GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מאיר בולקה: לא בגלל שהרגנו ערבים, אלא בגלל שהיה לנו את הכשל הזה.
<מאיר בולקה: אז פולין צריכה לדעת לעשות חשבון נפש.
<מאיר בולקה: לדעתי החוק הזה לא עושה חשבון נפש, החוק הזה כאילו אומר 'זה לא אנחנו, זה הם'.
<מאיר בולקה: אני רוצה לומר משהו לגבי המסעות לפולין.
<מאיר בולקה: המסעות לפולין חייבים להימשך, זו עוד עמדת שמירה שאם אנחנו לא ניסע למחנות האלה, אם אנחנו לא נהיה שם, מישהו אחר יעשה אותם, אבל מסעות פולין צריכים לעבור איזה שהוא תהליך זיקוק, לא להפקיד את זה בידיים רק - - - משרד החינוך דואג לתוכן, אבל להפקיד את זה בידיים של חברות פרטיות.
<מאיר בולקה: זה צריך להיות במסגרת של שירות לאומי ושירות צבאי, שם יהיה אפשר יותר לייצב או למצב את הנוער הישראלי.
<מאיר בולקה: ואני אומר, שוב, אנחנו חייבים קודם כל בבדק הבית שלנו, לראות איפה כשלנו, ואחר כך לדעת לבוא בטענות, אבל לא לתת למאכרים לתפוס עלינו טרמפ.
<מאיר בולקה: לסיום, אנחנו מדברים על אנטישמיות.
<מאיר בולקה: אני חייב להביא מוצג, כך נראה, זה יהודי בפולין.
<מאיר בולקה: סליחה שאני מביך אותך, אדוני השגריר, אני באמת לא מתכוון, אני מעריך אותך מאוד.
<מאיר בולקה: אלה בובות שקונים בוורשה, שימו לב, אלה בובות שקונים בוורשה בחנויות מזכרות, בקרקוב בחנויות מזכרות.
<מאיר בולקה: שימו לב, זה.
<מאיר בולקה: אם לזה לא קוראים אנטישמיות מהי אנטישמיות?
<מאיר בולקה: יהודי עם זלוטי.
<מאיר בולקה: ויש בתים בפולין שתולים את זה הפוך, אתם יודעים למה?
<מאיר בולקה: כדי שהמטבע ייפול, שיישאר בבית המטבע.
<מאיר בולקה: יש לזה המון קונוטציות.
<מאיר בולקה: יהודי עם זלוטי זה שיא האנטישמיות.
<מאיר בולקה: אדוני השגריר, תביא לי, בבקשה, את חבר הפרלמנט הראשון הפולני שיוציא הצעת חוק לדבר הזה.
<מאיר בולקה: זו אנטישמיות.
אברהם נגוסה: נגד הדבר הזה.
<מאיר בולקה: בוודאי.
<מאיר בולקה: כמו שאסור להגיד בארצות הברית ביטויים גזעניים כנגד כושים, גם זה אסור שיהיה בפולין.
<מאיר בולקה: מה פתאום?
<מאיר בולקה: אני לא רוצה להביך את אדוני השגריר, באמת, אבל כשרואים את זה בחנויות מזכרות, ויש כאלה עוד המון, אני השקעתי פה 200 זלוטי על ארבע הבובות האלה, ואומרים לנו זו אמנות, אומרים לנו שזו מסורת, 'זה כמו החמסה שלכם'.
<מאיר בולקה: זה לא החמסה שלנו, ביום שזה ייפסק וביום שיבינו שאסור לכנות יהודי 'יהודי עם זלוטי', יש לזה גם ביטוי, יש לזה גם שם, שכחתי את המינוח, אבל ביום שיפסיקו לקרוא לזה 'יהודי עם זלוטי' זה היום שאנחנו נבין שפולין עשתה תיקון.
<מאיר בולקה: החוק פחות מעניין, החוק כנייר הוא לא מעניין אף אחד, אבל המעשים צריכים לקרות.
אברהם נגוסה: לא, החוק גם חמור.
<מאיר בולקה: אני מסכים.
<מאיר בולקה: תודה רבה, אדוני.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו את נציג משרד החינוך, אנחנו רוצים לשמוע בעיקר בעניין הזיכרון של הצבא האדום, מה שנקרא יער הצבא האדום, מה משרד החינוך עושה, גם את האתגרים.
<יובל קוברסקי: אוקיי, אני רוצה להתייחס לכמה נקודות שעלו פה בדיון הזה, בעיקר בקשר להוראת היסטוריה, אבל אני אתחיל בכלל במערכת החינוך.
<יובל קוברסקי: במערכת החינוך יש ממדים שונים ומועדים שונים לעיסוק בנושא מלחמת העולם השנייה והשואה.
<יובל קוברסקי: יש את מה שקורה בכל ימי הזיכרון וימי ההנצחה, שזה קורה בכל שלבי החינוך, ויש את לימודי ההיסטוריה, בשיעורי היסטוריה, שעוסקים בנושא הזה בתיכון.
<יובל קוברסקי: אם נראה את הדוגמה, למשל, בשינוי שחל ביחס ליום השואה הבינלאומי, ב-27 בינואר.
<יובל קוברסקי: יום שלא התקיים במערכת החינוך הישראלית ואומץ וכיום, עד כמה שאני יודע, מתקיים במסגרות החינוך הממלכתיות השונות, מצוין, עוסקים בו, יש מערכים מיוחדים בשבילו, מובחן מיום הזיכרון לשואה ולגבורה בניסן.
<יובל קוברסקי: אני מקווה שמהר מאוד גם היום, ברגע שיש יום לאומי ב-9 במאי, יום הניצחון של הצבא האדום, אז זה יעבור תהליך דומה, אבל זה קורה רק עכשיו.
<יובל קוברסקי: לגבי הוראת ההיסטוריה בחינוך הממלכתי בתכנית הלימודים יש פרק שלם שמזה שמונה-תשע שניםף יש שינויים בתכנית, התכנית השתנתה לפחות פעמיים ב-15 השנים האחרונות, אבל יש פרק שלם שמוקדש ללוחם היהודי בצבאות בעלות הברית בכלל והדגש, רוב הדוגמאות בתוך הפרק הזה, הן כמובן על לוחמים יהודים בצבא האדום, ולו רק כי מספרם שם היה רב ביותר.
<יובל קוברסקי: אז יש פרק כזה בתכנית הלימודים, יש שם דגשים, יש שם דוגמאות עם שמות לוחמים מכל הצבאות של בעלות הברית, הצבא הבריטי, הצבא האמריקאי וכמובן הצבא האדום בעיקר.
<יובל קוברסקי: כשהנושא היה בבחינות הבגרות שמשרד החינוך כותב היו גם שאלות על הנושא הזה, עם בקשה מהתלמידים להזכיר מקרים ודוגמאות.
<יובל קוברסקי: הנושא כן נלמד והנושא כן נבחן.
<יובל קוברסקי: כיום כל נושא מלחמת העולם השנייה והשואה נמצא בהערכה בית ספרית, בתי ספר רבים, כולל בתי ספר בערים שלמות, למשל במודיעין ובתי ספר באופן ספציפי ברחבי הארץ, בוחרים להתמקד בנושא הוראת מלחמת העולם השנייה והשואה בנושא ההתנגדות היהודית, העמידה היהודית וההתנגדות היהודית בשואה ובמלחמה ובמסגרת ההתמקדות בנושא הזה עוסקים גם בחיילים יהודים בצבאות בעלות הברית, כמובן בצבא האדום ובצבאות אחרים כמו הבריגדה והצבא הבריטי וכו'.
<יובל קוברסקי: הפיקוח על הוראת ההיסטוריה בחינוך הממלכתי והממלכתי דתי והממלכתי הערבי, בכל המגזרים, עומד בקשר עם 'יד ושם', עם מכוני השואה, כמובן עם מוזיאון הלוחם היהודי בלטרון.
<יובל קוברסקי: בהשתלמויות מורים בעבר ובהווה חומרים כאלה מופצים, יש הרצאות, יש השתלמויות סביב הנושא הזה, יש שלוש חוברות שונות בחמש השנים האחרונות שיצאו מטעם המוזיאון והופצו בהשתלמויות מורים, והנושא קיים במסגרת הכשרה והתפתחות מקצועית של כל מורי ההיסטוריה בארץ בחינוך הממלכתי.
<יובל קוברסקי: מה שיקרה הלאה, שוב, אני מניח שברגע שה-9 במאי יהפוך ליום לאומי, יום מחייב במערכת החינוך, אז גם העיסוק הספציפי הזה, בכל הרבדים של מערכת החינוך, מהחינוך היסודי, יעלה.
<יובל קוברסקי: תודה.
אברהם נגוסה: נשמע מפרופ' זאב ממשרד הקליטה, בבקשה, בקיצור, לפני שאנחנו מסיימים.
<זאב ולדימיר חנין: חשוב לי לציין כמה דברים.
<זאב ולדימיר חנין: תודה רבה קודם כל, אדוני היושב ראש.
<זאב ולדימיר חנין: אין שום ספק שנושא השואה וזכרון מלחמת העולם השנייה נמצא עמוק במערכת החינוך הישראלית ואנחנו מודים על כך.
<זאב ולדימיר חנין: מה שחסר לנו, כנראה, ואני מקווה שהקולגות ממשרד החינוך יסכימו איתי, שכל עוד שאנחנו בונים את האומה הישראלית המודרנית, החדשה, מה שנקרא nation building, אנחנו לוקחים בחשבון את הניסיון של כל התפוצות ולכל תפוצה ותפוצה ולכל קהילה יהודית בתפוצות יש זיכרון היסטורי וזיכרון שואה משלהם ואני מקווה שזה יבוא לידי ביטוי גם במערכות החינוך וגם במסורת הישראלית הקולקטיבית.
<זאב ולדימיר חנין: אם תרשה לי לשתף את חברי הוועדה וכל הנמצאים פה בתוצאות המחקר שנעשה לאחרונה פה אצלנו במשרד העלייה והקליטה.
<זאב ולדימיר חנין: אנחנו הגענו למסקנה, אחרי סקר נרחב, גם בארץ וגם בחוץ לארץ, שנושא השואה וזכרון מלחמת העולם השנייה בסדר העדיפויות של יהדות רוסיה ומזרח אירופה בכלל נמצא במקום רביעי, זאת אומרת גבוה מספיק.
<זאב ולדימיר חנין: אם נעשה את ההשוואה למקום של אותם נושאים בקרב יהדות ישראל, זה די זהה, מקום חמישי-שישי.
<זאב ולדימיר חנין: יש לקחת בחשבון שקודם כל זה חשוב יותר לדור המבוגר, שהיו עדים למלחמת העולם השנייה, או ילדי מלחמת העולם השנייה, אחר כך זה קצת נשחק בקרב העולים מברית המועצות לשעבר, דור וחצי מה שנקרא, הצעירים, שהיום הם כבר לא צעירים כל כך, הם העדיפו לא להיות בחלק של הקורבנות, רוצים להיות בקרב המצליחים, אבל הדור היותר צעיר, מה שנקרא דור וחצי, ואנחנו מודים על עליית הנושא הזה, הם חוזרים לשורשים וחשוב להם לדעת מה קרה בדור של הסבים והסבתות.
<זאב ולדימיר חנין: ואני מאוד מקווה שמפה, מהוועדה, תצא קריאה לקחת את הדברים האלה בחשבון, גם במדיניות, גם באסטרטגיה וגם בחינוך.
<זאב ולדימיר חנין: תודה.
אברהם נגוסה: אני אבקש ממנהלת הוועדה להקריא את הסיכום של הדיון שלנו.
<דנה גורדון שושני: להלן מסקנות הוועדה: הוועדה קוראת למשרד החוץ לנקוט בצעדים משמעותיים כנגד כל ניסיון של הכחשת זכרון השואה, לפעול למען שיתופי פעולה עם המדינות השונות, להקמת כוח בינלאומי, אל"ף, להתמודד מול מגמת הכחשת השואה, בי"ת, מול אירועי הוונדליזם באנדרטאות ומיצגים המציינים את קורבנות מלחמת העולם השנייה ואת זכרם ותרומתם של לוחמי הצבא האדום ולוחמי בעלות הברית שנהרגו בתפקידם במלחמה.
<דנה גורדון שושני: גימ"ל, להרחיב ולהעמיק את הידע בקרב תלמידי ישראל בנושא חלקם של המדינות השונות במלחמת העולם השנייה, בדגש על פולין שלאחרונה מחוקקת חקיקה שמנסה להשכיח את אחריותה ההיסטורית בזמן המלחמה ובדגש על תפקידו המשמעותי של הצבא האדום בשחרורה של אירופה מהכיבוש הנאצי.
<דנה גורדון שושני: שתיים, למשרדי החוץ, החינוך והתפוצות, ליזום תכנית העשרה לימודית לבני הדור הצעיר במדינות השונות, תחילה בקרב הקהילות היהודיות ובשלב השני במערכות החינוך לכלל התלמידים במדינות השונות.
<דנה גורדון שושני: בתכנית לימודים זו יושם דגש מיוחד על תרומתו המכרעת של הצבא האדום לסיום המלחמה וכן על הניצחון של בעלות הברית על הנאצים.
אברהם נגוסה: כמובן אנחנו קוראים, ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות קוראת לממשלת פולין למחוק את החוק מחוקי מדינת פולין, כי אנחנו רואים את זה כהכחשת שואה.
אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לשגריר שהגיע וגם לנציגי שגרירות רוסיה, לחבריי חברי הכנסת ונציגי הווטרנים וגם לנציגי משרדי הממשלה, תודה, הישיבה נעולה.
אברהם נגוסה: איתי חבריי חברי הכנסת יוליה מלינובסקי אחת מיוזמות ההצעה, הועברו לוועדה לדיון והסקת מסקנות ארבע הצעות לדיון מהיר בנושא רשימת טעוני בירור יהדות של בתי הרבניים המציינות שמות אזרחים שיהדותם טעונה בירור.
אברהם נגוסה: ההצעות הן של חברות הכנסת יוליה מלינובסקי, קסניה סבטלובה, עליזה לביא ומיכל רוזין.
אברהם נגוסה: נתחיל היום את הדיון בנושא ובהמשך נגבש מסקנות ונניח אותן על שולחן הכנסת.
אברהם נגוסה: הנושא מעורר תגובות קשות שכן מדובר בבדיקות יהדות של אזרחי המדינה, המרגישים יהודים לכל דבר ולפתע מובא לידיעתם כי יהיה עליהם לעבור הליך של בירור יהדות לצורך נישואין וגירושין על פי הדין הדתי.
אברהם נגוסה: בעיה נוספת היא שנוצר מאגר מידע נוסף על מאגר מרשם האוכלוסין.
אברהם נגוסה: אני מבין שרק אזרחים שאינם מוכנים לערוך את הבירור היהדות לאחר שמובא לידיעתם שקיים ספק לגבי יהדות, מוכנסים לרשימת טעוני בירור יהדות.
אברהם נגוסה: ברור לכולם כי נישואין וגירושין של יהודים נערכים בישראל על פי דין תורה.
אברהם נגוסה: חשוב להתמקד בדיון בהשלכות של האנשים הרשומים ברשימת טעוני בירור יהדות ואיך עובדה זו משפיעה עליהם.
אברהם נגוסה: אני מבקש לנקוט בזהירות המתבקשת כדי להימנע בדיון מפרטי המקרים שבגינם הוגשה עתירה לבג"צ.
אברהם נגוסה: כידוע, ישיבת הוועדה מוקלטת ומשודרת.
אברהם נגוסה: הפרוטוקול וגם שידור הישיבה יפורסמו באתר האינטרנט של הכנסת.
אברהם נגוסה: לפי סעיף 120 לתקנון ניתן באופן חריג לחסות פרטים מזהים של אנשים או דברים שנאמרו בדיון הוועדה.
אברהם נגוסה: אני מבקש להפנות את תשומת לבם של העותרים בהליך המשפטי, ששמם חסוי בהליכים המשפטיים, הם יכולים לבקש ששמם יהיה חסוי בפרוטוקול.
אברהם נגוסה: דוקטור נורית כהן יחימוביץ מהממ"מ הכינה לנו מסמך ואני מודה לה על כל המאמצים שהיא עשתה ומבקש ממנה להציג בפנינו את עיקריו.
אברהם נגוסה: לאחר מכן אנחנו כמובן נשמע מחברות הכנסת היוזמות.
אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו עכשיו חברת הכנסת עליזה לביא אחת היוזמות.
אברהם נגוסה: לאחר מכן נשמע גם מנציג עמותת עתים שהכינה דו"ח בנושא.
אברהם נגוסה: בהמשך נשמע כמובן את נציג בית הדין הרבני ומשרד הפנים, משרד המשפטים.
אברהם נגוסה: נשמע גם מנציג הסוכנות היהודית.
אברהם נגוסה: חשוב מאוד שתציגו את עצמכם לפרוטוקול.
אברהם נגוסה: אני שוב מדגיש בעניין החסות של אנשים שרוצים שהפרטים שלהם לא יהיו בפומבי, אני מבקש שתיקחו את האחריות כי הכל משודר פה.
אברהם נגוסה: הודעתי את זה על פי סעיף 120 לתקנון הכנסת.
<מרב תורג'מן: אני רק אציין שלגבי הצילום גם מכיוון שהעתירות בעניינם של מי שביקש, בקיצור, שמות העותרים חסויים בהליכים המשפטיים, כמו בכל ההליכים בבתי הדין הרבניים, מדובר בפלונית נגד פלוני או ההיפך, אז יכולים באמת לבקש שהשמות שלהם בפרוטוקול יהיו חסויים וכך גם לגבי הצילום.
<מרב תורג'מן: ככל שהם נמצאים כאן ומבקשים לדבר, אני אבקש לא להפנות את המצלמה פשוט מולם.
<מרב תורג'מן: אין צורך לכבות, אפשר פשוט לא להפנות את המצלמה מולם ואז הם לא יהיו מצולמים.
אברהם נגוסה: נשמע את הגברת נורית כהן יחימוביץ' בבקשה.
<נורית כהן יחימוביץ': תודה רבה ליושב הראש, בוקר טוב לכולם.
<נורית כהן יחימוביץ': אני חוקרת במרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<נורית כהן יחימוביץ': התבקשתי על ידי הוועדה לכתוב את המסמך על רשימת טעוני בירור יהדות.
<נורית כהן יחימוביץ': אני לא אכנס כאן לצד המשפטי, אני אתמקד בנתונים שכתובים במסמך.
<נורית כהן יחימוביץ': קודם כל, כיום יש בישראל 1,360 אנשים שרשומים ברשימת טעוני בירור יהדות, כלומר נדרשת הכרעה האם האדם הוא יהודי או לא יהודי לצורך נישואין וגירושין.
<נורית כהן יחימוביץ': 1,360 האנשים האלה הם כל האנשים שעדיין רשומים ברשימה שהתחילה בשנת 1954.
<נורית כהן יחימוביץ': במסמך שאני חושבת שלכולכם יש, יש תרשים שמדגים ביתר פירוט את הנתונים של האנשים שנכנסו לרשימה בשנים האחרונות, בתרשים הזה מופיעים 815 אנשים שעדיין כיום נמצאים ברשימה.
<נורית כהן יחימוביץ': הם נכנסו לרשימה החל משנת 2010 ועד שנת 2017.
<נורית כהן יחימוביץ': אני רוצה להדגיש שהרשימה הזאת היא דינמית, אנשים נכנסים לרשימה ויוצאים ממנה במהלך השנים, עם הגעתם של מסמכים שעוזרים בבירור היהדות, יש אנשים שיוצאים מהרשימה כי הם מקבלים תשובה חיובית או שלילית בדבר יהדותם.
<נורית כהן יחימוביץ': אי אפשר ללמוד מהרשימה הזאת בעצם האם חל גידול או לא חל גידול במספר התיקים או במספר הנבדקים, את הנתון הזה לא קיבלנו בלוח הזמנים שעמד לרשותנו מבתי הדין הרבניים והיינו שמחים אילו באמת היה לנו הנתון הזה וזה היה עוזר לנו להכריע בשאלה האם חל גידול בתחום הזה.
<נורית כהן יחימוביץ': נתון נוסף שלא הצלחנו לקבל ויכול היה לשרת את הוועדה, זה הפילוח של הנבדקים לפי עולים או ותיקים ולפי ארצות מוצא, ובנוסף על כך בני עולים.
<נורית כהן יחימוביץ': תודה רבה.
יוליה מלינובסקי: את הנתון הזה לא קיבלתם.
<נורית כהן יחימוביץ': לא.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע כמובן מנציג בית הדין הרבני או ממשרד הפנים שיתנו לנו את הנתונים האלה.
אברהם נגוסה: צריך להיות נתונים באיזה שהוא מקום, לא יכול להיות שאין נתונים.
אברהם נגוסה: השאלה אם יש רצון להביא את זה או לא, ואת זה אנחנו נגלה.
אברהם נגוסה: אני נותן את רשות הדיבור לחברת הכנסת יוליה מלינובסקי, אחת המציעות בנושא.
יוליה מלינובסקי: תודה אדוני היושב ראש, תודה לכל הנוכחים.
יוליה מלינובסקי: לפי ריבוי המשתתפים אני מבינה שהנושא נגע לליבם של הרבה אנשים.
יוליה מלינובסקי: אני מקווה מאוד שבסוף נגיע גם כן לאיזה שהן מסקנות אופרטיביות.
יוליה מלינובסקי: קצת היסטוריה, ואני לא אכנס לפרטים של עתירה כזאת או אחרת.
יוליה מלינובסקי: אני תמיד אומרת שמקרה אחד מדגים לנו את התופעה ופה אנחנו רואים את התופעה.
יוליה מלינובסקי: טוב שהמקרה הזה הגיע לעתירה לבג"צ, משם אנחנו יכולים ללמוד הרבה, אבל זה מקרה בודד שנותן לנו תמונה כוללת שהיא תמונה עגומה.
יוליה מלינובסקי: לאחרונה נחשפנו לבירורי יהדות/אזרחות על ידי משרד הפנים שהוועדה הזאת דנה על כך רבות, ופתאום התברר שם שאחרי שאנשים בארץ הרבה שנים משרד הפנים לקח לעצמו סמכות, זכות, לא ידוע מאיפה הוא לקח את זה, לחפור במסמכים של אזרחים, 20, 30 שנים אחורה.
יוליה מלינובסקי: ושמנו לזה קץ אדוני היושב ראש.
יוליה מלינובסקי: שמנו לזה קץ, אחרי עבודה מאוד מאומצת פה בכנסת ובעזרת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה דינה זילבר, שמנו לזה קץ, הייתה חוות דעת חד משמעית ומי שלא מכיר אותה במשרד המשפטים או ברבנות, אני ממליצה לקרוא את זה, כי אין דבר כזה.
יוליה מלינובסקי: לא הולכים אחורה, יש זמן סביר לבדיקות וגם כן צריך להיות חשש סביר וממשי שיש מרמה.
יוליה מלינובסקי: היום זה כבר עשר שנים, הורדנו את הבדיקות האלה לעשר שנים וזה לא סוף פסוק, אני גם כן לא מסכימה לעשר שנים, שיבדקו לאנשים אזרחות עשר שנים אחורה.
יוליה מלינובסקי: פתאום אנחנו מגלים שגם הרבנות מנהלת לעצמה איזה הוא מרשם, מרשם לא חוקי, אני חייבת להגיד אדוני היושב ראש, כי בתשובה לעתירה מהפרקליטות, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה שזה תחום סמכותו כתב שלרבנות אין שום סמכות ויש בפניי את כל המסמכים האלה.
יוליה מלינובסקי: אין שום סמכות לרבנות לנהל כאלה רשימות.
יוליה מלינובסקי: יתרה מזאת, מה שהתברר שם תוך כדי העתירה, שלא שרק אני פניתי ובודקים אותי, ופה יכול להיות שיש הגיון שיבדקו אותי ולא ינהלו רשימות, כי אם אני רוצה להתחתן בארץ כדת משה וישראל, סביר להניח שיבדקו את היהדות שלי.
יוליה מלינובסקי: אבל הם הלכו צעד קדימה, והם התחילו לבדוק אנשים שלא פנו מעולם ולא התכוונו לפנות ולא הייתה להם בכלל כוונה כזאת ולא רצון ושום דבר.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת הם התחילו לבדוק צד שלישי שהוא בכלל לא צד להליך, ולנהל כזאת רשימה.
יוליה מלינובסקי: אני יודעת שבשנים האחרונות אותו מאגר גודל בפרוגרסיה גיאומטרית, זאת אומרת אם פעם זה היה פה ושם, קצת התאסף, אנחנו רואים עכשיו ואני יודעת ממידע אישי שבשנים האחרונות חל גידול משמעותי.
יוליה מלינובסקי: הרבנות ממש לקחה את זה כפרויקט, מנהלים רשימות.
יוליה מלינובסקי: שוב פעם אני חוזרת, המדינה פונה לבג"צ ואומרת שאין להם סמכות.
יוליה מלינובסקי: הם מנהלים משהו, מן מאגר כזה שהוא בסתר, בלי סמכות, בלי רשות ובלי הסכמה, בלי שום בסיס חוקתי לעניין.
יוליה מלינובסקי: הם הולכים עוד יותר קדימה, כשכל העניין הזה עלה כותב הנשנה ליועץ המשפטי לממשלה שלאחרונה הרבנים הראשיים פנו ומנהלים על כך ישיבות במשרד המשפטים, כדי לחוקק חוק שמה שהם עושים היום בלי סמכות ובלי רשות ובלי חקיקה, שהדבר הזה יהיה חוקי, אדוני היושב ראש.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת רוצים באופן חוקי - חברתי עליזה לביא את מאוד בעניין בזה - רוצים באופן חוקי לחוקק חוק שייתן סמכות לרבנות לנהל רשימות כאלה, ולא רק לגבי אנשים שפנו, אלא גם כן בדיקות יזומות או לצד שלישי שהם בכלל לא צד להליך.
יוליה מלינובסקי: זה מקומם אותי.
יוליה מלינובסקי: אם בנאדם לא פנה, לא ביקש, לא רצה להתחתן ברבנות, הוא יכול לקבל זימון לבירור יהדות מבית דין, יש ערכאה משפטית, וכביכול אדם נורמטיבי שמקבל כזה זימון, הוא הולך לשם.
אברהם נגוסה: האם אותו אדם שמקבל זימון, בעקבות המשפחה הזאת או סתם?
יוליה מלינובסקי: אין לדעת, אבל זה לא קשור.
אברהם נגוסה: איך הגיעו אליו אם לא שרשרת משפטית?
<קריאה: יכול להיות שמישהו אחר ביקש משהו מבית הדין ואז הגיעו אליו.
יוליה מלינובסקי: בפניי יש תשובה של המשנה ליועץ המשפטי בממשלה בעתירה לבג"צ שאומר שהפרקטיקה הזאת חד משמעית לא חוקית.
יוליה מלינובסקי: אנחנו נמצאים היום במצב שהרבנות שהיא גוף ממשלתי, כי הם מקבלים משכורת מהממשלה, מהמדינה, מאתנו.
יוליה מלינובסקי: מנהלת משהו שהוא לא חוקי ושהמדינה מודה בכך בתשובתה לבג"צ.
יוליה מלינובסקי: זה דבר אבסורדי.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת כל הגורמים הרלבנטיים יודעים שזה לא בסדר ברמה של החקיקה, נהלים, בכל ההיבטים, זה נמשך, המאגר הזה חי ונושם, ולכל הדעות זה פוגע בזכויות בסיסיות של האזרח.
יוליה מלינובסקי: אם אני לא צד של ההליך, שוב פעם אני חוזרת ואומרת, אני רוצה להתחתן כדת משה וישראל, סביר להניח שאני מראש מסכימה שיעשו לי בירור יהדות, כי זה כלל.
יוליה מלינובסקי: אבל איך אחותי או בני דודים או מישהו אחר שלא בא לשם, קשורים לכך?
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת הבדיקות האלה זה משהו מאוד פולשני, מאוד דורסני, מאוד לא נעים, ואל תשכחו שאנשים מקבלים זימון מערכאה משפטית.
יוליה מלינובסקי: כי כתוב שם "בית דין".
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת אתה מקבל זימון להגיע לבירור יהדות מערכאה משפטית, אתה כאזרח סביר חייב להיענות לזה ולבצע את הפעולה הזאת.
יוליה מלינובסקי: עוד נקודה שכבר אמרתי ואני חוזרת עליה, באותה תשובה לבג"צ נציגי המדינה כותבים שהרבנים הראשיים פנו ומנהלים עכשיו ישיבות אינטנסיביות כדי לחוקק חוק, כדי לתת לזה גושפנקה חוקית עוד לפני שהתחלנו פה דיון ובירור, אני חייבת להגיד שמבחינתי זה לא יקום ולא יהיה.
יוליה מלינובסקי: אין דבר כזה בדיקות יהדות בדיעבד, אין דבר כזה בדיקות יהדות יזומות, אין בדיקות יהדות לאנשים שלא פנו והם לא צד להליך וכמובן וכמובן אין חיה כזאת, מאגר מידע כזה.
יוליה מלינובסקי: כי הוא לא חוקי.
יוליה מלינובסקי: למרות שעד היום הוא פועל וחי ונושם.
יוליה מלינובסקי: אני עוד לא קיבלתי תשובות מה קורה.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת שהיום אנחנו נמצאים במצב שיש את המאגר הזה שלכל הדעות הוא לא חוקי.
יוליה מלינובסקי: זה המצב.
יוליה מלינובסקי: דבר אחרון, למרות שהממ"מ לא קיבלו תשובות אבל מידע אישי ובגלל שאני כבר עמוק בכל הנושא הזה, סביר להניח ש-99% מהנמצאים ברשימות האלה והנבדקים, אחת שהתחתנה פה בארץ ועברה את כל התענוג הזה של להתחתן ברבנות, זה מהעולים החדשים בשנות ה-90 מברית המועצות לשעבר.
אברהם נגוסה: 99% זה עולים חדשים?
יוליה מלינובסקי: אני בטוחה בזה.
יוליה מלינובסקי: אני אומרת את זה מידיעה ובגלל שאני עמוק עמוק בנושא.
יוליה מלינובסקי: סביר להניח שצברים ואזרחים ותיקים לא כל כך מעניינים את הרבנות, כי בזמן האחרון יש החמרה במצב.
יוליה מלינובסקי: כשאני התחתנתי לפני כמה שנים, זה היה קשה, היום לפי עדויות שאני מקבלת פשוט יש החמרה במצב ואנשים באיזה שהוא שלב אומרים "לא רוצים אתכם", עוזבים ונוסעים להתחתן בחוץ לארץ כי ההתנהגות, הגישה, היחס, הפולשנות, חוסר האמון הוא בלתי נסבל במה שקורה אצלכם.
יוליה מלינובסקי: משפט אחרון.
יוליה מלינובסקי: היהדות בנויה על קירוב, על חיבוק, כדי להיות ביחד.
יוליה מלינובסקי: מה שאתם עושים בתקופה האחרונה, לפחות ממה שאני רואה, אתם פשוט זורקים אנשים החוצה וחוץ מההרגשה הלא טובה, הרגשת הגועל, אנשים לא מקבלים שם שום דבר.
אברהם נגוסה: תודה חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.
אברהם נגוסה: נשמע את חברת הכנסת עליזה לביא אחת היוזמות.
עליזה לביא: תודה חברי חבר הכנסת יו"ר הוועדה, קודם כל על הדיון וגם על ההזמנה של המחקר מהממ"מ.
עליזה לביא: וחברתי, אני קודם כל רוצה לבקש סליחה.
יוליה מלינובסקי: על מה?
יוליה מלינובסקי: אנחנו לא ביום כיפור היום.
עליזה לביא: אנחנו לא ביום כיפור, אבל אנחנו ביום כיפור חברתי.
עליזה לביא: אני לא חלמתי שזו תהיה קבלת הפנים וכשיושבת לידי חברת כנסת שבאמת, את מודל חיקוי, את הגעת לפה, את יודעת, מדינת ישראל היא מדינת העם היהודי, אנחנו נמצאים בדור גאולה וכשאני מסתכלת עליך ומקשיבה לך, הדלת הייתה צריכה להיות פתוחה באהבה ולא בחשדנות.
עליזה לביא: כשאני שומעת אותך, במקום לטפל בסוגיות רבות שמעסיקות את סדר יומך, באמת, לא פשוט לבוא להיות עולה חדש, לסייע, יש כל כך הרבה מה לתקן ומה לשנות, אבל כשחושדים בך מי את, מה את, מה השורשים שלך, להורים שלי ולסבא וסבתא שלי, סבתא שלי שבאה מאפגניסטן וסבתא שלי שבאה מבוקרשט, אף אחד לא עשה לה את החקירות האלה ואף אחד לא פשפש בפשפשים.
עליזה לביא: אני ממש רוצה לבקש את הסליחה שלך ושל החברים והחברות היקרים שלך מהמציאות העגומה שהם נאלצים.
עליזה לביא: זה לא ציונות, זאת לא יהדות, זאת השתלטות פוליטית שאנחנו לא יכולים לתת לה יד, והיא רק הולכת ונהיית הרבה יותר קשה, אדוני היושב ראש.
עליזה לביא: היא רק הולכת ונהיית הרבה יותר מסובכת ולא מוסרית.
עליזה לביא: לא מוסרית.
עליזה לביא: איך זה יכול להיות?
עליזה לביא: הבקשה לדיון שאנחנו כאן יזמנו היא באמת בעקבות ניסיונות לקדם חקיקה, אדוני היושב ראש, חקיקה שתאפשר לרבנות הראשית, לבתי הדין, לבצע בדיקות יהדות יזומות ולחקור אנשים נוספים.
עליזה לביא: לא רק את האישה או את הגבר שמגיעים ומבקשים, אלא ממש את כל הסביבה שלו.
עליזה לביא: אז נוצרות רשימות שאנשים נכנסים לרשימות בלי שהם מודעים בכלל וזה יוצר להם אחרי זה סיבוכים של סיבוכים של סיבוכים שהם לא יודעים ולא מכירים.
עליזה לביא: לפני חודש הייתי בוושינגטון ויצא לי לפגוש את איוונקה טראמפ.
עליזה לביא: הסתכלתי עליה ונזכרתי בשלושת הילדים שלה ואמרתי "אלוהים אדירים, אם היא עולה לארץ מה צפוי בגורלה ובגורל ילדיה".
<יהודה שרף: הרבה יותר גרוע כי הרב שגייר אותם שהוא רב אורתודוכסי לא מוכר על ידי הרבנות גם לגייר.
עליזה לביא: אז אני מזכירה שגם את הרשימה הזאת הייתה, וגם שם עשינו עבודה, ואין ספק שאתה נוגע בנקודה מאוד מאוד קריטית כי אנחנו רואים שיש יותר ויותר איסורים על רבנים בחו"ל לגייר או מכירים בגיורים שלהם ואני פוגשת ומגיעות אלי הרבה מאוד תלונות מחוץ לישראל.
עליזה לביא: אני קודם כל רוצה לחזק את עמותת עתים על העבודה העקבית שלכם בנושאים הללו ועל העתירה לבג"צ, על החקירה של שלושת המשפחות שמדגימות את התופעה המאוד קשה, ואני מזכירה לכולנו שבעקבות העתירה הזאת היועץ המשפטי לממשלה הבהיר, אדוני היושב ראש, כי חקירות יהדות יזומות מעוררות קשיים משפטיים ובתי הדין הרבניים לא מוסמכים לבצע אותן באנשים שבכלל, אבל בכלל, לא פנו אליהם.
עליזה לביא: לכן כל הקשרים המוזרים האלה, שאין לי מילה אחרת לומר, הם לא ברורים, הם לא חוקיים, הם לא יהודיים והם לא מוסריים.
עליזה לביא: חוץ מאיזו שהיא פוליטיזציה של מאבקי כוחות, אני לא רואה סיבה אחרת.
עליזה לביא: לא יכול להיות ששמינית המתחתנים בישראל צריכים לעבור את הבדיקות האלה.
עליזה לביא: אני שואלת אתכם, אתם רוצים הרי לחזק את מעמדכם, אתם רוצים שהצעירים יבואו, הם בורחים.
עליזה לביא: הם לא באים.
עליזה לביא: זו הדרך לחזק?
עליזה לביא: זו הדרך לחזק את הדין הדתי?
עליזה לביא: זו הדרך לחזק את מערכת הנישואין הדתית?
עליזה לביא: הרי הרבה יותר צעירים לא רוצים בכלל לבוא, גם צעירים דתיים, כשהם רואים מה קורה, כשהם מבינים מה המשמעות ומה ההשלכות.
עליזה לביא: אז למה אנחנו הולכים?
עליזה לביא: אם באמת יקר לכם מעמדכם, למה אתם פועלים בדרך הזאת?
עליזה לביא: אדוני אנחנו באמת באמת לא יכולים להיות מהצד ולהיות עדים לתופעות הקשות הללו וכן, אני קוראת לך לא לעזוב את הנושא הזה.
עליזה לביא: הוא בדמנו וזו האחריות שלנו ואסור לנו לראות את האחים והאחיות שלנו ללא עזרה.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת טלי פלוסקוב וחבר הכנסת יהודה גליק וחברת הכנסת מיכל רוזין, אחת היוזמות.
אברהם נגוסה: אני מבקש שתקצרו כדי שנשמע מנציגי הרבנות וגם ממשרד המשפטים ומשרד הפנים, כדי שנקבל פתרון לבעיה.
יהודה גליק: אני בשלב זה מוותר על זכות הדיבור.
יהודה גליק: אני אשמח לשמוע אותם.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שכדי להבין באמת על מה אנחנו מדברים אני כן אבקש קצת זמן, למה?
טלי פלוסקוב: אני רוצה לספר לכם לא מה שסיפרו לי, אלא מה שאני חוויתי על בשרי.
טלי פלוסקוב: רבותי, אני עליתי ארצה ב-1991 אמא ואבא יהודים גאים וגם אני כמובן והסבים והסבתות, כל הדור שלי כולנו היינו יהודים.
טלי פלוסקוב: הכל היה מצוין.
טלי פלוסקוב: הגעתי לארץ, רשמו לי "יהודייה" הכל היה בסדר.
טלי פלוסקוב: הגיע הזמן לחתן את בני הבכור.
טלי פלוסקוב: ואז כשבאנו להירשם אמרו לנו "עכשיו אתם צריכים להוכיח שאתם יהודים".
טלי פלוסקוב: רבותי, הגעתי לרבנות בבאר שבע, אני לא רוצה להגיד את שמו של האדם שפגשתי.
טלי פלוסקוב: אגב, אני כבר הייתי ראש עיר, אבל לא סיפרתי לו שאני ראש עיר.
טלי פלוסקוב: באתי ממקום של אזרח רגיל ולא רציתי להשתמש במעמד שהייתי בו.
טלי פלוסקוב: מה שאני עברתי ביומיים האלה רבותי, אני לא אשכח בחיים.
טלי פלוסקוב: אני לא מדברת על "תביאי את הנייר הזה ותביאי את הנייר הזה", בעלי שלוש פעמים נסע בחזרה לערד ובאר שבע כדי להביא עוד מסמכים.
טלי פלוסקוב: אני מדברת על ההשפלה שאני ומשפחתי עברנו רבותיי.
טלי פלוסקוב: הזלזול בטון של האדם שדיבר איתי, אני לא שוכחת.
טלי פלוסקוב: כבר יש לי שני נכדים, אני לא שוכחת את זה עד עכשיו.
טלי פלוסקוב: כבר אז שדיברתי עם עצמי אמרתי "אני חייבת מתי שהוא לספר למדינה מה קורה כאן" וזה הזמן, רבותי.
טלי פלוסקוב: אסור לנו להסכים עם מה שהיה שם, עם מה שאני עברתי ועוד אלפים ומאות אלפים כמוני.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם, כשהבנאדם הזה נודע לו שאני ראש עיר, הטון שלו השתנה.
טלי פלוסקוב: הכל פתאום בסדר.
טלי פלוסקוב: פתאום פתרו לי את הבעיה בחמש דקות.
טלי פלוסקוב: איך אנחנו יכולים להרשות לעצמנו, מדינה יהודית שקולטת עליה של יהודים שכתוב לי בתעודת הזהות ומשרד הפנים הכיר בי כיהודייה, לעבור את הגיהינום הזה?
טלי פלוסקוב: אני קוראת לזה גיהינום כי זה היה גיהינום.
טלי פלוסקוב: אסור לנו להסכים עם זה.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת מיכל רוזין בבקשה.
טלי פלוסקוב: הוא התחתן לפני שש שנים.