GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יעקב מלקמו: הם נמצאים בבית הספר, אבל אחרי הצהריים הם צריכים לתת להם - - -
<נחמיה חתוכה: אז תרשה לי, כבוד היושב ראש, להגיד לך שאנחנו, אני לא מדבר על הפנימיות ולא מדבר - - -
<יעקב מלקמו: אתה מתל אביב?
אברהם נגוסה: כן, מחוז תל אביב.
<נחמיה חתוכה: תל אביב זה גם ראשון, מגדרה עד נתניה, כולל.
<נחמיה חתוכה: אני לא מדבר על בתי הספר והמוסדות שהם משרד החינוך, ששם משרד החינוך צריך ל עשות את העבודה, מבחינת החינוך ההתיישבותי, אם יש להם טענות, הם צריכים לשווק את - - - אני מדבר עכשיו על התמיכה שלנו ברשויות.
<נחמיה חתוכה: אנחנו, גם בשנה הזאת, תומכים ברשויות בפעילות תגבור לימודי, מה שנקרא פל"א, לכל אוכלוסיית העולים - - - לגבי קהילת יוצאי אתיופיה, 'הדרך החדשה' והפרויקט הלאומי, זה תגבור לימודי לכל האוכלוסייה הזאת של עד 15 שנה.
<נחמיה חתוכה: אנחנו יצאנו השנה עם תגבור לימודי יסודי לילדים מ-א' עד ו' בכל בתי הספר בארץ בפרויקט שנקרא יע"ל, שזה בעצם תגבור לימודי יסודי אחרי שעות הלימודים לילדים שהם במנדט שלנו, ילדים עולים, לפחות אחוז - - - ביסודי אנחנו מדברים על קבוצות שבין חמישה לשישה.
<נחמיה חתוכה: יצאנו - - -
אברהם נגוסה: אנחנו גלשנו מהזמן שלנו.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסכם את הדיון, יש לנו עבודה רבה, יש לנו כיוון איך אנחנו צריכים לעבוד.
אברהם נגוסה: אני חושב שקודם כל אנחנו חייבים לקיים דיון בהקדם בשיתוף פעולה עם השלטון המקומי, עם הרשויות המקומיות, וכמובן החינוך ההתיישבותי, משרד החינוך, משרד הקליטה, כל הגורמים הרלוונטיים לנושא.
אברהם נגוסה: נקיים את העניין ונפתור את הבעיה הזו.
אברהם נגוסה: לא ייתכן שהורים רוצים לשלוח את הילדים לפנימייה והרשות המקומית סוגרת להם את הדרך.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לפתור את העניין הזה.
<אנה ליטרוביק: רק רציתי להגיד, אני מנהלת הפנימייה, אנחנו בקיץ מנסים לגייס תלמידים ממתנ"סים, מכל מיני מקומות ואנחנו נתקלים בדלתות סגורות.
<אנה ליטרוביק: רק שתדעו שזה משהו - - -
אברהם נגוסה: הבנתי, הבנתי איפה הבעיה.
אברהם נגוסה: אני רוצה קודם כל להודות למנכ"ל הכפר, לכל הצוות, על עבודה ממש מוצלחת שאתם עושים בחינוך הילדים האלה ואנחנו רואים את ההצלחות, שמענו מהצוות, שמענו מהתלמידים בעצמם, את השינוי שהם עברו מאיפה שהיו לאיפה הם נמצאים היום.
אברהם נגוסה: לכן יישר כוח, לצוות פה, לצוות המחנך, הצוות המנהל את הכפר, את בית הספר.
אברהם נגוסה: זה מבחינה חינוכית.
אברהם נגוסה: אנחנו רואים גם מודל לחיקוי בשילוב החברתי פה, דתיים, לא דתיים, כולם מסתדרים פה, כל אחד בדרך שלו, אני חושב שזה מודל לחיקוי.
אברהם נגוסה: וכמובן אנחנו למדנו שהמקום הזה דווקא עם הישגים גדולים וראיתי שמספר התלמידים העולים שנמצאים פה יחסית מאוד קטן ואנחנו הבנו איפה הבעיה, זה לא מגבלה, זה לא בית הספר אמר 'עד כאן, אין לנו יותר', אלא אנחנו ראינו שהבעיה בכיוון של הרשויות המקומיות ולכן אני מציע שאנחנו נקיים דיון בוועדה בהקדם, נזמין את ראשות השלטון המקומי, כמה רשויות מקומיות, כמייצגות את הרשויות המקומיות ומשרד החינוך, חינוך התיישבותי ומשרד הקליטה והמשרדים האחרים.
אברהם נגוסה: נזמין אותם ואנחנו רוצים להוריד את המחסום ואז איך גם להגביר את ההסברה למשפחות ברשויות המקומיות, איך להביא להם את המידע, את ההסבר, שהם יוכלו להחליט.
אברהם נגוסה: אם יש, בסדר, אם לא, חייבים לבנות את מנגנון ההסברה והכתובת למשפחות בשיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות.
<נחמיה חתוכה: כבוד היושב ראש, לשים את כל התיק הזה שלא מגיעים לפה בגלל רשויות מקומיות זה יהיה עוול, זה לא נכון, זה פשוט - - -
אברהם נגוסה: אני לא קובע כרגע.
<נחמיה חתוכה: זה מורכב - - -
אברהם נגוסה: בסדר, לכן נעשה דיון.
<קריאה: אני מסכימה איתך במאה אחוז.
אברהם נגוסה: נחמיה, לכן אני אומר שנקיים דיון.
אברהם נגוסה: הכיוון ככה, אני אומר, אני לא קובע חד משמעית שהבעיה היא הרשות המקומית, אבל מה שמסתמן, יש פה, הייתי אומר, אי הבנות, אי שיתוף פעולה בין ה - - -
<נחמיה חתוכה: ממה שעולה פה.
אברהם נגוסה: קליטת עלייה היא מערכתית, אם כל המערכות לא מסתדרות, אם אין שיתוף פעולה, כמובן פה נוזל באיזה שהוא מקום.
<נחמיה חתוכה: לא לכולם מתאים פה.
<נחמיה חתוכה: יש זאת שלא מתאים לה במודיעין, אבל האחרת, מתאים לה במודיעין והאחר - - -
אברהם נגוסה: אני אומר פה, מי שמחליט, אני לא מחליט במקום ההורים, אני לא מחליט במקום הרשות המקומית, מה שחשוב שהורים שרוצים והם החליטו לשלוח את הילדים שלהם לחינוך פנימייתי, תהיה להם אפשרות.
אברהם נגוסה: אני חושב שזכות הבחירה צריכה להישמר, איך עושים את זה?
אברהם נגוסה: בואו נקיים את הדיון עם כל המשתתפים.
<לילי פריד: אני מציעה, יש החלטה, ואולי צריך לשנות אותה, שכל יוצאי אתיופיה, מכניסים למוסדות דתיים.
<לילי פריד: אנחנו רואים אחר כך - - -
אברהם נגוסה: לא, רגע, רגע.
אברהם נגוסה: למה שולחים אותם לחינוך הדתי?
<לילי פריד: לא, אני יודעת למה, אבל בואו נעלה את הסוגיה הזאת.
אברהם נגוסה: לא, אני אומר לך שלא צריך כי זה ברור, כי ההורים מחליטים.
אברהם נגוסה: ההורה - - -
<לילי פריד: אנחנו יודעים שלא בדיוק הורים מחליטים.
אברהם נגוסה: הם צריכים להשלים, הם צריכים לעבור תהליך, אז ההורה מחליט את זה.
אברהם נגוסה: אם ההורה לא רוצה לעבור את התהליך והוא לא רוצה לשלוח לזה - - - אין זמן לפתוח את זה.
<לילי פריד: עולה, מהגר - - - הוא לא יכול להגיד 'לא, אני לא רוצה'.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה לא אותו דבר, מה שאת אומרת עכשיו, אני אומר שמי שרוצה לשלוח גם לדתי וגם לא דתי, ההורה יקבע, זו זכותו.
אברהם נגוסה: אני לא נכנס עכשיו לעניין של דתי או לא דתי, אני אומר שאם ההורה רוצה ללמד אותו ולחנך אותו בבית ספר מקומי בעיר, זכותו, אם הוא רוצה לשלוח לפנימייה, זכותו, אבל שהוא יידע.
<לילי פריד: שקיים משהו כזה.
אברהם נגוסה: כן, גם לשלוח לחילוני וגם לשלוח לחרדי, לממלכתי דתי, זכות ההחלטה היא להורה, אבל שההורה יידע את ההבדלים, אנחנו לא מסבירים את ההבדלים.
<נחמיה חתוכה: הדבר היחידי שלוקחים מההורים זה את ההחלטה איפה ילמד הילד ברשות, זה לפי אזורי רישום, אבל אם זה ממלכתי דתי, לא דתי, זה א-אזורי.
<נחמיה חתוכה: זה לא בדיוק מחובר לאזור.
אברהם נגוסה: אנחנו באמת בחוסר זמן, אנחנו נקיים את הדיון.
אברהם נגוסה: כמובן כולם מוזמנים לדיון שנקבע בתיאום עם הרשויות המקומיות ואז אפשר להעלות את כל הסוגיות על השולחן ונגיע בסוף להסכמה.
אברהם נגוסה: תודה רבה, שוב, לכל הצוות של המקום ותודה שאירחתם אותנו.
אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו הולכים לסיור.
<יאיר מדר: כבוד היושב ראש, לפני שיוצאים לסיור, יש כאן ספר היסטורי, בספר הזה חתומים דוד בן גוריון ונשיאי מדינת ישראל לדורותיהם, מלפני 50 שנה.
<יאיר מדר: כל המבקרים החשובים שהגיעו למקווה ישראל חתומים על הספר הזה ואני מבקש מכבוד היושב ראש, בשם מקווה ישראל, לתת את ברכתו לבית הספר המפואר הזה, המיוחד הזה, ואתה אפילו בעמוד שכנראה יסגור את הספר.
אברהם נגוסה: בבקשה, תודה רבה לכולם.
אברהם נגוסה: שלום ובוקר טוב לכולם, ברוכים הבאים לוועדת העלייה הקליטה והתפוצות.
אברהם נגוסה: אנחנו דנים היום בהצעה לדיון מהיר בנושא הוועדה לבחינת הכרת הרבנות הראשית לישראל ברבני חו"ל התכנסה רק פעם אחת והקרע עם יהדות התפוצות הולך ומעמיק, של חבר הכנסת אלעזר שטרן.
אברהם נגוסה: בין המשתתפים כאן היום רבנים חשובים מארצות הברית וקנדה, ומנכ"ל הרבנות הראשית שבאו במיוחד מחו"ל להשתתף בוועדה.
אברהם נגוסה: אנחנו נתחיל היום את הדיון בנושא כואב ומורכב זה ובהמשך נגבש מסקנות ונניח אותן על שולחן הכנסת.
אברהם נגוסה: כיו"ר וגם כוועדה בענייני תפוצות חשוב לי ולנו הקשר בין המדינה לתפוצות.
אברהם נגוסה: אני מאמין שצריך לקרב את התפוצות, לבנות יחסי אמון ולא להעמיק את הקרע שנוצר.
אברהם נגוסה: עלינו לפעול בשקיפות כדי להבטיח שזוגות מהתפוצות יוכלו להינשא כדין וחשוב שכל המידע הדרוש לשם כך יונגש אליהם.
אברהם נגוסה: אבקש בהמשך הדיון את התייחסות הרבנות, אני מבקש ממנכ"ל הרבנות הראשות לרשום את השאלות ותתייחס בהמשך הדיון א.
אברהם נגוסה: מהו המענה הניתן לזוג שמגיע מקהילה יהודית בתפוצות ורוצה להינשא בישראל, למי עליו לפנות, ממי עליו להביא אישור ומהי הפרוצדורה.
אברהם נגוסה: ב.
אברהם נגוסה: כיצד מונעים את הפגיעה ברבני הקהילות בחו"ל שמצאו את עצמם ברשימות הרבנים שלא הוכרו על ידי הרבנות.
אברהם נגוסה: האם נעשתה פניה אליהם מטעם הרבנות לפני שלילת אישוריהם?
אברהם נגוסה: ג.
אברהם נגוסה: כיצד פועל גוף ציבורי בישראל ללא נהלים וקריטריונים המסדירים את אופן פעילותו.
אברהם נגוסה: מהם הצעדים הנעשים לגיבוש הקריטריונים ומהו המועד בו הם יפורסמו.
אברהם נגוסה: ד.
אברהם נגוסה: כיצד פועלת הרבנות הראשית כדי למנוע את הקרע עם יהדות התפוצות ורבניה.
אברהם נגוסה: לדיון הגיעה אישה שפנתה למכון עתים לאחר שנפגעה באופן אישי מההתנהלות של הרבנות בעניין, שמה יעל אלוני.
אברהם נגוסה: נשמע אותה יותר מאוחר.
אברהם נגוסה: מגיש ההצעה לסדר דיון מהיר חבר הכנסת אלעזר שטרן בבקשה התייחסותך.
אברהם נגוסה: כמובן ברוכים הבאים הרבנים אדם שייר מקהילת שער שמיים במונטריאול והרב שלמה ריסקין רב העיר אפרת והרב שאול פרבר מנכ"ל עתים וכמובן נציגי המשרדים ונציגי ארגונים אחרים, ברוכים הבאים.
אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי חבר הוועדה.
אברהם נגוסה: בבקשה חבר הכנסת אלעזר שטרן.
אלעזר שטרן: תודה אדוני היושב ראש.
אלעזר שטרן: אני גם רוצה להצטרף קודם כל לברכות לרב שאייר שבא ממונטריאול, אבל אני אומר את האמת, לא פחות מכך לרב ריסקין שאמנם הגיע רק מאפרת אבל לאורך הרבה שנים הוא משמש עבור כולנו קרן אור ליהדות נורמלית יותר ששומרת תקווה בחברה הישראלית, שפעם יהדות תהיה דבר מקרב ולא דבר דוחה.
אלעזר שטרן: ברשותך ולפני זה אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד שהנושא הזה של קריטריונים שהוא לב העניין, מי שסובל ממנו זה לא רק רבני חו"ל בהיכרות, הרבנות הראשית לא עובדת עם קריטריונים.
אלעזר שטרן: הרבנות הראשית בכל נושא שהוא, כל אחד עושה מה שבא לו.
אלעזר שטרן: פעם קיבלת זכות מרבנות, אתה תחליט שכשרות אתה רוצה את העשב הזה ואתה לא רוצה את התות שדה הזה, וכל אחד עושה מה שהוא רוצה.
אלעזר שטרן: דעתנו אולי נהייתה קהה וכבר הבנו שעל הרבנות הראשית לישראל השתלטו בשנים האחרונות רבנים, זרם קיצוני שפועל בניגוד לאינטרסים ברורים של החברה הישראלית כמו לדוגמה שירות בצה"ל, שירות נשים בצה"ל, אמירות שהרחוב הישראלי, הלוואי והיה מפתח אדישות כלפיהן ולא מחבר את זה ליהדות.
אלעזר שטרן: אבל אנחנו נלחמים על הדברים האלה, אנחנו כואבים אותם, הם מייצגים יהדות פוליטית צרה ועצובה.
אלעזר שטרן: אבל כל הדברים האלה, כשהם אמורים בתוך החברה הישראלית, בתוך מדינת ישראל, אז נסבול.
אלעזר שטרן: אני אומר לך שזוג שהוכר בעבר על ידי הרבנות הולך היום להתחתן או אפילו אחרי שהוא התחתן יש עליו סימן שאלה.
אלעזר שטרן: יכול לבוא איזה רב באיזה מקום מסוים, פקיד של הרבנות או של משרד הפנים מטעם הרבנות, ולהגיד "אתה לא יהודי".
אלעזר שטרן: זאת מציאות בלתי נסבלת.
אלעזר שטרן: לא לשם זה התכנסנו אבל אי אפשר לנתק את זה מהעניין הזה.
אלעזר שטרן: אם אנחנו רוצים לדבר על העניין הזה.
אלעזר שטרן: תראו, מדינת ישראל היא בית לאומי לעם היהודי.
אלעזר שטרן: זה לא יכול להיות שרבנים שיושבים בתפוצות ושמירת היהדות בתפוצות היא אתגר מורכב וקשה עוד יותר מכאן.
אלעזר שטרן: גם כאן זה הולך ונהיה יותר קשה בזכות הרבנות הראשית, אבל בתפוצות הוא הרבה יותר קשה.
אלעזר שטרן: גם כשאנחנו קוראים להם, גם כשאנחנו מבקשים, לפחות שם תחליטו על קריטריונים.
אלעזר שטרן: זה מה שביקשנו.
אלעזר שטרן: אז הדבר הזה נמשך ולולא הבקשה הזאת לדיון כאן הייתי אומר שמאז שפעם ראשונה התחייבו על זה נהיה דיון אחד.
אלעזר שטרן: דרך אגב, גם בנושא הכשרות בדיוק אותו דבר.
אלעזר שטרן: מעל דוכן הכנסת כבר התחייב שר הדתות שיש קריטריונים ועוד מעט תהיה מדיניות חדשה ויצא אפס בדברים האלה.
<קריאה: קצת סבלנות.
אלעזר שטרן: סבלנות?
אלעזר שטרן: שנים.
אלעזר שטרן: עם ישראל בורח מהיהדות בגללכם, אתה אומר לי סבלנות?
אלעזר שטרן: תסתכל על ההתבוללות פה, אתה אומר לי סבלנות?
<קריאה: פה התבוללות?
אלעזר שטרן: פה התבוללות, במדינת ישראל.
אלעזר שטרן: בגללכם.
<קריאה: אולי בתפוצות.
אלעזר שטרן: לא, גם במדינת ישראל.
אלעזר שטרן: אתה פשוט לא חי בתוך העם.
אלעזר שטרן: אל תפריע לי.
<קריאה: לא היית חייב להתייחס.
אברהם נגוסה: בואו, יהיה לך תור.
אלעזר שטרן: אתה מתווכח לא בזכות הדיבור, תקבל אותה.
אלעזר שטרן: אתה בסוף פקיד.
<קריאה: אתה אומר דברים מקוממים מאוד.
אלעזר שטרן: אני יודע שיש דברים מקוממים, הוא לא חייב להגיד.
אלעזר שטרן: כל הדברים שאמרתי הרבנות הראשית - - -
אברהם נגוסה: תציג את הדברים.
<קריאה: סתם השתלטות שלכם על הרבנות הראשית.
אלעזר שטרן: יותר טוב שתשתוק.
אלעזר שטרן: אמרו לי שלאשה אסור להגיד תשתקי אבל לגבר אני יכול להגיד תשתוק.
אברהם נגוסה: תנו לחבר הכנסת לסיים את דבריו.
<קריאה: אנחנו מכבדים את בקשת היושב ראש.
אלעזר שטרן: מה שאני רוצה להגיד, שמעבר לדברים שאנחנו רואים בעין הבאתי את נושא הכשרות כדי להגיד שגם אין אמון בזה שהרבנות תיצור קריטריונים ותפרסם אותם.
אלעזר שטרן: יכול להיות שהיא קיימה דיון, על הכשרות היא קיימה המון דיונים ואין את השינוי שהם הבטיחו מעל דוכן הכנסת.
אלעזר שטרן: בשורה התחתונה אדוני היושב ראש, אני אומר את זה בכאב, הם מצפצפים על ההחלטות של הכנסת.
אלעזר שטרן: הרבנות הראשית לישראל.
אלעזר שטרן: הם מצפצפים על המצב היהודי של מדינת ישראל.
אלעזר שטרן: הדיון הזה כאן הוא לא כדי שהרבנות תעשה משהו, היא לא תעשה.
אלעזר שטרן: הדיון הזה כאן הוא כדי שרבני התפוצות ידעו שיש בכנסת הזאת רוב, גם אם הקואליציה כופה אותם לסגור את הפה שלהם, אבל יש רוב בכנסת הזאת ובעם ישראל שרוצה להגיד ליהדות התפוצות "אנחנו איתכם".
אלעזר שטרן: תמשיכו לעשות את כל מה שאתם יכולים וכמו שאתם עושים, אנחנו נשתדל להיות לכם לפה כאן ויום יבוא וגם תקבלו את הזכות שאתם כל כך ראויים לה, להכיר ביהדות, בגיורים, בנהלים, בהלכה שאתם מייצגים.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת הרב מיכאל מלכיאלי.
מיכאל מלכיאלי: תודה רבה אדוני יושב ראש על הדיון, נושא חשוב מאוד שטוב שאתה מעלה אותו לדיון, נשמע גם את מנכ"ל הרבנות.
מיכאל מלכיאלי: רק אני רוצה לפתוח כי כשראיתי את הכותרת - - -
אברהם נגוסה: הזכות של חבר הכנסת אלעזר שטרן.
אברהם נגוסה: הוא הגיש הצעת לדיון מהיר.
מיכאל מלכיאלי: ברור.
מיכאל מלכיאלי: מגלגלים זכות על ידי זכאי.
מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לספר סיפור, לפני שבועיים הייתי יחד עם עוד מספר חברי כנסת בצרפת ובשבת התארחנו בקהילה היהודית במרסיי.
מיכאל מלכיאלי: בבוקר ישבנו יחד עם נציגי הקהילה, חלקם לא דתיים, וקם אחד מנשיאי הקהילה, אומר לי "תשמע, אני רוצה להעביר בשמך תודות וברכה לרבנות הראשית בארץ".
מיכאל מלכיאלי: ואני, איך הרבנות מתקשרת עם צרפת, איפה זה נמצא, ואז הוא מספר לי שלראשונה השנה ביוזמת המנכ"ל ובאישור הרבנים הראשיים לישראל הרבנות מכשירה רבנים בתפוצות, נותנת להם לעשות מבחנים של הרבנות הראשית, מה שעד היום היה מצריך אותם לבוא לארץ, עשרות רבנים, להבחן כאן.
מיכאל מלכיאלי: המון כסף, בזבוז משאבים, הרבנות שולחת נציגים שלה לצרפת ושם מכשירה אותם ובוחנת אותם.
מיכאל מלכיאלי: הוא אמר שזה כל כך ריגש את הקהילה שם לראות שמהרבנות ראשית כזרוע ביצוע של מדינת ישראל, ופה אני חולק - - -
אברהם נגוסה: האם הדבר הזה קורה גם בארצות הברית או רק בצרפת?
מיכאל מלכיאלי: יפה.
מיכאל מלכיאלי: אז אני שאלתי את השאלה הזאת, ויש כבר בקשות גם מארצות הברית.
מיכאל מלכיאלי: כמובן שזה לא החלטה של לחיצת כפתור, כמובן כל החלטה כזאת לוקחת זמן, הכיוון של הרבנות לחבק את רבני התפוצות, רואים שזה מחלחל לשטח ורואים את זה כדוגמה אחת שהבאתי.
מיכאל מלכיאלי: אני רוצה למחות על דברי ידידי חבר הכנסת שטרן.
מיכאל מלכיאלי: הרבנות הראשית כן מחויבת ומקיימת את כל הפסיקה של הכנסת.
מיכאל מלכיאלי: מי שיודע כמה מאמצים מושקעים שם, כמה עשרות ישיבות על כל דבר בשביל גם להגמיש את שירותי הדת ונכון, ההלכה היא הלכה מחייבת, ההלכה היא הלכה מקובעת כבר 3,000 שנה שלא ניתנה לרפורמה, לא ניתנה לשינויים.
יהודה גליק: אין יום אחד ב-3,000 שנה שלא השתנתה ההלכה.
מיכאל מלכיאלי: ההלכה שאני מכיר לא השתנתה.
יהודה גליק: אם אתה חושב שמשה רבנו לבש את השטריימל שאתה מכיר, הוא לא לבש את השטריימל.
יהודה גליק: תאמין לי שלא.
מיכאל מלכיאלי: שטריימל אני לא לובש וגם אתה לא לובש.
מיכאל מלכיאלי: בקיצור ההלכה היא הלכה מאוד מקובעת שלא ניתנת לשינוי.
מיכאל מלכיאלי: אנחנו לומדים את אותו רמב"ם שלומדים כבר 800 שנה, את אותו - - - שלומדים כבר מעל 1,000 שנה ונכון, לפעמים אלעזר מנסה לייצג משהו של לשנות ולחדש, ואנחנו שומעים את זה בכל וועדות הכנסת והרבנות הראשית מחויבת לאותה הלכה שכבר קיבלנו אלפי שנים ואי אפשר לשנות אותה.
מיכאל מלכיאלי: אז לא כולם אוהבים אותה.
מיכאל מלכיאלי: אז אחד מהשניים.
מיכאל מלכיאלי: או שנפזר את הרבנות הראשית כי אנחנו לא רוצים פה דת, אנחנו רוצים מדינה חילונית ככל העמים, לא רוצים דת, או שאנחנו רוצים מדינה שיש לה זיקה בנושאים מסוימים לדת ומחויבים.
מיכאל מלכיאלי: אי אפשר לרקוד על שתי החתונות.
מיכאל מלכיאלי: אני אסיים ואחזק את המאמצים של הרבנות הראשית בנושא של יהודי התפוצות ואני מקווה שנוכל לקיים פה דיון ענייני, לא כל אחד להביא מהבית את מה שיש לו, בשביל, אני לא רוצה להגיד לקושש קולות בחו"ל כי שם הרי לא יכולים להצביע לנו, אלא בשביל להלהיט את האווירה.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת יהודה גליק אתה רוצה לדבר או לשמוע את הרב?
אברהם נגוסה: אנחנו נותנים עדיפות לחברי כנסת כי הם צריכים לרוץ מוועדה לוועדה.
יהודה גליק: לא, אני נשאר פה.
יהודה גליק: רק חשוב לי להגיד שתי נקודות עקרוניות.
יהודה גליק: קודם כל כידוע הדת ניתנה בשושן הבירה.
יהודה גליק: אנחנו לא מחויבים לדת, אנחנו מחויבים לקב"ה ולתורתו, ותורתו אמת.
יהודה גליק: חלק מתורתו אמת זה תורה שהיא תורת חיים ותורה שפתוחה לכל עם ישראל.
יהודה גליק: במסגרת הדברים שלא השתנו, לפני 100 שנה כל פוסקי פולין פסקו הלכה שאסור לעלות לארץ ישראל, ברוך השם ההלכה לא השתנתה ובכל זאת מצווה לעלות לארץ ישראל.
יהודה גליק: במסגרת ההלכה שלא משתנה עד לפני שנה היה איסור באיסור מוחלט על פי מועצת גדולי התורה לאף יהודי חרדי להיות שר בממשלת ישראל.
יהודה גליק: לפני שנה, הופס, ההלכה השתנתה.
יהודה גליק: ומדי יום ביומו, עיין ערך פרוזבול, ועיין ערך היתר מכירה, ועיין ערך כמעט כל התפקיד של הרבנים, אם התורה הייתה כמו שאתה אומר לא היה צריך רבנים.
יהודה גליק: היה מחשב, היית מכתיב מה כתוב בסעיף זה וזה וזו הייתה ההלכה.
יהודה גליק: התורה היא תורת חיים ואנחנו כאן במדינת ישראל, המדינה של העם היהודי בכל המקומות בעולם מחויבים לפתוח את ידינו ולעשות כל אשר לאל ידינו כדי שהתורה הזאת ואפילו מורך ורבך הרב עובדיה יוסף הפך עולמות כדי להתיר עגונות כיוון שהוא הבין שההלכה מחייבת אותנו למצוא בתוך ההלכה - - -
מיכאל מלכיאלי: הוא לא שינה את התורה.
יהודה גליק: בוודאי שהוא לא שינה את התורה.
יהודה גליק: למצוא דרכים איך התורה יכולה להכיל גם את הנשים שלכאורה, אם היית הולך לפי הסעיף הפשוט זה לא היה נראה כך.
יהודה גליק: כלומר נדרשת מרבנים הרחבת כתפיים כדי להכיל את כל עם ישראל.
יהודה גליק: לא יעלה על הדעת שרבנים שהם רבני קהילות ידועים ומוכרים, מנהיגים רוחניים של בני עמם, הרבנות הראשית מחליטה אן-דן-דינו, זה כן, זה לא, העיניים שלו כן מצאו חן בעיני והעיניים שלו לא מצאו חן בעיני.
יהודה גליק: זו - - - של מדינת ישראל.
יהודה גליק: אני שמעתי לפני שנה את הרב לאו אומר שהתפקיד הכי חשוב של הרבנות היום זה יהדות הגולה.
יהודה גליק: ומורי ורבותי, זו התפקיד שלה והתפקיד שלה הוא לפתוח את ידיה ואת פניה ואת ליבה ליהדות התפוצות ולרבניה ומנהיגיה, אחרת אוי ואבוי לאן נגיע.
אברהם נגוסה: נשמע עכשיו אורח שהגיע ממונטריאול במיוחד להשתתף בדיון הזה.
אברהם נגוסה: ברוכים הבאים הרב אדם שייר מקהילת שער השמיים.
אברהם נגוסה: אתה יכול לדבר אם נוח לך באנגלית.
אברהם נגוסה: הרב פרבר יתרגם את עיקרי הדברים.
<אדם שייר: תודה רבה כבוד יו"ר הוועדה, כבוד חברי הכנסת, כבוד הרב ריסקין, כבוד ידידי הרב שאול פרבר יו"ר עמותת עתים וחברים יקרים.
<אדם שייר: אני אסיר תודה על ההזדמנות שניתנה לי לנאום כאן היום.
<אדם שייר: מעטות הן הסיבות שבגללן אגיע לישראל רק ליום אחד, הדיון הזה חשוב לי ולקהילתי בפרט, וליהדות התפוצות ככלל.
<אדם שייר: ברשותכם, במחילה מכם ברצוני להעביר את דבריי היום באנגלית משתי סיבות.
<אדם שייר: ראשית הנושא חשוב לי ביותר ולכן ארגיש בנוח לדבר בשפת האם שלי, לוודא שכל דבריי מדויקים ומגיעים ישר מהלב.
<אדם שייר: שנית אני מייצג היום לא רק את עצמי, בעיקר את קהילתי ממונטריאול ורבים מיהודי צפון אמריקה וקהילות ברחבי העולם אשר הנושא הזה נוגע להן במיוחד לכן חשוב לי שהם גם יבינו את דבריי למרות שהם לא נמצאים בחדר זה היום.
אלעזר שטרן: הרב, אפשר אולי ברשותך רק כמה מילים על הקהילה שלך או על בית הכנסת?
<אדם שייר: בהמשך.
<אדם שייר: מר דגן, בפעם הבאה לפני שכבודכם שוללים אותי אני מזמין אותך ואת הרב הראשי לבוא לבקר את בית הכנסת שלי אני בטוח שזה יהיה מעורר השראה בשבילכם וזה בהחלט תהיה חוויית למידה.
<אדם שייר: (אומר דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי שתורגם ע"י שאול פרבר)
<שאול פרבר: אני אתרגם את רוח הדברים בקצרה.
<שאול פרבר: אין דרך לתרגם את האמוציות.
<שאול פרבר: הרב שייר דיבר על כך שהוא רב אורתודוכסי לקהילה אורתודכסית בת 150 שנה עם למעלה מ-1,400 משפחות חברות הקהילה, בעצם זה יותר גדול מאיזו שהיא קהילה במדינת ישראל כיום.
<שאול פרבר: הוא סיפר על זה שבסוף יום כיפור, הוא מאוד גאה בזה שבסוף תפילת נעילה כל הקהילה עומדת ביחד ושרה התקווה.
<שאול פרבר: הוא רואה במדינת ישראל ובכך הוא מייצג את הקהילה שלו, מדינת ישראל היא בעצם קידוש השם גדול ולאור זה פעילות הרבנות הראשית גורמת לחילול השם אחד גדול.
<שאול פרבר: אני מודה לכם מקרב הלב על הזמן ועל ההקשבה.
אלעזר שטרן: גם אנחנו מודים לך.
אברהם נגוסה: נמשיך לשמוע את הרב שלמה ריסקין, רק העיר אפרת.
אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת יצחק הרצוג יו"ר האופוזיציה.
יצחק הרצוג: תלמיד של הרב ריסקין.
<שאול פרבר: הרב שייר דיבר על החוויה האישית שלו ביחס לסיפורים של הכרה ברבני חו"ל.
<שאול פרבר: הוא סיפר שזוג נכנס אליו וביקש שיכתוב מכתב לאשר את יהדותם או לצורך העניין לעלות ארצה, או לערוך חופה, הוא לא יכול להיות בטוח שהמכתב הזה יהיה מקובל על ידי הרבנות ולאור זה זה גורם לחוסר אמון בינו לבין אנשי הקהילה, אותם אנשים שאמורים לסמוך עליו, שרוצים להתחתן, רוצים לעלות, הוא לא יכול להיות בטוח שהמכתבים האלה יהיו מקובלים לאור העובדה שבעבר לא קיבלו את המכתבים שלו.
<שאול פרבר: הרב שייר דיבר על זה שהוא נפגע אישית, זה הוריד את המוניטין שלו.
<שאול פרבר: הוא סיפר שלפני כמה שבועות רב אחר בקהילה במונטריאול ייעץ לאחד מאנשי הקהילה שלו לא לקחת אותו לערוך חופה לאור העובדה שהרבנות לא מקבלת אותו.
<שאול פרבר: זאת אומרת שזה לא רק פוגע בו אישית אלא מדרדר את המעמד שלו.
<שאול פרבר: בסוף הוא פנה לרבנות להיות שקופים ולנסות להסביר מה כן הקריטריונים ואיך כן הוא יכול להיות מקובל ובטוח ב-100%, הוא וכל האנשים שהוא מייצג אותם, כל הרבנים שהוא מייצג בחו"ל, איך הם כן יכולים להיות מוכרים.
אברהם נגוסה: רשות הדיבור לרב שלמה ריסקין בבקשה.
<שלמה ריסקין: תודה.
<שלמה ריסקין: אני באתי בעצם אין הרבה שאפשר להגיד אחרי שהרב שייר דיבר.
<שלמה ריסקין: באתי מפני שאני רוצה שהרבנות הראשית תהיה מכובדת בחוץ לארץ.
<שלמה ריסקין: זה חשוב לי מפני שאני רוצה שמדינת ישראל תהיה מכובדת.
<שלמה ריסקין: בחוץ לארץ ושהלכת ישראל תהיה מכובדת בחוץ לארץ.
<שלמה ריסקין: כאן עושים את הכל כדי שזה לא יהיה.
<שלמה ריסקין: אני רק רוצה לתת אולי שתי דוגמאות, של שני אנשים.
<שלמה ריסקין: הרשימה השחורה, הרבנות בעצמה אמרה שיש לה רשימה שחורה, גם של ממזרים, שהרב סולובייצ'יק רבי ומורי, רב של עם ישראל, פסק שהיו צריכים לשרוף את כל הרשימות האלה.
<שלמה ריסקין: זה לפי ההלכה של תורתנו החיים, הגמרא, מסכת יבמות - - - שמוכרחים - - - ממזרים.
<שלמה ריסקין: לא דווקא לעשות - - - הרבנות הראשית, זה היה כתוב לפחות בעיתון, אני לא ראיתי במו עיני, שהיו שאלות על הרבנים בחוץ לארץ, הרב יחזקאל לוקשטיין והרב גדליה שוורץ שהם גם כן היו ברשימה השחורה.