GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פיני גלינקביץ': בבתי הספר האלה נותנים תשומות גדולות יותר ולבתי הספר האלה אנחנו גם מזמינים כמו את קו לנוער ומצדי גורמים וארגונים שונים שרלבנטיים ומתאימים, בהחלט יוצאת כאן הזמנה לעוד שיתופי פעולה.
פיני גלינקביץ': אגב, הנושא של החינוך בירושלים היה כאן על השולחן לא פעם, מי שזוכר את האולפן המרכזי והשינוי, אז בסופו של דבר בהחלט יצא לטובה.
פיני גלינקביץ': אבל כאן הייתי כן שם על השולחן ואני רגע פותח סוגריים.
פיני גלינקביץ': הקטע של העולים דוברי האנגלית, אתה פתחת ואני רוצה לחזק.
פיני גלינקביץ': יש איזו שהיא תפיסה במערכות השונות גם ברשויות המקומיות ואולי עוד, שעולים דוברי אנגלית יסתדרו, כי כל אחד ואחד מאתנו כאן מגמגם כמה מילים באנגלית שלמדנו באוניברסיטה ואנחנו בטוחים שנסענו לניו יורק אז אנחנו מכירים את האנגלית ויודעים לדבר איתם וזו אותה תרבות ואותה מנטליות, והם יסתדרו.
פיני גלינקביץ': בפועל זה ממש לא, הרבה השקעה הולכת לצרפתים, לדוברי השפות האחרות, ואני כן קורא, יכול להיות שצריך מגשרים לדוברי אנגלית במשרד החינוך כמו שיש לצרפתים וכמו שיש אולי לדוברי אמהרית, זו עוד נקודה שהייתי שמח שהמשרד יתייחס אליה בהמשך.
פיני גלינקביץ': ברווחה לקחנו את זה כיעד עירוני, הסוגיות שהעליתם הן מאוד נכונות.
פיני גלינקביץ': לקחנו את זה כיעד עירוני של עבודה משותפת בעירית ירושלים, הקליטה והרווחה נמצאים באותו מינהל.
פיני גלינקביץ': הדגשנו את זה כתכנית עבודה וכיעד עירוני שלנו ולמעשה אנחנו בונים תכנית עבודה משותפת, מושקעת, ויותר מזה הכנסנו עובד סוציאלי שיושב אצלנו ברשות הקליטה והוא אחראי לתיאום שירותי רווחה קליטה.
פיני גלינקביץ': נתקלנו בכמה מקרים של עולים שהגיעו לירושלים במצוקה, רב בעייתיות.
פיני גלינקביץ': חלק מהבעיות הם סחבו מחו"ל וחלק מהבעיות זה עקב הקליטה כאן, והם נפלו בין שתי המערכות.
פיני גלינקביץ': לדוגמה, מי הקייס מנג'ר, מי מוביל את התהליך, מי מתאם בין כל השירותים, נבנה איזה שהוא מנגנון לתיאום בנושא הזה.
פיני גלינקביץ': מה קורה עם עולים שמגיעים מצפון אמריקה, ונתקלנו בשניים-שלושה מקרים כאלה שמגיעים עם ילדים בעלי צרכים מיוחדים, והילדים האלה כשהם מגיעים, עד שהם נקלטים למוסד ועד שהם מגיעים בכלל להיכנס לרווחה לוקח חודשים.
פיני גלינקביץ': מי מטפל בהם?
פיני גלינקביץ': ומה שקורה שדוברי האנגלית פשוט הלכו לשירותים פרטיים.
פיני גלינקביץ': וחלק מהעניין, וזה עוד משהו שמאפיין, נפתחים שירותים פרטיים שלמעשה המדינה והרשויות המקומיות צריכות לתת מענה והן לא.
פיני גלינקביץ': ואז האוכלוסייה הולכת לכל מיני שירותים פרטיים וחבל.
פיני גלינקביץ': אני שם איזה שהוא מודל שעובד עם הקהילה הצרפתית מאוד יפה, ישנו דבר שנקרא מודל קליטה יישובי.
פיני גלינקביץ': זה מודל שמשרד הרווחה מממן אותו, הוא קיים במספר מקומות בארץ, אצלנו בירושלים הוא קיים לעולי צרפת.
פיני גלינקביץ': מה שקורה, יש עובד סוציאלי שמשרד הרווחה מממן ואנחנו שמנו אותו, התעקשנו שבירושלים הוא לא יישב באף לשכת רווחה בגלל הסטיגמות של העניין ובירושלים הוא יושב עד עכשיו באחת העמותות.
פיני גלינקביץ': עובד סוציאלי של עיריית ירושלים שמשרד הרווחה מממן, יושב בעמותה, במקרה זה הוא ישב בעמותת עמי, מתוך העניין שעולים לא יבואו לצרוך את ה-social department וה-well fair department שאגב, זה social services, ואז אתה יכול גם לראות את זה קצת בצורה אחרת.
אברהם נגוסה: זה יכול להיות גם מודל לחיקוי.
פיני גלינקביץ': אז המודל הזה הוא נורא יפה ואם אפשר להתאים אותו ומשרד הרווחה ייקח וימשיך את זה.
פיני גלינקביץ': הוא מתלבט על זה אבל המודל עובד נפלא בירושלים, יש לנו כיום מעל 130 פניות של דוברי צרפתית שהיא מטפלת בהם שלא היו מגיעים, אני מבטיח, לא היו מגיעים ללשכת הרווחה, ויש צורך.
פיני גלינקביץ': זה לא משהו שאני סתם מעלה את הדברים.
פיני גלינקביץ': ירושלים פתחה היום קו של תמיכות בארגוני עולים.
פיני גלינקביץ': נכון להיום, פורסם בשבוע שעבר קול קורא לתמיכות.
פיני גלינקביץ': זה חדש, זה היה בשנה שעברה והשנה זו השנה השנייה.
פיני גלינקביץ': אז ארגון שעובד בירושלים יכול לגשת על פי קריטריונים ולהגיש קול קורא, בשנה שעברה קיבלו כשמונה ארגונים.
פיני גלינקביץ': זה לא רק דוברי אנגלית, אבל בהחלט קיבלו ארגונים לא סכום גדול, אבל זו התחלת הדרך וזה בהחלט חשוב.
פיני גלינקביץ': עבודה עם ארגוני עולים מבחינתנו בירושלים היא מאוד ברורה, בוודאי לא מושלם אבל אנחנו עובדים עם OU ו-TELFET, ו"נפש בנפש" ו-ECI, וקו לנוער.
אברהם נגוסה: ועם YTA?
פיני גלינקביץ': פחות.
פיני גלינקביץ': אנחנו מודעים ובהחלט זו הייתה הזדמנות כאן שנפגשנו ונחזק את הקשר.
פיני גלינקביץ': ישראל הוא הממונה על החינוך אצלנו בתחום הזה ונשמח לחזק.
פיני גלינקביץ': אנחנו פחות בשיתופי פעולה, נשמח להכיר יותר.
אברהם נגוסה: אז ארגוני העולים שלא מכירים את רשות הקליטה בירושלים, זו הזדמנות שהוא מזמין אתכם גם להיות בקשר וגם להגיש בקשה לתמיכות.
אברהם נגוסה: פעם הייתי עושה לו כאב ראש, היום פחות.
פיני גלינקביץ': לעירית ירושלים כרגע אין תקציב.
אברהם נגוסה: זה מה שרצינו לשמוע, כי מה - - -
פיני גלינקביץ': אני מקווה שלא יסגרו את רשות הקליטה כי זה היה על הפרק.
אברהם נגוסה: אתה מדבר על המצב הכללי של העיריה.
אברהם נגוסה: בזה אנחנו מטפלים.
אברהם נגוסה: אין דבר כזה שסוגרים תקציב לעירית ירושלים.
אברהם נגוסה: אנחנו מטפלים בזה, זו עיר הבירה של מדינת ישראל לכן לא יכול להיות שלא יהיה תקציב לעיר הבירה שלנו.
אברהם נגוסה: אבל במערכת הקליטה, אתה מרגיש שיש צורך בעניין של הגדלת התקציב או תוספת?
אברהם נגוסה: אני יודע שאף פעם אין מספיק, אבל האם אתה חושב שבדיונים שעלו כאן, גם בדיון הקודם וגם עכשיו, האם אתה חושב שיש לך מגבלות תקציב כדי להתמודד עם האתגרים האלה?
פיני גלינקביץ': כן, יש מגבלות ותמיד נצטרך.
פיני גלינקביץ': צרכים קיימים, אין חוכמות.
פיני גלינקביץ': הצרכים הם קיימים, 3,000 עולים שמגיעים בשנה ומצטרפים לעוד 3,000, אתם בוודאי יודעים שהמשברים הם לא רק בשנה הראשונה ולא רק בשנה החמישית ולא רק בשנה השביעית, ויש גם עולים שהגיעו לפני 15 שנה ומבחינת הקריטריונים של המשרד הם לא עולים, אבל המשברים עולים דווקא אז.
פיני גלינקביץ': זה גם קיים ובהחלט יש מקום לתוספות שונות לכל המערכת.
אמיר דור: אפשר עוד משפט?
אמיר דור: תמיד יש מגבלות תקציביות אבל חלק מסוגיות שעלו פה הן לא לפתחן של הרשויות המקומיות.
אמיר דור: כל הסוגיות של בריאות הנפש ועמותות, ששם יש בעיה.
אברהם נגוסה: לכן שאלתי קודם את משרדי הממשלה, אבל גם יש נושאים שהם ברמה של הרשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: בסופו של דבר כל קליטת העלייה יורד לרשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: השאלה פה האם המודל שעושים בירושלים יכול להיות גם מודל בתל אביב?
אמיר דור: מפיני תמיד אני שמח ללמוד.
אמיר דור: אין לי בעיה להגיד את זה.
אמיר דור: אבל אני אומר, סוגי האוכלוסייה בירושלים שונים לגמרי אז המודל התל אביבי יותר מותאם לאוכלוסייה שלנו, המודל הירושלמי יותר מתאים להם.
אמיר דור: למשל באוכלוסייה האנגלו-סקסית אצלנו מגיעים בעיקר צעירים וחילונים.
אמיר דור: אצלם זה יותר משפחוות ויותר מסורתיות.
אמיר דור: אבל יש לנו למידה הדדית ברמת רשויות כל הזמן, כי באמת אפשר ללמוד אחד מהשני.
אברהם נגוסה: אבל אפשר לשבת ול- - -
אמיר דור: לגמרי.
אברהם נגוסה: פיני, התמקדת יותר בטיפול בשנה הראשונה.
אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שקליטת עליה לא מסתיימת בשנה הראשונה.
אברהם נגוסה: מה מעבר לזה?
אברהם נגוסה: לא הרגשתי מההסבר שלך את המאמץ של מעבר לשנה הראשונה.
פיני גלינקביץ': אני אשמח אם אחר כך עמיתי יוכלו להוסיף, אבל מעבר לשנה הראשונה, הפעילות היא פעילות רגילה מאחר ויש לנו את מנהלי מוקדי הקליטה.
פיני גלינקביץ': יש לנו היום ב-16 שכונות בירושלים מנהלי מוקדי קליטה שיושבים במינהלים הקהילתיים.
פיני גלינקביץ': הם מבחינתנו האחראים על כל מה שקורה באותה שכונה מבחינת העולים.
פיני גלינקביץ': אנחנו מנסים שבשכונה שבה רוב העולים דוברי אנגלית, מנהל מוקד הקליטה יהיה מנהל דובר אנגלית, אם הם דוברי שפות אחרות, כדי להתאים את זה.
פיני גלינקביץ': לדוגמה בגינות העיר, בעמק רפאים, מנהל המוקד יושב במרכז תרבות עמים לנוער והוא דובר אנגלית, כנ"ל בהר נוף או בשכונות שבאמת זה רלבנטי.
פיני גלינקביץ': אנחנו נמצאים בקשר, בכל שכונה ושכונה יש תקציב ותוכניות עבודה.
פיני גלינקביץ': אנחנו ניזונים מאוד מהתקציב של משרד הקליטה, בתקציב של קליטה בקהילה, אנחנו מקבלים מהם סכום לא קטן, הסכום הזה על פי תכניות שאנחנו מגישים למשרד ולכל שכונה ושכונה יש את תכניות ההעשרה משלהן.
פיני גלינקביץ': זה כולל סיורים, זה כולל פגישות עם העולים, זה כולל עבודה עם עולים, הדרכת עולים, זה כולל תכניות של חילוץ מעוני והדרה חברתית, זה כולל תכניות הוליסטיות כמו "בעצמי" ו"כתף אל כתף" חלק מהתכניות ממומן על ידי משרד הקליטה וגורמים נוספים ואנחנו למעשה משלימים את המצ'ינג שלנו במינהלים הקהילתיים.
פיני גלינקביץ': עובדים בשוטף עם המחלקה לנוער בירושלים שאחד הדגשים זה השילוב של ילדים עולים בתנועות וארגוני נוער.
פיני גלינקביץ': הנושא הזה מקבל תנופה בירושלים, אנחנו חושבים שנכון שילדים עולים ישתלבו בתנועות נוער, לכל שכונה יש את התנועה וארגון הנוער הרלבנטי.
פיני גלינקביץ': היום אנחנו דוחפים, הפעילויות של תנועות הנוער נהדרות, אבל ראינו שהילדים העולים לא תמיד מגיעים לתנועות הנוער, דוברי אנגלית וכולי ואנחנו מנסים לעודד.
פיני גלינקביץ': הבעיה היא לא הכסף, הבעיה היא ההיכרות עם התנועה והפעילות שתמשוך את הילדים.
פיני גלינקביץ': זה איזה שהוא דגש שלנו בעבודה.
אברהם נגוסה: הזמן שלנו רץ, אני מתנצל בפני הפרויקטורים כי אין לנו זמן, ואנחנו נסתפק בדבריו של פיני.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לפנות עכשיו למשרד הרווחה, אתם המשרד שמתכלל את אגפי הרווחה.
אברהם נגוסה: שמעת את נושא הסטיגמה, מה המדיניות שלכם כדי ליצור אלטרנטיבה.
אברהם נגוסה: האם המודל של עירית ירושלים יכול לבוא בחשבון.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע בקיצור.
אברהם נגוסה: יש נציג מיש"ע?
אליסה פריד: לא, עודד - - -
דנה גורדון שושני: מי את?
אליסה פריד: אני ממועצה מקומית אפרת.
דנה גורדון שושני: אז את הנציגה.
אברהם נגוסה: אם יש לך משהו לומר, אנחנו נשמע.
אברהם נגוסה: משרד הרווחה בבקשה.
שרית לוי: אני אעשה את זה בקיצור.
שרית לוי: קודם כל לא הכרתי את המודל כי הגעתי לפה בכובע של מינהל מוגבלויות במשרד הרווחה במטרה לענות על הסוגיה שהעליתם בנושא של ילדים ואנשים עם צרכים מיוחדים, אבל על פניו המודל נשמע לי מאוד מאוד טוב.
אברהם נגוסה: לא, הנושא הוא לא על אנשים עם צרכים מיוחדים.
אברהם נגוסה: אין פה מוגבלות מבחינת יכולת.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים - - -
שרית לוי: אחת מהסוגיות שהעליתם במסמכים שקיבלתי זה הנושא של אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים שמגיעות למדינת ישראל ויש להם צורך, אנשים עם מוגבלויות שכליות, אנשים עם מוגבלויות - - - אוטיסטים וכולי.
שרית לוי: אז זה בעצם הכובע שלי, אני מייצגת את מינהל מוגבלויות במשרד הרווחה ואתייחס לקטע הזה.
שרית לוי: אנשים שיש להם ילדים או אנשים עם צרכים מיוחדים בבית יכולים ליצור איתנו קשר כבר בארץ מוצאם באמצעות נציג הסוכנות שנמצא בארץ מוצאם ואנחנו כבר בשלב הזה מבקשים מהם מסמכים בשפה האנגלית ועושים להם איזה שהוא סוג של הכרה או זירוז תהליכים כי חלק מסוים מהם מבקש כבר בארץ המוצא הוצאה חוץ ביתית.
שרית לוי: זאת אומרת שהם מגיעים לארץ והם יודעים שהם רוצים שבן המשפחה יהיה באיזו שהיא מסגרת שלנו, אם זה מסגרת מעונית, אם זה הוסטל ואם זה דיור בקהילה.
שרית לוי: אז כבר בשלב הזה אנחנו עושים את הכל כדי לקצר תהליכים, מבקשים את המסמכים ומנסים לתווך כבר בשלב הזה לפי רמת התפקוד והמאפיינים של האדם לאיזו מסגרת הוא יכול להתאים.
שרית לוי: זה יכול להיות גם מסגרות יומיות, את המסגרות היומיות הוא יקבל תיווך באמצעות הרשות המקומית אליה הוא מתכוון להגיע, באמצעות עו"ס המחלקה לשירותים חברתיים.
שרית לוי: אני אציין בהקשר של השפה האנגלית שבגלל המורכבות של התהליך הפקנו עלוני הסבר גם בשפה האנגלית.
שרית לוי: יש לנו בשפות נוספות, אם זה אמהרית, רוסית, ערבית וצרפתית, שמתייחס גם לנושא של אבחון והכרה במינהל מוגבלויות וגם לנושא של שילוב במסגרת חוץ ביתית וכל המשתמע מכך, וזה מונגש בשפה האנגלית.
אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים שתעבירי למשרד הרווחה, למי שמטפל בשירותים החברתיים בשטח ברשויות המקומיות, לבחון מודל אלטרנטיבי בעניין מתן התמיכות לעולים חדשים שחוששים מהסטיגמות לפנות ללשכת הרווחה.
אברהם נגוסה: מאוד חשוב לקבוע מדיניות ברמה המדינית ולהעביר את זה לשטח.
אברהם נגוסה: נתייחס לכך גם בסיכום שלנו.
אברהם נגוסה: בבקשה, נציגת יש"ע.
אליסה פריד: אין צורך, אני באמת מסכימה עם רוב הדברים של העמיתים שלי שנאמרו גם בעניין בריאות הנפש אנחנו פועלים בצורה יפה.
אברהם נגוסה: יש לנו עוד ארבע דקות, מי שרוצה לדבר בבקשה.
ברוך טנמן: תודה.
ברוך טנמן: אני יו"ר של עמותת ע.ז.ר.ה לדוברי אנגלית.
ברוך טנמן: יש לנו 20 סניפים מאילת עד נהריה, יותר מ-20 פרויקטים לעזור לנזקקים בפרויקטים חינוך ורווחה.
ברוך טנמן: חלק מהבעיה, לא רק של כל העולים, גם של האנגלו-סקסים, היא גם כלכלית.
ברוך טנמן: לא רק חינוכית, לא רק שפה.
ברוך טנמן: יש עם הרבה בעיות כלכליות בזמן האחרון בגלל שיש להם פנסיות מאנגליה, מדרום אפריקה שזה עוד יותר בעייתי, זה גם גורם לבעיות ברווחה ובריאות הנפש.
ברוך טנמן: חלק מהבעיות גם של העולים וגם של דוברי האנגלית, זה לא שאין את הנתונים, אלא שהם לא יודעים שיש נתונים, דהיינו תקשורת.
אברהם נגוסה: יש חוסר מודעות.
ברוך טנמן: חוסר מודעות.
ברוך טנמן: וצריך באמת לשפר את כל המערכת של התקשורת בין המשרדים, בין משרד הרווחה, החינוך הבריאות וכולי, עם העולים.
ברוך טנמן: זה אומר להשתמש יותר עם הארגונים, כמו ע.ז.ר.ה.
ברוך טנמן: יש לנו אלפי חברים.
ברוך טנמן: לכן זה אחד מהדברים הכי חשובים.
רפאל כהן: צריכים מורה נבוכים, חשוב מאוד.
רפאל כהן: אם לתרגם את דבריו של עקיבא, הוא אמר שאנחנו צריכים מורה נבוכים וזה גם בדיוק מה שאומר ברוך עכשיו.
רפאל כהן: אנחנו צריכים לדעת איך להתמצא בכל מה שקורה, וזו בדיוק המטרה של הקבוצה הזאת.
רפאל כהן: אני חייב להגיד לדוגמה, שלוש שנים ניהלתי את נושא העלייה מצפון אמריקה בכובע של הסוכנות, מעולם לא שמעתי על הסיפור של צרכים מיוחדים והתעסקתי עם המון ילדים עם צרכים מיוחדים ולא ידעתי את ההמלצה הזאת.
רפאל כהן: אני שמח לשמוע על זה.
רפאל כהן: הנושא של ההכרה, בכל מה שקשור בטרום ההגעה מה שפיני דיבר, הוא סופר קריטי.
רפאל כהן: הייתי בעשרות ירידי עליה וכשאתה בא לעולה ואתה אומר לו "כבר עכשיו אתה יודע לאיזה בית ספר אתה הולך" משנה את כל החוויה.
רפאל כהן: הנושא של בריאות הנפש הוא הנושא הכי אקוטי מבחינתי כרגע שעלה פה ואני חושב שצריכים לטפל בו.
רפאל כהן: אני לא יודע את הנתונים כמה יש בחברה בכלל, אני מניח שבחברה של העולים זה יותר גדול, אבל אנחנו לוקחים על עצמנו לקדם את זה.
רפאל כהן: אנחנו קצרים בזמן, אז נגוסה ברשותך.
אברהם נגוסה: אני מודה לכולם על ההשתתפות בדיון, אני רואה את זה כדיון חשוב ומקצועי.
אברהם נגוסה: אנחנו נסכם את הדיון, אבל זה לא יהיה הדיון האחרון, אנחנו נמשיך במושב הבא בדיון מעקב כדי לראות איך אנחנו מתקדמים בנושאים שעלו היום.
אברהם נגוסה: ועדת העלייה והקליטה קוראת לחזק בעניין הורדת הדעות הקדומות של דוברי אנגלית מארצות אמריקה או אירופה שמגיעים והם כביכול עשירים ויסתדרו.
אברהם נגוסה: הרגשתי הסכמה מקיר לקיר בנושא הזה שצריך לשנות כיוון ולהתייחס כלפי כל עולה כעולה ולא משנה מאיזה ארץ הוא עלה.
אברהם נגוסה: הוועדה קוראת להגברת המודעות בקרב עולים חדשים לגבי זכויותיהם וחובותיהם.
אברהם נגוסה: חשוב שהעולה יידע מה מגיע לו.
אברהם נגוסה: בדיון עלה הנושא של חשש העולים שבאו מאירופה או מאמריקה, דוברי אנגלית, מפני הסטיגמה ולכן הם לא פונים ללשכות הרווחה כדי לקבל תמיכה.
אברהם נגוסה: הוועדה קוראת למשרד הרווחה לקבוע מדיניות בעניין מודל אלטרנטיבי למתן תמיכות לעולים חדשים ברשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: זה הזמן לפעול בעניין הוספת תקציבים לפעילות בשנת 2018-2019 לפני שהתקציב ייקבע.
אברהם נגוסה: אני פונה למשרדי הממשלה כדי שיפנו לשרים ולמנכ"לים וידגישו בפניהם את הצורך בקליטה ברשויות המקומיות, כדי שהעולים והארגונים ישתפו פעולה, ולחזק את שיתוף הפעולה עם ארגוני העולים.
אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים ממשרדי הממשלה התייחסות בכתב לגבי הנושאים האלה.
אברהם נגוסה: יצאתי בעיצומו של משבר בהעברת חוק.
אברהם נגוסה: יכול להיות שיקראו לי באמצע.
אברהם נגוסה: אני רוצה שנתחיל.
אברהם נגוסה: אני מצטער שחיכיתם.
אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים את הדיון בנושא שהוועדה רואה בו נושא מאוד חשוב, שהקהילה מתארגנת ועושה יזמות עסקית ליוצאי אתיופיה בתחום החקלאות.
אברהם נגוסה: למיטב ידיעתי משרד החקלאות תומך בזה ונתן קרקע להתחיל את היזמות הזאת.
אברהם נגוסה: אנחנו שואלים את משרדי הממשלה איך אפשר לתת עידוד ותמיכה כספית מהמערכת הממשלתית כדי לקדם את היוזמה הזאת.
אברהם נגוסה: זו יוזמה מאוד מבורכת, שכידוע לכם רוב קהילת יוצאי אתיופיה עסקה בחקלאות באתיופיה ועכשיו רוצים להמשיך בחקלאות מודרנית כאן בישראל, בשילוב חקלאות מסורתית.
אברהם נגוסה: היוזמה שאנחנו רואים בעיקר לאנשים שרואים את הדבר הזה כדי לשמר את המסורת וגם לעסוק בעבודת האדמה.
אברהם נגוסה: זה ממש מבורך, מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: מטרת הדיון היא לברר איך משרדי הממשלה יכולים לתת יד ולעודד, לא רק במילים אלא גם במעשים מבחינה כספית.
אברהם נגוסה: נשמע את היוזמים ולאחר מכן את משרדי הממשלה ונראה איך אנחנו יכולים לכוון ולהגיע לכך שכולם יוכלו לעבוד בשיתוף פעולה על מנת לקדם את היוזמה.
אברהם נגוסה: רשות הדיבור היא לאיש שיוזם, שנים רבות עושה מאמץ ברעיון ובחזון הזה ולאט לאט מתגשם, יעקב עלמו.
<יעקב עלמו: תודה רבה.
<יעקב עלמו: היוזמה מאוד חשובה כפי שחבר הכנסת נגוסה אמר, במשך שנים רצינו לגדל כאן בארץ ובגלל שלא היה שטח חשבנו, תמיד חושבים בקומה רביעית, שביעית, שאין מה לעשות.
<יעקב עלמו: 99% מהאנשים שהגיעו לארץ חקלאים, כאן בארץ לא התעסקנו בכך.
<יעקב עלמו: אני רואה שכל מה שהיו עושים באתיופיה, סוגי התבלינים, הטבע המיוחד שכולם רוצים אותו, מגיע מאתיופיה.
<יעקב עלמו: החקלאים רוצים לגדל אותו כאן בארץ הקדושה שלנו וזו היוזמה שאנחנו רוצים לממש בארץ.
<יעקב עלמו: היוזמה שהחלה לפני שנתיים הגיעה היום לוועדה ואני רוצה לברך שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה.
<יעקב עלמו: אני מבקש לקרוא את המכתב שכתבנו.
<יעקב עלמו: צהריים טובים ושלום רב.
<יעקב עלמו: אני רוצה להודות לכל חברי הוועדה שהגיעו לישיבה חשובה זו.
<יעקב עלמו: תודה לוועדת העליה והקליטה שיזמה את הישיבה, למשרד הקליטה המשרד לפיתוח הכפר, למשרד האוצר, משרד העבודה והרווחה, הסוכנות היהודית, ארגוני העולים, מטה מרכז הטיפוח והיזמות.
<יעקב עלמו: חשוב לי לומר את הדברים הבאים: כעולים מאתיופיה אנחנו חולמים שנים לשמור את תרבותנו וכך לטעת שורשים פה בארץ ישראל.
<יעקב עלמו: אחד הדברים העיקריים בתרבות שלנו הוא החקלאות, עבודת האדמה שקיימנו לפני שעלינו לארץ.
<יעקב עלמו: לכן התארגנו קבוצה של 40, עברנו הכשרה ויזמות בעסקים וניהול בעזרת מעוף.
<יעקב עלמו: רשמנו חברה חקלאית אדיסאלם בע"מ, כל חבר הפקיד 10,000 ₪ מכיסו, למרות שרובנו לא סובלים מעודף כסף, כדי שיהיה לנו קצת חמצן בתחילת הדרך.
<יעקב עלמו: ברור לנו ב-100% שאם לא יהיה לנו את הגב של הממשלה לא יהיה לנו סיכוי לממש את החלום הזה.
<יעקב עלמו: רק אם הממשלה תקבל החלטה עקרונית, יש סיכוי שנקבל תקציבים למכסות מים, כל הדבר שדרוש לממש את החזון שלנו.
<יעקב עלמו: הצלחנו לקבל שטח חקלאי לתקופה זמנית, בערך 250 דונם, להתחיל לעשות ניסיונות, לעבוד בקטן בתחילה.
<יעקב עלמו: אני חוזר ומדגיש, אנחנו זקוקים לגב ותמיכה ממשלתית, שוועדת השרים תאשר עקרונות לתמיכה במיזם שלנו ותעניק לנו תכנית תמיכה בסיסית ותקציב ראוי לממש את החזון שלנו.
<יעקב עלמו: תודה על התמיכה של חברת ועדה זו.
<יעקב עלמו: תודה על ההקשבה".
אברהם נגוסה: זמננו קצר ולכן אני מבקש מהדוברים לדבר בתמציתיות.
אברהם נגוסה: תודה מר יעקב עלמו.
אברהם נגוסה: אני רוצה לברך את משרד החקלאות ומי שעומד בראשו, שר החקלאות, על שראו את הצורך ועזרו למצוא אדמה והנה עכשיו החברה שיוזמת יש לה אדמה.
אברהם נגוסה: נותרה השאלה איך אנחנו נעזור להם כלכלית.
אברהם נגוסה: אני אתן את רשות הדיבור למשרד החקלאות.
אברהם נגוסה: תסביר לנו מה המשמעות.
<רענן אמויאל: אולי לדייק, לאיזה אדמה אתם מתכוונים?
<רענן אמויאל: 250 דונם?
<יעקב עלמו: 250 דונם ליד לטרון.
<רענן אמויאל: אני לא יודע על זה, לא ברור לי גם באיזו מסגרת קיבלתם וממי.
<יעקב עלמו: קיבלנו מאנשים טובים, לתקופה.
<רענן אמויאל: אולי מהשוק הפרטי?
<רענן אמויאל: שכרתם את זה ממישהו?
<יעקב עלמו: לא שכרנו.
<יעקב עלמו: יש חוזה משולש שעשינו.
<דנה גורדון שושני: מי נתן לכם את האדמה?
<יעקב עלמו: מהישוב מבוא חורון.
<רענן אמויאל: זה לא דרך משרד ממשלתי.
<קריאה: ההסתדרות הציונית ביחד עם מבוא חורון הצליחו לאשר לנו את האדמה הזאת.
אברהם נגוסה: לי נאמר שזה משרד החקלאות, אבל לא משנה.
אברהם נגוסה: אם כך אנחנו מכוונים, הברכות יישארו אולי בעתיד אתם תתגייסו.
אברהם נגוסה: במה אתם יכולים לעזור?
<רענן אמויאל: אני מנהל אגף תכנון ופיתוח הכפר.
<רענן אמויאל: אני לא הגעתי, לפחות אני לא אמור לדבר על כל הנושא הכלכלי והליווי הכלכלי, באתי לפה כמטפל בכל הנושא של הקצאת הקרקע החקלאית.
<רענן אמויאל: המקרה הזה של ה-250 דונם אני חושב שהוא מקרה נקודתי וצריך לדבר על האפשרויות האחרות כי אני חושב שצריך להסתכל פני עתיד כי אם יש מקרה אחד, זה נותן התחלה לפעילות בנקודה הזאת, אבל אנחנו יודעים שהקהילות נמצאות גם במקומות אחרים בארץ וצריך אולי לנסות ולמצוא פתרונות במקומות האחרים ובעצם אנחנו צריכים להתמודד עם השאלה איך מקצים קרקע חקלאית במדינת ישראל, נושא מאוד מאוד לא פשוט.
<רענן אמויאל: אני חושב שהחבר'ה היו אצלנו בישיבה וניסינו להסביר להם את העניין הזה.
<רענן אמויאל: אני רוצה להדגיש ולשים את הדברים על השולחן, משרד החקלאות עוסק אך ורק בקרקע חקלאית בפעילות חקלאית.
<רענן אמויאל: ברגע שהמיזם עוסק במסחר או בסוגיות תיירותיות כאלה ואחרות, אנחנו יוצאים מהתמונה, זה לא בבית ספרנו.
<רענן אמויאל: הדיון בנושא הזה עוסק למשרדי ממשלה אחרים.
אברהם נגוסה: למיטב ידיעתי המיזם הזה עוסק רק בחקלאות.
אברהם נגוסה: הם יבהירו, אבל למיטב ידיעתי זה לא תיירות ולא משהו אחר, הם רוצים לעבוד את האדמה, ולגדל במיוחד טף.
אברהם נגוסה: לכן הם רוצים לעסוק נטו בחקלאות.
<רענן אמויאל: אנחנו בישיבה איתם, אני חושב שהפנינו אותם לעשות סוג של שותפות חוקית עם צד שלישי ולזה הם הלכו וזה מבורך.
<רענן אמויאל: זה סוג של פתרון אחד.
<רענן אמויאל: דרך שניה שהיא דרך מורכבת, היא דרך של מיזם חקלאי באמצעות משרד החקלאות, זה רק באזורי הפריפריה, זה לא יכול להיות באזורי המרכז, ואני חייב להדגיש שלא בטוח שהטף כגידול חקלאי יתקבל שם.
<רענן אמויאל: מה שאפשרי במסגרת הזאת זה פתרונות בעיקר של מטעים באמצעות מינהלת ההשקעות של משרד החקלאות.
<רענן אמויאל: זו דרך שניה.
<רענן אמויאל: דרך שלישית שאני חושב עליה ויכול להיות שמשה חברי ברשות מקרקעי ישראל יתקן אותי או ישלים אותי בעניין הזה, זו דרך של ועדת השכרות ברשות מקרקעי ישראל, לשכור קרקע לטווח קצר יחסית, מה שנקרא קרקע זמנית, ואז מתאפשרת הפעילות החקלאית.
<רענן אמויאל: זה כאשר מדובר רק על השדה החקלאי.
<רענן אמויאל: אלה האפשרויות לפי דעתי שעומדות בפנינו.
אברהם נגוסה: כרגע יש להם אדמה, קיבלתם את זה בשכירות?
<יעקב עלמו: לא בשכירות, אלא לניסיון לעשר שנים.
<יעקב עלמו: אם אנחנו - - -
<רענן אמויאל: אין לו הסכם עם המינהל.
<רענן אמויאל: זו הנקודה.
<רענן אמויאל: יצרת שותפות מסוימת.
<יעקב עלמו: לא עשינו שותפות.
<רענן אמויאל: השכרה?
<יעקב עלמו: לא השכרה.
<רענן אמויאל: אז מה עשית?
<יעקב עלמו: נתנו לנו פשוט - - -
אברהם נגוסה: ניסיון לעשר שנים.
<אורית צגאי: אדוני ברשותך - - -
אברהם נגוסה: את מלווה את היוזמה?
<אורית צגאי: לא.
<אורית צגאי: אבל הייתי שמחה לשמוע בהקשר רחב יותר לגבי יוזמות אחרות של יוצאי אתיופיה.
<אורית צגאי: לאו דווקא נקודתית לגבי האנשים שיושיבם כאן.
<אורית צגאי: אדוני, יש הרבה שמבקשים מתוך עניין ומתוך הבנה לפתח את התחום של החקלאות, יש גם אנשים שלמדו בארץ אגרונומים יוצאי העדה ואחרים, שאולי אפשר לשמוע מהיושבים כאן איך אפשר לעודד אותם ואת האוכלוסייה באופן כללי גם.
אברהם נגוסה: אני מסכים איתך אבל אני רוצה להבהיר, קבענו את הישיבה בנושא הנקודתי.
אברהם נגוסה: הבקשה הייתה נקודתית ואנחנו נתמקד בכך.
אברהם נגוסה: אני מסכים למה שאמרת אבל נעשה את זה במושב הבא ונזמין את האנשים שיוכלו לתרום לדיון.
<אורית צגאי: הגעתי כי כנראה חשבתי שזה כללי.
אברהם נגוסה: הנושא הוא נקודתי.
אברהם נגוסה: אני רוצה להבין, לא משנה אם קיבלו את הקרקע בשכירות או בשותפות.
אברהם נגוסה: יש פה 250 דונם שהם רוצים לעשות ניסיון לעשר שנים, אם הדבר יצליח, כפי שאתה אומר, צריך לעבוד במקביל.
<רענן אמויאל: בדיוק, לא נחכה עשר שנים שזה יצליח.
אברהם נגוסה: אנחנו נעבוד במקביל על העניין הזה וגם על הרעיון שהועלה.
אברהם נגוסה: משרד הכלכלה נמצא פה?
<דנה גורדון שושני: הם אמרו שהם לא נוגעים לנושא.
אברהם נגוסה: משרד הכלכלה דווקא, וועדת השרים בראשות ראש הממשלה שנתנה תקציב לעידוד יזמות לעסקים קטנים ושר הכלכלה עשה כנס בקרית אונו שהייתי בו, הוא הכריז שהקציב 10 מיליון שקלים לקהילה, לעידוד יזמות וסיוע.
אברהם נגוסה: לכן התכוונתי שמשרד הכלכלה יגיעו לדיון ויתנו לנו אינפורמציה.
<רענן אמויאל: הסוגיה של היזמות מבורכת, צריך לכוון עם משרד הכלכלה שהתמיכה הזאת גם תהיה לסיוע מינהלתי ברמה של ייעוץ כזה או אחר, על מנת שהם יוכלו ללוות, לדוגמה, קבוצות מקרב הקהילה בהכנת חומרים מסמכים או דברים מעין אלה.
<רענן אמויאל: יכול להיות שזה חלק מהדברים שצריך לדבר עם משרד הכלכלה לטובת העניין.
<רענן אמויאל: כפי שאמרתי, אנחנו עוסקים רק בנושא החקלאות.
אברהם נגוסה: מדובר בחקלאות.
אברהם נגוסה: רשות מקרקעי ישראל בבקשה.
<משה אהרוני: אני באמת לא מכיר את המידע הנקודתי, אני יכול לדבר באופן כללי.
<משה אהרוני: רענן פחות או יותר דיבר על כך, אם אתם רוצים אני אוכל לדבר על האופציות להקצאת קרקע חקלאית, אבל אני רוצה בכל זאת להתייחס נקודתית למקרה הזה שאני לא מכיר אותו, אבל אני ממליץ לוודא שכל ההתקשרות נעשית בצורה חוקית ואין שום בעיה, כי בכל זאת אי אפשר להשכיר קרקע חקלאית.
<משה אהרוני: מבוא חורון לא אמור להשכיר קרקעות לאנשים אחרים.
<משה אהרוני: יש אופציה של שותפויות.
<משה אהרוני: אז אני ממליץ לפני שמתחילים להשקיע ודברים כאלה, לוודא שבאמת אתם נכנסים בצורה מסודרת וחוקית, שלא יהיה אחרי זה מצב שישקיעו ובסוף יתברר שזה לא חוקי ויהיו בעיות.
<משה אהרוני: זאת המלצה שתיקח לתשומת ליבך ידידנו, ותוודא שהכל בסדר.
<יעקב עלמו: הכל חוקי.
<משה אהרוני: יכול להיות.
<משה אהרוני: אני לא בקיא בנתונים.
אברהם נגוסה: תסביר לנו בדיוק איך קיבלתם ומי נתן לכם, מה התנאים שקיבלתם.
<אורי בן ברוך: אני עוזר בחברת אדיסאלם.
<אורי בן ברוך: היינו אצל רענן במשרד והסתובבנו בגלבוע, ירדנו דרומה ועלינו צפונה, שומרון ודרום הר חברון וכולי ולא הצלחנו לקבל קרקע שתהיה ראויה ושתוכל לענות ולהלום את הצרכים שלנו.
<רענן אמויאל: לאתר קרקע.
<אורי בן ברוך: לאתר קרקע כזאת.
<אורי בן ברוך: קיבלנו הצעות לכל מיני ....
<אורי בן ברוך: וזה לא עזר.
<אורי בן ברוך: בסופו של דבר, יעקב לפני למעלה משני עשורים גידל במבוא חורון טף.
<אורי בן ברוך: במצגת שיש לנו אפשר לראות את הטף וכולי.
אברהם נגוסה: אולי תציג לנו.
<רענן אמויאל: אני לא בקיא, טף זה שיח?
<אורי בן ברוך: זה סוג של דגן.
<אורי בן ברוך: זה לא עץ.
<אורית צגאי: זה לעשיית עוגות, סוג של קמח.
אברהם נגוסה: להכין אינג'רה.
<יעקב עלמו: אפשר להכין מזה גם יופי של פיתה.
<אורי בן ברוך: התמונה הזאת היא דווקא מהגידול בקיבוץ לביא שיש ניסיון מאוד רציני לגדל בארץ.
<אורי בן ברוך: יש תחרות היום לגדל את הטף בארץ בצורה איכותית ומקצועית ושיהלום את הצרכים של החברה הישראלית.
<אורי בן ברוך: הביקוש שלו בכל העולם מאוד גבוה, הוא מזון בריא עשיר בברזל.
<אורי בן ברוך: קצת על חברת אדיסאלם.
<אורי בן ברוך: יעקב הוא הוגה הרעיון של החברה, הוא למעלה מעשרים שנה, הוא התחיל לגדל את הטף במבוא חורון והתגלגל עם רצון לקבל אדמה ולא הצליח ולפני שנתיים הוא הגה את הרעיון.
<אורי בן ברוך: כאן אפשר לראות מה הצלחנו לעשות במהלך השנתיים.
<אורי בן ברוך: כנס יסוד החברה ברחובות, אתם רואים את יעקב, ואורי והגיעו הרבה אנשים ויסדנו חברה.