GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיה שריר: זה למעשה רוב התקציב, שעות התקן של המשרד.
מאיה שריר: מעבר לכך יש לנו כמובן את כל הנושאים, את התכנית החדשה שלנו עם משרד העלייה והקליטה, שיתוף פעולה מלא של שני המשרדים במכרז חדש לתגבור לימודי של ילדים בחינוך היסודי אחרי שעות הלימודים, תכנית יע"ל, תכנית בהיקף של 5.5 מיליוני שקלים, ותכניות נוספות.
אברהם נגוסה: בעניין החינוך הלא פורמלי, שמעת את הצורך בקרב הנוער, וישיבות וארגונים שיכולים לקדם פתרון בעיות שיש בשטח של הנוער מחוסר עיסוקים שמשתולל ברחובות, והם רוצים לגבש ולחזק אותם בהשתלבותם לחברה.
אברהם נגוסה: האם מעבר לחינוך הפורמלי הקצבתם משאבים לצורך הזה גם?
מאיה שריר: תמיד אנחנו נמצאים בשאלה של עד כמה לתת מענה שהוא ייחודי אבל סגרגטיבי, נפרד, לעולים, ועד כמה לדאוג לשלב אותם בחברה הישראלית.
מאיה שריר: הרי המטרה של כולנו שהעולים יישארו כאן
מאיה שריר: במדינת ישראל בחברה הישראלית ולכן צריך תכניות שמחברות ומלשבות את העולים עם החברה הישראלית.
מאיה שריר: במשרד החינוך יש את מינהל חברה ונוער שהם מפעילים תכניות בחינוך הבלתי פורמלי בשעות אחר הצהריים ואנחנו מעודדים את העולים להשתלב בהם.
מאיה שריר: אם זה תכניות כמו בתנועות נוער, ארגוני נוער שונים שגם שם יש תכנית ייחודית, למשל בבני עקיבא יש תכנית עמישב שמחברת את העולים לתנועת הנוער.
מאיה שריר: אנחנו לא מאמינים בהפרדה מוחלטת אלא בקריאה לשלב אותם ולהתחבר עם החברה הישראלית.
מאיה שריר: אז יש תכניות והן תכניות ברובן שמשלבות את בני הנוער העולים עם החברה הישראלית.
אברהם נגוסה: הבנתי אבל למשל ראש חמ"ד, כפי שאמר - - -
מאיה שריר: אני לא ידעתי על זה.
אברהם נגוסה: המטרה פה, הארגונים דווקא הם המגשרים גם מבחינת השפה וגם מבחינת המנטליות והם מכירים את עניין הרגש והתמיכה.
אברהם נגוסה: השאלה פה, הם חסרי אונים.
אברהם נגוסה: מבחינת אכפתיות ויכולת הם יכולים להתגייס ולעזור, אבל בלי תקציב קשה לקדם דברים.
אברהם נגוסה: השאלה פה האם נוער וחברה, אם יש לכם תקציב מספיק גם לעבוד בשיתוף פעולה במצ'ינג עם הארגונים.
מאיה שריר: אני יודעת שחלק מהתקציבים של התמיכות דווקא נמצאים במשרד העלייה והקליטה, וכמובן שאי אפשר לתת תמיכות לאותו נושא משני משרדי ממשלה.
מאיה שריר: אני מציעה כן לארגוני העולים, ועם חלקם אני עובדת ממש בשיתוף פעולה, שיפנו באופן מסודר למשרד ואז המשרד יפנה אותם לגורם המתאים.
מאיה שריר: כי זה שאתם פניתם לחמ"ד, אני לא יודעת על זה.
עקיבא הרו: זה גם היה תהליך ראשוני מאוד.
עקיבא הרו: זה עוד לא - - -
מאיה שריר: זכותכם לפנות למי שאתם רוצים, אני רק אומרת שאני לא ידעתי על הפניה הזאת ואני אחראית במשרד על תלמידים עולים.
מאיה שריר: אז אני מציעה לפנות בצורה מסודרת למשרד ושהמשרד יכוון לאילו אנשי מקצוע.
עקיבא הרו: אני אוכל להתייחס לנקודה אחת ברשותכם?
עקיבא הרו: משהו קצר.
עקיבא הרו: קודם כל תודה רבה, ניכר שיש מאמצים וזה לא ממקום כמובן של ביקורת שאין עבודה, יש עבודה נפלאה אבל יש מקומות לחיזוק.
עקיבא הרו: לפני שנתיים-שלוש הייתה לי קונספציה של שילוב, שילוב, שילוב, אין מה לעשות, זה מה שצריך לעשות כי חייבים כדי שהם ירגישו שייכות.
מאיה שריר: צריך גם וגם ללא ספק.
עקיבא הרו: כן.
עקיבא הרו: רק לסיים את המשפט, השילוב הוא המטרה.
עקיבא הרו: הדרך הרבה פעמים זה דווקא החוויה הבטוחה של קודם כל הזהות שלי מתקבלת פה בחברה, אני אמריקאי, אני צרפתי, אני אתיופי, אני רוסי ומקבלים אותי ככזה.
עקיבא הרו: אחרי שבתוך בית ספר, בתוך הקהילה רואים את זה, אז אפשר לדבר על השילוב.
עקיבא הרו: אנחנו מנסים לעשות את זה, אבל זה ממש תהליך והרבה פעמים הדרישה היא שילוב או ראייה כללית שכולנו שווים ובואו נעבוד ביחד.
עקיבא הרו: לא בהתחלה.
עקיבא הרו: אי אפשר לעבוד ככה בהתחלה.
מאיה שריר: אני מסכימה איתך אבל אני חושבת שלא הכל הוא תלוי תקציב.
מאיה שריר: אנחנו עושים עבודה עם המורים, הכשרה, היכרות עם התרבויות השונות וזה מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: אתה ממש צודק בעניין השילוב.
אברהם נגוסה: אנחנו מאוד צריכים להיזהר, זה לא שילוב בכל מחיר.
אברהם נגוסה: היעד שלנו הוא שילוב, אז בואו מעט נדחוף אותו, ואז אנחנו מאבדים אנשים בדרך.
אברהם נגוסה: חשוב שזה יהיה בשלבים.
אברהם נגוסה: אם אנחנו לא מחזקים אותם בתחילה, השילוב לא יצליח.
אברהם נגוסה: לכן ההתייחסות קודם וההכנה לשילוב, זהו שלב מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: כאן התפקיד של הארגונים, שצריכים לגשת בצורה מסודרת למשרדים.
אברהם נגוסה: בעניין התקציב, האם לקחתם בחשבון בתכנית התקציב הממשלתי את הנושאים שעלו בעבר ועולים כאן בוועדה בנושא תקצוב, בעיקר הלא פורמלי.
דוריס קריאף: לא הכינו אותי מראש, כלומר לא קיבלתי את המסמך להכין, אני לא מאגף תקציבים אבל אני כן אגיד מה עשינו למען - - -
אברהם נגוסה: הקראתי את המייל שנשלח לכל המוזמנים ממשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: לא ייתכן שמשרד העלייה והקליטה, המשרד המתכלל בנושא קליטת העלייה, לא יכול לקבל את - - -
דוריס קריאף: קיבלתי את ההזמנה מלשכת מנכ"ל ולכן לא הבאתי את פריסת התקציב.
דוריס קריאף: אבל אני כן רוצה לעדכן שהמשרד - - -
אברהם נגוסה: קודם כל אנחנו מבקשים שתשלחי לנו.
דוריס קריאף: אני אבקש מאגף תקציבים.
אברהם נגוסה: דבר שני אני לא מצפה שתיכנסי לכל הפרטים הקטנים, אבל תני לנו מה שאת יכולה.
אברהם נגוסה: בעיקר עבודה בשיתוף פעולה עם ארגוני העולים והתמיכות, כדי לשלב את העולים.
אברהם נגוסה: אני מדגיש, בחינוך הלא פורמלי.
דוריס קריאף: אוקיי.
דוריס קריאף: אבל אני כן רוצה לפתוח ולהגיד שהקצינו לשנת 2018 תקציב מיוחד של כלל העובדים של המשרד, ימומן להם קורסים לשפה האנגלית או לשפר או ללמוד אותה, וזה לכלל העובדים.
דוריס קריאף: כלומר כל עובד במשרד שירצה ללמוד אנגלית, המשרד יממן לו את זה.
דוריס קריאף: אנחנו מנסים לכסות שכל העובדים למעשה - - -
אברהם נגוסה: העובדים של משרד הקליטה?
דוריס קריאף: כן.
דוריס קריאף: זה משהו שכבר לקחנו לתשומת ליבנו, כדי שאנשים ידעו גם אנגלית.
דוריס קריאף: לגבי ההקלה בתמיכות, אני יודעת שהקלה בתמיכות בעמותות ובתכניות, יש הקלה בשנת 2018, לפרטי פרטים אני לא יודעת, אני לא מקליטה בקהילה.
דוריס קריאף: עוד פעם, לא הכינו אותי נכון לוועדה הזאת ולכן אני לא מוכנה לוועדה הזאת מהבחינה של להגיד את ההקלות.
דוריס קריאף: היא אמרה קודם, זה מה שבעיקר נעשה.
אברהם נגוסה: רק את ממשרד הקליטה?
דוריס קריאף: היה צריך להגיע לפה למעשה מישהו מקליטה וקהילה.
דוריס קריאף: אני פה מתיעוד וזכאות.
אברהם נגוסה: כשאנחנו מגדירים את הנושאים, ומה שאנחנו מצפים, היו צריכים להיות מוכנים לכך.
אברהם נגוסה: האימייל נשלח ב-6 לפברואר, כדי שיהיה לכם מספיק זמן.
דנה גורדון שושני: הבהרנו מה אנחנו מבקשים.
אברהם נגוסה: הבהרנו מה אנחנו מבקשים.
אברהם נגוסה: אנחנו היום ב-28 לפברואר.
דוריס קריאף: אתה צודק.
דוריס קריאף: אני אעביר להם ששלחו את ה - - -
אברהם נגוסה: אני מצטער להגיד לך שהמשרד לא ממלא את אחריותו.
אברהם נגוסה: או שהוא מזלזל בוועדה או שיש בעיה בניהול במשרד.
דוריס קריאף: אני לא חושבת שיש זלזול.
דוריס קריאף: אני אעביר את זה שהם אלה שמתכללים את האנשים והם אלה ששולחים את האנשים לוועדות.
אברהם נגוסה: לפחות שיכינו את האנשים שהם שולחים אותם.
אברהם נגוסה: אנחנו נפנה את המחאה שלנו בכתב לשרה וגם למנכ"ל.
אברהם נגוסה: אי אפשר לנהוג בצורה כזאת.
אברהם נגוסה: אנחנו לא באים כאן לטיול.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים להגיע לפתרונות.
דוריס קריאף: זו לא הוועדה הראשונה שאני משתתפת בה.
דוריס קריאף: אני מגיעה בדרך כלל מוכנה אבל אני לא מהאגף הנכון.
אברהם נגוסה: אין לי טענה אישית אליך.
אברהם נגוסה: אבל חשוב לי שהאכזבה שלנו תירשם בפרוטוקול שדווקא משרד הקליטה, שהוא המתכלל מטעם מדינת ישראל בקליטת העלייה, ושאנחנו קובעים דיון כל כך חשוב בתקופה חשובה בדיוני התקציב, דיון מעקב.
אברהם נגוסה: זה לא דיון ראשון.
אברהם נגוסה: אנחנו מראש שלחנו באופן ברור את הנושא שאנחנו מצפים לשמוע בו ממשרדי הממשלה, ושולחים אותך בלי לעדכן ובלי להכין אותך, וגם שאת לא מטפלת באותו התחום.
אברהם נגוסה: הטענה שלי מופנית למשרד העלייה והקליטה וחשוב לי להביע את המחאה בשם הוועדה.
סוניה גרהם: אפשר לשאול משהו?
סוניה גרהם: אני רוצה לדעת אם אתם לא הגעתם מוכנים, אז מה השלב הבא.
סוניה גרהם: מפני שחשבתי שזה יהיה הדיון האחרון.
אברהם נגוסה: קודם כל זה לא דיון אחרון.
אברהם נגוסה: אחרון למושב הזה אמנם, אבל אנחנו חוזרים אחרי יום העצמאות ונקיים עוד דיון.
אברהם נגוסה: אני בטוח שאנחנו נדאג שיבואו מוכנים.
אברהם נגוסה: נכתוב מכתב לשרה ולמנכ"ל על מה שקרה היום ולא נעבור על כך לסדר היום.
אברהם נגוסה: נעשה את כל האפשרויות שבפעם הבאה יבואו.
אברהם נגוסה: אני אדבר אישית גם עם השרה וגם עם המנכ"ל כי המטרה שלנו שתהיה התייחסות לכך בדיוני התקציב.
אברהם נגוסה: אנחנו חוזרים במושב הבא, אחרי התקציב שעבר.
אברהם נגוסה: חשוב לנו, קבענו למעקב עכשיו כי רצינו שיהיה ביטוי בתקציב.
סוניה גרהם: אנחנו תקועים עכשיו.
אברהם נגוסה: נמשיך את הדיון ונשמע את המשרדים והרשויות המקומיות ואז נסכם ונפנה למשרדים.
אברהם נגוסה: אבל ההתנהגות של משרד הקליטה לא מקובלת עלינו.
אברהם נגוסה: זה זלזול בוועדה, זלזול בעולים החדשים וזלזול בכנסת, וזה לא ייתכן.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו נעשה את הכל כדי שמשרד הקליטה יתקנו את דרכם.
רפאל כהן: ברשותך חבר הכנסת נגוסה, אני מציע שבמכתב שאתה פונה, לצרף גם את העיקרים של הדברים כי חבל לפספס את הזמן טכנית, שיעלו בנוסף למחאה, גם מהן הדרישות של הארגונים.
רפאל כהן: כי זה לא מונע מלטפל.
אברהם נגוסה: נעשה זאת ביחד.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו את משרד הבריאות בבקשה, לעניין בריאות הנפש וההנגשה הלשונית במערכת הבריאות.
נעמה נהיר מזור: יש את הדברים שאנחנו ממשיכים משנים קודמות ונכנסו לתכניות העבודה גם בשנה הזאת, כמו השולחן העגול עם ארגוני העולים, פעם במספר שבועות.
נעמה נהיר מזור: כבר יש לי פגישות ביומן שלי עד סוף 2018.
נעמה נהיר מזור: זה שולחן עגול שאנחנו מקיימים באופן רצוף, גם ישיבות מעקב וגם ישיבות שמעלות נושאים חדשים.
נעמה נהיר מזור: כאן אני מאוד ממליצה, יש לנו ישיבה ביום ראשון, כל האנשים מישיבה יוניברסיטי שזה כמובן מוסד מוכר, אם יש איזו שהיא בעיה אם תוכלי להעביר את זה לרונן פוקסמן שבדיוק יצא, כדי שלפחות נוכל לתת תשובות שאנשים ידעו מה השלב הבא ומה הם כן יכולים לעשות ובמה הם לא יהיו תקועים, כי זה בלשון המעטה לא ראוי שאנשים יגידו "לא הכירו בנו למרות שסיימנו את ישיבה יוניברסיטי" אז כנראה שיש כאן איזה שהוא כשל שאני מניחה שאפשר לפתור.
נעמה נהיר מזור: המשאבים העיקריים שהוקצו גם ל-2018 וגם ל-2019, בכל הנושא של מחשוב, ברור לנו שההנגשה הלשונית לפחות מבחינת משרד הבריאות, יכולה להתממש בעיקר על ידי מחשוב.
נעמה נהיר מזור: האתר עצמו מזמן כבר מונגש.
נעמה נהיר מזור: העניין של הטפסים יותר מורכב, ומדוע?
נעמה נהיר מזור: קצת לא נעים להגיד, אבל פקידי עירייה, רישוי, לא קוראים אנגלית ולכן רוב הטפסים הם בעברית.
נעמה נהיר מזור: אנשים מורידים אותם כמו פעם בנייר, ממלאים ושולחים בנייר, כך זה היום.
נעמה נהיר מזור: הכוונה היא בשנתיים הקרובות מקצוע אחר מקצוע, זה תהליך מאוד אינטנסיבי, לנסות להנגיש את כל המקצועות תוך שנתיים כך שאנשים יוכלו למלא את הטפסים און ליין וברגע שהם ממלאים און ליין, אפשר כל אחד שיימלא בשפה שלו.
נעמה נהיר מזור: אותו דבר ואולי אפילו זה יותר חשוב למרות שזה לא הוזכר פה, הנושא של הנגשה לשונית בבחינות הרישוי הממשלתיות.
נעמה נהיר מזור: היום זה אמנם מתורגם, אבל שוב, זה מתורגם ידנית ולאנשים הרבה פעמים יש תלונות נגד אופי התרגום.
נעמה נהיר מזור: במבחנים הממוחשבים תהיה אפשרות לתת יותר סרטונים ותמונות, דברים שיהיו יותר נגישים ליותר אנשים, ומעל הכל הנושא של עררים.
נעמה נהיר מזור: הגשת ערר היום לבחינות הרישוי הממשלתיות היא רק בעברית, שוב, מכיוון שאי אפשר יהיה לתרגם את כל העררים ולהגיש לוועדות ערר, זה אנחנו מקווים מאוד שכבר השנה ניתן יהיה להגיש כל אחד בשפתו במקום ואנחנו מאמינים שזה יפתור הרבה בעיות.
נעמה נהיר מזור: זה אמנם לא עלה כאן אבל אנחנו מקבלים את התלונות ואנחנו מקווים שזה יפתור חלק גדול מהן.
נעמה נהיר מזור: לגבי טרום עליה, גם משרד הבריאות כמובן מממן ומעודד עובדים להגיע לכל ירידי טרום עליה כשההרשמה לבחינות נעשית במקום, האישורים נעשים במקום, אין צורך לא בנוטריונים ולא בתרגומים כאן בארץ.
נעמה נהיר מזור: אנחנו מאוד משתדלים בעזרת ההשתתפות בירידים גם לפשט את הבירוקרטיה וגם לקצר את התהליכים באופן כללי.
אברהם נגוסה: מה עם הטיפול בבריאות הנפש, זה לא רק שפה.
אברהם נגוסה: האם משרד הבריאות עושה מאמץ לשלב פסיכיאטרים, פסיכולוגים למערך בריאות הנפש בקרב עולים חדשים דוברי שפות שונות?
אברהם נגוסה: אנחנו היום דנים בעיקר על דוברי אנגלית, האם אתם מקדמים לשלב את דוברי האנגלית?
נעמה נהיר מזור: אני יודעת שהשר הצהיר, לא רק בקבל עם ועדה, הצהיר שהוא מתכוון לקצות תקציבים מאוד משמעותיים לנושא של בריאות הנפש שהוזנח מכל פן שהוא ב-20 השנים האחרונות לפחות.
נעמה נהיר מזור: אני לא יודעת ספציפית על הנגשה לשונית, אני יכולה לברר ולחזור.
נעמה נהיר מזור: אני מניחה שזה גם כלול, אבל אני אברר ואחזור לוועדה.
אברהם נגוסה: האם יש תקציב למשרד הבריאות לשיתוף פעולה עם ארגוני העולים?
נעמה נהיר מזור: כן.
נעמה נהיר מזור: כמובן.
נעמה נהיר מזור: עד סוף השנה אנחנו מכוסים מהבחינה הזאת וכבר נקבעו ישיבות בלשכת סמנכ"ל משרד הבריאות, ישיבות עם הרבה מאוד גורמים בתוך המשרד ואני יכולה להגיד שבטלפון הנייד שלי, יש בינינו קשר מאוד ישיר, מאוד רציף.
אברהם נגוסה: עם ארגוני העולים?
נעמה נהיר מזור: עם ארגוני העולים, בוודאי.
נעמה נהיר מזור: גם במייל וגם בתקשורת סלולארית רגילה.
אברהם נגוסה: מבין ארגוני העולים האם יש מישהו שמתמחה או עוסק בתחום הבריאות?
נעמה נהיר מזור: אני חושבת ש"נפש בנפש" הוא הארגון הכי - - - מבין דוברי האנגלית.
אברהם נגוסה: אתה יכול לעדכן אותנו האם פניתם, האם קיבלתם תקציב?
אברהם נגוסה: אתה מסכים עם מה שגברת נעמה אמרה ואנחנו יכולים לעשות "וי" שאין אתגרים באזור הזה?
נטע כ"ץ: חבל לי שזה עולה עכשיו כי רונן באמת הוא זה שמטפל בזה באופן קבוע ואני יודע שהוא בקשר עם נעמה, עם כל עובדי משרד הבריאות באופן קבוע, בהמשך גם לשולחן העגול שמתקיים ויתקיים ביום ראשון הקרוב והוא באמת מכיר את הנושא הזה הרבה הרבה יותר טוב ממני.
נטע כ"ץ: אני יודע שתמיד יש לאן להמשיך ולהגיע, ואני יודע שהקשר הוא מאוד טוב והרצון נמצא.
נטע כ"ץ: השאלה איפה בדיוק זה עומד, רונן יכול להגיד.
אברהם נגוסה: רונן שיבח גם אתמול את משרד הבריאות ולכן יש לי הרושם ששם יש שיתוף פעולה בעניין ההכרה בתארים ורישיון והדברים האלה, רציתי לדעת לעניין שיתוף הפעולה בפרויקטים למען חיזוק עולים חדשים והנגשה לשונית.
אברהם נגוסה: יש עוד ארגון שרוצה להגיב לנושא?
ליאמי לורנס: כן.
ליאמי לורנס: שלום.
ליאמי לורנס: אני נציג של 40,000 עולים חדשים מכל העולם, אבל חצי מהם מארצות אנגלו סקסיות.
ליאמי לורנס: הארגון הוא KEEPOLIM.
ליאמי לורנס: קודם כל אני רוצה לומר תודה לדוקטור נגוסה וחברת הכנסת קסניה סבטלובה, הם עובדים איתנו וממש אכפת על כל עולה ואין דבר כזה, יש 120 אנשים בכנסת, אלה גיבורים, שניהם.
ליאמי לורנס: בקשר לבריאות הנפש, יש לנו שמונה אנשים שנפטרו בקבוצה שלנו בתוך שנתיים.
ליאמי לורנס: שמונה.
ליאמי לורנס: חמישה אנשים היו אחרי צבא, הם היו חיילים בודדים.
ליאמי לורנס: כולם מאמריקה.
ליאמי לורנס: מלפני שבוע עד עכשיו, בתוך השבוע הזה, היו לי שלוש שיחות טלפון, עולה אחת מאנגליה, עולה אחד מאיטליה ועולה אחד מדרום אפריקה, הם רוצים להתאבד.
ליאמי לורנס: אני טיפלתי בהם.
ליאמי לורנס: שמתי אחד באשפוז.
ליאמי לורנס: אין, אין, אני נורא מצטער, את דוברת מאוד נחמדה, אבל אני רוצה להגיד לך, אני לא פסיכולוג.
ליאמי לורנס: כל אחד מתקשר אלי "אני רוצה להתאבד".
ליאמי לורנס: שמונה אנשים בקבוצה שלנו התאבדו.
ליאמי לורנס: שלחו אותם בקופסה הביתה.
ליאמי לורנס: אין.
ליאמי לורנס: KEEPOLIM עושה בריאות נפש לבד, פרטי.
ליאמי לורנס: בחודש האחרון יהיה קבוצות תמיכה בכל מיני שפות בגלל שאין שירותים.
ליאמי לורנס: אתה יכול להתקשר לקופת חולים כללי תא ומכבי ומקבל 15 שיחות עם פסיכולוג, אבל הפסיכולוגים, היועצים, לא מדברים אנגלית, צרפתית, ספרדית, פורטוגזית.
ליאמי לורנס: אין שירות.
ליאמי לורנס: אנחנו פתחנו את זה לבד.
ליאמי לורנס: דיברתי עם מנכ"ל ער"ן, אני אוהב את ער"ן, הייתי במשרדים שלהם, הם דוברים רק עברית וערבית.
ליאמי לורנס: היו להם שירותים לפני זמן בכל השפות, אבל בגלל קיצוץ בתקציבים אין להם את זה.
אברהם נגוסה: אנחנו ביקרנו שם והיה לנו גם דיון בהשתתפות נציגי העמותה, היינו בשטח וראינו את המקום.
קסניה סבטלובה: ולמה הם לא קיבלו את הכסף?
אברהם נגוסה: באמת חסר להם תקציב, הם לא יכולים להשיג דוברי אנגלית ושפות שונות.
אברהם נגוסה: הם ממש הורידו.
אברהם נגוסה: לכן אני תומך במה שאתה אומר.
קסניה סבטלובה: למה שלא נדרוש ביחד שנינו שיכניסו את הסעיף הזה בתקציב?
ליאמי לורנס: אני ממשיך.
ליאמי לורנס: אחר כך נפתח - - - בתוך שנה ייעוץ פסיכולוגי מסובסד.
ליאמי לורנס: KEEPOLIM משלם חצי והקליינט משלם חצי.
ליאמי לורנס: הממשלה ומשרד הבריאות נכשלו.
ליאמי לורנס: אני עולה חדש, אין לי כסף לפלאפל.
ליאמי לורנס: אבל למה בתוך שלוש שנים שאני בארץ, עשיתי הכל לבד עם השותף שלי, צביקה גרייבר.
ליאמי לורנס: למה אנחנו עושים את זה?
ליאמי לורנס: אני רוצה לדעת איפה הממשלה נכשלה.
ליאמי לורנס: תודה.
אברהם נגוסה: נבקש אחר כך ממשרד הבריאות להתייחס לנושא.
אברהם נגוסה: כי אני מדגיש שזה הזמן להכניס את זה לתקציב.
אברהם נגוסה: אם יש בעיה של ער"ן כפי שהוא אמר, וזה יכול להיות רציני שאנשים מתקשרים ורוצים לשתף את המצוקה שלהם כדי לקבל תמיכה, ואין דוברי אנגלית שיעזרו להם.
נעמה נהיר מזור: תוך מספר ימים אני אשלח תשובה לוועדה.
אברהם נגוסה: אנחנו עוברים לרשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: עירית רמת גן בבקשה.
אלישבע אקרסון: אני מעירית רמת גן.
אלישבע אקרסון: אנחנו הפרויקטורים בכמה רשויות מקומיות.
אלישבע אקרסון: אני רוצה להגיד משהו לגבי בריאות הנפש.
אלישבע אקרסון: בתוך העיריה אנחנו בשיתוף פעולה עם מחלקת הרווחה עובדים עם העולים שלנו.
אלישבע אקרסון: הבעיה הגדולה שיש לנו זה שהעולים לא רוצים ללכת לרווחה בגלל הסטיגמה, כי השם "רווחה" באנגלית זה well fair.
אלישבע אקרסון: Well fair בארצות הברית זה משהו ממש לא טוב שאף אחד לא רוצה לפתוח תיק.
אלישבע אקרסון: אז אנחנו מטפלים באנשים ואנחנו צריכים באמת לעשות מלחמה איתם, ללכת לרווחה ולקבל את השירות.
אלישבע אקרסון: אבל יש רווחה וזה בחינם, וזה יוצא שאנשים לא יודעים.
אלישבע אקרסון: אנחנו עובדים במבנים - - - עם עולים.
אלישבע אקרסון: וגם הרוב אנחנו on call, אם יש בעיה בשפה.
אלישבע אקרסון: הם יודעים את המספרים שלנו, העיריה יודעים שיש אנשים שמתמודדים וכן זה נכון ער"ן יהיה יותר טוב אם יהיו יותר שפות, אבל זה לא כמו שבאמת, רק את KEEPOLIM ועולים לבד.
אלישבע אקרסון: יש אנשים שגם עושים עבודה וגם עושים טיפול וזה ממש חשוב להגיד.
אלישבע אקרסון: יכול להיות שאנשים לא יודעים שאנחנו עושים את זה כי צריך לעשות שיווק, אבל אנחנו עושים את זה.
אברהם נגוסה: יש לי שאלה שמופנית לכל הרשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: אם אנחנו יודעים שהעולים החדשים רואים את זה כסטיגמה ללכת ללשכת הרווחה ומצד שני אנחנו רואים את הצורך שעולה זקוק לעזרה, האם העיריה לא יכולה לחפש אלטרנטיבה, שלא נקרא לו וולפייר, או לשכת רווחה, אבל נקרא לו בשם שלא תהיה לו קונוטציה סטיגמטית.
אברהם נגוסה: האם חשבתם בכיוון הזה?
אלישבע אקרסון: בטח.
אלישבע אקרסון: השאלה היא רק אם אנחנו יכולים לשנות את זה.
אלישבע אקרסון: - - -
אברהם נגוסה: מה הבעיה, אם חשבתם על זה?
אלישבע אקרסון: אני לא באגף הרווחה ואין לי את הכוח לשנות את השם של אגף רווחה.
אברהם נגוסה: לא, אגף רווחה יישאר כאגף רווחה, אבל לצורך הטיפול ותמיכה בעולים חדשים, בואו נקים יחידה מסוימת, נקרא לה קליטת עליה או שילוב עולים או תמיכה לעולים, ואז באמת זו תהיה הכתובת ונפרסם בקרב העולים.
אברהם נגוסה: במקום שהם יפנו ללשכת הרווחה, הם יפנו לשם.
אלישבע אקרסון: אבל אני לא יכולה לפתוח תיק בשביל עולה מתוך רווחה.
אלישבע אקרסון: בדרך כלל הם יהיו בקשר עם הרווחה והם שומעים "רווחה".
אברהם נגוסה: למיטב הבנתי עמותת ער"ן למשל מקבלת את הקריאה והיא עושה את הטיפול הראשון.
אברהם נגוסה: אבל בסופו של דבר בהמשך הטיפול היא מעבירה לרשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: איך העבודה שלכם ביחד ולמה אתם לא מוצאים לנכון לחזק את העמותה אם העולים באמת פונים, נוח להם לפנות לער"ן במקום ללשכת הרווחה?
קסניה סבטלובה: זה לא אותה פונקציה.
אברהם נגוסה: אני יודע, אבל לדוגמה ער"ן נמצא בתל אביב.
אברהם נגוסה: מה שאני אומר, בסופו של דבר עמותת ער"ן מעבירה את זה למערכת.
אברהם נגוסה: האם אתם רואים בעירייה שחיזוק ער"ן יהווה יתרון בהמשך הטיפול שלכם?
אלישבע אקרסון: כן.
אלישבע אקרסון: זה הולך לרווחה והרווחה מטפלת בזה.
אברהם נגוסה: מה אתם נותנים לער"ן?
אברהם נגוסה: אתם נותנים תקנים או סיוע?
אברהם נגוסה: תקציב?
אלישבע אקרסון: את זה אני לא יודעת כי אני לא מתוך אגף הרווחה, אבל אני יודעת שכל פעם שאנחנו מקבלים, שמישהו היה במשהו חריג וזה הולך לרווחה, אנחנו מקבלים את הפרטים ואנחנו גם עושים את טיפול ההמשך.
אברהם נגוסה: אבל נכון שער"ן זו לא פונקציה ממשלתית, אלא ארצית.
אברהם נגוסה: אבל אם העמותה פועלת באזור שלכם, העמותה לא יכולה לעזור, לממן?
קסניה סבטלובה: זה מוקד ארצי.
אמיר דור: ערן זו עמותה ארצית, היא לא מקומית.
אמיר דור: היא נותנת שירות כלל ארצי.
קסניה סבטלובה: זה לא קשור לאיפה הם נמצאים.
אברהם נגוסה: הבנתי שזה ארצי.
קסניה סבטלובה: אז איך עירייה תתמוך בארגון ארצי ונותן שירותים לישראלים מכל קצוות הארץ.
אמיר דור: אתם מדברים על שתי סוגיות.
אמיר דור: רווחה זה סוגיה אחת ובריאות הנפש זו סוגיה נפרדת.
אמיר דור: היא בכלל לא נותנת שירותי בריאות הנפש.
אברהם נגוסה: אז זה בא לפתחו של משרד הבריאות.
אברהם נגוסה: אני מבקש התייחסות לנושא.
אברהם נגוסה: אולי מעירית תל אביב תעדכן אותנו.
אברהם נגוסה: אמיר דור בבקשה.
אמיר דור: בוקר טוב לכולם.
אמיר דור: קצת נתונים על מה שקורה בתל אביב יפו.
אמיר דור: בחמש השנים האחרונות הגיעו לעיר שלנו מעל 15,000 עולים.
אמיר דור: מתוכם דוברי אנגלית כ-3,000 עולים.
אמיר דור: לנו בשיתוף עם משרד העלייה והקליטה יש שישה פרויקטורים, יש פרויקטורית אחת דוברת אנגלית שיושבת לידי כאן, ג'יל, שהתפקיד שלה הוא ללוות את העולים בכל הליך הקליטה שלהם בעיר.
אמיר דור: אז יש גם את העניין הפרטני שהם זקוקים לסיוע, הנגשת מידע או לדברים מול המוסדות, וכל הפעילות שאנחנו עושים אחר הצהריים ותיכף אפרט אותה, מאוד חשוב לי להגיד שאנחנו לא עושים את זה לבד, אנחנו עושים את זה עם ארגוני עולים.
אמיר דור: יש לנו צוות משותף עם נפש בנפש, עם TELFET, AACI, כי לא היינו יכולים לעשות את זה לבד בלי הארגונים עצמם.
אמיר דור: אז כל הפעילות שאנחנו עושים היא משותפת עם הארגונים עצמם.
אמיר דור: הקמנו לפני שנה ומשהו מערך הרצאות שנקרא tel aviv talks, של מעל 60 הרצאות בשנה, שמגיעים מעל 3,000 עולים ואז אנחנו מנגישים להם את כל המידע בתחומי התעסוקה, כלכלה, יזמות, אנחנו עושים פעילות מאוד ענפה בקרב הילדים ואנחנו מקיימים את כל הפעילויות האלה עם כל ארגוני העולים, כי אחרת לא היינו יכולים לקיים את זה.
אמיר דור: זה אחד הדברים שאנחנו הכי גאים בהם שעשינו מערך שלם עם ארגוני העולים.
אמיר דור: עוד נושא שאנחנו רוצים להיכנס אליו ב-2018 זה עולים דוברי האנגלית מעל גיל 55.
אמיר דור: זהו סקטור שעד עכשיו לא נתנו לו מענה הולם, יש להם בעיות גם תעסוקתיות, גם חברתיות, ואנחנו כרגע בונים מערך של סיוע יחד עם הארגונים עצמם לסקטור הזה.
אמיר דור: בסך הכל אנחנו מאוד מאושרים שהעולים בוחרים בתל אביב, כולל גם דוברי אנגלית.
אמיר דור: אנחנו בקשר גם עם הארגונים הקהילתיים, עם TLV, ובסך הכל אני חושב שכולנו ביחד עושים עבודה טובה מאוד בעיר שלנו.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך את אותה השאלה ששאלתי קודם, איזה פתרון אתה רואה לאותם העולים שלא פונים ללשכת הרווחה מטעמי הסטיגמה.
אברהם נגוסה: איזה פתרון אתה חושב שיש?
אמיר דור: בריאות הנפש לא קשורה ללשכת הרווחה כי לשכת הרווחה לא נותנת טיפול נפשי.
אמיר דור: בריאות הנפש זה משרד הבריאות.
אמיר דור: העניין של הרווחה זה עניין סטיגמטי של העולים בעיקר מארצות המערב, כי מה שנתפס שם בקטע של וולפייר.
אמיר דור: תראה, אנחנו מנסים, מי שזקוק אנחנו מנסים לשבת איתו ומנסים לשכנע, זה מאוד מאוד קשה.
אמיר דור: בתל אביב זה לא נקרא רווחה, זה נקרא שירותים חברתיים, אבל עדיין בפועל זה נתפס כרווחה.
אמיר דור: זה משהו שהוא גדול מאיתנו, זו סטיגמה בקרב העולים שאני לא יודע איך לפתור אותה, אין לי פתרון טוב לזה.
אברהם נגוסה: אנחנו עוברים לעירית ירושלים, אני רוצה שתתייחס גם לשיתוף הפעולה עם YTA, קו הנוער, ובכלל קליטת העלייה בירושלים שיש הרבה עולים דוברי אנגלית.
פיני גלינקביץ': אני מנהל את הרשות העירונית לעליה וקליטה בעירית ירושלים ולשמאלי יושבים ג'ייסון וישראל שהם הפרויקטורים לעידוד עליה מארצות דוברות אנגלית לירושלים.
פיני גלינקביץ': ירושלים קולטת הרבה מאוד עולים ורוב העולים שמגיעים לירושלים הם דוברי אנגלית ולדעתי זו באמת העיר שקולטת גם את המספר הגדול של דוברי האנגלית בארץ.
פיני גלינקביץ': יש לי כמה וכמה דברים להגיד.
פיני גלינקביץ': אני רשמתי כדי לעשות קצת סדר כי באמת עלו הרבה דברים כאן ואני אנסה להתייחס לרוב הדברים.
פיני גלינקביץ': מבחינת תהליכים, בואו נתחיל בקטע של עידוד עליה, בהחלט יש מערכת מסודרת של עידוד עליה.
פיני גלינקביץ': הפרויקטורים, אנחנו נוסעים לירידים, משווקים את הקליטה ואת שירותי הקליטה בירושלים, מלווים את העולים לאורך כל הדרך ומנסים ליצור את רצף השירות לעולה.
פיני גלינקביץ': זאת אומרת אנחנו מקבלים את המידע מי מגיע לירושלים והוא מקבל איזה שהוא מכתב ברכה, ברוך הבא, הנה אנשי הקשר שלך לכל שאלה וצרה וכל התלבטות שיש, מעירית ירושלים, וזה עוד לפני העלייה.
פיני גלינקביץ': ברגע שהם עולים, בחודש הראשון הם עוברים את התהליך של יועץ הקליטה במשרד הקליטה ואנחנו מקבלים את הפרטים שלהם ממשרד הקליטה ולמעשה ירושלים זו עיר של שכונות, מי שלא מכיר, כמעט בכל שכונה יש לנו רכז קליטה.
פיני גלינקביץ': רכז הקליטה בשכונה פותח את המחשב ופעם בחודש מקבל את רשימת העולים שמגיעים אליו לשכונה והתפקיד שלו הוא להגיע אליהם, לגעת בהם בשיחה, בטלפון, בכל דבר.
פיני גלינקביץ': עוד פעם, אם יש שאלות לגבי השכונה, לגבי מערכת החינוך, לגבי כל השאלות שעולות באופן טבעי ומנסים ללוות את העולים, בוודאי לא 100%, אני לא יודע אם ל-90% או 80%, אבל מנסים להגיע למקסימום האנשים שאנחנו יכולים.
פיני גלינקביץ': הפרויקטורים מלווים את העולים עד השנה הראשונה.
פיני גלינקביץ': מבחינתנו עשינו איזו שהיא חלוקה, טרום עליה והשנה הראשונה, כולל הרישום למוסדות החינוך המתאימים, כולל כל התהליך, ומה שאנחנו עושים, אנחנו גם רושמים אותם טרום העלייה.
פיני גלינקביץ': זאת אומרת לכאורה היום רק מי שיש לו תעודת זהות ונמצא בארץ ויודע איפה יכול להירשם לבית ספר.
פיני גלינקביץ': ג'ייסון שיהיה בשבוע הבא בניו יורק ביריד לעידוד עליה, יכול לרשום את הילדים של מי שבא לבית הספר כבר לשנה הבאה.
פיני גלינקביץ': זה מוריד מהראש של המשפחה ועוזר לקליטה המשולבת.
אברהם נגוסה: איך הוא עושה את זה לפני שעולים?
אברהם נגוסה: לפני שמקבלים תעודת זהות?
פיני גלינקביץ': זו טכניקה ירושלמית שפיתחנו.
אברהם נגוסה: בלי תעודת זהות?
פיני גלינקביץ': בלי תעודת זהות.
פיני גלינקביץ': מצאנו מנגנון עוקף מנגנון מסודר ומתואם עם מחלקת החינוך בירושלים כמובן.
פיני גלינקביץ': כי מה שקורה, המחלקות השונות עובדות במשותף.
פיני גלינקביץ': צמוד מאוד עם שתי מחלקות מאוד גדולות בירושלים, אחת זה החינוך ואחת זה הרווחה, ואני אתייחס לשתיהן כי אלה נושאים שעלו.
פיני גלינקביץ': עם החינוך יש עבודה צמודה, משרד החינוך מכיר אותה.
פיני גלינקביץ': ירושלים משקיעה הרבה מאוד כסף בחינוך.
פיני גלינקביץ': יש היום מודל של בתי ספר קולטי עליה גם בעל יסודי וגם ביסודי ומתחברים עם תכנית יע"ל של המשרד ולמעשה ההשקעה היא בתוספת לכספים שהמשרד נותן פלוס לכל ילד על פי המדרגות השונות, העיריה משקיעה והמודל הוא למעשה בגלל שהעיר מאוד גדולה ויש כ-500 ויותר בתי ספר ועשרות זרמים של חינוך בירושלים, אז למעשה איפה שהוא מיצבנו שישה עד שמונה בתי ספר קולטי עליה בעל יסודי וגם ביסודי והם קולטים ומלווים את העולים.