GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: שאלנו אותך שאלה.
רחל עזריה: היושב ראש צודק, שיענה על השאלה.
מיכאל מלכיאלי: מה שהמנכ"ל מתכוון- - - תן לו להגיב.
רחל עזריה: לא לא, שיענה על השאלה.
אברהם נגוסה: אבל - - - עשר פעמים, למה צריך לחזור?
רחל עזריה: זמננו דוחק, שיענה על השאלה.
קריאה: הוא לא יענה.
אברהם נגוסה: חברי הכנסת, אתם עוזרים לו לא לענות על השאלה.
משה דגן: להביא לפה כל ישיבה רב אחר ולנסות לעשות דה לגיטימציה לעבודת הרבנות, לא מקובל עלי, נקודה.
משה דגן: אתם רוצים להיות במשחק הזה, אתם יכולים להיות.
משה דגן: אני לא מתכוון להגיע לפה - - -
קריאה: אז תאשר אותה.
מיכאל מלכיאלי: הוא לא אמור לאשר.
מיכאל מלכיאלי: יש לו רבנים ראשיים.
מיכאל מלכיאלי: - - - ההנחיות.
משה דגן: אני רוצה רגע להתייחס.
משה דגן: בפעם הבאה שמגיע לפה רב, אני מבקש מעתים או ממי שדואג להביא את הרב, תעבירו לי את כל הפרטים לפני כן כדי שאני אבוא מוכן - - -
קריאה: לא קיבלת מכתב?
משה דגן: אתה מוכן לתת לי לסיים?
אברהם נגוסה: - - - מהרבנות הראשית.
משה דגן: לא ייתכן שאתם מנסים כל פעם להרים להנחתה מקרים שאתם לא מכירים את כל הפרטים ואני בוודאי לא מכיר את כל הפרטים כי לא אני הגורם המאשר, ואתם מנסים לקבל תגובה.
משה דגן: לא מקובל.
רחל עזריה: אנחנו רוצים תשובה על התבחינים.
רחל עזריה: זה מה שמעניין אותנו, התבחינים.
רחל עזריה: אנחנו ביקשנו תשובה על התבחינים.
משה דגן: אני אחליט מה לענות לך, עם כל הכבוד לך.
רחל עזריה: לא, אנחנו שואלים, אנחנו רוצים תשובה על התבחינים.
רחל עזריה: תפקידנו כרשות מחוקקת גם כרשות מפקחת, אנחנו שואלים שאלות, אתה אמור לענות תשובות.
רחל עזריה: אנחנו מבקשים תשובה על התבחינים.
רחל עזריה: בשביל זה באנו, זה דיון המשך לדיון קודם על זה.
משה דגן: אם בשביל זה באת, היית פה שלושת רבעי שעה כדי לשמוע איזה מקרה שאת לא מכירה את הפרטים שלו.
רחל עזריה: אבל אני רוצה תשובה על התבחינים.
רחל עזריה: תענה על מה שלשמו התכנסנו.
משה דגן: אני אחליט מתי לענות לך על העניין הזה.
קסניה סבטלובה: אני חושבת שהיושב ראש יחליט מתי הוא יענה.
רחל עזריה: אין בעיה, תחליט.
אברהם נגוסה: תענה לה.
משה דגן: אז אני לא מוכן לדה לגיטימציה הזאת שנעשית.
אברהם נגוסה: איזה דה לגיטימציה?
מיכאל מלכיאלי: כל שבוע מביאים לפה - - -
קסניה סבטלובה: תעשו מה שבא לכם בלי שום ביקורת?
רחל עזריה: אם הוא היה עונה לתבחינים לא היינו מכנסים עוד דיון.
רחל עזריה: הוא לא עונה פעם שניה.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת עזריה בבקשה.
יצחק הרצוג: ידעת שהרב שייר מגיע.
משה דגן: אני רוצה לבקש שזה יירשם בפרוטוקול שבפעם הבאה שרוצים להביא לפה עוד אירוע, אני רוצה לקבל את הפרטים שלו 24 שעות לפני כדי להגיע לפה מוכן עם תשובות.
משה דגן: נקודה.
יצחק הרצוג: ומה עם התבחינים?
משה דגן: עכשיו אנחנו מגיעים לתבחינים.
משה דגן: אחרי שקיבלנו את התגובות של כולם, יש פה תבחינים, אני יכול להשאיר פה עותק לוועדה, תבחינים מגובשים, סגורים.
משה דגן: טכנית, עדיין לא אושרו במועצה כי המועצה לא התכנסה.
משה דגן: מה שהוטל עלי עשיתי.
משה דגן: הוועדה, מה שמוטל עליה עשתה, יש פה תבחינים סגורים, על בסיס התבחינים האלה יש לנו כבר רשימות של בתי דין שהם מוכרים מבחינתנו, יש פה מנגנון - - -
נריה כנפו: ברשימות שחורות.
נריה כנפו: יש לכם רשימות שחורות.
משה דגן: עזוב אותך מהרשימות השחורות.
משה דגן: אתה יודע מה זה רשימות שחורות?
מיכאל מלכיאלי: די כבר.
מיכאל מלכיאלי: - - - להשתמש בדבר הזה בכלל.
מיכאל מלכיאלי: תתבייש לך.
אברהם נגוסה: יש פה סדר, בבקשה.
קריאה: אדוני יושב ראש הוועדה, למה שהציבור לא יקבל לעיון את התבחינים כדי להעיר עליהם הערות ורק אז תתכנס הוועדה?
אורי מקלב: יש פה משהו סיסטמתי, כל פעם שאתה אומר דבר כדורבנות, יש מישהו שקופץ בקהל.
אורי מקלב: תשים לב מאיזה כיוון.
אורי מקלב: אתה יודע שהדברים אמת.
אורי מקלב: כל פעם שאתה עונה תשובה, כפי שהתבחינים, אתה מביא אותם, מישהו קופץ.
אורי מקלב: אתה עונה תשובות, תביאו אירוע לא מידית, אלא יום, יממה קודם, יש מישהו שקופץ.
אורי מקלב: תדע לך שמה שאתה אומר דברים - - -
רחל עזריה: לא להיפך, כולנו בעד.
יצחק הרצוג: בדיון הקודם המנכ"ל התחייב שזה יופץ בקהילות בחו"ל.
רחל עזריה: זה היה הסיכום.
רחל עזריה: זה לא קרה.
רחל עזריה: וזה דיון המשך.
משה דגן: הפצתי.
רחל עזריה: באמת?
רחל עזריה: מי קיבל?
אברהם נגוסה: רגע, יש לנו עכשיו את התבחינים.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע לפי מה שהוא אמר שהתבחינים האלה עוד לא אושרו במועצת הרבנות הראשית.
משה דגן: טכנית.
משה דגן: זה לא אושר עדיין.
אברהם נגוסה: אז אני רוצה לשאול, רק רגע - - -
יהושע פרידמן: למה שלא יופץ לציבור?
משה דגן: אני קיבלתי חוות דעת משפטית שזה שפניתי לשישה גופים מאוד גדולים, שישה ארגונים מאוד גדולים - - -
רחל עזריה: מי הארגונים?
משה דגן: אמרתי, הקראתי.
משה דגן: את לא מקשיבה, את שומעת רק את עצמך.
משה דגן: אמרתי לך בדיוק את ששת הארגונים.
משה דגן: אמרתי את הכל.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך, מה הדד ליין?
רחל עזריה: אה, בחו"ל.
רחל עזריה: זה אמרת.
רחל עזריה: חשבתי בארץ.
אברהם נגוסה: מה הדד ליין שאתם מביאים אותו לאישור מועצת הרבנות?
משה דגן: זה אתה יכול לשאול מהרבנים הראשיים, אני לא יכול לענות על השאלה הזאת.
קריאה: אבל אתה המנכ"ל.
משה דגן: אני מנכ"ל, אבל יש דברים שלמנכ"ל אין עליהם שליטה.
אורי מקלב: בישיבה הראשונה שהמועצה תתכנס?
משה דגן: בישיבה הראשונה שהמועצה תתכנס היא תדון בתבחינים האלה.
משה דגן: זה נמצא על שולחנה.
אברהם נגוסה: בישיבה הראשונה שהמועצה תתקיים התבחינים יאושרו.
יהושע פרידמן: אדוני המנכ"ל, מילה קצרה אחת.
יהושע פרידמן: אני מבקש מאדוני המנכ"ל להפיץ לעיון לציבור את התבחינים האלה לפני שהם מובאים לאישור במועצת הרבנות הראשית, כדי שהציבור כולו, זה נוגע לציבור כולו, לקהילות גם בישראל וגם בחו"ל, יוכלו להעיר הערות ואז זה יובא ויהיה מתוקן יותר.
משה דגן: שוקי, אני רוצה לענות על זה בסדר?
משה דגן: היושב ראש, אני יכול להתייחס לבקשה שלו?
משה דגן: שוקי, אתה בטח מרגיש פה את האווירה וכמה שאנחנו ידידים, יש בינינו חילוקי דעות וזה בסדר.
משה דגן: אבל האווירה הזאת, אם אנחנו נפיץ את זה לציבור, אני אומר לך שהתבחינים לא יפורסמו לעולם.
משה דגן: לעולם.
משה דגן: זה מה שיקרה, ולכן גם לא הסכמתי לתת את זה לרב שאול פרבר, כי הרב שאול פרבר יוצר דה לגיטימציה לעבודת הרבנות.
משה דגן: אני לא משתף פעולה עם מי שיוצר דה לגיטימציה.
שאול פרבר: אתם עושים דה לגיטימציה לעבודה של הרבנות.
משה דגן: אם לצורך העניין, הזמנתי את הרב פרבר אלי אמרתי לו "אני יותר מאשמח ליצור איתכם שיתופי פעולה ונוכל לעבוד כמו שצריך ביחד" התשובה שקיבלתי היא מאוד ברורה "לא רוצה איתך שיתופי פעולה אני רוצה לנגח אותך - - -"
שאול פרבר: אני ביקשתי בוא נעבוד ביחד.
קריאה: אין לכם עניין לפתרון.
משה דגן: אני לא רוצה שיתופי פעולה עם אנשים שלא מעוניינים בשיתופי פעולה אלא רק מחפשים את הטריגר לנגח.
נריה כנפו: אתה יודע שחוקית אתה חייב - - -
קריאה: - - - בציבור, זה לא פריבילגיה שלכם.
קריאה: בגלל שאתה רשות ציבורית.
קריאה: אתם עובדי ציבור.
אברהם נגוסה: סליחה, אני רוצה לתת את זכות התגובה לרב בחבוט.
נריה כנפו: אנחנו מיותרים לגמרי.
נריה כנפו: הם פשוט יעשו הכל בשקט עם עצמם ואנחנו נדע בדיעבד מה התוצאות.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתבינו, מה שהמנכ"ל אמר, הוא השיג לנו תבחינים, יש לנו סוף סוף תבחינים אבל התבחינים האלה עוד לא אושרו על ידי מועצת הרבנות הראשית.
אברהם נגוסה: מתי ידונו במועצת הרבנות הראשית, בישיבה הקרובה שלה, הראשונה.
אברהם נגוסה: אני רוצה עוד משפט.
יהושע פרידמן: אולי נקיים פה דיון על התבחינים פעם אחת?
יהושע פרידמן: לא באוויר.
שלום בחבוט: ראשית כל אני אשלח צילום החשבון שלי, הרב דגן, ובוריס יראה שאני שילמתי.
משה דגן: התנצלתי, הרב.
משה דגן: זו הייתה פליטת פה.
שלום בחבוט: אתה יכול לכתוב לקהילה אם אתה רוצה אם הקהילה שילמה או לא שילמה, תקבל תגובה מידית.
שלום בחבוט: אני חושב שכדאי שלפני שמדברים - - -
משה דגן: אני דיברתי על ה- - -
שלום בחבוט: דבר שני, ניסיתי להיפגש עם הרב הראשי, ביקשנו כמה וכמה פעמים, לא הצלחנו.
שלום בחבוט: גם הזמנו אותו לוונציה.
שלום בחבוט: הזמנו אותו להגיע, כשהרב הראשי יצחק יוסף, להגיע לוונציה, היה אמור להגיע לוונציה עם משלחת, לא הגיע.
שלום בחבוט: אני מבין שאולי זו לא קהילה חשובה כל כך, אבל יש לה משמעות מיוחדת דווקא מפני שאנחנו מנסים לעשות בוונציה דבר שלא נעשה עד עכשיו.
שלום בחבוט: בזמנו אפילו היה צריך להגיע, מגיע, מגיע, לא הגיע.
שלום בחבוט: ברגע האחרון.
שלום בחבוט: גם זה לא היה מכובד.
קריאה: זה הנושא, אם הרב הגיע או לא?
יצחק הרצוג: אבל הוא מעיר הערה.
יצחק הרצוג: מה אתה רוצה?
שלום בחבוט: הייתי רוצה שלא תדונו מרחוק אלא מקרוב.
שלום בחבוט: בכל העם רואים - - - מרחוק, גם מרחוק לא מבינים שום דבר.
שלום בחבוט: צריך לבוא ולראות.
שלום בחבוט: אני מבין שהיו אנשים שדיברו על ונציה, לא היו צריכים לדבר, אז לפני שהולכים לקבל את הדברים צריך לבוא ולראות את הדברים.
שלום בחבוט: לכן אני רוצה את השמות, א.
שלום בחבוט: של כל האנשים שגוירו, שאנחנו הצגנו לרבנות הראשית שכאילו הצגנו אותם בפני הרבנות הראשית.
שלום בחבוט: באופן כללי אני חושב שהרבנות הראשית יש לה מעמד בתוך מדינת ישראל, אבל כל מה שקשור מחוץ למדינת ישראל, הם צריכים להיות מאוד זהירים מלנקוט עמדה שלפעמים היא עמדה שפוסלת לא רק את הגיורים, הכל.
שלום בחבוט: כל מה שנעשה.
שלום בחבוט: תבואו לוונציה, תראו מה זה ונציה, תראו מה זה שבת בוונציה, איך החיים היהודיים בוונציה ואז תוכלו לדון אם כן או לא.
שלום בחבוט: חוץ מזה שבית הדין של ונציה, בית דין קבוע ולא בית דין שבאים רבנים, לוקחים מפה ומשם, הרב יצחק מרגלית, הרב דיין שהיו כל הזמן בוונציה.
שלום בחבוט: זאת אומרת שמדובר במשהו - - -
יצחק הרצוג: אולי אפשר לסכם שהרבנות תוציא משלחת לוונציה בהסמכה או ב- - -
יצחק דוד מרגלית: אני אשמח לשלם.
יצחק הרצוג: שהרבנות תוציא משלחת כדי לראות פעולה של בית דין קבוע.
אברהם נגוסה: שיהיה ברור, בעניין התבחינים אנחנו נקיים דיון בהמשך, האם כדאי להפיץ או לא להפיץ כי אני חושב שבואו ניתן קודם כל שהתבחינים האלה יאושרו על ידי מועצת הרבנות הראשית.
יהושע פרידמן: הפוך.
יהושע פרידמן: בואו נדבר עליהם ואז הם יאושרו, זה יותר הגיוני כבוד היושב ראש.
ינון אזולאי: איך תדבר?
ינון אזולאי: באווירה הזאת כשכל אחד צועק?
יהושע פרידמן: אתה לא יום ראשון בכנסת, כשצועקים ודנים ומדברים ואחר כך שומעים הערות, אז אפשר לאשר את המסמך בצורה נכונה יותר, בדרך המלך.
יהושע פרידמן: גם לכם, חברי המנכ"ל, גם לכם זו דרך המלך.
יהושע פרידמן: ממילא זה יבוא אחר כך לדיון ציבורי ואחר כך יהיו הערות.
משה דגן: שוקי אני שומע את הבקשה, רק כדי להיות פרקטי אני אומר שזה יהיה נכון שזה כן יאושר במועצה.
משה דגן: לצורך העניין, אם אנחנו נפיץ את זה לציבור זה לא ייגמר לעולם.
משה דגן: זה יישאר תלוי ועומד עוד שנתיים-שלוש ואנחנו נתכנס פה כל חודש ותגידו מה קורה עם התבחינים.
משה דגן: זה לא יקרה.
ינון אזולאי: בכל מקרה בסוף זה מגיע לבג"צ.
משה דגן: אני מבטיח להתייעץ עם היועץ המשפטי שלנו כדי לשאול מה - - -
אברהם נגוסה: עכשיו ניתן לחברי הכנסת.
אברהם נגוסה: למרות שהיא דיברה הרבה.
רחל עזריה: כבוד היו"ר, חברי הכנסת, הנוכחים.
רחל עזריה: תשמעו, קודם כל זה דיון שני ואני חייבת לומר שזה מתסכל כי בעצם כל הבקשה שלנו היא שיהיו תבחינים כמו שצריך.
רחל עזריה: התבחינים לא יופצו לציבור, האם אנחנו נקבל את התבחינים?
אברהם נגוסה: הוא נתן לי ואני החזרתי לו, כי צריכים לאשר ברבנות הראשית.
רחל עזריה: אז תשמור עותק.
משה דגן: גברת רחל, לא צריכים לעשות דברים בהתגנבות.
משה דגן: אני אתייעץ עם היועץ המשפטי שלי ואני אתן הודעה לוועדה בעניין הזה.
רחל עזריה: מעולה.
רחל עזריה: אז אנחנו מאוד נשמח לראות את התבחינים עוד לפני.
רחל עזריה: אני חושבת שאם - - -
אברהם נגוסה: לקיים דיון.
משה דגן: מועצת החכמים תשב עכשיו על התבחינים וכל אחד יעיר את הערותיו כשאין לו בכלל מושג - - -
קריאה: מה הבעיה, אתה לא חייב לקבל את ההערות.
קריאה: אתה יכול לשמוע.
רחל עזריה: סליחה רגע.
משה דגן: כל אחד שיתכבד ויתעסק בתחום ההתמחות שלו.
משה דגן: תתעסקי בתחום ההתמחות שלך, לא בדברים אחרים.
רחל עזריה: חברי כנסת, אנחנו דנים בנושאים רפואיים ואנחנו דנים בנושאים כלכליים, חלק מהעניין זה שאתה תבוא ותציג.
משה דגן: את מבינה בהלכה?
משה דגן: את יודעת שחברי הוועדה היו פה דיינים, רבנות - - -
קריאה: זה לא הלכה, זה חקיקה.
קריאה: ברגע שההלכה הופכת להיות חוק מותר לנו להגיב עליה.
אברהם נגוסה: הרב משה, אני מבקש - - -
משה דגן: אני הייתי מחויב לפנות לארגונים הגדולים בעולם.
משה דגן: פה זה לא רלבנטי.
רחל עזריה: מהזאת אומרת, אזרחי מדינת ישראל.
תמר מאיר: מי קובע מהם הארגונים הרלבנטיים?
אברהם נגוסה: רק דקה, יש נוהל.
אברהם נגוסה: לחברי הכנסת יש פריבילגיה לשאול שאלות באמצע.
אברהם נגוסה: אבל אסור להיכנס לדבריהם של חברי הכנסת.
אברהם נגוסה: בבקשה לשמור את הנוהל שיש בכנסת.
רחל עזריה: יותר מזה, אני רוצה להציע מלבד עניין של התבחינים שאנחנו צריכים לראות את זה, זה חלק מזה שלא יכול להיות שדווקא אזרחי מדינת ישראל, אנחנו מודרים, ובעצם הדיון יהיה דיון פנים רבני עם כמה בתי דין שהרבנות החליטה עם מי היא מדברת ועם מי לא, אני בכלל רוצה לומר שלא יכול להיות שאנחנו אלה שפוסלים רבנים אחרים, אלא אם כן אנחנו מעוניינים שרבנים בעולם גם יוכלו לפסול אותנו.
רחל עזריה: כרגע אנחנו חזקים ויש לנו כוח, אבל אחד הדברים שבגלל שאנחנו חזקים, האחריות שלנו היא לשמור על קשר עם יהדות התפוצות ובעצם מה שאנחנו עושים בתוך התהליך הזה, אנחנו מפוררים את הקשר.
רחל עזריה: אם כמו שאמר הרב, קהילה עתיקה, שאנחנו רוצים להיות בקשר איתה ואני רוצה להזכיר לכם שאחת הסיבות שיש לנו חוסן לאומי זה בגלל שיש לנו את יהדות התפוצות שתומכת בנו.
רחל עזריה: הרעיון שאנחנו נוכל להגדיר מי נחשב רב ומי לא, זה בעיני לא יכול להיות, בטח אם אין דיון ומשא ומתן בין יהדות התפוצות לביננו.
רחל עזריה: אני רוצה להזכיר שעכשיו יש הצעת חוק שיושבת על שולחן ועדת חוקה.
רחל עזריה: בית הדין הרבני מבקש לתפוס סמכות בכל מה שקשור לגירושין של כל יהודי או יהודיה שמגיעים לישראל ומבקשים סעד.
רחל עזריה: אחד ה דברים, מצד אחד זה מאוד מפתה כי יכול להיות שזה יעזור למסורבות גט.
רחל עזריה: מצד שני, זה שוב אותו עניין.
רחל עזריה: והדיון פה מעלה בי חשש מאוד כבד, שבמקום שאנחנו נעזור למסורבות גט באותו עניין, זה שוב תהיה דרך של הרבנות לתפוס סמכות, וכמו שיש היום בארץ מרוץ סמכויות בין בית משפט לענייני משפחה לבין בית הדין הרבני בעצם יהיה מרוץ סמכויות בין בית הדין הרבני לבין כל מערכי הגירושים בעולם.
רחל עזריה: מה שאתם עושים פה, בעצם גורמים לנו לא לסמוך עליכם.
רחל עזריה: אתם גורמים לנו לא לסמוך עליכם והתהליך הזה שאתם לא מוכנים לעשות אותו בשקיפות, אני אומרת לך - - -
משה דגן: יש שקיפות מלאה.
רחל עזריה: שקיפות מלאה בקרב שלושה אנשים.
רחל עזריה: תקשיב, בסוף אתה יודע, גדלים וגדלים ותופסים סמכות.
משה דגן: למה שלושה אנשים, למה את סתם מוציאה דברים מהקשרם?
רחל עזריה: ובסוף הציבור יוצא נגד.
רחל עזריה: וזה המצב בדיוק שאתם נמצאים בו עכשיו.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת אלעזר שטרן, הוא יוזם ההצעה לדיון מהיר של הדיון הזה, שאנחנו מקיימים בפעם השנייה.
אברהם נגוסה: הוא יזם את הדיון.
אברהם נגוסה: בבקשה חבר הכנסת אזולאי.
ינון אזולאי: אני יושב פה ובאמת אני תמה, ששכחו אולי מה תפקידה של הרבנות.
ינון אזולאי: תפקידה של הרבנות זה בעצם להיות שומר הסף על היהדות.
ינון אזולאי: אדם שרוצה להיכנס, קודם כל אחד מתפקידיה, היא שומרת הסף של היהדות, אדם שרוצה להיכנס להיות יהודי תחת כנפי השכינה, יש לה כללים וכשהיא קובעת תבחינים מי שיושב שם לקבוע את התבחינים אלה רבנים, אלה דיינים שמוכרים.
ינון אזולאי: לא יכול להיות שיבואו לפה כל מיני גופים ויגידו "אנחנו רוצים להיות שותפים, אנחנו רוצים לתת, ויש לכם איזה שהוא מונופול על ההלכה".
ינון אזולאי: כן.
ינון אזולאי: ליהדות יש מונופול.
ינון אזולאי: זו יהדות אחת ואין עוד יהדות.
ינון אזולאי: יש יהדות אחת בעם היהודי.
ינון אזולאי: יש הלכה למשה מסיני וזו יהדות אחת.
ינון אזולאי: מי שקובע את היהדות הזאת - - -
נריה כנפו: זו פרשנות שלך?
ינון אזולאי: לא שלי.
ינון אזולאי: יש יהדות אחת.
ינון אזולאי: זו התורה.
ינון אזולאי: אל תנסו להכניס - - -
נריה כנפו: מה זה התורה?
נריה כנפו: כולנו תורה.
נריה כנפו: כולנו בשם התורה.
נריה כנפו: מה זאת אומרת?
נריה כנפו: אני לא מבין.
ינון אזולאי: עם כל הכבוד, אני בעד, יש יהדות התפוצות, יהדות מיוחדת, יש שם אנשים מיוחדים - - -
אברהם נגוסה: כנפו, זה התור שלו עכשיו.
ינון אזולאי: יש יהדות התפוצות שיש בה אנשים טובים ואורתודוכסים ורבנים והכל טוב ויפה, אבל יש גם בתוכם זרמים שיש איתם בעיה בגיורים שלהם.
ינון אזולאי: כשאישה מתגיירת לא על פי היהדות - - -
אנדרו סאקס: איזה זרמים?
ינון אזולאי: רפורמים.
ינון אזולאי: אם אתה רוצה לדעת.
ינון אזולאי: גם בהם יש בעיה.
ינון אזולאי: אם אדם, אישה שמתגיירת על פי הרפורמים, על פי הגיור שלהם, יש לה בעיה ביהדות וכל דורותיה לא יהודיים.
ינון אזולאי: זו ההלכה.
ינון אזולאי: עם כל הכבוד.
ינון אזולאי: לכן אני חושב שפה התבלבלו האנשים, ואומרים שאולי הם יקבעו את הקריטריונים, את התבחינים.
ינון אזולאי: יש גוף אחד שמוסמך לזה, זה הרבנות הראשית לישראל.
ינון אזולאי: הרבנות הראשית לישראל היא הגוף המוסמך, יש רבנים ראשיים לישראל ששומעים את כולם, יודעים, בתוך עמי אנוכי יושבת והם אלה שיקבעו ולא אף אחד אחר מהיושבים פה, כולל אני לא.
אברהם נגוסה: רציתי בתמצית לחבר הכנסת אלעזר שטרן.
אברהם נגוסה: בדיון הזה התקדמנו קצת, כי סוף סוף יש לנו תבחינים.
אברהם נגוסה: תבחינים בהסכמה של הרבנים בתפוצות, הארגונים בתפוצות.
אברהם נגוסה: מה שנשאר לנו לפי דיווח המנכ"ל, התבחינים האלה עדיין לא אושרו על ידי מועצת הרבנות הראשית.
אברהם נגוסה: אני רק מכניס אותך לנושא.
אלעזר שטרן: יש את התבחינים פה?
אברהם נגוסה: התבחינים פה, התבחינים האלה בישיבה הקרובה של מועצת הרבנות הראשית יאושרו.
אברהם נגוסה: תקבל את זכות הדיבור אחרי חבר הכנסת מקלב.
אברהם נגוסה: רק רציתי לתת לך תמונה כללית.
משה דגן: אדוני היושב ראש אני יכול לצאת?
אברהם נגוסה: חבר הכנסת מקלב.
אורי מקלב: אבל הוא ממהר.
אלעזר שטרן: אפשר לראות את התבחינים?
ינון אזולאי: מועצת הרבנות הראשית תראה את זה, כך אמר המנכ"ל.
אברהם נגוסה: הוא הראה לי את זה, ראיתי והוא ביקש לקחת את זה בחזרה כי הוא רוצה קודם שמועצת הרבנות הראשית תאשר את זה ולא לפזר את זה לציבור בשלב הזה.
אורי מקלב: אני פשוט רוצה לחזק את ידך, לכן חשוב לי.
אורי מקלב: אם עד עכשיו שמעת את רוב הדיונים, גם הפעם הקודמת וגם עכשיו, מערכת - - -
קריאה: אדוני היושב ראש אני מבקש לומר כמה דברים.
אברהם נגוסה: אני אתן לך אחריו.
אורי מקלב: בדיון הזה, רוב הדיון שהיא מערכת מתוזמנת, ממומנת של ארגונים, רוב הארגונים שיושבים פה, איך לעשות דה לגיטימציה ליהדות האורתודוקסית, לרבנות הראשית, ליהדות השורשית, הנאמנה והמסורתית, ועושים את זה ולא יעזור לכם שום דבר.
אורי מקלב: מה שתעשו - - -
אלעזר שטרן: מסורתית זה הקונסרבטיבית.
אורי מקלב: לא, אני דייקתי בדברי.
אורי מקלב: לא מסורתית.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת מקלב, אני לא מסכים עם הגישה הזאת.
אורי מקלב: אני לא אמרתי שאתה עושה את זה, אבל רוב הארגונים שפה, יוזמי הדיון הם כאלה, ממומנים - - - אל תפסיק אותי, אני אגיד לך למה.
אורי מקלב: אני עושה איתם טוב.
אורי מקלב: כדי שבשביל זה הם מקבלים את המימון.
אורי מקלב: ככל שאני אומר את זה, בשביל זה, זה משרת את המטרה שלהם.
אורי מקלב: כל מה שהרבנות תעשה ותבוא לטובת, היא לא תקבל את המחמאה אלא זה עוד יותר יגביר את הביקורת ולא צריך ללכת רחוק להיסטוריה, רק פעולה של הרבנות הראשית לתת לה סמכות, לעזור לעגונות, לתת לה סמכות לפעול בחוץ לארץ, תראה איזה התנגדות חריפה הייתה, פעולות טובות שלא היה על זה חולק, אבל זה לא משנה, מה שהרבנות תעשה, כמה שהיא תעצים, וכמה שתהיה יותר מסבירת פנים וכמה שתהיה יותר שקופה ותעמוד בקריטריונים של חופש המידע, ככה הכפשות והשמצות יהיו.
אורי מקלב: לכן אני אומר, זה התפקיד שלכם, נושא הדיון היה כאן האישור או אי האישור של בירורי יהדות.
אורי מקלב: ובירורי יהדות זה לא חטטנות, זה לא מציצנות.
אורי מקלב: בירורי יהדות זה הדבר הבסיסי להתכבד ולהיכנס ולעבור את השלב של הגיור למי שלא בן העם היהודי ולכן אי אפשר לוותר עליו ולכן הדברים שנעשים נעשים באמת בשום שכל כבירור מקצועי שאתם אמונים, זו חובתכם, זו לא זכותכם, זו חובת
אורי מקלב: כם לעשות את זה, כפי שבית משפט יש לו עד נאמן ויש לו עד פחות נאמן.
אורי מקלב: יש לו מישהו שהוא מוקיר אותו ויש לו מישהו שהוא לא מוקיר אותו ולכן אני חושב שדווקא, ואני רוצה להגיד לך בעניין הזה, הרבנות הראשית היא לא רובוטית.
אורי מקלב: לא מתכנתים אותה.
אורי מקלב: היא חיה, היא מתרשמת בעניין הזה ובאמת היא זו שצריכה לקבוע לפי נתונים שהיא מקבלת ולפי בירורים אמתיים.
אורי מקלב: דווקא המסמך הזה שאתם הגשתם שיש מקומות שאתם בחלק מהדברים שאותם מקומות מקבלים, ענייני כשרות, עניינים אחרים מקבלים, בבירורי יהדות לא מקבלים את החלק הזה, וזה מראה שהקשר שלכם הוא לא נושא של המקום, לא אישי אלא מקצועי פרופר, בחלק הזה לבירורי יהדות זה מקצוע מאוד מאוד מסובך ומי שיודע ומי שהיה - - - אלה דברים עם הרבה ניסיון והרבה תחכום והרבה ידע, זה לא דבר של מה בכך.
אורי מקלב: זה דבר הכי מקצועי בתוך כל התהליך הזה.
אורי מקלב: ולא עושים שם בירור לא של דתי או לא דתי.
אורי מקלב: זה לא בירור, זה בירור יהדות ולא בירור דתיות וגם לא לאיזה זרם משתייכים.
אורי מקלב: זה לא בירור כזה, זה בירור יהדות, להיכנס.
אורי מקלב: ומי שרוצה להרגיש את עצמו, הטענות האלה ש- - -מהמשפחה היהודית, מי ש- - - משפחה יהודית לא מפריע לרבנות.
אורי מקלב: אבל להיות בן העם היהודי, לזה צריך כניסה ולזה יש תהליך שהוא מאוד מאוד ברור הוא לא נעשה היום, זה לא המצאה שלהם.
אורי מקלב: זה תהליך שורשי דתי ומסורת ישראל ועל זה אתם צריכים לעשות.
אורי מקלב: אני אגיד לכם עוד דבר.
אורי מקלב: תעמדו על המשמר ואל תרפו את ידיכם.
אורי מקלב: בגלל שהעם, הקבוצות המוטות ה אלה שפועלות הן רעשניות מאוד, ומאוד מאוד חלקן, אבל הן ממש, הם לא מייצגים, אין להם משמעות לא בכמות ולא באיכות בכל התהליך הזה.
קריאה: זה לא מכובד שאתה מזלזל בארגוני החברה האזרחית פה.
אורי מקלב: העם בישראל רוצה לדעת שאומרים על מישהו שהוא גר, אז הוא עבר את הבירור של הרבנות כדת וכדין.
קריאה: אתה מזלזל ברב בחבוט?
אורי מקלב: מי שמטפל ברבנות בתושב ישראל יש לו סמכות והסמכות שלכם היא לפי חוק.
אורי מקלב: מכיר ברבנות וזה התפקיד שלכם.
אברהם נגוסה: הפסקתי קודם את יהושע פרידמן.
אברהם נגוסה: הוא רוצה להשלים.
משה דגן: אדוני משפט אחד חשוב שלא יגידו שהטעיתי כאן את הוועדה.
משה דגן: מאוד חשוב.
משה דגן: אני רוצה להדגיש ולציין שהתבחינים שנתנו פה כעת והגשנו - - -
אברהם נגוסה: לקחת אותו בחזרה.
משה דגן: ולקחתי אותו בחזרה.
אברהם נגוסה: אז תן לי.
משה דגן: אני משאיר אותם אצלי, אתייעץ עם היועץ המשפטי ואני אחזור אליך.
משה דגן: זה הבטחתי.
משה דגן: אנחנו מדברים על תבחינים להכרה בבתי הדין.
משה דגן: כעת הוועדה יושבת על תבחינים להכרה ברבנים בתפוצות.
משה דגן: כלומר עשינו פה 40% מהעבודה, שאול?
שאול פרבר: 31%.
משה דגן: 31%.
אורי מקלב: למה אתה מתנצל?
משה דגן: אני לא מתנצל, אני אומר את זה.
שאול פרבר: בזה אנחנו מסכימים.
משה דגן: יש דברים שאני יכול להסכים עם שאול, אז אני אומר.
משה דגן: לא יודע 30%, לדעתי 40%, לא משנה - - -
שאול פרבר: זה המספר שאתם - - -
אורי מקלב: עושים עבודה באמת מיוחדת, מהפכים בכל הנגישות למידע, שקיפות בעניין.
אורי מקלב: שאלו אותי אתה נגד הרב בחבוט?
אורי מקלב: אני לא מכיר את הרב בחבוט, אני רק יודע שבתי דין בבני ברק שכן מקובלים - - -גם לא קיבלו את - - - לא מקבלים, אז מה הצביעות הזאת להגיד שלא מקבלים - - - אני מכבד מאוד את הרב בחבוט אבל סדר זה סדר ויש בעניין הזה תהליך, זה הכל.
יצחק דוד מרגלית: הרב מקלב, בני ברק זה ארץ ישראל, הרב בחבוט זה ונציה.
אורי מקלב: אז קל וחומר - - -
יצחק דוד מרגלית: לא, מתי זה היה בעם היהודי?
אורי מקלב: - - - יודעים, מכירים את האנשים ומוקירים את האנשים, תלמידים של האנשים האלה, הם תלמידים של אותם רבנים ואותם דיינים והם לא מקבלים את זה.
אורי מקלב: אני לא קיימתי ישיבה למה אתם לא מקבלים את הרב - - - מבני ברק.
אברהם נגוסה: תסיים את המשפט.
משה דגן: אוקיי.
משה דגן: הוועדה יושבת כעת גם על התבחינים להכרה ברבנים, שם העבודה היא באמת מאוד מורכבת כי יש אלפי רבנים וצריך לדעת איך לעשות את זה ברגישות ובאמת במקצועיות.
משה דגן: עוד נתון שמחלקת עיסוק בגרות שהיא בעצם המחלקה האמונה על כל הנושא הזה ברבנות הראשית מטפלת בלמעלה מ-3,600 מקרים בשנה, המידע הזה הגיע לרב פרבר כי הוא ביקש את זה לפי חוק חופש המידע, ולבוא ולהוציא לעז על איזה שהוא מהבירורים שהם עשו או לקחת מקרה אחד ולנסות לנתח אותו, כשאין לנו פה שום נתונים, זה לא מקובל.
משה דגן: אז אני רק מבקש לפעם הבאה שאול, תהיה הוגן.
משה דגן: תביא לי לפני כן את הנתונים שאתה רוצה לדון בהם.
משה דגן: הרי אתה דואג לאנשים האלה שיבואו לפה, ונוכל לקיים דיון אמיתי ומקצועי.
משה דגן: זה הכל.
שאול פרבר: זה הגיע לידיך.
שאול פרבר: היינו מאוד הגונים.
אברהם נגוסה: יהושע פרידמן בבקשה.
יהושע פרידמן: אני רוצה להשלים שני דברים.
יהושע פרידמן: דבר ראשון, אני יודע שהרבנות עשתה את העבודה, אני לא בטוח כמה הוועדה הזאת נפגשה בפועל או לא, שווה לחשוב על פגישות נוספות.
יהושע פרידמן: הדבר החשוב הוא, כמו שציינה גם חברת הכנסת עזריה זה שהרבנות הראשית לישראל הופכת להיות הרבנות הראשית הגלובלית.
יהושע פרידמן: תיקון לחוק הגירושין שייתן סמכות גלובלית על סרבני גט, גם שהם לא ישראלים, נותן כוח משמעותי לרבנות כלפי העולם היהודי, יחד עם אישור של בתי דין ואישור של רבנים, זאת הרבנות הראשית העולמית ולא הישראלית.
יהושע פרידמן: התהליך הזה קורה לנגד עינינו, צריך אולי למתן אותו, אבל הכי חשוב שהרבנות הראשית כשהיא עושה את זה, היא תעשה את זה מתוך מודעות לזה שיש הבדל בין ניהול של חצר בבני ברק או שטעטל בירושלים לבין איך מנהלים את העולם היהודי ואיך מסתכלים על העולם היהודי והשונות הגדולה שיש בין ארץ ישראל לבין מדינות אחרות וקהילות יהודיות אחרות, כאשר צריך להשאיר לקהילות היהודיות אוטונומיה ויכולת להתנהל באופן עצמאי ולהיזהר מאוד כשבאים להוציא מכלל ישראל הלכה למעשה רבנים וקהילות.
אברהם נגוסה: הרבנית תמר מאיר בבקשה.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת אלעזר שטרן, תחכה.
תמר מאיר: תודה.
תמר מאיר: אני מארגון רבני ורבניות בית הלל.
תמר מאיר: אמר קודם חבר הכנסת אזולאי שתפקידה של הרבנות הראשית הוא להיות שומרת הסף של העם היהודי.
תמר מאיר: כמי שבאה מהעולם התורני, כמי שהתחנכה על משנת הרב קוק אני דווקא חושבת שתפקידה של הרבנות הראשית הוא קודם כל לחבר את ישראל לאביהם שבשמיים, זה התפקיד האמיתי של הרבנות הראשית ואני חושבת שחלק גדול ממה שקורה פה ומשליך על יחסי ישראל והתפוצות לא מחבר את ישראל לאביהם שבשמיים, יוצר ניכור מאוד גדול לרבנות כשליח כממסד.
תמר מאיר: היהודי הפשוט לא בהכרח מבחין בין ממסד לבין יהדות.
תמר מאיר: הוא אומר "אם כך נראית היהדות וכך נראים שליחיה וכל הבירוקרטיה הזאת של אנשים שבאמת רוצים להתחבר לעם היהודי", זה יוצר חילול השם מאוד מאוד גדול - - -
ינון אזולאי: מי שיש לו בעיה - - - אבינו שבשמיים - - - גם אני יודע, גם אני מקרב כל יהודי.
תמר מאיר: חבר הכנסת אזולאי, אני מדברת ממקום שהוא - - -
ינון אזולאי: - - - יהדות אחרת, אין יהדות אחרת.
ינון אזולאי: זה העניין.
ינון אזולאי: - - - שם אני נמצא, אז אל תבואי ותסלפי את הדברים שלי ותשתמשי - - - שאת מכירה.
תמר מאיר: אני מדברת ממקום שהוא מחויב הלכתית ב-100% ואני רוצה לומר שחלק מהבעיה של מעמד וסמכות הרבנות ואני חושבת שצריכה להיות רבנות חזקה, זאת העובדה שהיא כוללת מעגל מצומצם מדי, חד גוני של קולות, אין בה ריבוי של קולות, אין בה ייצוג אפילו לא לתוך מה שקורה בתוך האורתודוכסיה, גם בתוך מדינת ישראל, אין בה נשים למשל, בגוף הבוחר של מועצת הרבנות הראשית, אין בה הכרה בקולות ובגוונים, אותם ארגונים חשובים בחו"ל ששלחו אליהם את התבחינים, מי הם, מי קבע מה הם, איזה ארגוני רבנים מוכרים ואיזה לא, את מי מוציאים פה מחוץ לגדר ואני מדברת כרגע רק בתוך האורתודוכסיה כי זה העולם שאני מכירה ושאני שייכת אליו.
תמר מאיר: רבנות שלא תהיה מייצגת, לא תהיה רלבנטית, לא תוכל להשפיע ולא תוכל לעשות את תפקידה בעולם.