GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל אלשנסקי: יש גם הרבה חברי כנסת שאין על מה להיזכר, מה הם עשו פה בכלל ומה עושים, גם היום.
מיכאל אלשנסקי: אני לא פוליטיקאי אז אני לא מפחד לדבר על זה.
מיכאל אלשנסקי: אבל יושב ראש יוצאי אוקראינה ביקש שאדבר גם כן על מרינה, אותו דבר אצלו.
מיכאל אלשנסקי: אצלו 300,000.
טלי פלוסקוב: דוד לוין, יו"ר ארגון יוצאי אוקראינה.
מיכאל אלשנסקי: איזה 350,000 יוצאי אוקראינה מבלארוס 130,000, כולם זוכרים את מרינה סולודקין.
מיכאל אלשנסקי: תגידו לי ב-1996 מי נבחר, היא הייתה מספר 5 אצל שרנסקי.
מיכאל אלשנסקי: מישהו שיגיד לי מי היה מס' 5 אצל אריק שרון?
טלי פלוסקוב: שיגידו מס' 4, 3.
מיכאל אלשנסקי: נכון.
מיכאל אלשנסקי: במפלגה אחרת.
מיכאל אלשנסקי: מישהו שיגיד לי ,
מיכאל אלשנסקי: בזמנו גם אריק שרון הקים מפלגה שלו.
מיכאל אלשנסקי: מישהו זוכר את מס' 2 שלו?
מיכאל אלשנסקי: מה שאני רוצה להגיד, פניה לילדים, תעזרו לנו חבר'ה, תבואו לפה.
טלי פלוסקוב: תודה מיכאל.
טלי פלוסקוב: אורית רצית לדבר.
טלי פלוסקוב: אורית סטרוק חברת כנסת לשעבר שנמצאת היום איתנו.
23551: אני הכרתי את מרינה כששימשתי כמנהלת ארגון זכויות האדם ביש"ע וניסיתי בכוחותיי הדלים להגן על זכויות האדם של מתנחלים, של אנשי ימין שבאותם ימים היו למרמס ממש.
23551: מרינה אף פעם לא הייתה בדעות הפוליטיות שלי, היא לא הסכימה איתי בנושאים של ארץ ישראל, היא לא באה לכנסת לטפל בבעיות של מתנחלים, היא באמת כמו שיולי אמר ונתן אמר ואחרים אמרו, היא באה לפה ועשתה את זה ב-150% טיפלה באוכלוסיות ששלחו אותה לפה ובצדק, אבל אני תמיד מצאתי אצלה דלת פתוחה, אוזן קשבת, מבחינתה זכויות אדם היו זכויות אדם, לא משנה של מי.
23551: היא תמיד אמרה לי "אני לא בעד שאתם תגורו שם בכלל, אבל אני חושבת שאם אתם גרים שם, אתם צריכים לקבל כל מה שאדם אחר מקבל ולא קשור לדעות שלכם" זה שהיא אמרה שהיא חושבת את זה, זה לא נשאר אצלה בתור מחשבה, אצלה למחשבה הייתה תמיד תרגום למעשה.
23551: והצוות הנפלא שלה, תמיד היא ידעה איך להפעיל אותו בדברים האלה, ובימים מאוד מאוד קשים בשבילנו כציבור, אני אתן דוגמה, כל המפונים, העקורים, המגורשים מגוש קטיף, היא לא הייתה נגד הגירוש הזה אבל היא הייתה מוכנה לתת, או אנשים שהרחיקו אותם מהבתים וכן הלאה, היא תמיד הייתה מוכנה לעזור לאדם סובל באשר הוא אדם.
23551: עוד דבר שהיה לה ,צניעות ופשטות וחיבור מלב ללב, בימים הכי קשים שלנו כשאני הייתי באה לכנסת וצריכה לרדוף אחרי חברי כנסת שיקשיבו לי, אחריה אף פעם לא היה צריך לרדוף.
23551: הפוך.
23551: היא רדפה אחרי במסדרון, היא הולכת אחרי ואומרת "מה שלומך, מה קורה, איך הולך" הכל בכזה, בתור חברה, בתור בנאדם שאכפת לו וזה מאוד לא מצוי בכנסת, מאוד לא מצוי, בדרך כלל חברי כנסת מחכים שירדפו אחריהם, היא תמיד באה לשאול מה צריך, ומה אפשר לעזור מיוזמתה.
23551: אני הקשבתי פה להצעה שהצעת שנקים בשמה פרס בעיתונות, אני חושבת, ואם זו יכולה להיות המסקנה של הדיון הזה, אם את יכולה לנסות לקדם את זה כמי שניהלת וששמעת, הכרת אותה גם לפני כן אבל שמעת פה גם את כל הקשת, אני חושבת שצריך להיות בכנסת איזה הוא פרס או אות הוקרה לחבר כנסת שנענה לפניות ציבור.
23551: כי באמת זה דבר נדיר וחברי כנסת עושים את זה בפינצטה, ואני חושבת שזה דבר שצריך מאוד לעודד אותו ואני חושבת שאם יש באמת דמות, ואני פה מסתובבת בכנסת 22, 23 שנים עוד מעט שאני מסתובבת פה ומכירה את כל חברי הכנסת ישר והפוך ולא הייתה דמות כזאת כמו מרינה לעניין הזה, פשוט לא הייתה, במשך יותר מעשרים שנה, לא הייתה אחת כמוה, אני חושבת שצריך להקים פרס על שמה בכנסת.
23551: כדי לעודד חברי כנסת ללכת בדרכה בהיבט הזה של האכפתיות מהאדם באשר הוא אדם, אדם במצוקה וידיעה שכל חבר כנסת שיושב פה הוא שליח ציבור קודם כל לאנשים הכי מסכנים ושהכי קשה להם.
טלי פלוסקוב: תודה רבה אורית.
טלי פלוסקוב: אני כבר אומרת שההצעה שלך, אנחנו כן ניקח ונוציא פניה ליו"ר הכנסת עם ההצעה הזאת, להעניק פרס לחבר כנסת מצטיין בתחום של פניות הציבור, נקרא לזה ככה.
טלי פלוסקוב: אנחנו נחשוב ביחד איך עושים את זה, על שמה של מרינה סולודקין.
טלי פלוסקוב: אני מרגישה את עצמי לא נוח ואני אגיד לך למה, כי אני בחרתי בדרך של מרינה.
טלי פלוסקוב: כשהגעתי לכנסת, תמיד כשאתה מגיע לכאן אתה רוצה להיות דומה למישהו.
טלי פלוסקוב: מה אתה מחפש פה, מה אתה הולך לעשות, ואתה מחפש איזו שהיא דמות שיכולה להיות דוגמה לאן אתה רוצה להגיע.
טלי פלוסקוב: אז היום בסוף הישיבה כשהפוליטיקאים כבר לא כאן ואני רק מדברת רק אתכם, אני יכולה להגיד פה עכשיו, אני מהיום הראשון בחרתי את הדרך של מרינה ואני גאה בזה היום עוד יותר.
קריאה: יישר כח.
טלי פלוסקוב: אני לא באתי לכאן לדבר על עצמי, לכן כשיושב ראש הוועדה הציע לי לנהל, הוא לא ידע שהוא יוצא לאתיופיה, פתאום פנו אליו מנשיאות המדינה וביקשו, אמרתי לו "תקשיב לי, זה מאלוהים.
טלי פלוסקוב: אתה יוצא לאתיופיה כי אני צריכה להיות פה.
טלי פלוסקוב: כי זה היום המקום שלי" שוב פעם, תבינו, אני אומרת את זה מהלב.
איילה שטגמן: טלי, יהיה עוד פרס למרינה סולודקין שאם באמת את תמשיכי ובשם של מרינה סולודקין תהיה שוב המשכיות של השדולה לזכויות ילדים והורים והמאבק נגד הוצאתם.
טלי פלוסקוב: אמרתי שאני רוצה להיפגש אתכם, אני לא רוצה להכריז בוועדה, אני רוצה לשבת אתכם ולהבין מה המשימה שעומדת בפניי, אני מבינה שהמשימה לא פשוטה אבל לפני שאני מקבלת החלטה כזו - - -
איילה שטגמן: אל תפחדי.
איילה שטגמן: אם מרינה עשתה את זה גם את תעשי את זה.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם ואמרה פה גם יוליה, כשבאמת אנחנו מקבלים פניות ובאמת אנחנו מקבלים המון פניות ציבור, אני חייבת להגיד פה רעיסה, לזכותך, המון המון מדברים עלייך, על רעיסה מדברים המון וכשאנחנו מצליחים לעשות משהו, מי שמכיר את עמוד הפייסבוק שלי, לפני יומיים העליתי פוסט מאוד קצר, יצא לי לעזור לקשישה אחת ומאוד רציתי להודיע לה ואמרו לי שהיא כרגע מאושפזת בבית חולים ואמרתי לעצמי "אלוהים ישמור, שהוא ישמור אותה כדי שהיא תישאר בחיים שאוכל למסור לה את הבשורה שהיא מחכה לה" וכתבתי משהו, שכשאתה רוצה להודיע לקשיש אתה רק דואג שהלב שלו לא יצא מהמקום מרוב שמחה, משהו בסגנון הזה.
טלי פלוסקוב: אז אני אומרת עוד פעם, אני לא מדברת רק על עצמי, יש היום חברי כנסת שנותנים את הלב והנשמה לציבור ואולי היום זה קצת שונה מהפעמים הקודמות, היום יש דגש מאוד גדול לפניות ציבור ואנשים יודעים היום להגיע אלינו וזה משהו מאוד גדול.
טלי פלוסקוב: אם פעם כדי לפנות לחבר כנסת היו צריכים לכתוב מכתב, לשלוח אותו בדואר, היום אנחנו הרבה יותר נגישים.
טלי פלוסקוב: היום יש פייסבוק, ודואר אלקטרוני ופקסים וכל אחד עושה את זה איך שהוא רוצה אבל הכמות של פניות הציבור מאוד גדולה, ואני עוד פעם אני אומרת את זה לסיכום של הישיבה היום, אני מתחייבת להמשיך את הדרך של מרינה סולודקין גם כי הכרתי אותה קודם, גם כי היום בזכותכם אני הרבה יותר נחשפתי למי זו הייתה מרינה סולודקין.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לפנות לילדים, אם תרצו ללכת לפוליטיקה זו החלטה שלכם, אבל גם אם לא, אני באמת יכולה להגיד לכם שאתם יכולים להיות גאים באימא שלכם ולמסור את זה לילדים שלכם ובפעם הבאה כשנדבר על מרינה, אני אגיד לכם, תביאו גם את הילדים שלכם כי זה חשוב מאוד שהם גם ידעו מי הייתה הסבתא שלהם, זה נורא חשוב.
טלי פלוסקוב: אני חושבת עכשיו על עצמי, הרבה פעמים אני אומרת לילדים שלי, "כשאני לא אהיה בעולם הזה תספר לילדים שלך ככה וככה" לא כפוליטיקאית, אלא כמי לימד אותך לעשות בורשט, זה דברים שחייבים המשכיות ולכם יש במה להיות גאים ותעשו את זה, כי זה חשוב גם לנו וזה גם חשוב לה כי אני בטוחה שהיא מסתכלת מלמעלה והיא מרגישה טוב בזה שהיא השאירה מקום מאוד מאוד מכובד, אני אפילו אגיד, בהיסטוריה של מדינת ישראל, במיוחד, כל מה שקשור לעליה הגדולה של שנות התשעים.
טלי פלוסקוב: זה המקום להגיד תודה למרינה, על מה שעשית עבורנו ותודה לכל אחד שהיה היום איתנו, אני חושבת שהדיון היום היה מרגש, הדיון היה מאוד חשוב.
טלי פלוסקוב: אגב, אני חייבת להגיד שבזכות מרינה היום הכרתי כמה חברי כנסת שסיפרו קצת על החיים שלהם לפני, אין לנו זמן לדבר אחד עם השני, אז פה, יהודה גליק, לא ידעתי שהוא עבד במשרד הקליטה.
טלי פלוסקוב: והבנות המקסימות שנמצאות היום איתנו, ודבורה, לא דיברת בכלל, ורעיסה לא דיברת בכלל, ואת ביקשת.
טלי פלוסקוב: דבורה ביקשה מקום של סיכום, בדרך כלל יושב ראש הוועדה מסכם אבל אני אמרתי את שלי ועכשיו אני באמת, דבורה, זה המקום שלך.
דבורה מרגוליס: תודה רבה.
דבורה מרגוליס: מכובדים ואוהבי מרינה, שזה כרגע מי שיושב פה.
טלי פלוסקוב: יש עוד הרבה שלא יושבים פה אבל אוהבים אותה.
דבורה מרגוליס: יש עוד הרבה שלא יושבים, נכון.
דבורה מרגוליס: מתוקף התפקיד שלי אני מסתובבת באולמות האלה ובחדרי הוועדות בתפקידים, בישיבות אחרות ובכובעים אחרים, משנת 1996 כבר, אבל אני היום יושבת כאן בוועדת הקליטה ומבחינתי זה אולי הדיון הכי מרגש באופן אישי, שאני נכחתי בו ואני מאוד מאוד מתרגשת.
דבורה מרגוליס: אז שוב אני מודה לכולכם שעשיתם את המאמץ ובאתם.