GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמוס ארבל: האדם שביקש פה בישראל להזמין אותו, ביקש שהוא יבוא לכאן ללמוד בישיבה.
עמוס ארבל: ואז היה חוסר קורלציה בין שתי הבקשות.
אברהם נגוסה: אז הוויזה שהוא קיבל על פי הבקשה שלו בקניה היא ויזת תייר.
עמוס ארבל: השגריר נתן לו ויזת תייר.
קסניה סבטלובה: ומשום מה הוא סיפר כאן.
קסניה סבטלובה: מן הסתם, לשגריר שהוא הולך ללמוד בישיבה.
אברהם נגוסה: אם כך, אין פגם בפעילות של השגריר שם.
אברהם נגוסה: אין טעות.
עמוס ארבל: לא אמרתי ש - - -
יעל כהן-פארן: אתה רמזת שאם הקונסול היה - - -
עמוס ארבל: הוא היה עושה בדיקה כנראה יותר מעמיקה בעניין שלו.
עמוס ארבל: אני לא רוצה להטיל דופי בעבודת - - -
יעל כהן-פארן: הוא אמר לשגרירות שהוא סורב.
יעל כהן-פארן: הוא אמר לשגרירות, הוא לא הסתיר מהם את זה.
יעל כהן-פארן: להבנתי, מהדברים שהועברו אלי, השגרירות ידעה את כל הסיפור.
עמוס ארבל: זה מה שאמרתי קודם, שאילולא הקונסול היה ומכיר את העבודה הקונסולרית, יוצא - - -
יעל כהן-פארן: אז מה, אתה לא סומך על השגרירים שלך?
עמוס ארבל: אני לא אמרתי שאני לא סומך.
עמוס ארבל: לשגריר יש תפקיד מסוים, הוא מתעסק במדיניות, מתעסק בדברים אחרים, והקונסול עושה קונסולרית.
עמוס ארבל: הקונסול לא היה - - -
יעל כהן-פארן: אוקיי.
יעל כהן-פארן: אתה יכול לעשות אובר רולינג לשגריר, זה מה שאתה אומר.
עמוס ארבל: הקונסול לא היה, גברת.
עמוס ארבל: אם היה אומר - - -
דסי צנגן: זה מבחינה משפטית, על פי פסיקת בית משפט לבקר הגבול יש סמכות לסרב כניסה גם אם ניתנה אשרה או גם אם מדובר במדינות עם פטור מאשרה וגם אם ניתנה האשרה, עדיין הסמכות היא של בקר הגבול לסרב כניסה אם אצלו מתבררות נסיבות שמצדיקות.
קסניה סבטלובה: האם התבררו הנסיבות שהוא מתכוון להישאר פה, האם התבררו הנסיבות שהוא - - - מה?
קסניה סבטלובה: מה הנסיבות שהתבררו?
יעל כהן-פארן: איזה נסיבות התבררו לבקר הגבול?
דסי צנגן: כשהייתה בקשה בעבר שסורבה שהוא למעשה ביקש להיכנס ללמוד ולא מבקש להיכנס למטרות תיור, יש פה איזו שהיא סתירה וזה היה שיקול הדעת של הבקר והוא סורב.
אברהם נגוסה: בבקשה היה מפורט שהמטרה היא ללמוד בישיבה.
אברהם נגוסה: אם היה מפרט את הבקשה לא ללמוד בישיבה היינו מאשרים לו, זה מה שאמרת קודם?
עמוס ארבל: אין מניעה של כניסת תיירים מקניה.
עמוס ארבל: אני לא מבין את השאלה הזו.
אברהם נגוסה: אז אם הוא הגיע כתייר, למה דחית אותו?
עמוס ארבל: כי הייתה אי תאימות בין הנתונים שניתנו על ידי האדם הישראלי שהזמין אותו לבין האדם עצמו.
קריאה: זה שתי בקשות שונות.
עמוס ארבל: זה לא שתי בקשות שונות.
אנדרו סאקס: הנה, האדם יושב פה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתסביר, האם פירטת בבקשה שלך שאתה מזמין אותו ללמוד בירושלים בישיבה של התנועה הקונסרבטיבית.
אברהם נגוסה: האם זה כתוב בבקשה שלך, או האם אמרת, בלי להיכנס למה שאמרתי עכשיו, שאתה מזמין אותו שהוא יטייל או יבקר בירושלים או בישראל כתייר, עם ויזת תייר?
אברהם נגוסה: תסביר לנו מה הייתה הבקשה שלך.
ג'סטין פיליפס: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) יש לי את המכתב שכתבתי ובו כתוב: "אני מזמין אותו לכאן לחופשה של שלושה שבועות כדי לראות את ישראל וללמוד בישיבה הקונסרבטיבית לתקופה קצרה.
ג'סטין פיליפס: אני אשלם מחיר הטיסה שלו בחזרה ואממן את ההוצאות שלו כאן ואני מוכן להפקיד עבורו ערבות על מנת להבטיח את היציאה שלו מישראל".
ג'סטין פיליפס: יש לי גם מכתב מהישיבה המאשר את קבלתו לישיבה.
אברהם נגוסה: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) ואתה אישרת קבלת המכתב?
ג'סטין פיליפס: זה ממוען לשגרירות בקנייה.
ג'סטין פיליפס: שלחתי את זה ליהודה אשר העביר זאת לשגרירות, כפי שהוא עשה למכתב מראש הישיבה, מאחר ומהשגרירות בישראל התקשרו לישיבה וביקשו לדבר עם ראש הישיבה על מנת לאשר שהוא אכן התקבל שם כסטודנט.
ג'סטין פיליפס: המסמכים האלה כאן ברשותי.
אברהם נגוסה: עכשיו ברור לנו עמוס, שמעת את הבקשה.
אברהם נגוסה: זה ברור כשמש.
אברהם נגוסה: הבקשה הייתה שהוא יבוא יבקר בישראל וילמד בישיבה.
יעל כהן-פארן: גם ילמד בישיבה.
אברהם נגוסה: לתקופה קצרה.
אברהם נגוסה: זו הסיבה של הדחיה?
עמוס ארבל: זו התשובה שהקראתי שהלשכה בירושלים נתנה לבנאדם בישראל, כן.
עמוס ארבל: רשום גם במכתב.
יעל כהן-פארן: אתה יכול להקריא בדיוק מה שכתבתם?
אברהם נגוסה: למה דחיתם אותו כשהוא מבקש לבוא ללמוד בישיבה?
עמוס ארבל: כי לא הייתה הזמנה של הישיבה - - -
אברהם נגוסה: אבל הוא אומר שהוא צירף את זה.
אברהם נגוסה: תסבירו לנו.
קסניה סבטלובה: זה נשמע כמו תשובות שרירותיות לחלוטין ולא קשורות בכלל למקרה.
יעל כהן-פארן: אדוני היושב ראש, זה נשמע - - -
אברהם נגוסה: תנו לי לברר את העניין כדי שנגיע לחקר האמת.
אברהם נגוסה: אני אומר לך עמוס, אפשר לטעון שאנחנו אנושיים, יכולה להיות פה טעות אנוש ואפשר להודות גם בזה ולתקן.
אברהם נגוסה: אנחנו לא מחפשים אשמים, אבל אנחנו רוצים לראות היכן נפלה הטעות.
אברהם נגוסה: האם הטעות נפלה בשגרירות בקניה או האם הטעות נפלה אצל מבקש הוויזה, בהזמנה, או בישיבה, או במשרד הפנים?
עמוס ארבל: יש כאן שני דברים.
עמוס ארבל: אמרתי גם קודם שהפעילות של השגריר שם או העבודה, אילולא הקונסול היה מברר את זה קצת יותר לעומק, כנראה שהוא לא היה מקבל את הוויזה שם בקונסוליה.
אברהם נגוסה: אז תן לי את התשובה.
אברהם נגוסה: בגלל שהוא ביקש ללמוד בישיבה?
עמוס ארבל: הוא לא היה נותן כי התשובה הראשונה של רשות האוכלוסין הייתה סירוב.
עמוס ארבל: היה בודק לפחות ולא היה נותן באופן אוטומטי.
קריאה: למה הסירוב הראשון?
אברהם נגוסה: בבקשה תנו לי לנהל את העניין.
עמוס ארבל: גם אם הסירוב מראש הוא מוטעה או לא נכון, לא תקין, השגריר לא היה נותן את הוויזה שם בלי בירור מול רשות האוכלוסין לפני שהיו נותנים את הוויזה.
עמוס ארבל: נקרא לזה תקלה, נקרא לזה טעות, וזה בסדר, יכולים להיות כאלה מקרים שאנחנו מסרבים והקונסוליה שם לא, והבנאדם בסוף מגיע לכאן.
עמוס ארבל: שוב, אילו העבודה הייתה מתבצעת על ידי הקונסול אני מניח שהיו מגיעים לחקר האמת ולא היו נותנים לו את הוויזה, או שהיינו משנים או שהיינו נשארים בסירוב ואחרי זה הדיון היה אולי אחר.
עמוס ארבל: לגבי ההחלטה של הלשכה, אילו היה מגיש בקשה לוויזה של סטודנט או תלמיד ישיבה, הבקשה הייתה נבחנת בצורה אחרת.
עמוס ארבל: זה לא וויזה של תייר כשאתה רוצה להביא אותו כתייר ורוצה ללמוד בישיבה.
עמוס ארבל: זה שני תהליכים שונים.
אברהם נגוסה: אתה לא אומר לנו נכון.
עמוס ארבל: אני אומר מאוד נכון.
עמוס ארבל: זו התשובה של הלשכה - - -
אברהם נגוסה: תן לי לקרוא לך ממכתב הסירוב שלהם.
עמוס ארבל: חתומה עליה פנינה בן שושן.
אברהם נגוסה: "בקשתך נבדקה עם הגורם המוסמך בלשכת רשות האוכלוסין וההגירה בירושלים.
אברהם נגוסה: 1.
אברהם נגוסה: על פי מסמכים בתיק לא הוכח הקשר ביניכם" אני לא יודע איזה קשר אתם מחפשים, אח של סבא שלו, אח של דוד שלו?
עמוס ארבל: כל בקשה שהם רוצים להביא מכל מדינות העולם זה בסדר?
עמוס ארבל: בואו נאשר?
יעל כהן-פארן: איזה קשר צריך להיות מוכח?
יעל כהן-פארן: הוא חבר שלו.
קסניה סבטלובה: הוא רוצה להזמין פלוני אלמוני.
קסניה סבטלובה: מה אתה רוצה - - -
אברהם נגוסה: למה אתם כל כך - - - תחכו.
קסניה סבטלובה: כי התשובות האלה מקוממות.
אברהם נגוסה: "2.
אברהם נגוסה: לא השתכנענו במטרת הגעתו לארץ כתייר, היות וציינת במכתב שהמוזמן מעוניין ללמוד קורס בישיבה.
אברהם נגוסה: הבקשה מסורבת.
אברהם נגוסה: לידיעתך".
דסי צנגן: לידיעתך אפשר להגיש ערר.
אברהם נגוסה: בסדר, אני רק קראתי את מה שכתבתם.
אברהם נגוסה: בואו נתמקד במספר 2.
אברהם נגוסה: איפה נופלת פה הסיבה שלמרות שהוא כבר בבקשתו, כפי שקראו את המכתב, הוא הסביר את זה שהוא גם ילמד בישיבה לזמן קצר.
אברהם נגוסה: כך כתוב, וצורף מכתב של הישיבה שקיבלה אותו ומסכימה שהוא ילמד פה.
אברהם נגוסה: למה הסיבה לסירוב צריכה להיות הלימוד בישיבה?
עמוס ארבל: מגיעים לפה מכל הזרמים, מכל העולם, אנשים ללמוד בישיבות ולא מסרבים אותם על זה שהוא רוצה ללמוד בישיבה, קונסרבטיבית, רפורמית וכל האחרים.
עמוס ארבל: אין בזה שום בעיה.
עמוס ארבל: אין כאן שינוי של מדיניות.
אברהם נגוסה: אם אין בעיה למה סירבתם אותו?
עמוס ארבל: היות ויש כאן בקשה של להזמין אותו כתייר, ובתוך המכתב היה כתוב שהוא רוצה ללמוד בישיבה, יש פה אי תאימות.
עמוס ארבל: אני מניח שזה שיקול הדעת של מי שסירב אותו בלשכה.
עמוס ארבל: חוסר התאימות הזה גרם לזה להגיד 'אם אתה רוצה ללמוד בישיבה זה מסלול מסוים, אם אתה רוצה לבוא כתייר, זה מסלול אחר'.
אברהם נגוסה: האדם הסביר בתום לב כשהוא אמר לך קודם כל לבקר בישראל וגם ללמוד לזמן קצר בישיבה.
עמוס ארבל: הוא יכל לא לכתוב ללמוד זמן קצר בישיבה.
אברהם נגוסה: אני שמעתי מה שהוא קרא.
אברהם נגוסה: גם ילמד לזמן קצר בישיבה.
אברהם נגוסה: אני לא חושב שזו צריכה להיות הסיבה למנוע מהאדם כשאתה יודע שאם הוא גם מגיש לוויזת תייר, שהוא יכול לקבל את זה.
אברהם נגוסה: רק התוספת שהאדם שאמר שגם ילמד בישיבה לזמן קצר, בנוסף לזה שהוא יבקר בישראל.
אברהם נגוסה: האם זו יכולה להיות הסיבה למנוע מהאדם ולגרשו בחזרה מישראל?
אברהם נגוסה: תגיד לי אתה.
עמוס ארבל: זה סוג של וויזה אחר.
עמוס ארבל: אדם שרוצה ללמוד מקבל א2, תהליך הטפול בו הוא אחר, ובנאדם שבא לטייל פה ובא לתור את מדינת ישראל, מקבל וויזה אחרת.
עמוס ארבל: מה לעשות?
עמוס ארבל: זה החוקים שהכנסת הזאת קבעה.
עמוס ארבל: לא אני.
יעל כהן-פארן: לאיזה משך זמן לימוד ויזת סטודנט?
יעל כהן-פארן: גם לשבוע או שבועיים?
עמוס ארבל: גם ליומיים.
עמוס ארבל: גם יום.
יעל כהן-פארן: אתה חושב שמי שבא ללמוד פה יום אחד יכתוב לך את זה בוויזה?
יעל כהן-פארן: זה די אבסורד.
עמוס ארבל: יש כאלה שבאים גם ללמוד חצי שנה ולא אומרים לנו בוויזה והם עובדים עלינו והם לומדים.
יעל כהן-פארן: בסדר, אבל זה לא המקרה פה.
יעל כהן-פארן: אתה יודע מה?
יעל כהן-פארן: אני אגיד לך משהו.
יעל כהן-פארן: זה תיאטרון האבסורד.
יעל כהן-פארן: מרוב ישירות אתה הולך, לא הגשת את הטופס הנכון, תגיש את הטופס הזה.
יעל כהן-פארן: לפחות תגיד את זה.
יעל כהן-פארן: אבל אתה אומר 'אני מסרב כי אתה בא עם ויזת תייר ללמוד פה, לא מוכן'.
יעל כהן-פארן: ברור לי כל כך שזה בגלל שהוא הולך, וזה היה כתוב לכם והיה ברור ושקוף, ללמוד בישיבה מהתנועה המסורתית.
יעל כהן-פארן: זהו.
יעל כהן-פארן: תודו.
עמוס ארבל: למה זה קשור?
יעל כהן-פארן: זה קשור כי אם הוא היה כותב ישיבה אחרת, היית מסתכל על זה אחרת.
יעל כהן-פארן: נקודה.
עמוס ארבל: יש פה הרבה א2 קונסרבטיבים שלומדים פה.
עמוס ארבל: מאיפה אתם מביאים את זה?
עמוס ארבל: זה ממש לא נכון.
יעל כהן-פארן: מאיפה אנחנו מביאים את זה, באמת מאיפה.
אברהם נגוסה: אם זו לא הסיבה שבגלל התנועה הקונסרבטיבית דחיתם אותו, זו לא הסיבה.
אברהם נגוסה: זו לא הסיבה שדחיתם אותו בגלל שהוא רצה ללמוד, כי הוא היה צריך להסביר, הטעות פה ממה שאתה אומר, האדם שילב שני דברים ביחד, תיור וגם למידה.
עמוס ארבל: אני מניח שזה היה שיקול הדעת של ה- - -
יעל כהן-פארן: מה זה אתה מניח?
יעל כהן-פארן: אתה זה שמייצג את שיקול הדעת.
אברהם נגוסה: אם הוא היה מגיש בקשה לתייר נטו או מגיש בקשה ללמוד בישיבה נטו, זה היה בסדר?
עמוס ארבל: אני מניח שכן.
אברהם נגוסה: הכל ברור.
נריה כנפו: אני מנהל מכון משמר הכנסת של התנועה המסורתית.
נריה כנפו: בשני מילים, אני חייב להגיד שמה שקורה כאן, מה שאתה מספרים כאן, ההתעקשות שלכם שלא לאשר את הבקשה שלו בגלל שהוא גם בא ללמוד בישיבה, כשהוא בא גם לתייר.
נריה כנפו: כלומר אדם יכול להגיד שהוא בא לטייל בארץ וגם ללמוד בישיבה.
נריה כנפו: העניין הוא שגם הודית בזה קודם, שלא יכולתם להאמין שהוא בא ללמוד גם בישיבה ולכן סירבתם את זה.
נריה כנפו: מבחינת
נריה כנפו: כם זה לא הגיוני שאדם בא ללמוד בישיבה, זה נאמר.
נריה כנפו: ועוד יותר, אם אדם סתם כך היה מבקש לבקר בארץ ועל הדרך ללמוד בישיבה, שוב, זה דבר שיכל לעבור בנחות בתוך רשות האוכלוסין, זה לא שאדם צריך להגיש שתי ויזות מקבילות אם הוא רוצה גם לטייל וגם ללמוד בישיבה.
נריה כנפו: אבל יש כאן חוסר אמון מובהק בבנאדם על צבע עורו ואני אדגיש ואגיד את זה, בגלל שאתה אמרת שאתה לא רוצה שחצי מאפריקה תהיה פה.
נריה כנפו: שאלת "את רוצה שחצי מאפריקה תהיה פה" כלומר מלכתחילה אתה אומר אדם שחור שמבקש לבוא ללמוד בישיבה קונסרבטיבית, כנראה שהוא משקר לנו.
נריה כנפו: אבל אם אדם שמביא אישורים מהישיבה שמבקשת לארח אותו, מהאדם שמבקש לארח אותו ואומר שהוא גם רוצה לטייל וגם ללמוד בישיבה, ההתעקשות לסרב היא בגלל חוסר האמון שלכם שזה באמת מה שהוא רוצה לעשות.
נריה כנפו: אתם פשוט לא מאמינים לו שהוא רוצה ללמוד בישיבה כי אתם לא מכירים בגיור של הקהילה שלו, כי אתם לא מכירים בגיור שלו בגלל שהוא שחור, כי אתם לא מוכנים לקבל את העובדה הזאת.
נריה כנפו: אין שום הגיון לאסור על בנאדם, הרי לא הגיוני שהוא יגיש שתי ויזות.
נריה כנפו: הוא הגיש וויזה של תיירות כי הוא גם בא לטייל.
נריה כנפו: אדם שמגיע לשלושה שבועות לישראל הוא לא בא לעשות קורס ענק בישראל.
נריה כנפו: הוא בא לטייל בארץ ישראל וגם ללמוד בישיבה.
נריה כנפו: פשוט לא יכולתם להאמין שאדם שחור שהתגייר באוגנדה יבוא ללמוד בישיבה ולכן סירבתם את הבקשה הזאת.
נריה כנפו: זו כן גזענות והעבודה היא שאמרת את המשפט שחלף כאן מתחת לרדאר, שאתה לא רוצה שחצי מאפריקה תגיע לכאן.
נריה כנפו: זה מה שאמרת.
אריאל דיפורטן: אני רק רוצה להגיד מילה אחת.
אריאל דיפורטן: אני חושבת שיש קצת יותר מדי האשמות על משרד הפנים, אבל יושבת פה שושנה שנכנסה עם אשרת א2 כלא זכאית שבות, היא לא דיברה על זכאות שבות, אז בבקשה.
אריאל דיפורטן: כמוה נכנסים עוד הרבה אנשים פה בארץ לא זכאי שבות, אחר כך אולי הם מבקשים להיות זכאי שבות, אבל היא מאפריקה, היא ביקשה אשרת א2 והיא קיבלה את זה.
עמוס ארבל: היא בתכנית מסע זכאי שבות.
נריה כנפו: היא בתכנית מסע?
נריה כנפו: היא לא קיבלה מימון למסע.
עמוס ארבל: רגע, היא לא זכאית שבות.
עמוס ארבל: היא עוד לא זכאית שבות, מה לעשות.
אריאל דיפורטן: היא באה למכון פרדס.
אנדרו סאקס: אני מבקש שתיתן לי לסיים את דבריי, אני רוצה להגיב על מה שאתה אומר, זה פשוט לא נכון.
אנדרו סאקס: כמעט כל הסטודנטים שמגיעים לישיבה הקונסרבטיבית אם זה לסמסטר בקיץ אם זה למיני סמסטר במשך החורף, באים באשרת תייר.
אנדרו סאקס: כמעט כולם מגיעים באשרת תייר.
אנדרו סאקס: דבר שני, לו הוא היה מבקש ויזת סטודנט כמו שאתה אומר, הוא לא היה זוכה לדבר הזה כי לפי כללי משרד הפנים מי שרוצה ללמוד במוסד שאינו מנפיק תעודה אקדמית חייב להוכיח את היהדות שלו ונכון להיום במשרד הפנים, הם אמרו לפני כשבוע וחצי, שהם לומדים את הנושא של אוגנדה.
אנדרו סאקס: אני רוצה להגיד לך שיש לי איפה שהוא מכתב משר הפנים גדעון סער לפני חמש שנים שכתוב 'אנחנו לומדים את הנושא של יהדות אוגנדה'.
אנדרו סאקס: דבר אחרון שאני רוצה לומר, שושנה שיושבת פה עברה גיור ב-2002 באוגנדה.
אנדרו סאקס: זה היה כיור כדת וכדין על ידי רבנים מסורתיים שהגיעו למקום ומכירים בקהילה היהודית שם.
אנדרו סאקס: היא הגיעה לארץ עם אשרת סטודנט, היא הגיעה לקבל מלגה ממסע.
אברהם נגוסה: היא הגישה בקשה ללמוד וקיבלה וויזה.
אנדרו סאקס: תקשיב, היא קיבלה את הוויזה אבל לא קיבלה את המלגה כי במשרד הפנים אמרו ל'מסע' שזה לא מה שהם קוראים ויזת מסע, כלומר היא לא הוכיחה לשביעות רצונם שהיא יהודייה לכן הם ביטלו את זכותה לקבל את המלגה מ'מסע'.
אברהם נגוסה: רק שאלה קצרה למשרד הפנים.
אברהם נגוסה: לפי מה שהצגת לנו ושאלתי אותך קודם, אין שום בעיה אם הם יגישו בקשה שהם רוצים ללמוד בישיבה קונסרבטיבית או רפורמית במדינת ישראל?
נריה כנפו: יש בעיה כי לא מכירים ביהדות שלהם.
נריה כנפו: הרב אנדרו אמר.
אברהם נגוסה: רגע הוא אמר קודם הבעיה היא השילוב של תיירות ולימוד.
אברהם נגוסה: לכן אם הוא עכשיו יגיש בקשה שוב - - -
עמוס ארבל: נבדוק את הבקשה על פי הקריטריונים של ויזת סטודנט ללמוד בישיבה.
אברהם נגוסה: לא כתייר אלא ללמוד בישיבה - - -
עמוס ארבל: הוא לא שונה מכל בקשה ללמוד בישיבה מכל מקום בעולם.
אנדרו סאקס: האם אתם מכירים בגיור של היהודים מאוגנדה?
אנדרו סאקס: האם אתם מכירים בקהילה באוגנדה, זאת השאלה הבסיסית.
אברהם נגוסה: הרב אנדרו סאקס, אני חייב לסגור את הדיון וקוראים לי להצבעה.
אברהם נגוסה: אין טעם לעשות הפסקה כי צריך לסיים ב-11:00.
אברהם נגוסה: כולם הביעו את דעתם, שני הצדדים.
נריה כנפו: השאלה האם הוא יכול מחר לעלות, להגיע עם מטוס?
אברהם נגוסה: הפתרון שלנו הוא שלמשרד הפנים יש את הנכונות לתת את הוויזה או לתייר או ללמוד.
אברהם נגוסה: אבל לא שני הדברים שמשולבים בבקשה.
נריה כנפו: אדוני, אם הוא יגיש בקשה לסטודנט הם לא יאשרו לו כי הם לא מכירים ביהדות שלו.
נריה כנפו: מה זה יעזור לו אם הוא יגיש בקשה?
אברהם נגוסה: דיברנו הרבה והגיע הזמן לסכם.
אברהם נגוסה: דבר אחד ברור לנו, הסיבה לדחייה היא לא בגלל שהוא ביקש ללמוד בתנועה הקונסרבטיבית.
אברהם נגוסה: זו אינה הסיבה, ממה שאנחנו שומעים כאן.
אברהם נגוסה: הסיבה היא לא שבגלל שהוא מאפריקה או בגלל שהוא הגיש ויזת תייר.
אברהם נגוסה: הסיבה היא שפשוט שני הדברים שולבו בבקשה, גם התיירות וגם הלימוד ולכן הם סירבו.
אברהם נגוסה: שאלתי במפורש אם יפרידו את הבקשה ויבחרו או ויזת תייר או ללימוד בישיבה, משרד הפנים ענה שהם ישקלו מחדש את הבקשה.
אברהם נגוסה: לכן אני קורא למבקשים להגיש בקשה כפי שאתם רוצים, או ללמוד או לתיירות.
אנדרו סאקס: כבוד היושב ראש רק מילה אחת.
אנדרו סאקס: אני רוצה שיהיה פה ברור, אסור לו לקבל לפי התנאים.
אנדרו סאקס: האם מותר לאדם שעבר גיור כזה לבקש אשרה - - -
אברהם נגוסה: זה לא הסיבה לפי מה שביררתי.
אנדרו סאקס: הוא אומר שהוא זכאי - - -
אברהם נגוסה: הרב אנדרו, אני מבקש.
אברהם נגוסה: אין לנו זמן להתווכח.
אברהם נגוסה: עובדה שמאותה קהילה יש אנשים שקיבלו לצורך לימוד פה בישראל, כמו שושנה.
אנדרו סאקס: הם לא אישרו את המלגה בגלל שהיא - - -
אברהם נגוסה: בואו ננסה.
יעל כהן-פארן: אתה שומע כבר עכשיו שהם כנראה יסורבו.
יעל כהן-פארן: זו בעיה.
אברהם נגוסה: הפתרון שלי כרגע, אני אומר, הוועדה שמעה את שני הצדדים.
אברהם נגוסה: אנחנו כמובן נעביר את הסיכום למזכירות הכנסת וייתכן שנקיים דיון נוסף כדי לסכם את הדברים.
אברהם נגוסה: ההחלטה בשלב הזה, מה שאני מציע למבקשים, כדי שיהודה יבוא לפה, תגישו את הבקשה מחדש ותפרידו את שני הדברים האלה.
אברהם נגוסה: אל תחברו אותם.
אברהם נגוסה: זו הסיבה לדחייה.
אברהם נגוסה: אנחנו היום דנים בנושא יישום תכנית שילובם המיטבי של יוצאי אתיופיה במערכת החינוך, זה לפי התכנית שהתקבלה בוועדת שרים בראשות ראש הממשלה.
אברהם נגוסה: כידוע לכם לפני שבועיים קיבלנו דיווח על כל משרדי הממשלה בעניין כל התכניות, התחלתן של כל התכניות ואנחנו התבשרנו שהתכניות התחילו בשטח.
אברהם נגוסה: כמו שסיכמנו באותה פגישה, אנחנו נמשיך לדון ונעקוב אחרי יישום כל התכניות אחת אחת, משרד משרד, ואנחנו מתחילים במשרד החינוך.
אברהם נגוסה: היום אנחנו דנים על התכנית במערכת החינוך בדגש על שיתוף הפעולה עם ארגוני המגזר השלישי.
אברהם נגוסה: כידוע, האחריות בראש ובראשונה היא של המדינה, של משרדי הממשלה, יחד עם זאת אנחנו גם במדינה דמוקרטית, אזרחים שיש להם אכפתיות התארגנו דרך עמותות בהתנדבות וחלקם בעבודה והם עוזרים למשימה הלאומית, לעשייה הלאומית, ולכן אנחנו רוצים לראות איך הם, שהם נמצאים בשטח, ואיך משתלבת התכנית עם עבודה יחד, בשיתוף פעולה עם המגזר השלישי.
אברהם נגוסה: אני מציע שקודם כל אנחנו נתחיל בדיווח או בסקירה של הגופים או המגזר השלישי שפועלים בשטח רק במערכת החינוך.
אברהם נגוסה: אני מדגיש את זה, כי יש ארגונים שעוסקים בנושאים אחרים, אבל היום אנחנו מדברים רק על מערכת החינוך.
אברהם נגוסה: אנחנו ניתן קודם לארגונים להציג מה הם עושים בשטח, איך הם רואים את השילוב שלהם בתכנית הממשלתית החדשה ואנחנו נשמח מאוד אחר כך לשמוע את ההתייחסות של משרד החינוך לנושאים שהמגזר השלישי הציגו.
אברהם נגוסה: מוסכם על כולם אם נלך בכיוון הזה?
אברהם נגוסה: אני חושב שזה יותר טוב ללכת כך ולכן אני רוצה להתחיל.
אברהם נגוסה: התכנית כמובן מתייחסת מגן ילדים עד הצבא, כלומר עד התיכון ולאחר מכן, שילובם בתנועות הנוער וכל זה.
אברהם נגוסה: במסגרת הזו אנחנו נתחיל, למשל אם יש ארגון שפועל בקדם יסודי, אני מתכוון בשלב של גני ילדים ואז נלך ליסודי ואחר כך על יסודי ואחר כך תנועות הנוער.
אברהם נגוסה: אם יש ארגון שעוסק בעניין של קדם יסודי או גן ילדים, אני נותן את האפשרות.
אברהם נגוסה: אם אין מי שמטפל בקדם יסודי, נלך לארגון שמטפל ביסודי, מכיתה א' עד כיתה ו'.
אברהם נגוסה: יש ארגון שמטפל ביסודי?
אברהם נגוסה: אני מבין שיש שני ארגונים לפחות, נקוץ' והתחדשות בחינוך.
אברהם נגוסה: אני מציע שקודם נשמע את שושנה בן דור, מנכ"לית ארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה ולאחר מכן נשמע את דן.
<שושנה בן-דור: אני צריכה להבהיר, המנכ"לית בישראל, כי יש גם מנכ"לית בארצות הברית.
אברהם נגוסה: בישראל.
<שושנה בן-דור: אני רוצה להגיד תודה ליושב ראש ולוועדה שאפשרו לנו להציג.
<שושנה בן-דור: כיוון שאני תמיד מתרגשת במצבים כאלה אז הרבה מהמלל מופיע במצגת כדי שכולם יראו, מי שרוצה העתק אחר כך נוכל להעביר.
<שושנה בן-דור: אנחנו ארגון, כפי שאתם רואים, שהוא ותיק, הארגון קיים מ-1982 בארצות הברית, פתח את המשרד בישראל ב-1984.
<שושנה בן-דור: אתם רואים, כאשר זה היה מאתיופיה באותם הימים עד לקליטה ואחר כך שילוב בני הקהילה בישראל בימים אלה כשווים בין שווים בחברה הישראלית.
<שושנה בן-דור: בין 84' ל-93' הארגון פעל כקרן, ב-93', בעקבות החלטה, אנחנו הופכים להיות גוף מפעיל ובראש ובראשונה בגיל היסודי.
<שושנה בן-דור: מדוע בגיל היסודי?
<שושנה בן-דור: ירון מצא ציטוט מאוד יפה מהדוח של ראמ"ה, על החשיבות של ההשקעה בגיל היסודי, אנחנו מאמינים שזה בעצם טיפול מונע.
<שושנה בן-דור: ילדים שיצליחו להשתלב באופן מלא בכיתות היסוד, להגיע להישגים טובים, הם לא יחוו תסכול בהמשך, הם יאמינו בעצמם.
<שושנה בן-דור: גם מבחינת הצד של רכישת כלים וגם מבחינת הצד של הביטחון והמוטיבציה הילדים ימשיכו לתפקד בצורה המיטבית.
<שושנה בן-דור: אם אבן היסוד מדברת על סגירת פערים אנחנו בהחלט מאמינים בכך, סגירת פערים במקום צמצום, עמדנו על זה בכל הפורומים, כי זאת המטרה.
<שושנה בן-דור: התכנית שעובדת בתחום היסודי היא הלימודיות.
<שושנה בן-דור: התכנית הזאת קיימת מ-1993, התחלנו בעיר רמלה.
<שושנה בן-דור: אגב, שם קרה משהו מאוד מעניין השנה, אנחנו החלטנו שעשינו את שלנו, בתי הספר עשו את שלהם ואנחנו הקטנו מאוד, לא מתוך דאגה כספית, אלא מתוך ההכרה בכך שהילדים כבר רובם לומדים עצמאית, המשפחות יכולות לתמוך ואנחנו שם ממש בפורום מצומצם.
<שושנה בן-דור: אם כן המטרה היא, כפי שאתם רואים, הקניית כלים כדי לאפשר לתלמידים להיות לומדים עצמאיים, שיפור הישגים, שוב, זה מופיע באבני היסוד, והגעה לתפקוד כשווים בין שווים בתוך כיתות האם.
<שושנה בן-דור: מקום הפעילות, אני חושבת שאנחנו היינו בין הראשונים שדגל בעבודה בתוך בתי הספר, שתהיה המשכיות, שתהיה תקשורת מתמדת בין המחנכות לבן המורות בלימודייה, יוכלו להכין יחד את השיעורים, ואני רוצה להגיד מילה על בתי הספר.
<שושנה בן-דור: אותם בתי הספר שאנחנו ממשיכים ומתמידים לעבוד בהם אלה בתי ספר שבאמת מצאנו שיכולנו לעבוד בשיתוף פעולה, מנהלים שדואגים לבתי הספר, על כל התלמידים שבהם, וגם מורות.
<שושנה בן-דור: חלק מהמורות עובדות אצלנו בלימודייה, יש גם מורות שאנחנו מביאים מהחוץ.
<שושנה בן-דור: אנחנו עובדים במסגרת של קבוצות חד שכבתיות קטנות, עד 10 תלמידים למורה, ואנחנו מתאימים את עצמנו לכל מה שמשתמע מהשילוב של תלמידים שאינם יוצאי הקהילה.
<שושנה בן-דור: הצוות שלנו מקצועי, מורים מקצועיים, כאמור 10 שעות שבועיות של פעילות ואתם יכולים לראות את הגיוון בפעילות, במיוחד הנושא של אוצר מילים והעשרה שפתית ומתמטית, הכנת שיעורי בית מודרכת, אבל לא את כל שיעורי הבית, כי צריכים גם בבית לעשות, פעילות בחגים ועוד.
<שושנה בן-דור: יש לנו גם פרויקטים שנתיים, אחד הפרויקטים האהובים עלינו זה הסופר הצעיר, שכל ילד, החל מכיתה א', כותב ספר.
<שושנה בן-דור: לפעמים הבאנו גם סופרים לספרות ילדים, להכיר את התלמידים ושהתלמידים יכירו אותם.
<שושנה בן-דור: גם דברים כמו תבלינים, סיפורי עם שההורים הביאו מאתיופיה, לעבד אותם לתוך עברית.
<שושנה בן-דור: ועוד כמה פרויקטים שנתיים.
<שושנה בן-דור: יש לנו הערכה מתמדת של התפקוד של התלמידים וההישגים, כי זה גם תוך כדי התקשורת.
<שושנה בן-דור: בתוך כיתות האם גם ביצענו מדי פעם הערכה חיצונית, שהיא אגב די יקרה, מאוד היינו שמחים להיכנס מספיק לרשת, שגם ראמ"ה תהיה מעורבת, וכפי שרשום, 75% עד 80% מהתלמידים הם ברמת כיתת האם.
<שושנה בן-דור: אגב, בשנים האחרונות יש תלמידים, גם בבתי הספר שאנחנו עובדים באופן מלא, שכבר לא צריכים, לא משתתפים, לעומת זאת יש תלמידים מצטיינים שמאוד אוהבים את המסגרת, אז אנחנו מקדמים אותם לפי היכולות האישיות.
<שושנה בן-דור: דיברנו עם בתי הספר על הילדים האלה כדי שהם יעברו את המבחנים למצוינים.
<שושנה בן-דור: בשנה זו, וזה תוך כדי מאמצים רבים מבחינת גיוס כספים, 800 תלמידים ב-13 בתי ספר בשישה יישובים.
<שושנה בן-דור: היו יותר בעבר, אבל העניין פחות מעניין את הציבור האמריקאי, הנושא של יוצאי אתיופיה.
<שושנה בן-דור: רציתי גם להקדיש כמה מילים לתכניות האחרות.
<שושנה בן-דור: יש לנו גם תכניות של מלגות שאנחנו מעניקים לתלמידים.
<שושנה בן-דור: זה מלגות לתלמידי חטיבת ביניים ותיכון על שם אדוורד ג'י וקטור, שהוא משלם את העלויות התקציביות, חלק מהן, כדי שאנחנו נוכל להעביר לתלמידים את המלגות.
<שושנה בן-דור: התכנית התחילה ב-1996, כאשר הייתה נטייה לשלוח באופן גורף את הילדים לכפרי נוער ואמרנו, כשיש בית תומך הילד צריך להישאר בבית, צריכים לתמוך בתא המשפחתי.
<שושנה בן-דור: היו לנו גם מקרים שתיכוניסט, שאפשרנו לו ללמוד בבית ספר מקומי או סייענו לו, לימד את האח הקטן לקרוא לפני שהוא עלה לכיתה א'.
<שושנה בן-דור: אז אנחנו פשוט מסייעים בתשלומי החובה שנדרשים מההורים.
<שושנה בן-דור: בשנים האחרונות אנחנו גם יותר ויותר מסייעים לתלמידים ללמוד בבתי ספר שנחשבים ליותר יוקרתיים וכמובן שתשלומי החובה הרבה יותר גבוהים ואנחנו רוצים לתת חופש בחירה לתלמידים וכמובן שזה מתאים לאבן היסוד מספר 3, של קידום מעורבות הורים וחיזוק התא המשפחתי.
<שושנה בן-דור: התלמידים מאוד מאוד נהנים מהתכנית הזאת.
<שושנה בן-דור: כפי שאמרנו, זו הזדמנות עם אפשרות לבגרות ברמה גבוהה גם בבתי הספר היוקרתיים.
<שושנה בן-דור: התחלנו עם 18 תלמידים, כבר כמה שנים אנחנו מסייעים למעל מ-1,000 תלמידים בחטיבת ביניים ותיכון.
<שושנה בן-דור: בשנה שעברה זה הגיע ל-1,086 תלמידים שלמדו ב-75 בתי ספר ב-18 ערים.
<שושנה בן-דור: אני רוצה לספר קוריוז, כי ברור שאנחנו לא מסייעים מבחינה לימודית ולא כל התלמידים שמגיעים לבגרות היו אצלנו גם בלימודיות, אבל עשינו בדיקה מדגמית בערים שבהן יש לנו הרבה תלמידים בתיכון שמקבלים מלגות, בלוד, יבנה, רחובות, ראשון לציון, התחלנו גם את הבדיקה בירושלים, ממתינים גם בבאר שבע, אבל בינתיים מי שבדקנו, מעל ל-90% מבוגרי י"ב שקיבלנו מאיתנו מלגות בשנת הלימודים תשע"ו סיימו עם בגרות מלאה.
<שושנה בן-דור: אני לא יודעת להסביר את זה מבחינתנו, כי הסיוע היה כספי בלבד, אבל - - -
<קריאה: אפשר לשאול?
<קריאה: התלמידים האלה שמקבלים מלגות - - -
אברהם נגוסה: אני מבקש, תרשום.
אברהם נגוסה: אני גם רוצה שתנסי להזדרז, תעשו בתמצית כדי שנספיק את כולם.
<שושנה בן-דור: אז רק עוד תכנית אחת.
<שושנה בן-דור: יש שתי תכניות, אבל אני אצמצם לעוד תכנית אחת, כי אני חושבת שחלק גדול מהיושבים כאן אפילו מכירים מימיהם כסטודנט וזה תכנית 'אמץ סטודנט' על שם ברני ורחל לנדאו גוטשטיין.
<שושנה בן-דור: זו התכנית הוותיקה ביותר של הארגון, כבר מאמצע שנות ה-80.
<שושנה בן-דור: כ-400 סטודנטים בשנה נהנים מהמלגות האלה, מדובר במלגות מחיה והסטודנט מחליט מה לעשות עם הכסף הזה.
<שושנה בן-דור: המשרד שלנו בארצות הברית עושה מאמצים גדולים לגייס משפחות תומכות עם קשר אישי.
<שושנה בן-דור: לצערנו הרב, אנחנו לא מגיעים, לא יכולים לתת לכולם, כי אנחנו לא מגיעים למספיק תומכים, אבל מאז היווסדה של התכנית ישנם מעל ל-2,700 בוגרים עם תארים בתחומים שונים.
<שושנה בן-דור: יש קצת נתונים שאתם רואים בשקף הבא, על השנים האחרונות, ואנחנו היינו רוצים לעשות הרבה יותר.
<שושנה בן-דור: כפי שכתוב, שאיפתנו היא להגיע לשיתוף פעולה גם עם הגופים הרלוונטיים וזאת על מנת לתת מענה לכל מי שפונה אלינו, להעניק לו מלגה ולאפשר לו שוויון הזדמנויות ברכישת השכלה.
<שושנה בן-דור: נלווה לה ספרי ברני שאנחנו מחלקים.