה: אני בקשר עם גם קרן הידידות, זימנתי לכאן את המנכ"ל של קרן הידידות, הוא היה פה ודיברנו איתו שאנחנו רוצים להיות מגויסים לכל מה שקשור לקליטת עלייה מדרום אמריקה ומצרפת.
נסים מלכה: אמרתי שאני מוכן לעזור בזה גם.
נסים מלכה: היות שהייתי בשליחות בדרום אמריקה אני מכיר את המנטליות בדרום אמריקה ואני יכול לעזור כדי להביא עולים לקרית שמונה.
נסים מלכה: אז מבחינת מוכנות אנחנו מוכנים, אפילו העמדנו לטובת העניין שתי דירות לקליטה, שהן ריקות, בשביל לקלוט את הראשונים שמגיעים כדי שיהיה להם בשלב הראשון להיות באיזה דירה, עד שיקבלו את הדיור הציבורי.
אברהם נגוסה: כמה בני מנשה וכמה לא בני מנשה עולים נקלטו?
אהובה סירוגין: בני מנשה, אנחנו קלטנו 25 משפחות, זה 125 איש, אבל עוד הגיעו עוד ארבע-חמש משפחות בנוסף, ממעלות וערים אחרות, מכיוון שהם הזמינו.
אהובה סירוגין: אז ארבע משפחות, חמישה אנשים, אז זה יוצא בערך 140 איש.
אהובה סירוגין: ועוד נולדו תוך כדי 30.
נסים מלכה: בתוך הבוגרים שלהם יש לנו שניים קצינים.
אהובה סירוגין: כן, שניים בצבא ובחורה אחת התקבלה ללמוד - - -
נסים מלכה: הבחורה התקבלה לבית ספר לרפואה.
נסים מלכה: יש פה איזה תהליך שנעשה, תהליך נכון.
אהובה סירוגין: לקחנו אותם למכללת תל חי, לקחנו אותם לאוניברסיטה בצפת.
אהובה סירוגין: הבחורה הזאת לקחה אותם באוטו, אנשים תרמו ובהתנדבות נתנו את המכוניות שלהם ולקחנו אותם לכל המשרדים שאפשר ללמוד וגם למרכז הצעירים שיש אצלנו, בארתור פוקס, שנתן להם ייעוץ, מי שרוצה ללמוד, מי שרוצה לעבוד.
אהובה סירוגין: עשינו יריד תעסוקתי בלשכת התעסוקה שהגיעו לשם כל המעבידים ואישית כל אחד נלקח לצורך עזרה למקום עבודה וכולם עובדים.
אהובה סירוגין: הפעילות שלהם, מעבירים אותם במרכז 'תקוותנו', הם באים לשם אפילו בימי שישי ושבת לסעודה, ברגל כמובן, אתם תראו שם את בית הכנסת.
אהובה סירוגין: לילדים יש מענים, הם באים למעון.
אהובה סירוגין: לא מזמן התקשרה לכאן בחורה שיש לה ילדים, ארבעה בני מנשה במעון והיא מזמינה אותי למעשים טובים.
אהובה סירוגין: אז כל אחד מהתושבים משתדל לקחת חלק מכיוון שבקרית שמונה מזמן לא היו עולים חדשים וכולם רוצים שעולים יגיעו.
אהובה סירוגין: רובם גרים בשכונת אילת, כך שזה נוח לכולם, אחד תומך בשני.
אהובה סירוגין: בעצם הם לא באו אישית עם טענות, כל פעם שאנחנו באים לבדוק הם אומרים תודה רבה לראש העיר.
אהובה סירוגין: הפעם הראשונה, ראש העיר הגיע ואמר 'אני לא רוצה לשמוע תודה רבה, אני רוצה שאחד ירים את היד שהוא לא עובד, שהוא צריך עזרה', אף אחד לא הרים יד.
אהובה סירוגין: זה חלוקת תרומות.
אהובה סירוגין: גם קיבוצים נותנים לנו עזרה בכסף ותומכים.
אהובה סירוגין: פעם אחת נתנו שוברים שחילקו אנשים 100 שקל - - -
נסים מלכה: הם יותר נותנים לעובדים שלהם, עובדים שעובדים אצלם במפעלים, אז הם גם מעבירים להם תלושים.
אהובה סירוגין: כן.
אהובה סירוגין: עושים כזה טקס חגיגי, משהו כזה.
אהובה סירוגין: בקיצור כל אחד, מי שרוצה לעזור להם, יש מקום איפה לעזור וכיצד לעזור ובעצם ככה לא היו, בעינינו, לא היו בעיות בעיר.
אהובה סירוגין: אני לא שמעתי.
אהובה סירוגין: אפילו זה עולים חדשים לשעבר, דוברי רוסית, נמצאים שם באילת והם אומרים שכשכנים הם בסדר ורואים שהם חזקים, כי אם קורה משהו למישהו, בשפה שלהם, הם - - -
נסים מלכה: שיבינו מה שאת אומרת.
נסים מלכה: בשכונה, זה נקרא רחוב אילת, יש שם גם עולים מברית המועצות שגרים שם, אז גם גרים שם עכשיו בני מנשה והם מסתדרים ביניהם.
אהובה סירוגין: כן, הם מסתדרים, אין תלונות, הכול טוב ובסדר, אף אחד לא נגד שיבואו עוד.
אהובה סירוגין: בקיצור, ילדים מאוד חמודים.
מרדכי יוגב: האנשים של ברית המועצות הם כבר ותיקים, מתי פעם אחרונה עלו?
אהובה סירוגין: יש אלה שעולים, אז עכשיו זה מה שראש העיר, אנחנו עומדים בנושא - - -
נסים מלכה: יש עולים ב-2017.
אהובה סירוגין: יש בודדים, אבל אנחנו רוצים, אנחנו עיר שיכולה לקבל המון עולים, יש לנו בתי ספר, גני ילדים, יש לנו מקומות עבודה, יש מסביבנו קיבוצים שגם בהם יש מקומות עבודה, יש מפעלים שזה הרבה עבודה בריתוך ומסגרות, כל מיני, יש תפירה.
אהובה סירוגין: אנחנו לא ירושלים, אנחנו לא תל אביב, אבל בצפת מקבלים עולים, בקצרין מקבלים עולים ואנחנו עיר יותר גדולה מהם.
אהובה סירוגין: למרות שהיינו בשליחות בסוכנות היהודית ורשמנו שם רשימות, לצערי הרב, האנשים האלה שרשמנו רוצים לעלות לארץ, אבל אין להם זכות.
אהובה סירוגין: אני לא אגיד שזה היה נסיעה סתמית, אנחנו למדנו משהו.
אהובה סירוגין: לא מזמן היה פה מנכ"ל משרד הקליטה, הוא הציע לנו פרויקט חדש, תעסוקתי, עכשיו לפרויקט הזה, ירדן ארליך הוא האחראי, הוא צריך לעשות הסכמים, נשאר לו רק לעשות הסכמים עם העובדים ולכנס פה את ועדת העלייה והקליטה המקומית בנוכחות של עובדי העירייה.
אהובה סירוגין: גם מינה, גם אולגה, גם לילה תמיד עוזרים לנו והם גם עובדים מול בני המנשה והפרויקטור, ולא רק הפרויקטור, כל בני מנשה באים ומוצאים שפה משותפת.
אהובה סירוגין: העובדה שכל מי שרצה לקבל מידע וזה כל כך הרבה פרוצדורה שצריך לכתוב ולרשום ולפנות, היא מטופלת, ורובם על ידי הפרויקטורית שהייתה וגם על ידי העובדים המקומיים בקליטה.
אהובה סירוגין: אז בעצם לא יודעת איך, אני חושבת שאנחנו הצלחנו לקבל את העלייה ואני אישית, מה שלא יגידו, מה זה משנה מה יגידו?
אהובה סירוגין: אתה יודע, יכולים 100 אנשים להגיד שאני מכוערת, אבל כשאני רואה במראה שאני סימפטית זה לא משנה מה יגידו אחרים.
אהובה סירוגין: אותו דבר, אני יודעת שיש לי הרגשה, אומרים לי שלום, הילדים שמחים, אף אחד לא חולה, מרים התקבלה לאוניברסיטה, מתקשרת אליי אומרת לי 'תודה', שירה, שעובדת עם ילדים, מתקשרת 'תודה', אני פוגשת את הגברים רימוני פלסט, הם יודעים את השם שלי.
אהובה סירוגין: אז אני אומרת תגידו מה שאתם רוצים, להם יש - - -
נסים מלכה: ד"ר בוריס, אתה רוצה להוסיף משהו?
אברהם נגוסה: אתה רוצה להוסיף או שנעבור למשרדים?
בוריס סידלובסקי: אני הגעתי לכאן ב-93', אני יודע שהגיעו העולים החדשים הראשונים לכאן ב-89' וקיבלו אותם בחום וגם כל העליות אחרי 89', את כולם קיבלו בחום בעיר קרית שמונה.
בוריס סידלובסקי: אני חושב שכשהיה חבר המועצה הראשון במדינת ישראל, היה פרופ' נודלמן, הוא היה חבר מועצה של קרית שמונה.
בוריס סידלובסקי: עד 2009 הוא היה בכנסת והיום הוא מסתובב באוסטרליה.
בוריס סידלובסקי: כל פעם היו חברי המועצה כאן, שניים נכנסו כאן, אז אני חושב שהקליטה כאן בקרית שמונה של עולים משנת 1989 היא די מוצלחת.
בוריס סידלובסקי: היום כולם עובדים ויש את אלה שכבר הגיעו לרמות של מנהלי מחלקות וגם יש עסקים פרטיים מאוד מוצלחים, יש חנויות כאן של העולים הוותיקים, או הישראלים החדשים, מה שנוח להגיד.
בוריס סידלובסקי: אז אני חושב שהעיר קרית שמונה קיבלה את העלייה בחום ובאהבה ובעזרה גדולה ובגלל זה אנחנו לא שומעים כאן איזה שהן טענות, למרות שיש אוכלוסייה גם מבוגרת של עולים כאן בקרית שמונה, אבל גם הם מקבלים בכל הדרכים האפשריות את העזרה.
נסים מלכה: אחד המבחנים הוא שיש אחוז קטן מאוד מאוד מאוד של הגירה שלילית מקרב העולים, זה כמעט שלא.
נסים מלכה: זה מעיד שטוב להם להיות פה.
אברהם נגוסה: ואין בעיה של תעסוקה.
נסים מלכה: אין בעיה של תעסוקה.
נסים מלכה: אין לנו בעיה של תעסוקה, גם אין לנו בעיה של מקצועות איכותיים, כמו מהנדסים, אין בעיה, חסר לנו עובדים כאלה.
אהובה סירוגין: אפילו רופאים עכשיו חסר.
אהובה סירוגין: אפשר לאסוף את כולם, אנשי משרד הבריאות, משרד הכלכלה, המשרד לאיכות הסביבה ולשבץ את כל מי שהגיעו, זה אפשרי, רק שיגיעו.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת מוטי יוגב, אתה רוצה לדבר בשלב הזה או שנשמע עוד משרדים?
מרדכי יוגב: לא, נקשיב לאנשים, אחרי זה.
אברהם נגוסה: אז אנחנו נשמע את משרד העלייה והקליטה, בבקשה.
אינה ויניצקי: אני יכולה רק להצטרף למה שנאמר פה.
אינה ויניצקי: אני תושבת קרית שמונה, אז לי מאוד קל לדבר על זה.
אברהם נגוסה: אולי תציגי את שמך ואת תפקידך לפרוטוקול.
אינה ויניצקי: אינה ויניצקי, מנהלת מרחב גליל עליון, משרד העלייה והקליטה.
אינה ויניצקי: מה שחשוב לי לציין, רק דבר אחד, לאחר השיחה עם המנכ"ל של משרד העלייה והקליטה אנחנו סיכמנו שאנחנו נעשה שיעורי בית, ניקח את המעסיקים, נבדוק איזה מעסיקים יכולים לקלוט את העולים החדשים במספר שחשוב לנו כי אנחנו עושים תכנית פרויקט תעסוקתי שהוא בנוי מראש.
אינה ויניצקי: הסוכנות היהודית גם חתומה על כרטיס הפרויקט וגם הרשות המקומית, גם משרד הקליטה וגם המעסיקים, או משרד הכלכלה, או משרד אחר, והסוכנות היהודית, לצורך העניין, מגייסת את העולים לפי המקצועות שאנחנו צריכים בעיר.
אינה ויניצקי: זה יעזור לנו גם בגיוס העולים, אנחנו נקלוט אותם והם יסיימו אולפן א', טרמינולוגיה, במפעל הם יקבלו את ההכשרה, אנחנו נשלם תוך כדי את דמי הקיום ואם צריך נסיעות אז גם נסיעות, גם מענק 2000, ככה זה נקרא, למי שנכנס לפרויקט תעסוקתי.
אינה ויניצקי: העולה שהוא יושב שם בסיביר או באוקראינה או בכל מקום אחר, הוא יודע מראש שאחרי השלבים האלה יש לו מקום עבודה מובטח, וגם יש פה דיור.
אינה ויניצקי: העיר קרית שמונה נותנת דיור למקצוע נדרש, אז יש לנו גם אפשרות לא רק למקרים סוציאליים לתת דיור ציבורי, גם לעולים בעלי מקצועות נדרשים, הם זכאים לקבל דיור ציבורי.
אינה ויניצקי: אני לא יודעת כמה זה משתלם, אבל כל משפחה בודקת בסופו של דבר את הנוחות שלה.
אינה ויניצקי: אז אנחנו בשלבי התארגנות עכשיו.
אינה ויניצקי: זה היה לפני שבועיים, אנחנו צריכים לשבת עם המעסיקים, לסגור את העניין, להזמין לפה את אנשי הסוכנות ואגף התעסוקה שלנו ופשוט להתחיל לכתוב פרויקט ולצאת לדרך.
אברהם נגוסה: ב-2017 עלו 29,000 עולים למדינת ישראל.
אברהם נגוסה: אנחנו שומעים פה שהעירייה אומרת 'תשלחו לנו, אנחנו רוצים עולים', אני לא שומע אתגרים, יש תעסוקה, אפשר לחבק את העולים.
אברהם נגוסה: משרד הקליטה לא יכול לשלוח כמה עולים לפה?
אינה ויניצקי: משרד הקליטה לא שולח עולים.
אינה ויניצקי: עולה זכאי וזכותו לבחור איפה הוא יגור.
אברהם נגוסה: אז בהסברה שאתם עושים, לפני העלייה, גם אחרי העלייה, אבל בעיקר לפני העלייה, במאמצים שעושים בהסברה, האם לא מסבירים שקרית שמונה זה מקום שיש בו תעסוקה, יש פה את כל האפשרויות להשתלב?
אברהם נגוסה: כמובן אם העולה מחליט, אתם לא מכריחים אותו, השאלה אם משרד הקליטה עושה את העבודה שלו כדי להסביר בדיוק איפה יש אפשרות להשתלב.
אינה ויניצקי: המנדט של משרד הקליטה זה לקלוט את העולים, הסוכנות היהודית היא שמשווקת.
אינה ויניצקי: מה שכן, הנציגים של משרד הקליטה שמתלווים לסמינרים - - -
נסים מלכה: הבעיה זה הסוכנות.
אהובה סירוגין: הסוכנות וקרן הידידות.
נסים מלכה: הסוכנות, שהיא לא מכוונת.
אברהם נגוסה: אני אגיד לך למה אני שואל את משרד הקליטה, יש פה פרויקט שנקרא אופק, זה פרויקט משותף לסוכנות היהודית, למשרד הקליטה וגם משרדים אחרים כמו תפוצות וההסתדרות הציונית.
אברהם נגוסה: אני שואל כמשרד הקליטה, במקרה כזה משרד הקליטה הוא המשרד שמייצג את מדינת ישראל, משרד ממשלתי שעומד בראש העלייה והקליטה, ולכן אני אומר שפה אם יש ידע על מקום מסוים שיש את האפשרות לשלב אותם וכל זה, אולי לדחוף את הנושא הזה, להסביר לעולים.
אברהם נגוסה: אתם לא תחליטו במקומם, אבל לפחות שעולה יבין איפה יש אפשרות.
אינה ויניצקי: זה שיווק אגרסיבי שאנחנו צריכים לעשות, אני מסכימה איתך, אבל, עוד פעם, 24 שעות נמצאים שם שליחים של הסוכנות היהודית, אנחנו כעובדי משרד הקליטה לפעמים נוסעים לשם ולא פעם אנחנו מתלווים עם הנציגויות של הרשויות או של המעסיקים.
אינה ויניצקי: היה עכשיו יריד בחרקוב, אנחנו לא הספקנו להתארגן בעירייה, אבל יש בחודש אפריל, אני חושבת, עוד איזה שהוא יריד שאני חושבת שהעירייה תשלח נציגים ונעשה את זה.
אינה ויניצקי: בגלל זה אנחנו הולכים במקביל, גם השתתפות בירידים וגם לעשות את הפרויקטים התעסוקתיים כי את הפירות שם אפשר לקטוף יותר מהר.
אהובה סירוגין: זה פרויקט תעסוקתי שהם חייבים להתחיל לעבוד.
אהובה סירוגין: אנחנו היינו במסגרת הפרויקט, שאת אמרת, במקום, אבל זו הסוכנות היהודית המקומית ויש שם אנשים שאין להם זכות לעלות לארץ.
אהובה סירוגין: אני ועוד בחורה אחת - - -
אברהם נגוסה: לא, אנחנו מדברים על מי שיש לו זכות לעלות.
אהובה סירוגין: אבל זה צריך לדבר מול הסוכנות היהודית או קרן הידידות, שאני אישית דיברתי איתם והיום אפשר לדבר בסקייפ ובווטסאפ והם אומרים שמי שקובע זה בן אדם פה והבן אדם פה אומר לסוכנות היהודית או לקרן לידידות שמי שקובע זה האנשים שם.
אהובה סירוגין: בזה היה צריך לעשות איזה שהוא סדר.
אהובה סירוגין: אותי לא מעניין מה קובע, מי קובע, אותנו מעניין שלקרית שמונה ייתנו אור ירוק.
מרדכי יוגב: מול מי אתם עובדים בסוכנות היהודית?
אהובה סירוגין: בסוכנות היהודית זה המחלקה ובקרן לידידות זה המנהל שלהם.
מרדכי יוגב: מי?
אהובה סירוגין: בסוכנות היהודית ילנה פרגמנט ואני דיברתי עם שלמה, ובקרן הידידות פלדמן יונתן.
מרדכי יוגב: מה התפקיד של ילנה בסוכנות?
אהובה סירוגין: אני לא יודעת תפקידים בדיוק.
קריאה: מנהלת המחלקה.
אהובה סירוגין: מה הבעיה?
אהובה סירוגין: אני לא נוסעת מהכיס שלי.
אהובה סירוגין: אנחנו נסענו, הייתה פה ישיבת מועצת העיר שכולם הצביעו לתת לנו כסף שניסע.
אהובה סירוגין: אני נסעתי, אני חוזרת, אני עובדת שם, עוברת מעיר לעיר וחוזרת כמעט בלי פירות, רק - - -
נסים מלכה: חזרת קפואה.
אהובה סירוגין: כן, חזרתי קפואה.
אהובה סירוגין: אבל לנסוע עוד פעם כשאין תוצאות לנסיעה ראשונה?
אהובה סירוגין: מה אני צריכה להסביר לאנשים?
אהובה סירוגין: שאני מטיילת?
אברהם נגוסה: בואו נשמע את משרד החינוך.
אברהם נגוסה: שתפו אותנו בקליטת העלייה בקרית שמונה, האם אתם רואים אתגר במערכת החינוך?
מלכה אליאס: אין ספק שלקלוט עולים בכל מערכת, בטח ובטח במערכת החינוך, זה אתגר, אבל אני יכולה להעיד בקרית שמונה שהם עומדים בכבוד באתגר הזה.
מלכה אליאס: קודם כל אני רוצה להגיד לך שאני כתושבת חוץ, לא מתוך קרית שמונה, אני מרגישה כאילו שאני בבית.
מלכה אליאס: יש כאן חום אנושי שמאוד מאוד עוטף את כולם.
מלכה אליאס: אני יודעת מרשמים שאני שומעת ממנהלים שהאנשים, תושבי קרית שמונה, עוטפים את שבט בני המנשה.
מלכה אליאס: כל סיוע אפשרי שהם יכולים לסייע הם מסייעים להם.
מלכה אליאס: בנושא מערכת החינוך אני יודעת שבני המנשה משובצים לסקטור הממלכתי דתי ושם יש את שעות הקליטה שיש להם.
מלכה אליאס: אני מסרתי עכשיו למנהלת מחלקת החינוך, שהייתה בשבוע שעבר פגישה עם ועדת הקליטה ונתנו שעות נוספות לתגבור תלמידים בבתי הספר היסודיים.
מלכה אליאס: יש מערך מסייע.
מרדכי יוגב: כמה שעות תגבור יש?
מלכה אליאס: אני לא יכולה להגיד לך על שעות תגבור, אבל אין חוסר - - -
מרדכי יוגב: מתי נתנו?
מרדכי יוגב: עכשיו נתנו?
מלכה אליאס: לפני שבוע התקבלה - - -
נסים מלכה: זה בעקבות הפנייה שלכם, של הוועדה.
אינה ויניצקי: קודם כל יש תכנית יע"ל.
אינה ויניצקי: דרך התכנית יע"ל שמופעלת על ידי משרד החינוך ומשרד הקליטה נותנים - - -
מלכה אליאס: שאישרו עכשיו שוב שעות לתגבור תלמידים.
נסים מלכה: עכשיו הוסיפו תגבור, אבל התגבור בעקבות הישיבה של הוועדה שהייתה בכנסת.
אינה ויניצקי: גם וגם, מה שאנחנו אז דיברנו בכנסת בקשר למגשר.
מרדכי יוגב: אני שואל את עצמי, את מחוז צפון?
מלכה אליאס: כן.
מרדכי יוגב: הרי יש לכם סריקה של כל התלמידים העולים, יודעים שלבית ספר כזה נכנסו ככה, לבית ספר בכרמל ככה, לבית ספר עוזיאל, מה שיש פה, רמב"ם, לא יודע לאיפה, אז אתם יודעים את זה מספרית במחשב, למה אתם נזכרים רק כעבור שנתיים ולא עושים פעולה אקטיבית?
מרדכי יוגב: זה אחת.
מרדכי יוגב: שתיים, אם אינני טועה, ואני לא יודע אם זה קליטה או חינוך, בדרך כלל בקהילות האלה נתנו משרה לליווי בני הנוער.
מלכה אליאס: אני רוצה להגיד לך שעם כל הכבוד למשרד העלייה והקליטה בתי הספר לא מחכים לשעות התגבור כדי לסייע.
מלכה אליאס: הטיפול בפרט בבתי הספר, גם ביסודיים וגם בחטיבות הביניים, הוא טיפול בפרט שנעשה עבור תלמידים כי הם נזקקים.
מלכה אליאס: כשיש את השעות של תגבור, תכנית יע"ל וכדומה, זו תוספת לקיים.
מלכה אליאס: כלומר יש מערך מסייע מאוד מאוד משמעותי בבתי הספר.
מלכה אליאס: כל תוספת אפשרית של תכנית כזו או אחרת זה משדרג את העשייה, אבל בהחלט לא מחכים לשעות האלה כדי לטפל בילדים, זה נעשה באוטומט.