GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: מה שהסוכנות עושה מאמץ למלא את החור שהמדינה לא מצליחה לעשות ומגייסים תרומות, זה מבורך, זה טוב מאוד.
אברהם נגוסה: אבל היעד שלנו פה ככנסת, בפיקוח על משרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: הבנו שאתם מבצעים את הקליטה הראשונה מבחינת השפה העברית, כמובן משרד החינוך האגף לחינוך מבוגרים יגידו לנו, מבחינת לימודי יהדות הרב ולדמן נמצא פה ויאמר לנו ונשמע, ואז נשלים את עניין השנה הראשונה ונעבור למשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: הרב ולדמן אתה יכול לעדכן אותנו?
אברהם נגוסה: הרב ולדמן לא רק מהסוכנות, הוא מלווה שנים את הקהילה, מכין אותם לחיים פה, לעליה, נוסע הרבה והוא הרב של הקהילות שם באדיס ובגונדר וכאן הוא ממשיך את ההשלמה.
אברהם נגוסה: איך אתה רואה היכן הבעיות, תסביר לנו.
<מנחם ולדמן: תודה.
<מנחם ולדמן: בקשר למעטפת הרוחנית של קליטת עולי אתיופיה, אנחנו בבעיה גדולה.
<מנחם ולדמן: מראשית העליה החדשה של 2017 מסביבות מרץ 2017 כשהתחילו להגיע העולים החדשים לפי החלטת הממשלה מאוגוסט 2016, למרות שמדינת ישראל בהחלטת הממשלה הקציבה תקציב מיוחד לנושא הזה של מעטפת הגיור, 2.6 מיליון שקל, בשנים האחרונות זה היה דבר קבוע, עד רגע זה שקל אחד לא ניתן.
<מנחם ולדמן: כלומר מצד אחד העולים לומדים לימודי יהדות לצורך גיור על ידי משרד החינוך, אבל כל ההשלמה של בתי כנסת, טלית, תפילין, טהרת המשפחה, פסח, חג, שבת וכדומה, כל מה שצריך ללוות מעבר ללימוד, הדבר הזה לא ניתן בשקל אחד.
<מנחם ולדמן: אני מנסה מן הגורן ומן היקב, בשבוע הבא יש דיון בכנסת בנושא הזה אני מבין.
<מנחם ולדמן: למרות ההבטחות, זה מחדל נורא לראות עולים שראיתי אותם עם טלית ותפילין בגונדר ובאדיס מתחננים פה לטלית ותפילין, אני שכן פה, גר לא רחוק, ויש פה בית כנסת בשבת כשהעולים מגיעים להתפלל איתי, כואב לי הלב שהעולים מגיעים בלי טלית.
<מנחם ולדמן: העולה מרגיש שהוא יוצא דופן.
<מנחם ולדמן: אין לו סידור בעברית אמהרית שתמיד חילקנו, אין לו חומש בעברית אמהרית.
<מנחם ולדמן: הדפסתי קצת וכדומה, זה שערורייה.
<מנחם ולדמן: אני מקווה שהדבר יתוקן.
אברהם נגוסה: קבענו דיון ב-26 בוועדת העליה והקליטה, הגורמים האחראים הרלבנטיים הוזמנו.
<מנחם ולדמן: אני רוצה לספר לכל היושבים פה, לרדת מהעניין של הקליטה של העליה, אלא להתייחס לעולה.
<מנחם ולדמן: אומרים ישראל אוהבת עולים אבל לא את הפלוני אלמוני, או את העליה.
<מנחם ולדמן: יש אהבת ישראל, יש אהבת רב ישראל, לא ישראל הכללית אל פלוני.
<מנחם ולדמן: אני רוצה לתת לכם שתי דוגמאות שתבינו מאיפה העולים האלה מגיעים ומה הם עברו.
<מנחם ולדמן: יושב פה - - - אדם בן למעלה מ-70, אני מכיר אותו הרבה שנים מאדיס אבבה.
<מנחם ולדמן: תבינו את הסיפור וזה יתן לכם כיוון לכל מה שקורה בפירוד המשפחות ושיש לנו מאחורה עוד שמחכים, אלפים רבים ונאבקים להביא אותם.
<מנחם ולדמן: - - - הגיע עם ארבעה תינוקות ואשתו מדנביה לאדיס אבבה, לפני 20 שנה.
<מנחם ולדמן: הגיע להמתין לעליה כמו כולם.
<מנחם ולדמן: כל הממתינים באדיס אבבה 20 שנה מחכים.
<מנחם ולדמן: היה צריך לעלות עם אשתו.
<מנחם ולדמן: אשתו מזרע ישראל מצד אמותיה, כלומר יהודיה על פי ההלכה.
<מנחם ולדמן: ארבעה ילדים קטנים.
<מנחם ולדמן: אשתו נפטרה ממחלה, היא קבורה בבית הקברות היהודי באדיס אבבה.
אברהם נגוסה: אמא של אשתו פה.
<מנחם ולדמן: האמא של אשתו, כל הקרובים בארץ.
<מנחם ולדמן: אבל החליט מי שהחליט והמבין יבין, עכשיו אפשר לא להביא אותם.
<מנחם ולדמן: גם את האלמן, גם את היתומים.
<מנחם ולדמן: לא מספיק שהוא התאלמן והם נהיו יתומים, הסבתא שלהם בארץ וכל הקרובים בארץ, - - - הבן שהוא דובר עברית, החזן הראשי של הקהילה באדיס אבבה, הצעיר הזה, החליטו לא להביא אותם.
לאה פדידה: למה?
<מנחם ולדמן: זאת שהיא זכאית עליה, האמא, שהיא יהודיה על פי ההלכה, היא כבר קבורה, אז מי שהתעלם, התעלם.
<מנחם ולדמן: יש פה אפשרויות גדולות.
<מנחם ולדמן: הוא אדם מאוד מיוחד, אני רואה אותו בבית הכנסת באדיס שנים, בא ראשון לבית הכנסת.
<מנחם ולדמן: הבן הבכור בן 22, 23, חזן של הקהילה, שואל אותי שאלות הלכתיות בוואטסאפ כל הזמן משם.
<מנחם ולדמן: ועוד שלושה ילדים, שתי בנות ובן, מגדל אותם וממתין לעליה.
<מנחם ולדמן: זה הגיע גם לבג"צ.
<מנחם ולדמן: פשוט עוול.
<מנחם ולדמן: צריכים לחשוב, חברי הכנסת, האם יש מנגנון במדינה שלנו של פקיד שנתן החלטה לא להביא אותם ובגלל זה הם התעכבו 13, 14 שנים שם האם יש דין ודיין לפקיד הזה על ההחלטה שלו, - - - דבר כזה שהם זכאים, הוא יהודי על פי ההלכה.
<מנחם ולדמן: זו דוגמה.
<מנחם ולדמן: אני רוצה לספר לכם דוגמה משבוע שעבר.
<מנחם ולדמן: הייתי בגונדר בשבוע שעבר, הלכתי ביום שלישי אחר הצהריים לבית הקברות היהודי של הקהילה ב- - - אני הולך, אני כהן, לא נכנס לבית הקברות אבל היה לי עניין לראות מה קורה שם.
<מנחם ולדמן: בשעה חמש אחר הצהריים אני שומע רעש.
<מנחם ולדמן: מה זה?
<מנחם ולדמן: נכנס, רואה, 15 אנשים בונים מצבה בבית הקברות.
<מנחם ולדמן: מנהג יהודי אתיופיה שמישהו באבל על אבא, אמא, הולך עם כל הלבוש שחור במשך שנה.
<מנחם ולדמן: אני רואה אחד עם כובע שחור ולבוש שחור ועוד שניים.
<מנחם ולדמן: הוא היה מוכר לי מחיפה, חיפאי.
<מנחם ולדמן: הוא בא מהארץ, מחיפה, לעשות מצבה לאמו שנפטרה לפני כחודש.
<מנחם ולדמן: אשה זקנה, הוא בארץ, יש לו עוד אח ואחות בישראל, לאותה אישה שבעה נכדים בצבא, ויש גם בגונדר שני ילדים שלה.
<מנחם ולדמן: היא הייתה צריכה לעלות לפני 10 שנים, 15 שנה, לא עלתה ונפטרה.
<מנחם ולדמן: שוב אני אומר, האם יש מנגנון של פקיד שייתן את הדין למה היא לא עלתה בזמן?
<מנחם ולדמן: בפרט שהייתה החלטת ממשלה להביא הורים לילדים.
<מנחם ולדמן: תבינו עם מי אנחנו עוסקים.
<מנחם ולדמן: אנשים פרודים, מחולקים וחיים כיהודים כמה שהם יכולים באתיופיה.
אברהם נגוסה: בעניין הזה כמובן נמשיך גם בשולחנה של הממשלה וגם העניין של המעטפת, אנחנו הולכים לקבל תשובה מהגורמים הרלבנטיים ב-26.
אברהם נגוסה: לעניין האולפן מישהו מאגף חינוך למבוגרים יכול להסביר לנו?
<נעמי גרדן: שלום לכולם.
<נעמי גרדן: אני מנהלת המחוז חיפה והצפון באגף חינוך מבוגרים.
<נעמי גרדן: אנחנו אחראים באמת על האולפנים פה בחניתה ובצפת, כשמדובר בעולי אתיופיה.
<נעמי גרדן: איך נערכנו?
<נעמי גרדן: אנחנו עובדים כבר שנתיים עם תכנית לימודים חדשה מותאמת, מודרנית יותר שגם לוקחת בחשבון את כל האמצעים האלקטרוניים שיכולים ללמד בעזרתם.
<נעמי גרדן: אני אדבר על חניתה, פתחנו כיתות שמשולבים מורים בני המערב ועולים עולי אתיופיה, בכל כיתה עולה בן העדה מלמד לפחות יום אחד, אחר הצהריים אנחנו מקיימים שיעורי יהדות.
<נעמי גרדן: פה אנחנו נתקלים בקשיים, מהטעם הזה אנחנו גם ניפגש עם הרב ולדמן ביום ראשון.
<נעמי גרדן: אין לנו מספיק מורים לגיור דוברי השפה, אנחנו הסתמכנו על קבוצת המורים שלימדו בעבר בעליה הקודמת אבל אנחנו כן צריכים לתגבר את זה, אולי גם לשנות תכנים כדי לקדם את זה יותר.
אברהם נגוסה: הבעיה זה תקן או מורים?
<נעמי גרדן: לא, לא בעיה של תקן.
<נעמי גרדן: אין לי מורים לגיור.
<נעמי גרדן: דוברי אמהרית, שיכולים ללמד את התוכן.
אברהם נגוסה: איפה המורים שהיו?
<נעמי גרדן: אותם גייסתי.
<נעמי גרדן: אני רוצה להגיד לכם, מאוד חשובה הקליטה בארץ והקליטה המקצועית בארץ, אבל קליטה בארץ ללא קליטת השפה היא ממש בעייתית.
<נעמי גרדן: אנחנו רואים בקבוצה הזאת קבוצה של עולים שאפשר לקדם אותם רחוק.
<נעמי גרדן: אני רוצה לציין שיש עולים שראינו שיש להם ידע בעברית ושלחנו אותם לאולפנים העירוניים כדי שיתקדמו יותר, אולי גם לחסוך להם זמן שלא ילמדו עשרה חודשים אלא חמישה ואחר כך עוד תגבור.
אברהם נגוסה: אלה שיש להם רקע השכלה מאתיופיה.
<נעמי גרדן: כן.
<נעמי גרדן: שיש להם איזה שהוא ידע בעברית או שבאמת עשו לבד את זה, שהם יכולים להתמודד עם אולפן - - - ד"ר נגוסה, אני רוצה להגיד לך שגם בצפת אני לא מאפשרת לעולים להתפנק ומי שאנחנו מעריכים שיכול ללמוד ברמות הגבוהות אנחנו לא נותנים להם לדשדש במים רדודים, הם לא תמיד אוהבים את זה, הם לפעמים מתעמרים אבל אנחנו לא מוותרים פה.
<נעמי גרדן: אנחנו כן מנסים לקדם אותם אם במקום עצמו ואם אפשר לשלוח לאולפנים עירוניים אנחנו גם נעשה את זה.
<נעמי גרדן: אנחנו מקווים שבחלק השני של האולפן אנחנו נהיה מוכווני תעסוקה, בתכנית הלימודים יש לנו המון תכנים שקשורים בתעסוקה.
<נעמי גרדן: גם היום כשאנחנו אומרים על כתיבת קורות חיים, היום שיטות חיפוש העבודה הן שונות ואנחנו רוצים להנגיש את זה גם לעולים על ידי הוואטסאפ, על ידי הפייסבוק, על ידי הקבוצות, נטוורקינג, אפילו תכננו שיעורים בעזרת טלפון חכם שנראה שכולם יש להם, טלפון סלולארי עם אינטרנט כדי לקדם אותם באמת בכיוון הזה, במעט שאנחנו יכולים לעזור, הרי המנדט שלנו הוא הוראת השפה.
<נעמי גרדן: אני רוצה לדבר על האכסניה, מאוד נעים להגיע הנה, הכיתות מאוד מאוד נעימות ותודה לצוות שמארח, צוות המורים גם לעברית וגם לגיור.
<נעמי גרדן: אני מקווה שאנחנו נמלא את התפקיד שלנו שלשמו באנו הנה.
אברהם נגוסה: נשלים את העניין של משרד החינוך.
אברהם נגוסה: תעדכן אותנו, אני מבין שנמצאים בגיל התיכון 25 ורק שבעה השתלבו בפנימיות, מה הבעיה עם היתר והאם אתה רואה מקום.
<יעקב מלקמו: תודה.
<יעקב מלקמו: אני מפקח ארצי בחינוך ההתיישבותי ואחראי על כל ההשתלבות וקידום הלימוד של יוצאי אתיופיה בנוסף לתפקידי כמפקח.
<יעקב מלקמו: קודם כל אני מאוד מברך את ועדת העליה והקליטה ואת חבר הכנסת שיורדים ממגדל השן לשטח לראות ולחוש, גם בדרום.
<יעקב מלקמו: 15 ילדים מועמדים לפנימיות מחניתה, שבעה כבר נקלטו, כל השאר בשנת הלימודים הקרובה.
<יעקב מלקמו: אנחנו דואגים לאותם התלמידים, גם אלה שיש להם רקע לימודי, שיהיה להם המשך, שירכשו השכלה גבוהה ולצעירים יותר שישתלבו במערכת הרגילה.
<יעקב מלקמו: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הסוכנות בצפון, גם עם רויטל וורד.
<יעקב מלקמו: הבעיה של המורים, רוב המורים שמלמדים את ההורים, באים לפרויקטים מסוימים ואנשים רוצים לחפש עבודה.
<יעקב מלקמו: הרבה פעמים זה יוצר את התסכול שבעצם באים לתקופה מסוימת ובתקופה הזאת נגמרת המשימה ואנשים רוצים להמשיך ברצף של העבודה.
<יעקב מלקמו: בסך הכל אנחנו כאן כדי לתת להם כיוון ושפה ולקשור אותם בהוויה הישראלית ובהיסטוריה של יהודי אתיופיה, לחבר אותם, כולל בציון של הסיגד, ביום הזכרון, ואנחנו משלימים את מה שהסוכנות ומשרד הקליטה עושים אבל אצלנו זה לטווח ארוך.
<יעקב מלקמו: אני מאמין שהתרומה הגדולה ביותר של עולה שימצא את עצמו בצורה טובה ברמת חיים גבוהה, ניתנת רק על ידי ההשכלה.
<יעקב מלקמו: השכלה מאוד חשובה, המיון הנכון, ההשמה הנכונה של הילדים.
<יעקב מלקמו: הילדים מאוד אינטליגנטים, מאוד חשוב להדגיש במובן הזה של מהגיל הרך עד התיכון זה היסוד להשתלבות החברתית שלהם.
<יעקב מלקמו: התקופה של להיות עולה חדש נגמרת בעוד שלוש-ארבע שנים והחיים האמתיים מתחילים אחר כך.
<יעקב מלקמו: אני מאמין בכך שצריך לתת להם ולתמוך בכל המובנים וזה דבר מאוד מבורך.
אברהם נגוסה: אולי תשלימי על 18 פלוס, האם שולחים אותם למכללות או לאוניברסיטאות, מה הבעיות.
<ורד אחיהון: שני דברים בהמשך למה שמלקמו ציין, היציאה למסגרות פנימיות.
<ורד אחיהון: אנחנו מאוד משתדלים שבשנה הראשונה ילדים בני 12 ומעלה כן יהיו משובצים במסגרות ברשות עצמה כדי לא ליצור מצב שהוא רק הגיע וכבר יצא לדיור קבע, אחרי השנה - - -
אברהם נגוסה: יש לו זמן להחליט.
<ורד אחיהון: בדיוק.
<ורד אחיהון: להחליט.
<ורד אחיהון: זה משהו במדיניות שהחלטנו שזה לא ייעשה.
<ורד אחיהון: אחרי שנה אנחנו דואגים שמסגרות הפנימיה, עליית הנוער, באים חושפים להורים ושכל ההסכמה והיציאה נעשית בשיתוף פעולה והסכמה של ההורים.
<ורד אחיהון: הורה שמעוניין שהילד יצא למסגרות בהתאם למסגרות שהמנהל ההתיישבותי מאפשר, הם משתלבים, הורה שאומר "לא, אני רוצה את הילד לידי" אנחנו מוצאים את המסגרות המתאימות לגיל שלו בסביבה הקרובה.
<ורד אחיהון: במקרים יחידים שמגיעים אלינו צעירים בני 17.5 או 17 ואנחנו יודעים שנשארה להם שנה אחת ומצד שני אנחנו לא רוצים שהם ישבו שנה אחת על הגדרות ויהיו בחוסר מעשה, אנחנו פותחים תכנית בשיתוף המינהל ההתיישבותי של יציאה למסגרות של פנימיית יום שהם באמת נמצאים, כמו במירון, שהם לומדים שם במסגרת פנימייה וחוזרים, פנימיית יום.
<ורד אחיהון: גם פתחנו פנימייה ממש בתום לבנים והולכת להיפתח לבנות גם פנימיות לגילאי 17 כי הם ירוויחו עוד שנתיים.
<ורד אחיהון: יש להם עוד שנתיים שהם משתלבים, שנתיים להשלים 12 שנות לימוד ולא אחרי שנה.
<ורד אחיהון: אז יש גם מסגרות לבנים שזה בתום ובפסח נפתח מסגרת לבנות בנות 17 בכפר פינס.
<ורד אחיהון: שתי ישיבות מאוד טובות.
<ורד אחיהון: תלמידים צעירים בני 18 פלוס, שהגיעו למרכזי הקליטה, כרגע פתחנו להם תכנית יחד עם משרד החינוך, בשיתוף פעולה, תכנית לצעירים שהם לומדים עשרה חודשים עברית בצורה מאוד טובה ובספטמבר הבא אנחנו נוציא אותם לתכנית שתתן גם מסלול של בגרויות, גם מסלול של הכשרה מקצועית בהתאם לרמה של הילד ולרצון שלו.
<ורד אחיהון: אנחנו חושפים בפניהם, יהיה לנו מסלול בגבעת וושינגטון לבנות ששם הן תוכלנה לבחור את המסלול התעסוקתי, הכשרה מקצועית או מסלול להכשרת בגרות.
לאה פדידה: איפה צה"ל משתלב בכל הסיפור?
<ורד אחיהון: אחרי.
<ורד אחיהון: הצבא ייכנס, אנחנו ביחסים עם הצבא, עוצרים להם את שנות השירות וממתינים עם זה כדי שהם יוכלו להמשיך את המסלול הזה.
<ורד אחיהון: אחר כך הם יתגייסו.
<ורד אחיהון: הצבא גם נכנס, גם עם היהדות הם ממשיכים.
<ורד אחיהון: אלה כמה ערוצים שאנחנו עובדים איתם בשיתוף פעולה.
לאה פדידה: כמה קשה להיות עולה.
<ורד אחיהון: משתפים פעולה כדי שהם יצליחו, וגם לבנים נפתח מסלול של הכשרה מקצועית בנחלים ובאדיר במרום, מסלול של הנדסאים וגם מסלול לבגרות.
<ורד אחיהון: בשני המקומות תהיה אפשרות שהילדים לפי המבחנים שהם יעשו והפוטנציאל האיכותי שיש להם כי הרבה פעמים אומרים "אני מסוגל, אני רוצה, אני יכול", ובתכל'ס הם מגיעים הם קצת מקבלים - - - וגם רוצים לעזור להורים וכל מיני.
<ורד אחיהון: כל אחד והמעטפת ומה שאנחנו עושים, אנחנו מנסים לתפור חליפה לכל נער בהתאם ליכולת שלו ולמסוגלות שלו כדי שישאף כמה שיותר גבוה.
<ורד אחיהון: יש לנו תכנית גם של אקדמאים שהגיעו וראינו קבוצה גדולה של 86 חבר'ה צעירים אקדמאיים עם תעודות בגרות ותארים, חלקם לא באו עם תארים, חלקם נשארה להם השלמה כדי לסיים את התואר, כל הסגנונות, גם עליהם אנחנו במשא ומתן ביחד עם מינהל הסטודנטים לחפש להם מסלול בתקווה שבנובמבר 2018 הם יוכלו להשתלב.
<רויטל לוי רונן: חשוב להגיד שב- 18 פלוס גם הביטוח הלאומי נותן הבטחת הכנסה שמאפשרת לשחרר אותם ללימודים, כ-1,700 שקלים וגם משרד הכלכלה והתמ"ת תומך בהכרה.
אברהם נגוסה: תשלימי לנו את החלקים שבתחום ההכשרה המקצועית.
אברהם נגוסה: איזה הכשרות, לאן הם הולכים, כמה נשלחו.
<שושנה יסיה: למרכז הקליטה הזה נכון להיום אנחנו ברגע של תהליך, הם נמצאים במסגרת סל קליטה.
<שושנה יסיה: משרד הקליטה נותן עד שנה את סל הקליטה ואחרי שלושה חודשים לפני סיום השנה אנחנו נכנסים פה להרצאות, חושפים בפניהם את כל הנושא של הכשרה, של ואוצ'רים.
אברהם נגוסה: התחלתם בהסברות?
<שושנה יסיה: עוד לא.
אברהם נגוסה: כי אני מבין שהתחילו לקלוט את החדשים במרס 2017.
<שושנה יסיה: פה הם מאוד חדשים.
<שושנה יסיה: אנחנו בתהליך - - -
<קריאה: פה בסוף אוקטובר.
אברהם נגוסה: הבנתי
<שושנה יסיה: אז באופן כללי לנושא של עולי אתיופיה משרד הקליטה נכנסים רק בשנה השנייה, חושפים בפניהם כל מיני סדנאות, סדנה לחיפוש עבודה, כל הנושא של ואוצ'רים שהם לא כל כך אוהבים לקחת כי זה פוגע בהם כי הם רוצים לעבוד כמעט 24 שעות כי הם רוצים לשלוח כסף לאתיופיה.
<קריאה: או לקנות דירה.
<שושנה יסיה: נורא קשה, הם לא לוקחים, הם פוחדים מזה.
<קריאה: מהוואוצ'ר?
אברהם נגוסה: ללכת לקורס.
<שושנה יסיה: כי זה במסגרת העבודה.
<שושנה יסיה: הם ביום עובדים ובערב צריכים ללמוד.
לאה פדידה: סליחה, בהכשרה המקצועית הם לא מקבלים כסף?
לאה פדידה: הבטחת הכנסה?
אברהם נגוסה: הם מקבלים דמי קיום.
אברהם נגוסה: אבל הם רוצים לשלוח גם למשפחות שלהם באתיופיה.
<שושנה יסיה: אז אנחנו עושים כל מיני הסברות שזה חשוב.
<שושנה יסיה: לא הרבה לוקחים את הוואוצ'ר, זה לוקח להם זמן.
<שושנה יסיה: אבל עכשיו אני רואה את זה בדיור הקבע, המון לוקחים ואוצ'רים והם לומדים וזה משדרג להם, אבל זה המון המון הסברה.
אברהם נגוסה: נשמע בקיצור מדוקטור לילי בלום.
<לילי בלום: אני מומחית ברפואת משפחה, עובדת במרפאה של מכבי שממש צמודה, זו בעצם המרפאה שקולטת את העולים כבר כמה וכמה שנים יש שיתוף פעולה טוב ואנחנו עובדים ביחד.
<לילי בלום: אם אני אתרכז בנושא הקשיים, עיקר הקושי זה שפה שזה משהו שכבר דובר עליו וקצת להכיר את מערכת הבריאות שהיא מאוד שונה כמובן, באו ממקום שאין להם מערכת בריאות מסודרת למקום שיש בו מערכת מסודרת.
<לילי בלום: מנסים להתמודד עם זה בשיתוף פעולה בכל הדרגים בתוך הסניף, עם כל העובדים במרכז הקליטה ויחד עם הנהלת המרחב במכבי והסניף, מספרי טלפון אישיים, מנסים לעבוד בצורה מאוד מסודרת.
<לילי בלום: אני לא יודעת אם מודעים לכך אבל כל עולה חדש מאתיופיה מחויב בבדיקת רופא ממש תוך כמה ימים, הוא לא יכול אפילו להתחיל ללמוד אם הוא לא עבר בדיקה, שבעצם זה עושה איזה שהוא עומס תחילתי כשבאה מסה של עולים לתוך מערכת הבריאות, לתוך המרפאות.
<לילי בלום: הדבר דורש הרבה מאוד ארגון כי בעצם אנשים באים וצריכים לעשות בדיקות ואחר כך לחזור, הרי גם צריך לטפל באנשים.
<לילי בלום: הדרך שניסינו לפתור את זה בקשר עם הקהילה זה בתקשורת והעברת מידע למי שצריך להזמין אותו לבדיקות חוזרות, כדי לשמור על הפרטיות ובהסכמה של העולים כי יש פה עניין של השפה שהם צריכים להבין איך כל המידע עובר.
אברהם נגוסה: משפחה עולה חדשה הגיעה אליך, כואב להם באיזה שהוא מקום והם באו.
אברהם נגוסה: איך את מבינה אותם?
<לילי בלום: רק בשתי צורות או בטלפון שקיים קול הבריאות, שיש תרגום, או בהרבה פעמים זה עם עזרה וליווי של הצוות.
אברהם נגוסה: המתורגמן ממרכז הקליטה בא איתם?
<לילי בלום: כן.
<לילי בלום: מה שעשינו כדי לשמור על הזכויות של העולים גם שהם גם יבינו, צריך להסביר להם ושהם יחתמו על הסכמה, תמיד כמובן שואלים את הסכמתם האם זה בסדר שיש שם אנשים.
<לילי בלום: אבל בעצם אין דרך לעשות את זה אחרת בלי התרגום ובלי התיווך של מרכז הקליטה.
אברהם נגוסה: השאלה האם מתורגמנים עוברים קורס והכשרה כדי שהם יוכלו להיות מתורגמנים בתחום הבריאות כי יש לנו ניסיון מהעבר שהעולה אומר משהו והוא מתרגם אחרת ואז הרופא מתבלבל.
<רויטל לוי רונן: יש לנו ניסיון, יש לנו צוותים מקצועיים.
אברהם נגוסה: אני לא רוצה להיכנס לזה, אבל אני אומר האם מכינים ומכשירים אותם שיהיו מתורגמנים גם בתחום הבריאות?
<ורד אחיהון: אחד הדברים הטובים אצלם באמת שבנאדם יוצא עם הכשרה תוך כדי עשייה.
<ורד אחיהון: אל תשכח שמרכז הקליטה הזה קיים כבר שנים וקלט עולים.
<ורד אחיהון: אז יכול להיות שהיו טעויות בעבר, אבל עובדי הסמך, לכל אחד יש תחום הכשרה שלו למה הוא נועד מתוך התנסות שלו והחוויה שלו, אז פחות או יורת הוא יודע מה הוא מתרגם.
<אדנה טדלה: אנחנו קולטים את הצוות הזה שהשליט שלו בשתי השפות, הן בעברית והן באמהרית, שתהיה טובה.
אברהם נגוסה: זה אין לי ספק, אבל התחום.
<אדנה טדלה: אם השפה שלו טובה, עם הוותק, אנחנו מעל עשור עובדים, באמת הצוותים שלנו יודעים, מאומנים.
אברהם נגוסה: אני מצטער שאני מקצר אבל הזמן שלנו קצר.
<יעקב מלקמו: רק משפט קצר כל כך קריטי, לא מזמן התפרסם בעיתון שמהיעדר הבנה של המטופל, 800 אנשים הופנו לטיפול בבריאות הנפש.
<יעקב מלקמו: אני חושב שזה מאוד חשוב, שתחום הבריאות, אי אפשר לפי תחושות והרגשות, צריך להיות מישהו שיש לו ניסיון או משהו שקרוב לתחום שירותי הבריאות וזה מאוד חשוב וקריטי.
<לילי בלום: אני מסכימה.
<לילי בלום: זה משהו שגם אני מעלה בנושא של עולים אחרים, דיברתי על כך.
אברהם נגוסה: אנחנו בוועדה מכירים את הנושא ודנו גם על עולים אחרים.
<לילי בלום: אני יכול להמליץ משהו, יכול להיות שאפשר להביא בשיתוף למרפאה שאני עובדת מישהו מהקהילה לדגשים בנושא תפיסת מחלה מאתיופיה.
<ורד אחיהון: יש מילון - - - הבריאות, מחלות - - -
אברהם נגוסה: לזה אני מתכוון, להכשיר ולהביא אנשים מקצועיים.
<טקלה מקונן: אני רוצה להשלים, מכיוון שהזמן קצר, בנושא של קליטת תלמידים עולים, אנחנו אמונים על קליטת תלמידים עולים במערכת החינוך, כל ה-70 ילדים שאתם רואים פה משולבים בבתי הספר, יש תכנית מובנית להנחלת הלשון, הדגש הוא בשלב ראשוני להנחלת הלשון.
<טקלה מקונן: הם משולבים בכל הכיתות, עושים מיפוי של הילדים, זה לא אותם ילדים שהגיעו בשנות השמונים, אלה ילדים שהגיעו מאדיס וגונדר, יש להם ידע בסיסי, והם משולבים בתוך בית הספר.
<טקלה מקונן: דבר נוסף, בנושא הנגשה תרבותית אנחנו מעסיקים 72 מגשרים חינוכיים בין תרבותיים, חלקם עובדים במשרד החינוך וחלקם עובדים בעמותת פידל.
<טקלה מקונן: הם מנגישים תרבותית, ללא מתורגמן, זה שפה אחרת, משרד החינוך עבר לשפה של רב תרבותיות בנושא של הנגשה תרבותית.
<טקלה מקונן: זה מה שאנחנו עושים.
<טסה איידאו: אני מנהלת תכנית שילובים בעירית חיפה שהיא בעצם מחברת במרכזי הקליטה את הקהילה לתוך העיר וזה מתחיל להיות שילוב, זה כבר לא קליטה ראשונית.
<טסה איידאו: מה שמדובר פה במרכז הקליטה וכנראה במרכזי קליטה האחרים זה בעצם ה"ברוכים הבאים" שעושים לקהילה.
<טסה איידאו: אני רוצה להעיר את תשומת הלב שאחרי שנתיים הבעיה לא נפתרת והקהילה נקלטת והכל בסדר, אנחנו מקבלים אחרי שנתיים ממרכז קליטה, מתחיל צוהר אחר של עבודה מאוד אינטנסיבית.
<טסה איידאו: עירית חיפה במקרה שמנו לפנינו ועובדים עם הקהילה מאוד חזק, כ-4.5 מיליון ₪ כל שנה תקציב בשביל 5,270 עולי אתיופיה, חלקם, 3,000 פלוס הם עולים חדשים בהגדרת משרד הקליטה.
<טסה איידאו: אני רוצה להעיר שיש ערים אחרות שאין להן אפילו את הבסיס לקבל תכניות ממשלתיות של הדרך החדשה ולהנגיש לכל בית את המדיניות של הדרך החדשה, הייתי מבקשת מהשולחן הזה וממך כבוד חבר הכנסת שבאמת ערים אחרות יתגייסו וגם את כל תכניות הממשלה יוכלו להנגיש לקהילה כי יש ערים שלא יודעות אפילו מה מספר המשפחות העולות יוצאות אתיופיה שצריך לתת להן את המענה.
<טסה איידאו: זו הבקשה שלי כמי שמכירה את הקהילה אחרי מרכז הקליטה.
אברהם נגוסה: ביום שני הייתה לנו ועדת שרים על התכנית הזאת בראשות ראש הממשלה.
אברהם נגוסה: שמענו עדכונים מהשטח, לא בכל התחומים, בתחומים מסוימים כמו דיור ספורט ומאבק בגזענות וכמובן ועדת השרים אישרה את העניין של הקייסים והרבנים.
אברהם נגוסה: בוועדה שלנו במהלך חודש מרס יתקיים דיון.
אברהם נגוסה: את מוזמנת להגיע ולתת את נסיונך כדי שיהיה מודל לחיקוי לאחרים.
<טסה איידאו: אני תושבת קרית אתא וכמעט אין תשתית, אי אפשר להגיע, אין הנגשה, אין מספרי טלפון.
<טסה איידאו: מצד אחד אני מכילה את חיפה שהיא מדהימה בקליטת העליה ובקרית אתא כתושבת אני רואה כמה זה דל.
<טסה איידאו: אז אני חושבת שחייבת איזו שהיא התערבות.
אברהם נגוסה: את צודקת.
אברהם נגוסה: אנחנו עושים דיון מעקב בנושא ואת מוזמנת להגיע לוועדה.
אברהם נגוסה: תני את הכתובת שנשלח לך הזמנה לדיון.
אברהם נגוסה: הוא אומר: תודה שבאתם לבקר אותנו לראות איך אנחנו חיים ומרגישים, ולשמוע.
אברהם נגוסה: אנחנו מודים לקב"ה שהמתנו 20 שנה במצב קשה שם והתפללנו כל יום שאנחנו נזכה להגיע לארץ ישראל.
אברהם נגוסה: הנה הגענו לפה ותודה לקב"ה.
אברהם נגוסה: קיבלו אותנו טוב, מלמדים אותנו, עושים הרבה כדי שאנחנו נשמח ואנחנו הגענו לפה ומרגישים שמחים כמו הורים שמחתנים את הבן והבת שלהם, אנחנו שמחים שהגשמנו את החלום ושמחים והצוות פה מקבל אותנו ומטפל בנו.
אברהם נגוסה: מה שאני מבקש בשם כולם, שכמו שכתוב "אקבצכם מארבע כנפות הארץ" אנחנו מבקשים מכם שהמשפחות שלנו שממתינות שם שנים רבות במצב קשה, שהם יבואו לפה לארץ ישראל וזה אנחנו מבקשים שתעזרו לנו, שהם יגיעו לפה בהקדם האפשרי.
אברהם נגוסה: הוא ממשיך ואומר שהמשפחות שלהם נמצאות בתנאים קשים מאוד, תנאי מגורים קשים, 15, 20 איש במקום קטן מצטופפים, גם שם לפעמים אומרים להם "תעזבו" והם נמצאים במצב מאוד קשה, תנאים כלכליים קשים, סובלים מפירוד של המשפחה, תנאי מגורים מאוד קשים.
אברהם נגוסה: אנחנו היינו שם באותו מצב, בכינו כל הזמן, הקב"ה הביא אותנו ואנחנו רוצים ומבקשים מכולכם תפעלו ביחד להביא את כולם לפה לארץ שהקב"ה נתן לאברהם ליצחק וליעקב.
אברהם נגוסה: זה מה שאני מבקש.
אברהם נגוסה: אלה הדברים שלו.
אברהם נגוסה: עוד בבקשה בקיצור.
<אדינש מולה: (מדבר באמהרית)
אברהם נגוסה: אתרגם את דבריו: הוא אומר שגם הוא המתין שם 20 שנה בתנאים מאוד קשים.
לאה פדידה: בן כמה הוא?
אברהם נגוסה: בן 35.
אברהם נגוסה: ההורים שלו, כל המשפחה שלו עלתה מזמן לישראל ורק הוא נשאר לבד שם.
אברהם נגוסה: כשהוא היה שם הוריו ומשפחתו תמכו מפה, ועכשיו במרכז הקליטה הצוות תומך בו.
אברהם נגוסה: הוא רואה אותם כמשפחה.
אברהם נגוסה: הוא עכשיו לומד באולפן.
אברהם נגוסה: הוא מבקש גם "האחים שלנו נשארו שם, הם נמצאים באותו מצב בתנאים מאוד קשים ולכן צריך לפעול להביא אותם".
אברהם נגוסה: תודה לרב ולדמן ולאברהם על המאמצים.
<קריאה: הוא לומד באולפן מערבי.
<קריאה: באמת מאוד מוצלח.
אברהם נגוסה: עכשיו ידבר עולה נוסף ואני אתרגם את דבריו.
<הבטמו: הוא עלה למדינת ישראל בינואר 2013, הגיע עם האחים והאחיות שלו.
<הבטמו: הבנתי את הבעיה ואני אתרגם לכם בקיצור ואטפל בזה באופן פרטני.
<הבטמו: הנושא הוא שהוא רצה לרכוש דירה, הוא מצא דירה ורצה ללכת דרך מתווך וכנראה המתווך הזה לא מקובל במרכז קליטה והיא אמרה לו "אתה לא יכול לעבוד עם המתווך הזה" ואז הוא ישר הגיע להבנה עם בעל הדירה לקנות ואז בא אליה והיא אמרה לו "אתה לא יכול לקנות עם אחותך ביחד כי היא עכשיו מעל גיל 18" מצד שני הוא אומר שבתעודת הזכאות כתוב עד גיל 21.
<קריאה: הוא מופיע כמשפחה בתעודת הזכאות?
אברהם נגוסה: עד גיל 21.
אברהם נגוסה: קיבלתם אותנו בצורה מרגשת מאוד ותודה למנהלת מרכז הקליטה ולכל הצוות, אני גם אומר תודה לנציגי הממשלה השונים שהגיעו ,משרד החינוך, משרד הקליטה ומשרדים אחרים שידברו.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע בשלב הראשון סקירה ממנהלת מרכז הקליטה לאחר מכן נשמע ממשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: אני אציג את הצוות שהגיע איתי, דנה גורדון מנהלת הוועדה והיועצים הפרלמנטריים שלי ירון, גבי, ישמבל, יונס וכמובן ממשרד החינוך יעקב מלקמו, ידידיה.
אברהם נגוסה: סוניה מהסוכנות היהודית נמצאת כאן והיא תציג את הצוות שהגיע.
<חני ביטון: תודה רבה.
<חני ביטון: ברוכים הבאים אנחנו מאוד שמחים ומתרגשים שאתם איתנו כאן היום.
<חני ביטון: מרכז קליטה צה"ל 9 פתוח לקליטת עולים מאתיופיה משנת 2000, זו בעצם השנה ה-18 שלנו כך שעברו כאן דורות של עולים חדשים שיצאו מכאן ועזבו לדיור קבע.
<חני ביטון: היום אנחנו במרכז הקליטה כמעט 400 איש, רוב רובם עולים חדשים מהחצי שנה האחרונה, יש לנו עוד כמה משפחות בודדות שעלו בסוף 2016 שנמצאים בתהליך רכישת דירה ולקראת יציאה בקיץ לדיור קבע.
<חני ביטון: מה שמאפיין את מרכז הקליטה שלנו בעצם זה משפחות גדולות, הדירות כאן גדולות, שלושה וארבעה חדרים לכן אנחנו מקבלים זוגות עם ילדים ממוצע במשפחה שבעה, שמונה ילדים ושמח פה, מה שמביא אותנו למספר של מעל 200 ילדים שמשולבים במוסדות החינוך.
<חני ביטון: אם תישאר פה עוד שעה תראה ותשמע מה זה 200 ילדים במבנה.
<חני ביטון: באמת ששמח כאן, שמונה כיתות אולפן לומדות היום פה בתוך מרכז הקליטה, גם אולפן עברית וגם אולפן גיור שמובילים כאן הצוות שלידי ממשרד החינוך, תיכף תשמע גם מהם, 144 לומדים באולפנים פה במרכז הקליטה שלנו, כל הילדים משולבים בגנים, מעונות, בתי ספר, בפנימיות, ממש בהתאמה לכל אחד.
<חני ביטון: אחר הצהריים יש לנו כאן מערך שלם של לימודים, הכנה, העשרה, תיגבור, מורים מקצועיים שמגיעים שאנחנו מביאים בתכנית מצופים, שילוב בחוגים גם ברשות גם בתוך מרכז הקליטה, גם במתנ"סים, הצגות, חיי תרבות, כל מה שקורה בעיר אנחנו מאוד משתדלים להיות מעורבים.
<חני ביטון: יש לנו גם עולים, קבוצה מיוחדת ומגובשת שהתקבלה לאחרונה.
<חני ביטון: יש פרויקטים מיוחדים, אנחנו נמצאים כאן בשנה ראשונה של הקליטה שרוב העולים לומדים אולפן, לומדים יהדות ובין לבין עושים עוד הרבה, פעילות לגיל הרך, הורים וילדים, חוג כדורגל עם קבוצה ייצוגית שמייצגת את מרכז הקליטה, שילוב של 50 ילדים בחוגים במימון של הרשות בתוך המתנ"סים במגוון חוגים שהם בחרו, ספריה פעילה, חדר מחשבים, כל הקידום של מיומנות טכנולוגית, חוגים של מדעים, חוגים של טכנולוגיה, תכנית הכנה לצה"ל, תיכף תשמע ותפגוש בתכנית "אחריי" של הרשות יחד עם הקהילה, לא תכנית מיוחדת שלנו, שיתוף פעולה טוב עם המשטרה, עם הרשות, עם משרד החינוך, כל הגופים למען הקליטה.