GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק הרצוג: אבל אפילו בעולם האורתודוכסי אתם מייצרים מעמדות שונים מלאכותיים לחלוטין והסיפור של הרב לוקשטיין הוא הדוגמה הכי טובה כי לא רק מדובר באדם שהוא כבר עשרות עשרות שנים מורה הלכה עצום אלא גם שבאמת כמו שאמר הרב ריסקין, באמת התמזל מזלו והוא זה שהכניס את איוונקה טראמפ לעולם התורה.
יצחק הרצוג: אני יכול להגיד לך שכשאני ראיתי אותה בשדה התעופה היא אמרה לי "או אתה או אני התלמידים הכי אהובים על הרב לוקשטיין" אמרתי לה "זה את, למען בטחון ישראל שזה יהיה את".
יצחק הרצוג: אבל אני אומר עכשיו ברצינות.
יצחק הרצוג: הוא תיאר לי את תהליך הגיור שהיא עברה.
יצחק הרצוג: שלוש שעות לימודים, אחר כך היא עברה בחירה שעות של בחינה בפני בית דין שהשאלה האחרונה ששאלו אותה הייתה בל"ט מלאכות מה אסור לעשות כשאת חותכת סלט בשבת והיא היחידה שידעה שזה בוררים.
יצחק הרצוג: אוקיי?
יצחק הרצוג: אני יכול להיגד לך, רוב הישראלים לא יודעים את זה.
יצחק הרצוג: לכן מה זה אומר, זה אומר שזה הרבה יותר נוקשה לפעמים ממה שאתם חושבים בארץ, אבל אתם הלכתם וגורמים לכל הממסד הרבני ומועצת הרבנות הראשית מפחדת פחד מוות מלנקוט עמדה שהיא בכלל לא אמיצה, היא פשוט צריכה להיות מעשית ולהגיד "אוקיי, אלה הכללים, אנחנו מקבלים את אחינו בגולה, מבינים שזה בתי דין רציניים וישיבות רציניות ולמדו שם מיורה דעה עד אבן העזר ולמדו את זה בעל פה ויודעים את הכל מתוך כבוד והערכה למוסד הרבנות" אבל אתם לא עושים את הדבר הזה.
יצחק הרצוג: דבר אחרון, אני באמת חושב שאם אתם שולחים מכתב לרב, תכתבו לו או תטלפנו אליו כמו שאמר יהודה, ותסבירו לו מדוע ואיפה יש פגמים.
יצחק הרצוג: תכתבו "לא השלמת מסמך זה וזה" אבל איך שזה יצא, זה יצא כאילו אתם פוסלים בוכטה של רבנים בלי חשבון רק בגלל שהם מארצות הברית.
יצחק הרצוג: לכן מכון עתים חשוב ולכן הרב ריסקין חשוב כי הם חיים פה בארץ עשרות שנים ויכולים להיות גשר לדיאלוג הזה ואתם צריכים להקים מחלקה מיוחדת אצלכם ברבנות שתעסוק רק בזה.
<משה דגן: זה קורה, עתים בקשר - - -
אברהם נגוסה: נשמע את גברת יעל אלוני, בבקשה תשתפי אותנו בניסיון שלך.
<יעל אלוני: בתי רצתה להתחתן לפני מספר חודשים ניגשה לרבנות עם ארוסה וכמו שהוא אמר, הם ביקשו תעודת נישואין של הוריהם וכתובה.
<יעל אלוני: אני לעולם לא התחתנתי, אז אין לי.
<יעל אלוני: אז גם ההורים שלי לא התחתנו אצל הרבנות אבל לסבתא שלי יש כתובה.
<יעל אלוני: הבת שלי ביקשה ואני ניגשתי לבית הדין הרבני והראיתי לו את המכתב שבמקרה הבאתי מהרב שלי, ממישיגן, כי לפני 40 שנה הבעיה הייתה האם אני נשואה למישהו אז הרב כתב שאני לא נשואה ובאתי לארץ כרווקה, הראיתי לרבנות ברחוב החבצלת את המכתב הזה, הראיתי לו את הכתובה של הסבתא שלי והוא אמר "את היית יכולה לעשות פוטושופ.
<יעל אלוני: אני לא מקבל את זה" ואז דיברנו קצת ואז אמרתי לו "אחותי התחתנה דרך רב אורתודוכסי באן אלבר, שזו עיר אוניברסיטאית, רב חב"דניק אורתודוכסי.
<יעל אלוני: אחרי מאמצים הבאנו מכתב מהרב הזה שעוד קיים כי זה לפני 40 שנה, שהרב הזה הוא אורתודוכסי והוא חיתן את אחותי.
<יעל אלוני: הגשתי את זה לרב ברחוב החבצלת, הוא אמר "הלך לאישור, ויהיה כמה ימים" בתי כל יומיים מתקשרת, כל יומיים לא מקבלת תשובה.
<יעל אלוני: אחרי שבועיים היא הבינה שהיא לא תקבל תשובה אז היא שלחה את ארוסה, כי בכל זאת הוא גבר.
<יעל אלוני: כשהוא הלך לרחוב החבצלת הוא אמר לו, כנראה שהרב הזה לא מקבל איזה שהוא אישור, ואין פה בעיות - - - הרב של אן ארבור הוא אורתודכסי, ואז הוא אמר לנו לפתוח את ההליך דרך בית הדין בגבעת שאול.
<יעל אלוני: מפה אני אפסיק, אגיד שברוך השם היא התחתנה והכל בסדר, אבל התהליך היה מייגע ומייאש, הרגשתי מושפלת, חשבתי שבסופו של דבר אני אצטרך לנסוע לפולין איפה שכל המשפחה שלי חוץ מהסבתא שלי שרדה ולא ידעתי איך אני אוכיח את יהדותי אם הוא לא מקבל את המכתב הזה.
<יעל אלוני: אבל כמו שאמרתי ברוך השם הכל הסתדר.
<יעל אלוני: אני רוצה להגיד עוד דבר אחרון.
<יעל אלוני: אני לא רציתי לגשת לבית הדין כי אני פחדתי.
<יעל אלוני: ברגע שאני פותחת תיק, הם היו יכולים להגיד שאני לא יהודייה ואני כבר לא יכולה להיקבר בבית קברות יהודי.
אברהם נגוסה: בבקשה שוקי פרידמן.
<שוקי פרידמן: תודה רבה על הדיון הזה, הוא חשוב בעיקר בגלל המגמה שמסתמנת בשנים האחרונות ברבנות הראשית וזה שמהרבנות הראשית לארץ ישראל הרבנות הראשית הופכת להיות הרבנות הראשית העולמית.
<שוקי פרידמן: המשמעות היא שהרבנות הראשית בהרבה ממדים, לא רק בהקשר הזה, מנסה להסדיר ולהיות מעורבת במה שקורה בעולם היהודי, גם במובן של התערבות בהליכים.
<שוקי פרידמן: לאחרונה היה חוק שמאפשר לדיינים פה בישראל להתערב בהליכי גירושין שנעשים בחו"ל בדרכים כאלה ואחרות, באופן חיובי שמזרז גירושין אבל זה גלובליזציה.
<שוקי פרידמן: רואים את זה בתחומים נוספים, בגיור כמובן, כל הנושא של מעמד אישי, ורואים את זה במסמך שהרב משה דגן דיבר עליו שהוא כבר קיים לא מעט זמן ואני לא יודע למה הוא לא אושר עדיין, שמדבר על מה התבחינים כדי להיות כלול ברשימה שהרבנות הראשית מכינה.
<שוקי פרידמן: המסמך הזה או עיקריו הגיעו לאזניי ומה הוא אומר?
<שוקי פרידמן: הוא אומר את הדבר הבא: מי שרוצה להכלל ברשימה קודם כל צריך להצהיר שהוא מאמין בתורה וכולי, אבל מעבר לזה הוא צריך לעבור את המבחנים של הרבנות הראשית לישראל ולהבחן על גיטין ולהבחן על קידושין ולהבחן על כל דבר שהוא רלבנטי ועוד כל מיני תבחינים.
<שוקי פרידמן: כלומר הרבנות הראשית לא תסדיר מעתה והלאה אחרי קבלת ואישור המסמך הזה, רק מה שקורה בישראל, אלא היא תסדיר את היהדות האורתודוכסית והיהדות בכלל.
<משה דגן: אני רק מקריא שוקי, רבנים שעברו בחינות על אבן העזר במסגרת הבחינות של הרבנות ייבחנו על ידי הוועדה על החלק המעשי של סידור גיטין.
<משה דגן: יש פה כמה שלבים.
<שוקי פרידמן: לא אמרתי מה הרבנות בודקת, אמרתי הרבנות בודקת.
<שוקי פרידמן: כלומר המשמעות - - -
<קריאה: למה לא מפרסמים את זה?
<שוקי פרידמן: אני לא יודע.
<משה דגן: זה עדיין לא אושר סופית.
<שוקי פרידמן: חברים, זה לא העיקר.
<שוקי פרידמן: הרב משה דגן, אם אפשר לסכם.
אברהם נגוסה: אני מבקש, הוא באמצע דיבור.
<שוקי פרידמן: רבותיי, הרבנות הראשית הניחה את המסמך הזה, הוא עדיין לא אושר אבל הוא כבר נכתב על ידי הוועדה שהתכנסה.
<שוקי פרידמן: גם על דרך כינוס הוועדה ומספר הפעמים שהיא התכנסה אפשר לדבר, זה היה פעם אחת בהרכב חסר.
<שוקי פרידמן: אבל זה לא העניין, העניין הוא כזה, הרבנות הראשית הופכת להיות רבנות ראשית לעולם היהודי כולו.
<שוקי פרידמן: משכך, וזה מה שאומרים התבחינים שמונחים לפניך, והגיעו גם איך שהוא לאזניי, משכך, המשמעות שהרבנות הראשית צריכה לקחת אחריות רצינית על העולם היהודי גם במובן של להכיר אותו, גם במובן של להבין את הניואנסים שיש בעולם היהודי, גם במובן של להבין שלא מה שקורה בארץ ישראל יכול להיות רלבנטי לעולם היהודי כולו, כי אם מה שיקרה ברבנות הראשית לישראל ובדרך שבה מתנהלים שירותי הדת בישראל ישוכפל לעולם כולו, הנתק בין יהדות העולם לבין ישראל לא יהיה רק בין הזרמים אלא יהיה ביהדות כולה כי לאט לאט פחות ופחות רבנים יהיו לגיטימיים, התהליך מקצין, ואנחנו נמצא את עצמנו שגם רבנים שנחשבו לגיטימיים כמו שכבר ראינו שקרה וגם רבנים שהיו הרבה מאוד שנים מורי הוראה אורתודוכסים כשרים בעיני הרבנות, פתאום יהפכו ללא כשרים ופתאום יידרשו לבחינות ולבדיקות.
<שוקי פרידמן: הרבנות הראשית, אם היא רוצה לקחת אחריות, שתיקח את האחריות הזאת, תכיר את העולם היהודי ברצינות ותהיה פתוחה להבין שלא הרי דין ישראל כדין העולם.
אברהם נגוסה: יותם ברום.
<יותם ברום: אני מ"פנים".
<יותם ברום: מאיגוד ארגוני יהדות ישראל.
<יותם ברום: אני לא מבין דבר אחד, למה יש הפרדה בין התייעצות עם רבני חו"ל או עם האיגודים שלהם לבין כלל הציבור, וכלל הציבור כולל גם את האנשים בארץ.
<יותם ברום: יש ויכוח על העובדות, אבל אין פה ויכוח על זה שאנחנו מנסים לעשות פה משהו שגם אתם מסכימים עליו, אתם יודעים שאתם רוצים להשתפר, אתם יודעים שאתם רוצים לתקן קריטריונים ולתקן את המצב הזה.
<יותם ברום: אז תחשוף את התבחינים האלה, תקבל הערות מהציבור כמו שעושים במקומות רבים, כמו שעושים על טיוטות לתקנות או על דברים אחרים, תפרסם את כל התבחינים האלה שיהיה שקוף לחלוטין.
<יותם ברום: מה קורה, לאן הולכים, מה רוצים לתקן.
<יותם ברום: כולנו פה מנסים לתקן בעיה שכולנו מסכימים עליה.
<יותם ברום: אתה מודה על זה שהיו פה טעויות ושיש דברים שצריך לתקן.
<משה דגן: על מה הודיתי, איזה טעויות?
<יותם ברום: אתה הודית שהייתה פה תקלה מול הרב לוקשטיין ומול רבנים אחרים.
<משה דגן: לא אמרתי כזה דבר.
אברהם נגוסה: הוא אמר איתו.
<משה דגן: גם עם הרב - - - לא הייתה תקלה.
<משה דגן: עוד פעם, אתם תחזרו על זה שכביכול הרב שייר לא - - - אתה יכול לצטט אותי שהרב שייר הוא רב מוכר, למה אתה מוציא דברים מהקשרם?
<משה דגן: אתה מוציא דברים מהקשרם.
<משה דגן: עם אדם כזה אני צריך לשבת, עם אחד כזה שמתעקש להוציא דברים מהקשרם.
<שאול פרבר: - - - לא הגיוני, תתנצלו.
<משה דגן: אתה קיבלת את הרשימה הרב פרבר,\
<משה דגן: אתה הוצאת דברים מהקשרם, אתה גרמת לקרע.
<משה דגן: אתה מנסה ליצור איחוד, אתה יוצר את הקרע.
<משה דגן: אתה.
<שאול פרבר: אני?
<משה דגן: אתם יוצרים סכסוך וזה לא נכון.
<שאול פרבר: - -
<משה דגן: אבל לא פגענו, אני אומר לך עוד פעם באותה מידה, - - - להוציא דברים מהקשרם, הוא פגע ברבנים.
<משה דגן: הוא פגע ברבנים.
<משה דגן: לא הייתה רשימה שחורה נקודה.
<משה דגן: לא הייתה רשימה שחורה.
אברהם נגוסה: די.
<משה דגן: לא הייתה רשימה שחורה, אני חוזר על זה עשר פעמים.
<שאול פרבר: אתם אחראים - - -
<משה דגן: אם אתם תגידו את זה עשר פעמים זה לא ייהפך להיות נכון.
<משה דגן: אישור שהוא הוציא לא היה תקין.
<משה דגן: נקודה.
<שאול פרבר: אבל זה לא נכון הוא אומר לך שעובדתית זה לא נכון.
<משה דגן: אז אני לא יודע בדיוק מה היה המקרה אבל בהתנהלות זה מה שהיה.
<משה דגן: למה אתם - - -
אברהם נגוסה: אתה לא ברשות הדיבור.
<יותם ברום: מה שאתה כן מסכים עליו זה שצריכים לתקן תבחינים, עובדה שאתה מתקן אותם.
<משה דגן: לא מתקן.
<משה דגן: אנחנו יוצרים תבחינים.
<משה דגן: לא תיקנו.
<יותם ברום: אז לא היו קודם תבחינים.
<שוקי פרידמן: אפשר לצאת עם הסכמה שהתבחינים האלה יישלחו לעיון הציבור?
<קריאה: אתה לא - - -
<שוקי פרידמן: אני מציע.
<משה דגן: שלחנו את התבחינים האלה לארגונים שאנחנו עובדים מולם.
<משה דגן: אתה רוצה לבקש את זה, גם אם הרב פרבר רוצה לבקש את זה אין בעיה.
<משה דגן: אתה יודע טוב מאוד איך לבקש את זה.
אברהם נגוסה: אני אתן ליוזם הדיון לסכם בקיצור ואז נסכם את הדיון.
אברהם נגוסה: אני מודה שהתלבטתי אם ליזום את הדיון הזה.
אברהם נגוסה: אני דרך אגב חשבתי שיגידו שיהיו תבחינים ואנחנו נעבוד על זה והנה גם עכשיו כשאומרים שיש אפילו לא יודעים להגיד מתי מועצת הרבנות תתכנס ואני אומר לך שכשהיא תתכנס היא לא תאשר.
<קריאה: הנבואה ניתנה ל- - - מסוים.
אלעזר שטרן: לצערי הרב זאת לא נבואה.
אברהם נגוסה: תהיה אופטימי.
אברהם נגוסה: בואו נהיה אופטימיים ונלחץ ביחד שיהיה כמה שיותר מהר.
<שלמה ריסקין: אופטימי שלא יהיו קריטריונים.
<שלמה ריסקין: למה יש לרבנות הראשית את הזכות לעשות קריטריונים.
מיכאל מלכיאלי: כי היא הרבנות הראשית לישראל.
מיכאל מלכיאלי: מה לעשות.
אברהם נגוסה: לא קריטריון זה - - -
<שלמה ריסקין: אנחנו קיבלנו את ההסמכה ואנחנו הרבנים מחוץ לארץ, יש לי גם כן הסמכה לרב עיר כאן מהארץ.
<שלמה ריסקין: אבל ההסמכה שאני קיבלתי מחוץ לארץ זו הסמכה 1000 אחוזים.
<שלמה ריסקין: למה רב בחוץ לארץ צריך את הקריטריונים שלכם?
<שלמה ריסקין: אני חושב שזה לא בסדר.
אברהם נגוסה: הרב שלמה ריסקין אתה מעלה שאלה ואין לנו זמן עכשיו להמשיך לדון בשאלה הזאת.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת ימשיך לסכם ואנחנו נמשיך את הדיון בקרוב כי אנחנו גם צריכים להגיש מסקנות לשולחנה של הכנסת.
אברהם נגוסה: בבקשה חבר הכנסת אלעזר שטרן תמשיך.
אלעזר שטרן: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לצערי הרב ברבנות הראשית לא מבינים את הכאב של רב בקהילה, אם לא הכי גדולה, אחת הכי גדולות, שמביא אותו לקחת מטוס לבוא לכאן ולחזור לקהילה שלו.
אלעזר שטרן: עוצמת הכאב הזאת או ההשפלה לצערי הרב שהיא כוח דוחף לנסיעה כזאת, לא יבינו אותה ברבנות הראשית.
אלעזר שטרן: הנושא השני, אני אומר לך שמהדרישות שמנכ"ל הרבנות הכיר פה אני לא מכיר רבנים ראשיים ואני ישבתי אצל הרב הראשי ושאלתי אותו בהאי לישנא, האם לדוגמה הרב סתיו והרב ריסקין יצטרכו לעבור בחינות שמי יכתוב אותן?
אלעזר שטרן: והוא אמר לי הרב הראשי לישראל, הראשון לציון עכשיו, אמר לי "נסתדר עם זה" כאילו אם אני מעלה שם של הרב ריסקין, על עצם החוצפה לחשוב שמישהו מהרבנות הראשית היום יעשה לרב ריסקין בחינות?
אלעזר שטרן: ואני אומר את אותו דבר - - -
מיכאל מלכיאלי: גם הרב עובדיה עבר מבחן.
אלעזר שטרן: חבר הכנסת מלכיאלי, גם הרב ריסקין עבר בחינות.
<משה דגן: הוא לא עבר של הרבנות הראשית לישראל.
אברהם נגוסה: אני מבקש סיכום, לא לפתוח את הדיון.
אלעזר שטרן: אדוני היושב ראש, לצערי הרב אני אגיד את משפט הסיכום, אני מודה לך על הדיון, אני מודה לך שהבנת שצריך לעשות עוד דיון.
אלעזר שטרן: אני נושא תפילה לאבינו שבשמיים שיכניס חוכמה ודעת ברבנות הראשית לישראל שתבין את גודל האחריות שמוטל על כתפיה כיוון שזהותה היהודית של מדינת ישראל והקשר עם התפוצות, זה לא אינטרס רק של הרבנות הראשית.
אלעזר שטרן: זה אינטרס של כולנו, של כל מי שדואג ומתעסק בזה כל יום.
אלעזר שטרן: לצערי הרב אם נמשיך את הכיוון הזה ולא תהיה פשוט מחשבה חדשה, אנחנו נתכנס פה עוד פעם ונבכה, בסוף לא תהיה רבנות ראשית לישראל.
<משה דגן: אני רוצה להגיד כמה משפטים לסיכום.
<משה דגן: אני חוזר ומדגיש, הרשימות הללו הן לא רשימות של רבנים חלילה שלא הוכרו אלא זאת הייתה רשימה שיצאה של אוסף בקשות לנישואין שנדחו מסיבות שונות.
<משה דגן: היו סיבות גם של תאריך שהוא מאוחר לתאריך פטירת הרב שחתום על התעודה.
<משה דגן: היו תעודות עם מחיקות של טיפקס, הייתה תעודה אחת של זוג שעדיין היה נשוי והאשה באה להתחתן.
<משה דגן: כלומר כל מיני מקרים שצריך להתייחס לתוכן של האישור ולא בהכרח רק לרב האם הוא מוכר או לא מוכר.
<משה דגן: יחד עם זאת אני רוצה להתנצל בפני אותם רבנים שנפגעו כתוצאה מזה שהוציאו כביכול שמועה שמדובר ברשימות שחורות.
<משה דגן: זאת לא הייתה הכוונה של הרבנות.
<משה דגן: מכון עתים ביקש מאיתנו רשימה של אוסף הבקשות שנדחו וזה מה שעשינו.
<משה דגן: אני מבין שיצאה פה טעות והדברים עוותו ויצאו מהקשרם ועל כך אני גם מתנצל על החלק שהיה לרבנות פה בכל העניין הזה.
<קריאה: אולי תבטל בכלל - - - הרב שייר, שפסלת את התעודה שלו בלי להתקשר, בלי לברר?
אברהם נגוסה: שוב תודה רבה לכל מי שהגיע.
אברהם נגוסה: חברים, אחדותנו היא בכוחנו ולכן אנחנו צריכים להתאחד, היהודים התפוצות ויהודים במדינת ישראל אנחנו משפחה אחת.
אברהם נגוסה: כולנו עם ישראל.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו צריכים להתאחד, אנחנו צריכים להמשיך את הדיאלוג.
אברהם נגוסה: אני רוצה להודות לרב שייר שהגיע מקנדה במיוחד לפה.
אברהם נגוסה: אתם רואים כמה זה חשוב לתפוצות וגם למדינת ישראל.
אברהם נגוסה: לכן אני פונה לרבנות הראשית , לכל הרבנים, אנחנו צריכים לכבד אחד את השני, אנחנו צריכים להיות משפחה גדולה חזקה, יש לנו מספיק אויבים ורק כשאנחנו מתאחדים אנחנו יכולים לנצח את האויבים.
אברהם נגוסה: אני רוצה להודות לחבר הכנסת אלעזר שטרן שיזם את הדיון.
אברהם נגוסה: נמשיך את הדיון ונגיע למסקנות ותקוותי שבדיון הבא המנכ"ל יבוא עם קריטריונים ברורים שאושרו על ידי מועצת הרבנות הראשית.
אברהם נגוסה: אנחנו דנים היום בנושא: הערכת התוכניות למניעת אובדנות בקרב עולים חדשים - לציון היום הבין-לאומי למניעת אובדנות והטיפול במשפחות המתאבדים, וזאת לבקשתו של חבר הכנסת יעקב מרגי, יושב-ראש ועדת החינוך.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת מרגי נמצא איתנו.
אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לך על היוזמה המבורכת.
אברהם נגוסה: קודם קיימת גם דיון בוועדת החינוך ואני יודע שאתה מתרוצץ מוועדה לוועדה.
אברהם נגוסה: לפני שאתן ליוזם הדיון, לחבר הכנסת יעקב מרגי, אני רוצה לציין כמה עובדות בנושא.
אברהם נגוסה: ידוע לכל שעולים חדשים המגיעים לישראל עוברים, בחלקם, משבר הגירה קשה אשר עלול להביא אחדים מהם לקחת את חייהם.
אברהם נגוסה: זאת כמובן רק אם קיימת אצלם נטייה לכך, שכן ידוע לנו שעולים רבים מתגברים, תודה לאל, על משברי הקליטה גם כאשר אלו נמשכים זמן רב.
אברהם נגוסה: לשמחתנו, הם בסופו של דבר מסתגלים לחיים בישראל ומצטרפים כשותפים פעילים ותורמים לחברה ולקהילה בישראל.
אברהם נגוסה: מנתוני משרד הבריאות עולה כי שליש מהמתאבדים בישראל הם עולים.
אברהם נגוסה: עוד עולה מנתוני משרד הבריאות כי שיעור ההתאבדות בקרב הגברים עולי אתיופיה גבוה פי 6.9 בגיל 15 - 24 ופי 5.5 בגיל 25 - 44 לעומת קבוצת הייחוס הזהות בשאר האוכלוסייה.
אברהם נגוסה: לפני כשנתיים קיבלנו נתונים ממרכז המחקר והמידע של הכנסת על חיילים עולים.
אברהם נגוסה: למדנו אז ששיעור העולים מקרב חיילים שהתאבדו היה מאד גבוה ועמד על 37%.
אברהם נגוסה: דובר על השנים 2007- 2013, 37% מ-123 חיילים שהתאבדו היו עולים.
אברהם נגוסה: 56% מהחיילים העולים היו יוצאי ברית המועצות לשעבר, ו-22% היו יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: זהו כמובן נתון מאוד מדאיג שכן שיעור העולים באוכלוסייה אינו מתקרב לנתון זה.
אברהם נגוסה: לכן, הנושא שאנחנו מקיימים עליו את הדיון הוא מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת יעקב מרגי, על היוזמה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתגיד כמה דברים לפני שאנחנו נכנסים לדיון.
יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.
יעקב מרגי: תחילה אני באמת רוצה להודות ליושב-ראש ועדת העלייה והקליטה חבר הכנסת ד"ר אברהם נגוסה שנענה לאתגר.
יעקב מרגי: אנחנו היום מציינים את יום מניעת האובדנות בכנסת, לא יום האובדנות בכנסת.
יעקב מרגי: אנחנו מניעים גם את השדולה מחדש, מה שהיה חסר לנו בשנתיים האחרונות.
יעקב מרגי: זה הדיון השלישי, במקביל מתקיים דיון בוועדה לזכויות הילד.
יעקב מרגי: אנחנו קיימנו בוועדת החינוך דיון, ועוד נכונו לנו דיונים בוועדה לשוויון חברתי וכן בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
יעקב מרגי: מכל דיון נצא עם מסקנות ועם סיכומים כדי שנוכל גם אחר כך לעקוב אחריהם ולדחוף ולסייע.
יעקב מרגי: שוב, תודה ליו"ר הוועדה.
יעקב מרגי: זה לא מובן מאליו כי לכל יו"ר ועדה יש את הלו"ז ואת ההתחייבויות שלו, חוץ ממה שנשיאות מטילה וחברי הכנסת מבקשים.
יעקב מרגי: שוב, תודה.
יעקב מרגי: קבוצת המיקוד של העולים בסוגיית מניעת האובדנות היא קבוצת מיקוד חשובה, אובייקטיבית, גם בגלל כל השינויים, משברים, משברי קליטה, משברי זהות, אוכלוסייה קולטת, נקלטת.
יעקב מרגי: אני מראש מתנצל שאעזוב אתכם תוך כדי דיון ואלך על מנת להמשיך ולהניע את היום ולעשות עוד דברים שאנחנו מחויבים להם.
יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, השאיפה שלי היא שבסוף הדיון יהיה סיכום לראות אם משרדי הממשלה הייעודים שמים בפוקוס את קבוצת המיקוד של העולים בסוגיה הזו, לראות איך אנחנו מטפלים בהם בצורה ייחודית בתוך קבוצת הייחוס של הצעירים גם בבתי הספר.
יעקב מרגי: יש נתון שמדבר על 32 ניסיונות אובדנות עד גיל 9.
יעקב מרגי: זה יכול לבוא כמעט על כל מסלול החיים של בני אדם.
יעקב מרגי: בתוך קבוצת הייחוס הזו ישנה קבוצת העולים.
יעקב מרגי: צריך לוודא שגם משרדי הממשלה נותנים את הפוקוס.
יעקב מרגי: בסוף בסוף נרכז את כל הסיכומים האלה כך שתהיה לנו תוכנית עבודה ביחד.
יעקב מרגי: אמרתי לעמותת "בשביל החיים" שזה שהם גייסו אותי זה לא אומר שהם יצאו ידי חובה.
יעקב מרגי: הם הולכים לעבוד קשה.
יעקב מרגי: אנחנו נטיל עליהם משימות.
יעקב מרגי: הם חשבו להטיל עליי משימות, אז אני הולך להטיל עליהם משימות.
יעקב מרגי: שוב, אני באמת מודה גם על ההיענות של חברי הכנסת ליום הזה.
יעקב מרגי: יושבים איתנו חברי הכנסת קסניה סבטלובה ויואל רזבוזוב.
יעקב מרגי: הנה, השליחים באים וזה טוב מאוד כשמדובר בקבוצת העולים.
יעקב מרגי: בשעה 14:30 נקיים באולם מליאת ועדת החינוך כנס בסוגיה הזו, הציבור מוזמן.
יעקב מרגי: כמו כן, אני מבקש מחברי הכנסת בזמן נאומים בני דקה להתייחס באותה דקה לטובת הנושא של מניעת אובדות.
יעקב מרגי: שוב, אני רק יכול להודות.
יעקב מרגי: זה שונה מהדיון הקודם, אני עכשיו משקיף ושומע.
יעקב מרגי: אם יהיה לי משהו לתרום לדיון, אעשה זאת תוך כדי.
יעקב מרגי: מראש כדי לא לעצור את הדיון, אני רק אסמן לו שאני יוצא ואצא.
אברהם נגוסה: אתה בוודאי תתרום לדיון.
אברהם נגוסה: יש לנו את חברי הכנסת שהם חברי הוועדה: חברת הכנסת קסניה וחבר הכנסת יואל רזבוזוב.
קסניה סבטלובה: תודה לך כבוד היושב-ראש, ותודה לך חבר הכנסת יושב-ראש ועדת החינוך יעקב מרגי, על העלאת הנושא החשוב הזה.
קסניה סבטלובה: האמת היא שאתם מחזירים אותי שנה וחצי אחורה לסיור שאנחנו ערכנו עם ועדת העלייה והקליטה למשרדי ער"ן - עזרה פסיכולוגית, בין היתר, גם לעולים בשפות רבות.
קסניה סבטלובה: נדהמנו לגלות אז עד כמה קשה מצבו של הארגון.
קסניה סבטלובה: זה ארגון שאין לו תחליף, ארגון שמתפקד ממש בקושי רב כי אנחנו מדברים על תפעול של כמה מערכות בשפות שונות.
קסניה סבטלובה: אנחנו מדינה קוללת עלייה.
קסניה סבטלובה: רבותיי, איך אנחנו יכולים להתעלם מהצורך הזה של טיפול בעולים כשהם כבר הגיעו ארצה?
קסניה סבטלובה: לפעמים נדמה לנו, גם לאלה שבינינו שהם כבר עולים ותיקים, אני פה 26 שנה וחבר הכנסת יואל רזבוזוב 26 שנה, שאתה חשוב ברגע שאתה עוד לא עלית.
קסניה סבטלובה: אבל ברגע שעלית, אז אתה בסדר.
קסניה סבטלובה: אפשר לשחרר אותך לעניינך.
קסניה סבטלובה: ואם בא לך להתאבד, אז כן - תתאבד.
קסניה סבטלובה: מבחינת המערכת, מה הבעיה?
קסניה סבטלובה: אם לא מקציבים מספיק כספים, ואנחנו מדברים על peanuts ממש, על בוטנים, לא יותר מזה, שצריך להשקיע אותם בארגונים כמו ער"ן, ויושב כאן נציג של ארגון מצוין שנקרא "Keep Olim", להשאיר את העולים כאן במדינת ישראל - זו הרי המטרה, להשאיר אותם גם קודם כל בחיים, ולהשאיר אותם בכלל ושלא יעזבו למדינות אחרות.
קסניה סבטלובה: אנחנו ניהלנו שיחות ארוכות על כך שלא קיים שירות.
קסניה סבטלובה: במשרד העלייה והקליטה זה לא קיים, ער"ן לא מקבל מספיק כסף, אז מה אנחנו רוצים?
קסניה סבטלובה: התוצאות העגומות האלה הן תוצאה של הפקר.
קסניה סבטלובה: אנחנו מדברים בסך הכול על כמה מיליונים שקלים שהיו יכולים לעזור לארגונים כמו ער"ן.
יעקב מרגי: ער"ן לא נתמך ולא מתוקצב בתוכנית הלאומית?
<קריאה: לא דרך התוכנית הלאומית.
<קריאה: אנחנו משולבים לא משם.
קסניה סבטלובה: אנחנו רואים את זה.
קסניה סבטלובה: לכן, עם כל הצער שבדבר, וזה באמת איום ונורא מה שאנחנו רואים - שליש מההתאבדויות הן של אוכלוסיית העולים, וכמה היא אוכלוסיית העולים מתוך כלל האוכלוסייה?
קסניה סבטלובה: אנחנו מדברים כאן אך ורק על העולים החדשים, וזה חשוב מאוד כי יש גם עולים כאלה שהם כבר עולים ותיקים והם לא נכללים בסטטיסטיקה הזו.
קסניה סבטלובה: אבל גם אצלם, ואנחנו יודעים את זה מארגונים החברתיים שעובדים איתם, הנטייה לאובדנות ולסיום קץ לחיים היא גבוהה יותר מאשר אצל שאר האוכלוסייה.
קסניה סבטלובה: אנחנו מדברים על הדברים גבוה-גבוה ועל הצורך להשקיע בקליטת עלייה, אבל זה מתרגם לכסף.
קסניה סבטלובה: לצערי הרב, אין כסף, אין תכנון, אין תוצאה.
קסניה סבטלובה: אין פתרון לסוגיה הזו שהיא כואבת כל כך והיא בנפשנו.
קסניה סבטלובה: אני באמת קוראת להציג לנו נתונים ריאליים ולענות בכנות על השאלה למה לא עשו עד עכשיו, למה אנחנו ב-2017 צריכים לשבת פה, וכבר לקראת סוף השנה, ולדבר על אותם דברים שאנחנו דיברנו עליהם אז במשרדים של ער"ן כשקיימנו שם את הישיבה לפני שנה וחצי.
יואל רזבוזוב: אני מברך על הדיון החשוב הזה.
יואל רזבוזוב: תודה לחבר הכנסת מרגי על הנושא החשוב הזה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו מבינים את הסיבות למה זה קורה לעולים.
יואל רזבוזוב: דנו לא פעם אחת למה הסטטיסטיקה מראה לנו את מה שהיא מראה לנו.
יואל רזבוזוב: אני זוכר עוד מהקדנציה הקודמת.
יואל רזבוזוב: הרי השקיעו כסף, הקימו תוכנית לאומית.
יואל רזבוזוב: האם הכסף הזה הועבר לתוכנית הלאומית?
יואל רזבוזוב: אני איכשהו זוכר את המספר של 40 מיליון שקל, לא יודע למה.
יואל רזבוזוב: לא? יותר או פחות?
יעקב מרגי: לא, פחות.
יעקב מרגי: תלוי איך מסתכלים על זה, במצטבר או שנתי?
יואל רזבוזוב: אני זוכר, עם השרה לשעבר גרמן.
יואל רזבוזוב: אין לי פה את הנתונים.
יואל רזבוזוב: האם הכסף בתוך משרד הבריאות מוקצה?
יואל רזבוזוב: האם עושים משהו לטובת אותם עולים?
יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו, אנחנו לא יודעים אם ער"ן מתוקצבים או לא מתוקצבים כמו שאנחנו מבינים.
יואל רזבוזוב: האם גם שם השיחות הן בשפות של ארץ המוצא?
יואל רזבוזוב: איך בכלל משתמשים?
יואל רזבוזוב: איך הכסף הזה מחולק בתוכנית הלאומית למניעת אובדנות ואיזה דגש יש שם על עולים?
יואל רזבוזוב: אני חושב שחשוב שנבין את זה בוועדה.
אברהם נגוסה: בואו נקבל נתונים ממירה קידר שהיא חברת המועצה הלאומית לאובדנות ומנהל אגף רווחה ומשאבי ההתמודדות ביחידה לעלייה וקליטה בסוכנות היהודית.
אברהם נגוסה: אנחנו מברכים על הגעתך.
אברהם נגוסה: יש לה מצגת, אנחנו רוצים לקבל נתונים.
<מירה קידר: שלום, שמי מירה קידר.
<מירה קידר: אציג את המצגת שהצגתי אותה במועצה הלאומית למניעת אובדנות, המועצה בראשות פרופ' גיל זלצמן.
<מירה קידר: אנחנו התמנינו בוועדה ארבעה אנשי מקצוע משירותים שונים לבחון אסטרטגיות מניעה, אם קיימות, בהקשר של עולים חדשים.
<מירה קידר: היו חברים בוועדה: יפי וולמן ממשרד הקליטה שלא היתה יכולה להגיע לכאן, ד"ר אריאל בן יהודה, הפסיכיאטר בצה"ל, וד"ר סנדרין שהיא חוקרת, עוסקת בתחום.
<מירה קידר: ניכנס למצגת.
<מירה קידר: אני חושבת, שבטח בוועדת העלייה והקליטה הנושא של עלייה כגורם סיכון לאובדנות הוא מוכר ללא ספק.
<מירה קידר: אנחנו מדברים על מעבר בין-תרבותי כגורם סטרס בהקשר של קליטה במדינה חדשה.
<מירה קידר: מניסיוננו, לתרבויות, למדינות, שמהן מגיעים העולים יש השלכה לגבי הנושא של אובדנות.
<מירה קידר: למשל, אם אפשר להגיד את זה בצורה שבלונית, ככל שיש מרחק גדול יותר של תרבות המוצא מחברה מערבית אנחנו רואים עלייה בשיעור האובדנות.
<מירה קידר: זה הדברים שהזכיר יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת נגוסה בהקשר של צעירים עולי אתיופיה.
<מירה קידר: אנסה להציג בקיצור את השירותים השונים כי יש פה המון חומרים בהקשר, בפרספקטיבה, במשקפיים, של האם אוכלוסיות העולים מופו על ידיהם והאם יש תוכניות רגישות תרבות או תואמות תרבות כדי לצמצם את הנתון המבהיל הזה של שליש מהמתאבדים בישראל הם עולים.
<מירה קידר: פה הדברים נאמרו קודם לגבי השליש.
<מירה קידר: אבל אני פה שמה דגש על הנושא גם של צעירים מחבר העמים.
<מירה קידר: הוזכר פה קודם הנושא של צעירים אתיופיה.
<מירה קידר: מחבר העמים פי 2.4 בגילאי 15 - 24, זה נתון מבהיל.
<מירה קידר: בגילאים הבוגרים יותר 25 - 44 פי 2.3, וגם לפי נתוני משרד הבריאות.
<מירה קידר: פה יש מספרים מוחלטים כדי שנראה את חלום הבלהות, מציאות הבלהות הזו.
<מירה קידר: המספרים המוחלטים - מ-2005 הם גם בהשוואה לכלל המתאבדים בישראל.
<מירה קידר: יש שם חלוקה של יוצאי חבר העמים לעומת יוצאי אתיופיה ואחרים שזה עולים מתפוצות אחרות.
<מירה קידר: אין מה להוסיף כשרואים את הנתונים האלה.
<מירה קידר: זה ליבת העניין שלנו.
<מירה קידר: אגב, מי שירצה - נוכל כמובן להעביר את המצגת.
<מירה קידר: כשאנחנו מדברים על אסטרטגיות מניעה בהקשר של עולים בוודאי ובוודאי אנחנו קודם כל מתייחסים לאסטרטגיות מניעה בקרב אוכלוסייה הרגילה שזה הנושא של הסברה, רצף טיפולי.
<מירה קידר: יש פה שורה של אסטרטגיות שהן ידועות לנו בהקשר של אנשים חלילה שהם עלולים לקחת את נפשם בכפם.
<מירה קידר: לתוך זה אנחנו כמובן יוצקים את כל הנושא של רגיש תרבות.
<מירה קידר: אם אנחנו מדברים על הסברה, אנחנו מדברים על הסברה בשפות: צרפתית, אנגלית, רוסית ואמהרית.
<מירה קידר: אם אנחנו מדברים על אנשי מקצוע אז אנשי מקצוע שהם דוברי שפה, יושבים במקומות שהם נותנים טיפול ושהם קשורים לרצף הטיפולי.
<מירה קידר: דבר מאוד חשוב בהקשר של עולים - עולים לא נוטים לפנות לשירותי בריאות הנפש ובעצם צריך לאתר אותם.
<מירה קידר: כל נושא האיתור, הסינון, הוא הכרחי.
<מירה קידר: יחד עם זאת, בשנים האחרונות רואים עלייה בשיעור העולים יוצאי מדינות חבר העמים שמתחילים לצרוך שירותים של בריאות הנפש.
<מירה קידר: כמובן הכשרת שומרי סף, שוב, בשפות, במקומות שהעולים נמצאים בקבוצות הגיל השונות, אם זה בהקשר של ילדים, אם זה בהקשר של קשישים, צעירים וכו'.
<מירה קידר: פה אנחנו עשינו סריקה.
<מירה קידר: עשינו עבודה סיזיפית.