GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קסניה סבטלובה: כשנבחרתי לכנסת התחלתי מיד לקבל פניות מאזרחים בכל מיני ערים, אני כבר אגיד שחלק הארי של התלונות ושל הבקשות שהגיעו מפתח תקוה, שם בעצם התלוננו התושבים על כך שאין בכלל שירותים שמונגשים להם, או שיש מישהי אחת, אבל היא לא נמצאת ואם היא לא נמצאת אז אין אף אחד שמחליף ואז הם בעצם מתייאשים ואומרים 'בסדר, השירות הזה בכלל לא מונגש לנו ואנחנו אובדי עצות, אנחנו לא יודעים למי לפנות' ולפיכך החלטנו לפעול על מנת קודם כל לבדוק מה המצב ברשויות המקומיות וביקשנו מה-ממ"מ להכין לנו דו"ח בעניין הזה ואנחנו התמקדנו בבקשה שלנו בכרמיאל, קריית ים, ערד, מגדל העמק, חדרה, לוד וכמובן פתח תקוה, שכאמור משם קיבלנו הרבה מאוד פניות.
קסניה סבטלובה: מה שגילינו, ואני אתן כמה דוגמאות מתוך הדו"ח שאנחנו עד היום מנסים לעכל, את המספרים שהם נמוכים מאוד – ערד – 9,700 עולים בעיר, מתוכם 8,400 הם דוברי רוסית, 91%.
קסניה סבטלובה: מתוך 28 עובדים סוציאליים רק חמישה דוברי רוסית, לא כולם במשרה מלאה.
קסניה סבטלובה: מגדל העמק – 7,600 עולים ומתוכם 6,700 דוברי רוסית, מתוך 43 עו"סים שישה ודברי רוסית ושני דוברי אמהרית.
קסניה סבטלובה: פתח תקוה, זו עיר שבאמת היא שיאנית מכל הערים שבדקנו אותן.
קסניה סבטלובה: 50,500 עולים ומתוכם 42,000 דוברי רוסית, 4,700 דוברי אמהרית.
קסניה סבטלובה: מתוך 171 עו"סים לא ידוע כמה יש דוברי רוסית ודוברי אמהרית, במחקר של הממ"מ צוין שידוע על דוברת רוסית אחת.
קסניה סבטלובה: לטענתם אין מעקב אחר הנתונים.
קסניה סבטלובה: עוד פעם, אנחנו נשענים גם על פניות של האזרחים שהם מודיעים לנו, לנו אין דרך עצמאית לבדוק את זה.
קסניה סבטלובה: אנחנו יכולים לפנות ל-ממ"מ, אנחנו יכולים להזמין פה לוועדה את הגורמים הרלבנטיים כדי שהם יענו לנו על השאלה הזאת.
קסניה סבטלובה: אני יכולה להגיד גם באופן כללי, ואתה היטב בגלל העיסוק שלך כבוד היושב ראש, אתה יודע, הבעיה הקשה מאוד, בכלל, של כמויות ומספרים של עובדים סוציאליים פר נפש במדינת ישראל, אנחנו יודעים את זה, הבעיה היא לא רק אצל עולים, זה ברור וידוע.
קסניה סבטלובה: התקנים המועטים, השכר הנמוך, אני יודעת שהרבה מחבריי שרצו ללמוד עבודה סוציאלית, ובאיזה שהוא שלב הם ירדו מהעניין הזה שכן זה הוגדר כמשהו ליפי נפש ואנשים מבוססים שיכולים לאפשר לעצמם לעבוד בעבודה הזאת, אבל מי שרוצה להתפרנס ולהקים משפחה, שוקל ומדיר את רגליו מהעניין הזה.
קסניה סבטלובה: כמובן שהבעיה היא במכלול של הבעיה שבמשרד הרווחה שקיימת וידועה והכל ידוע לנו, אבל כאן בוועדת העלייה אנחנו באמת עוסקים בפן נפרד של אותה בעיה גדולה, שאכן אנחנו יודעים שאוכלוסיות העולים היא באמת הפגיעה ביותר וזה באמת האנשים שהם אובדי עצות ומחפשים בנרות את העוגן, את המישהו או מישהי שיוכלו קצת להדריך אותם ולעזור להם במצבים שהם קשים מכל, בגלל שהם נטולי המערך הסוציאלי והחברתי שמסביבם, נכון שאין להם הרבה אופציות ובגלל זה חייבים לעזור להם ולהגביר את העניין של ההנגשה הלשונית.
קסניה סבטלובה: במסגרת פתרונות שאנחנו לדעתי צריכים לשאוף אליהם, עוד פעם, אנחנו צריכים להסתכל בצורה שורשית על מכלול הבעיות האלה, אבל אחד מהדברים שאפשר להציע אותם זה שירותי תרגום במשרדי הממשלה, גם אם העו"סית לא מדברת בשפה זרה, בשפה שאותם מדברים העולים ובאמת יש גם עולים מצרפת, מברזיל ואי אפשר שידעו את כל השפות כולם בכל מקום.
קסניה סבטלובה: נכון שזו דרישה קצת גדולה, אבל אנחנו עם הטכנולוגיות שיש לעזרנו ולצידנו, למה שלא נשתמש בטכנולוגיות האלה ונאפשר באמת תרגום בצורה של וידאו צ'ט, יש כל מיני עזרים טכנולוגיים שיכולים להיות רלבנטיים.
קסניה סבטלובה: גם כמובן פיתוח תכניות ממשלתיות לטווח ארוך לגיוס עובדים סוציאליים בפריפריה, דוברי שפות.
קסניה סבטלובה: זה משהו שצריך לעודד ולא מספיק לנו שאנחנו כל פעם שומעים משר הרווחה שזה בטיפול, אבל אנחנו יודעים ששנים המצב הזה לא משתנה והקצאת כוח אדם לפי הצרכים בפועל.
קסניה סבטלובה: ואנחנו יודעים, לפעמים זה קורה בנתניה, לפעמים בערים אחרות, אבל ממש יש התמקדות של עולים שמגיעים לאותה עיר.
קסניה סבטלובה: כמובן שצריך להיות גמישים לעניין הזה.
קסניה סבטלובה: וכן גיוס של דוברי שפות לחוגים ששם לומדים את העבודה הסוציאלית ותגמול נאה לאותם אלה שעוסקים במלאכה שהיא, ואני יודעת מיד ראשונה, יש לי חברים וחברות רבים שעוסקים בתחום הזה, לרבות הגברת אנה טליסמן שאני לא יודעת מי מכם מכיר אותה, אבל היא באמת מחרפת את נפשה במאבק הזה כל הזמן שאין תקנים ואין יכולת ועובדת עם המגזר של להט"בים דוברי רוסית, שזו עבודה קשה מאוד, וחייבים לתגמל אותה וחייבים לקרוא כל הזמן להעלאת המעמד של העובדים הסוציאליים, כדי שסטודנטים שגדלו במשפחות של בני עולים או עולים עצמם שירצו לעסוק בזה.
קסניה סבטלובה: אנחנו גם יודעים שיש עוד נדבך, ואני לא רואה פה אף אחד מהארגון של KEEPOLIM שהיו צריכים להיות פה, אבל אני אומר משהו שהם הסבו את תשומת הלב שלנו לעניין הזה, שיש עובדים סוציאליים עולים שבאים ממדינות שונות, והם מתקשים במציאת עבודה, למרות שכביכול אנחנו יודעים שיש מחסור, אבל להם אומרים משום מה שהם לא מתאימים, ההכשרה שלהם לא מתאימה.
קסניה סבטלובה: אם ההכשרה שלהם לא מתאימה, תנו להם הכשרה, תכשירו אותם, ואז אוכלוסיית עולים תוכל לטפל גם באוכלוסיית עולים שהם כמובן רגישים וקשובים למצוקות.
אברהם נגוסה: זה מה שגם סיכמנו פה בוועדה בדיונים הקודמים.
קסניה סבטלובה: אבל עדיין לצערנו הרב זה לא יוצא לפועל.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, שביקשנו.
אברהם נגוסה: אני יודע שחברת הכנסת קסניה סבטלובה צריכה לצאת לכמה דקות.
קסניה סבטלובה: ממש לכמה דקות, לערעור בוועדת הכנסת ואני אחזור.
אברהם נגוסה: נשמע מאוריאנה אלמסי.
<אוריאנה אלמסי: התבקשנו באמת לבדוק בשבע לשכות רווחה מה מצב ההנגשה הלשונית לעולים חדשים, כפי שהיא ציינה את הלשכות.
<אוריאנה אלמסי: אני אציין בהערת אגב בטח דבר שאתם מודעים אליו, יש חוסר אחידות מה זה עולה חדש ואז כדי לספור כמה עולים מטופלים בכל לשכת רווחה, זה קצת היה בעייתי.
<דפני מושיוב: זה ממש לא מדויק, יש - - - שכתוב עשר שנים.
<אוריאנה אלמסי: את לא נותנת לי, זה בדיוק המשפט הבא שלי.
<אוריאנה אלמסי: לכן מכיוון שהמסמך שלנו עוסק בלשכות הרווחה, אנחנו לקחנו את ההגדרה של ה- - - שהיא ציינה אותו שלפיו עולה חדש הוא אדם שעלה לארץ בעשר השנים האחרונות.
<אוריאנה אלמסי: אני אציין רק שהרבה עולים חדשים, אלה שעלו מברית המועצות לשעבר בשנות התשעים, או אלה שעלו מאתיופיה לפני שנות התשעים, שהם אוכלוסיית קשישים שזו האוכלוסייה שהיא מה שאנחנו גילינו שהם מגיעים ומטופלים במחלקות הרווחה, הם לא נכללים בהגדרה הזאת - - -
<דפני מושיוב: משפט ההמשך – ומי שיש לו חסם לשוני תרבותי.
<אוריאנה אלמסי: איפה זה?
<דפני מושיוב: מופיע כאן.
אברהם נגוסה: אין הגבלה?
<דפני מושיוב: בדיוק.
<דפני מושיוב: זו בדיוק ההתייחסות.
<אוריאנה אלמסי: ההגדרה פה, המשפט הוא המשפט שהגדרתי, משפט אחד.
אברהם נגוסה: זאת אומרת שגם, כלומר, מי שיש לו - - -
<דפני מושיוב: הוא לא עולה אבל יש לו חסם לשוני תרבותי.
אברהם נגוסה: אז אין הגבלה.
<דפני מושיוב: כי יכול להיות אדם ש-30 שנה בארץ, מה לעשות?
<דפני מושיוב: לא מדבר עברית.
אברהם נגוסה: בהרבה מקרים זה כך.
<אוריאנה אלמסי: אוקיי.
<אוריאנה אלמסי: זה סעיף ג' באוכלוסיית היעד, אבל לא בהגדרה.
<אוריאנה אלמסי: 100%, אין בעיה.
<אוריאנה אלמסי: רק להסב את תשומת לבכם שוב, בגלל שאתם מודעים לעניין, אולי הגיע הזמן איך שהוא להסדיר את נושא מהו עולה חדש.
אברהם נגוסה: אני מסכים איתך כי מתי שנוח מרחיבים את זה ומתי שלא נוח מצמצמים את זה.
<דפני מושיוב: המחקרים שנעשו מראים שאדם לוקח לו כעשר שנים בהגירה, בכל העולם, נעשה מחקר על ידי ברוקדייל על אוכלוסיית הרווחה עם מחקר משווה למדינות הגירה ב-OECD, שמראה כי בממוצע אנשים לוקח להם עשר שנים, מה שנקרא, בתהליך הזה.
<דפני מושיוב: לכן ההערה הנוספת היא שלמי שיש חסם לשוני תרבותי, באמת צריך, הוא לא נכנס כעולה כי הוא כבר לא עולה, אבל אנחנו מתייחסים לחסם שלו, וכדי לתת לו את השירות – תפיסת העולם שלנו באה מעולם השירות – כדי לתת לו את השירות, צריך לתת לו כמו שמציינת חברת הכנסת, את הכלי שיאפשר לו לקבל שירות טוב יותר, לפחות במערכת הרווחה.
אברהם נגוסה: אני הולך דווקא בזווית אחרת כי אני מבין מבחינת משרד הקליטה ההגדרה שחשוב להם היא מבחינת זכויות.
אברהם נגוסה: אבל אני לא מבין למה לשכות סוציאליות, או לשכת הרווחה, צריך ללכת כאזרחי מדינת ישראל והלשכות המטרה שלהן לתת שירות רווחה לתושבי העיר, ולכן למה צריך ללכת לפי עשר שנים, 20 שנים, 50 שנים.
אברהם נגוסה: למה צריך?
<דפני מושיוב: אני אגיד לך, כי כל תפיסת העולם של מדינת ישראל בנושא של עולים באה מעולם התוכן התוספתי.
<דפני מושיוב: מה זה אומר?
<דפני מושיוב: מתווספת אוכלוסייה.
<דפני מושיוב: אם יש למשל ילד בסיכון הסיכון הוא סיכול, יש לו את הנדבך שהוא מתייחס לשפה בנפרד, אבל אם הוא צריך למשל להשתתף במעון רב תכליתי או בכל שירות, מערכת שירותית, אנחנו לא הצענו שירותים נבדלים לעולים.
<דפני מושיוב: אנחנו חושבים שהם אזרחי המדינה והם חלק ממקבלי השירות וההתייחסות היא לאותה מהות נזקקות, הקושי המרכזי.
<דפני מושיוב: בנוסף לזה, מה שצריך לייצר את המעטפת, זו המעטפת שמנגישה לו את זה לשונית תרבותית, ולהוריו ולמשפחתו, מתוך ראיית המשפחה כמכלול.
<דפני מושיוב: התוספת היא תוספת תקציבית שהאוצר לאורך השנים נתן, אמר 'בוא ניתן תוספת של מעונות יום, בוא ניתן תוספת של 400 תקנים של עולים, בוא ניתן תוספת של עובדים סמך-מקצועיים, כל הגישה הייתה לתת תוספת תקציבית לאותם מקומות שאתה סופר מנתונים של משרד הפנים אליהם מגיעים העולים ולשם ניתנת התוספת, וזה משתנה לפי התקנות.
<אוריאנה אלמסי: תגידי לי, במחילה אם אני טועה, עיקר המטופלים בלשכות הרווחה מקרב העולים הם קשישים.
<אוריאנה אלמסי: אולי להכניס את הפרמטר של גיל.
<אוריאנה אלמסי: מכיוון שקשיש, אדם שמגיע נגיד החל מגיל 50, מתקשה לרכוש את השפה העברית ועל אחת כמה וכמה כשהוא במצוקה, אז הפרמטר פה, נראה לי שהוא הגיל כי הקשישים זה נקודת החולשה.
<דפני מושיוב: לכן הוספנו את המרכיב של חסם לשוני תרבותי ולראייה, אם תבואי למחלקות לשירותים חברתיים תראי שהמועדונים, מועדוני מופת, מועדונים חברתיים לעולים, עוד כל מיני מודלים שפותחו על ידי השירות לאזרח הוותיק, בהחלט מחריגים את הזקנים ומאפשרים להם להקים מסגרות בהתאם כמו שאת אומרת, לשפת אימם, לרקע התרבותי שלהם, וזה קיים.
<דפני מושיוב: תמיד אפשר יותר, אני לא חושבת שזה מספיק, אבל התפיסה קיימת.
<דפני מושיוב: שוב, אני אשמח לעזור לך להגיע לשטח שבו תראי את הדברים קורים.
אברהם נגוסה: אני אשאל אותך כשנגיע למשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: בואי תמשיכי.
<אוריאנה אלמסי: אני רק אציין שברור לכל שאדם שמגיע ללשכת הרווחה נמצא במצוקה כלשהיא ורק כשהוא יכול לבטא את עצמו בשפת האם או כשהוא מבין שמי שמקשיב לו בשפת האם שלו קל לו יותר להביע את המצוקה ולקבל סיוע, אז הנחיצות של הנגישות הזאת חיונית לעילא ולעילא.
<אוריאנה אלמסי: רוב המחלקות שבדקנו מטופלות עם העולים בתחום הקשישים שיש להם את הקושי בלמידת העברית.
<אוריאנה אלמסי: ההנגשה היא לאו דווקא בתרגום מסמכים, היא גם הנגשה בשיחה של פנים אל פנים, שהיא אולי יותר חשוב.
<אוריאנה אלמסי: התברר לנו שיש קושי בגיוס עובדים דוברי רוסית, בחדרה גם ציינו שיש קושי בגיוס עובדים דוברי צרפתית.
<מרים לסר: יש לי הערה פה.
אברהם נגוסה: תרשמי את ההערה שלך וכשהיא תסיים תינתן לך זכות הדיבור.
<אוריאנה אלמסי: אני אתן שתי דוגמאות, נאמר בחדרה.
<אוריאנה אלמסי: אני מתייחסת ל-25% מהמטופלים במחלקות הרווחה שהם עולים, מתוכם 60% דוברי רוסית, 30% דוברי אמהרית.
<אוריאנה אלמסי: יש שמונה עובדים סוציאליים דוברי רוסית ותשעה דוברי אמהרית ויש להם קושי במציאת עובדים דוברי צרפתית.
<אוריאנה אלמסי: בפתח תקוה, כמו שציינה חברת הכנסת, לא ידוע כמה עובדים דוברי רוסית, יש תשעה עובדים סוציאליים דוברי אמהרית, 53% מה- - -
אברהם נגוסה: עובדים סוציאליים או עובדי מוקדי קליטה?
<דפני מושיוב: עובדים סוציאליים.
אברהם נגוסה: עובדים סוציאליים מקצועיים?
אברהם נגוסה: תשעה?
<דפני מושיוב: מרכזת עו"ס לנושא של - - -, הם בתפקידים מרכזיים.
<דפני מושיוב: מרכזת ועדת תכנון טיפול היא יוצאת אתיופיה.
אברהם נגוסה: יש עובדים, אני יודע.
אברהם נגוסה: האם הם עובדים של מוקדי קליטה?
<דפני מושיוב: עובדי מחלקות.
אברהם נגוסה: או עובדים סוציאליים ש- - -
<דפני מושיוב: כמו כולם.
אברהם נגוסה: זה שיפור דווקא, בפתח תקוה.
<אוריאנה אלמסי: 53% מהעולים שמטופלים במחלקת הרווחה הם דוברי רוסית ו-34% אתיופים כך שזה מראה את נחיצות העניין.
<אוריאנה אלמסי: מה שחשוב אולי לציין, שאנחנו מבינים שמצבת כח האדם בידיעת השפות הזרות בקרב העובדים במחלקות הרווחה לא כל כך משקפת את הצרכים במחלקה, אבל ייתכן שבזמן שגייסו את העובדים זה כן היה מתאם, בזמן הגיוס היו צריכים נאמר עשרה עובדים דוברי אמהרית ועם הזמן הצרכים עלו ואז יש כל מיני שיקולים של קליטה, ואז אין מתאם.
<אוריאנה אלמסי: יכול להיות שזאת הבעיה.
אברהם נגוסה: לפי סדר הדיון שלנו, עכשיו נשמע את הרשויות המקומיות, ארגוני העולים ולאחר מכן נפנה למשרדי הממשלה.
<דפני מושיוב: יש גם את החוקרים שהציעו שידברו.
אברהם נגוסה: מהאוניברסיטה העברית.
אברהם נגוסה: בסדר, נפנה אליהם.
אברהם נגוסה: אבל אני רוצה שקודם נשמע את נציגות לשכת הרווחה מלוד למשל.
אברהם נגוסה: אשרת אהרון, עו"ס, רכזת קליטת עליה עירונית בלוד.
אברהם נגוסה: בבקשה תני לנו תמונה ומזה נפנה לחוקרים ולארגונים.
<אושרת אהרון: בוקר טוב לכולם.
<אושרת אהרון: אני עובדת סוציאלית קהילתית בעירית לוד, ברווחה.
<אושרת אהרון: בעקרון יש לנו שלושה עובדים סוציאליים דוברי רוסית, ששניים מהם ב-75%, אחד בחצי משרה, ועובדת זכאות במשרה מלאה.
<אושרת אהרון: זה ממש לא מספיק, יש לנו גם קושי בגיוס של עובדים דוברי רוסית, אני אפרט על זה בהמשך.
<אושרת אהרון: לעומת זאת, יש לנו ארבעה עובדים סוציאליים דוברי אמהרית במשרה מלאה ועוד ארבעה עובדים שהם במוקד קליטה, דוברי אמהרית.
אברהם נגוסה: דוברי הרוסית זה אחד 75% - - -
<אושרת אהרון: לא, שניים הם ב-75% ואחד חצי משרה.
<אושרת אהרון: אנחנו הקמנו באגף צוות לכשירות תרבותית, שזה אומר הנגשה שפתית מבחינת שילוט וטפסים, מסמכים בשפות רוסית ואמהרית.
<אושרת אהרון: הוצאנו מידעון עם שעות קבלה בשפות האלה, וזה עדיין לא מספיק כמובן.
<אושרת אהרון: יש לנו מחסור בכוח אדם מיומן ומקצועי לתרגום.
<אושרת אהרון: לעתים קרובות עובדים שאינם מיומנים בתרגום מקצועי משפטי, נדרשים במהלך העבודה לתרגם במקרי חירום.
<אושרת אהרון: זה אומר שעובדים שהם לא, לפעמים לא עובדים סוציאליים, צריכים להשתתף בוועדות הרות גורל ולתרגם בשפה שהיא לא מקצועית.
<אושרת אהרון: זה גורם לחוסר מקצועיות מבחינת התרגום.
<אושרת אהרון: תרגום לא מקצועי עלול לפגוע מבחינה משפטית, אנחנו צריכים תרגום מקצועי משפטי מיומן.
<אושרת אהרון: דיברת מקודם על מיצוי זכויות.
<אושרת אהרון: יש לנו פרוייקטורית בשפה הרוסית, אבל כן חסרים לנו פרוייקטורים בשפה האמהרית, כי לגבי מיצוי זכויות בשפה האמהרית לעולים יוצאי אתיופיה, אין לנו בכלל.
<אושרת אהרון: יש לנו מוקד קליטה, אבל אין לנו מישהו שמתעסק בעיקר רק בזה, פרוייקטור לעידוד עליה.
אברהם נגוסה: חסרים דוברי אמהרית?
<אושרת אהרון: חסרים מתרגמים מקצועיים דוברי אמהרית כי לפעמים עובדים של מוקד קליטה נדרשים לתרגם והם כן חוששים מהחלטות הרות גורל שהם אולי לא יתרגמו בצורה מדויקת מבחינה משפטית, אז הם כן חוששים לתרגם בפגישות שיש בהן החלטות שאם הם יתרגמו בצורה קצת אולי לא מדויקת, אז עלולים לפגוע.
<אושרת אהרון: רוצים תרגום משפטי מיומן.
<דפני מושיוב: סליחה שאני אומרת את זה, אבל יש חוזר מנכ"ל מס' 103, והראיתי לאושרת הבוקר, היא לא מכירה, שיצא ב-2016, שמדבר על כל העולם של תרגום וחברות תרגום שניתנות בוועדות תכנון טיפול, כולל אנשי מקצוע, לשפות השונות כמובן.
<דפני מושיוב: פשוט המידע קצת חסר.
אברהם נגוסה: חוזר מנכ"ל יצא ב-2016, אנחנו עכשיו ב-2018, איך לשכת רווחה עירונית לא מכירה, איך דבר כזה יכול לקרות?
אברהם נגוסה: שנתיים אתם לא מכירים ואתם עובדים ללא שום הנחיות מלמעלה?
<אוריאנה אלמסי: גם אף אחד לא הסב את תשומת לבי מהמחלקות לגבי החוזר הזה.
אברהם נגוסה: פה אנחנו מגלים את שורש הבעיה.
אברהם נגוסה: כי אם למעלה אתם קובעים מדיניות, אם ההוראות לא מגיעות ללשכות הסוציאליות, זה נשאר במגירה, אז מה המשמעות?
<דפני מושיוב: פשוט עולם התוכן – וסליחה אושרת – פשוט עולם התוכן שאושרת מביאה הוא העולם הקהילתי, לא כל כך מכירה את העולם הפרטני, אבל כל מרכז ועדת תכנון טיפול יש לו את המידע, יש בקרה על זה.
<דפני מושיוב: פשוט זה תפקידים שונים, כלים שונים, מצבים שונים וחוזרים שונים ואני מציעה - - -
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על מרכזת.
אברהם נגוסה: איך מרכזת לא יודעת?
<אושרת אהרון: אבל אני דיברתי - - -
<דפני מושיוב: לא, היא עובדת קהילתית.
<דפני מושיוב: עובדת קהילתית לא קשורה לעולם ה- - -
אברהם נגוסה: איך ה-ממ"מ לא ידעו?
<אוריאנה אלמסי: אני דיברתי עם מנהלי המחלקות.
<אוריאנה אלמסי: לא עם עובדת סוציאלית - - -
<דפני מושיוב: יכול להיות שאולי השפה הייתה שונה, אבל אני אומרת לך, כל אחד יודע, הם משלמים, אנחנו חותמים על התקציב.
<דפני מושיוב: אנחנו רואים את ההוצאה התקציבית הזאת.
<דפני מושיוב: אז אני לא יודעת איך התנהלה השיחה, אבל אולי השימוש, ולכן אני ממליצה בפעם הבאה לעשות הלימה של אינפורמציה בין השטח לבין המטה.
<דפני מושיוב: פשוט זה יעזור כדי לתת לך את עולם המושגים שתוכלי גם לשאול אותו בשטח.
<אוריאנה אלמסי: לא הבנתי.
<דפני מושיוב: לשאול מה זה חוזר מנכ"ל, את יודעת, לשאול את המנהל 'האם אתה מכיר את חוזר מנכ"ל 103'.
<אוריאנה אלמסי: השאלות שהפנינו למחלקות הרווחה הן שאלות מפורטות לכולם, איך הם מנגישים את הטיפול שלהם לעולים חדשים.
<אוריאנה אלמסי: הייתה לי התכתבות עם מנהלי המחלקות, לא עם עובדת סוציאלית.
<דפני מושיוב: עם גיא?
<אוריאנה אלמסי: כן.
<אוריאנה אלמסי: עם גיא.
<דפני מושיוב: לגיא יש מודל קליטה - - -
אברהם נגוסה: תני לה להשלים.
<אוריאנה אלמסי: אבל זה לא רק גיא.
<אוריאנה אלמסי: אני אומרת בסדר, אני חלילה לא, אני רק אומרת, גם לא הבנתי אם תסבירי לנו מה זה החוזר הזה, אין בעיה.
<אוריאנה אלמסי: רק אני מציינת שאם אושרת היא עובדת סוציאלית קהילתית, אני דיברתי עם מנהלי המחלקות.
<אוריאנה אלמסי: אף אחד לא הסב את תשומת לבי לגבי זה.
<אוריאנה אלמסי: בוודאי שאם היינו יודעים היינו מציינים.
<דפני מושיוב: אני אשמח לסייע כדי שתוכלי בפעם הבאה לשאוב את המידע וגם לשאול אותם אם הם קראו.
<דפני מושיוב: אם הם לא קראו, אז זו באמת בעיה.
<דפני מושיוב: אבל אני רואה את ההוצאות התקציביות שיוצאות, גם לנושא הזה, כולל גם בחדרה גם בפתח תקוה, יש מה שנקרא מודל קליטה יישובי שאנשים לפעמים אולי לא מקשרים, אני לא יודעת איך התנהלה השיחה, אבל מודל הקליטה היישובי הוא מודל של אין-טייק רגיש תרבות, עם עובד מקצועי, עם איש שהוא אקדמאי דובר שפה שמתרגם ומלווה את המשפחה.
<דפני מושיוב: עוד מעט תשמעו גם על המחקר שנעשה ברשויות שזה פועל, גם חברים – לפחות מהארגון של קעליטה שהם דוברי צרפתית, אבל יש עוד ארגונים – שאנחנו מקיימים היום הכשרות לנושא של התרגום כי אנחנו מבינים שצריך לעשות, הבאנו את כל עולם התוכן, ירחיבו אחר כך מעולם התוכן של החירשים שזה מאוד דומה, אנחנו מאמינים שצריך לייצר חקיקה בכיוון, כמו שיוצרים אצל החירשים, לתת כלים וסטנדרטים.
<דפני מושיוב: אני חושבת שגם לא לכל מצב צריך את אותו כלי.
<דפני מושיוב: העולם בנוי היום כמו קוביה הונגרית, למצבים התחלתיים יכולים להיעזר במתנדבים, למצבים מאוחרים יותר עם צוות מקצועי.
אברהם נגוסה: בתור שלך תרחיבי.
אברהם נגוסה: אני מתחיל למטה מהשטח ואז נגיע אליכם.
אברהם נגוסה: אבל אנחנו רואים היכן הבעיות.
אברהם נגוסה: אתם יכולים לקבוע למעלה אבל זה לא מגיע לשטח.
אברהם נגוסה: העובד המקצועי שפוגש בשטח את האנשים שצריכים עזרה הוא חסר אונים כי אתם לא העברתם לו את המדיניות.
<דפני מושיוב: העברנו.
<דפני מושיוב: השאלה אם הוא - - -
<אושרת אהרון: אם הוא מה?
<דפני מושיוב: אני אומרת - - -
אברהם נגוסה: דפני, לא אני אמרתי את זה.
אברהם נגוסה: אנחנו מכירים את השטח, לא סתם התחלתי מלמטה.
אברהם נגוסה: תני לי לנהל את העניין ותגיבי בתור שלך.
<דפני מושיוב: יש את האחראית של ארגון ומינהל, יש בקרה שמתפתחת ואני אומרת לך, נעשה בחינות בסוף השנה.
אברהם נגוסה: נגיע אליך ותרחיבי.
אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו רוצים לשמוע מה קורה בשטח.
אברהם נגוסה: בבקשה אושרת, תמשיכי.
<אושרת אהרון: אז זהו, בעקרון הצורך שלנו הוא באמת בתרגום מקצועי ובפרויקטורים לעידוד עליה למיצוי זכויות.
<אושרת אהרון: בעיקר בשפה האמהרית, כי בשפה האמהרית אין לנו עובד למיצוי זכויות.
אברהם נגוסה: השאלה למה אין לכם.
אברהם נגוסה: אני יודע שיש הרבה דוברי אמהרית שיכולים להיות פרוייקטורים, יכולים להיות מגשרים ויכולים להיות עובדים מסוימים להנגשת שפות.
אברהם נגוסה: בתקנים?
אברהם נגוסה: בתקציב?
<אושרת אהרון: אני אסביר.
<אושרת אהרון: יש לנו תקן וחצי לפרוייקטורים בשפה הרוסית, שזה ממש עובדים שפיזית הולכים ומנגישים את השירות, הולכים איתם לביטוח לאומי, מס הכנסה, כל השירותים שהעולים צריכים, איך להירשם בבנק, איך לפתוח חשבון, כל הדברים האלה.
<אושרת אהרון: לדוברי אמהרית אין את השירות הזה שעובד לוקח אותם פיזית לכל השירותים ומסביר להם, ממש, השירותים הקיימים בעיר ומחוץ לעיר, וזה מאוד חסר כי העובדים שלנו לא מלווים אותם למקומות.
<אושרת אהרון: הם נותנים את השירות בתוך לשכת הרווחה או בפרויקטים שאנחנו מקיימים, אבל לא בשירותים השונים בעיר.
אברהם נגוסה: להערכתך כמה תושבים יוצאי אתיופיה נמצאים בלוד וכמה יוצאי ברית המועצות לשעבר?
<אושרת אהרון: בעיר בכלל, יוצאי אתיופיה יש לנו בערך 4,000 ויוצאי חבר העמים יש לנו בערך 13,000 או 14,000.
אברהם נגוסה: ל-13,000-14,000 יש לכם תקן וחצי.
<אושרת אהרון: תקן וחצי ליוצאי חבר העמים.
אברהם נגוסה: אבל מספרם בערך 13,000, 14,000.
<אושרת אהרון: כן.
אברהם נגוסה: מספר יוצאי אתיופיה הוא בערך 4,000.
אברהם נגוסה: ואפס תקן, זה מה שאת אומרת?
<אושרת אהרון: מבחינת פרוייקטור.
אברהם נגוסה: והסיבה לכך שפשוט המשרד לא נתן לכם תקן.
אברהם נגוסה: זה לא שאין דוברי אמהרית בלוד.
<אושרת אהרון: נכון.
<אושרת אהרון: בעקרון אין לי מה להוסיף.
<אושרת אהרון: אם יש לך עוד שאלות אני אשמח לענות אבל רוב הדברים שאנחנו צריכים זה פרוייקטורים בשפה האמהרית ותרגום מקצועי.
אברהם נגוסה: יוצאי אתיופיה או יוצאי ברית המועצות מגיעים ללשכת הרווחה, צריך לעשות אין-טייק, ואת עובדת סוציאלית, לא דוברת רוסית ולא דוברת אמהרית, את צריכה לעשות אין-טייק כי הם הגיעו אליך לעזרה.
אברהם נגוסה: איך את עושה אין-טייק?
<אושרת אהרון: המצב הקיים הוא פשוט לחפש עובדים באותו רגע ספציפית, לחפש עובדים שנמצאים במקרה באגף.
<אושרת אהרון: כמו שאמרתי יש לנו כמה עובדים דוברי רוסית, ממש מעט, כמה עובדים דוברי אמהרית.
אברהם נגוסה: בתחום אחר?
<אושרת אהרון: בתחומים אחרים שלא קשורים, ולחפש, ולהתחיל להתקשר ומי נמצא, ומי פנוי ומי לא עמוס ויכול לעזור לי.
<אושרת אהרון: זה ממש ממש בעייתי.
אברהם נגוסה: אבל את יודעת, במובן המקצועי כעובדת סוציאלית את מבינה שהמושגים הם שונים.
אברהם נגוסה: האם אנשים שעוסקים בתחומים אחרים ולא מכירים את עולם העבודה הסוציאלית, האם האין-טייק שלך יכול להיות שלם?
אברהם נגוסה: האם את תקבלי את כל התמונה מבחינה מקצועית?
<אושרת אהרון: אני מסכימה איתך.
<אושרת אהרון: לכן העובדים שלא מוסמכים לתרגם מאוד חוששים מההשלכות של מה שהם יתרגמו, בגלל השפה המקצועית שהיא לא אותה שפה, בגלל ההשלכות המשפטיות שיכולות להיות.
<אושרת אהרון: זה מאוד בעייתי.
<אושרת אהרון: אנשים לא יכולים להימנע מלתרגם כי מבקשים מהם, אבל הם עושים את זה ממש לא בלב שלם.
אברהם נגוסה: כולנו מסכימים שהאין טייק הוא המפתח להבין את הבנאדם, מה הוא צריך ובאמת מה מפריע לו.
אברהם נגוסה: זו הנקודה שהעובד הסוציאלי צריך להבין בדיוק.
אברהם נגוסה: אם אין מתרגם מקצועי בתחום הזה, אז העובד הסוציאלי הולך לכיוון אחר לגמרי.
אברהם נגוסה: אנחנו מכירים מקרים רבים שקרו בלשכות הסוציאליות, במרכזי הקליטה, בכיוון הזה.
אברהם נגוסה: אני מאוד מצטער שעדיין המערכת לא למדה מהטעויות האלה וזה ממשיך.
אברהם נגוסה: דפני אני יודע - - -
<דפני מושיוב: המילים קשות לי.
אברהם נגוסה: אני יודע שלא נעים לך לשמוע.
<דפני מושיוב: לא, יש משהו אחר.
אברהם נגוסה: אבל אנחנו מדברים באותה שפה.
אברהם נגוסה: לכן בואי תרשמי, אני אגיע אליך.
אברהם נגוסה: יש לך את הזכות להסביר הכל.
אברהם נגוסה: עוד מישהו מהרשויות המקומיות?
<אושרת אהרון: אם אפשר להוסיף עוד הערה אחת.
<אושרת אהרון: רציתי לדבר על תרגום בשיחות באמת קריטיות כמו ועדות החלטה וכאלה דברים, שעובדים שהם לא מוסמכים באמת לתרגם, בגלל החיסיון והפרטיות מאוד מאוד מרגישים לא נעים אם הם מכירים את הפונים בסיטואציות אחרות.
<אושרת אהרון: למשל, מוקד קליטה עושה פרויקטים קהילתיים חברתיים, לא מקרים פרטניים, ופתאום הם נדרשים לתרגם לפונה במקרה ממש קריטי, אז גם הפונה מרגיש לא נעים כי הוא מכיר את העובד מסיטואציות אחרות ולא נעים לו מהפרטיות שלו שהוא יודע עליו דברים עכשיו, וגם העובד מרגיש לא נעים.
אברהם נגוסה: אתיקה מקצועית היא גם אחד הדברים שאנחנו גם פה עוברים ורומסים אותה ברגל גסה.
אברהם נגוסה: הדבר השני גם הפתיחות של הפונה לעזרה ברגע שהוא מכיר את העובד שהוא לא מקצועי ובא מתחום אחר, הוא סוגר את עצמו.
אברהם נגוסה: הוא לא יפתח את עצמו.
אברהם נגוסה: הוא לא יגיד לך מה מפריע לו, בדיוק משמירת הפרטיות שלו.
אברהם נגוסה: זה דבר שני.
אברהם נגוסה: דבר שלישי, העובדת הסוציאלית לא מקבלת את התמונה הכללית כתוצאה מכך ולכן הטיפול יכול להיות כושל.
אברהם נגוסה: לא יהיו תוצאות.
אברהם נגוסה: אלה דברים שאנחנו יכולים להבין במהלך ההנגשה הלשונית, את היתרון ואת החיסרון.
אברהם נגוסה: בבקשה מארגון קעליטה.
אברהם נגוסה: אסתר.
<מרים לסר: שניה, רק רציתי להעיר לחברת הכנסת, אני שמחה שחזרת לפה, שצר לי לראות שלא מופיעות כאן הערים שבהן יש ריכוז אוכלוסייה גדול של עולים מצרפת כמו אשדוד, נתניה או ירושלים.
<מרים לסר: אני חושבת שאם גם משם היינו מקבלים מספרים זה היה עוזר לנו.
<מרים לסר: נבחרו רק הערים שבהן יש יותר מרוסיה ומ- - -
קסניה סבטלובה: לא, זה נבחר אך ורק לפי קריטריון אחד של כמות העולים בכלל ביחס לאוכלוסייה.
<מרים לסר: אני חושבת שבנתניה הם 30% מהאוכלוסייה.
קסניה סבטלובה: אז אנחנו בחרנו מהרשימה של ערים ששם יש ריכוזים גדולים.
קסניה סבטלובה: ממש לא לפי הקריטריון - - -
אברהם נגוסה: יש לנו תמונה ברורה ויש לנו נתונים ואנחנו לוקחים את העניין שזה מודל, וזה אותו דבר.
אברהם נגוסה: לכן זה נותן לנו באמת אינדיקציה לבסיס הדיון.
אברהם נגוסה: זה לא אומר שאין קליטה בנתניה או באשדוד או באשקלון או בבאר שבע.
אברהם נגוסה: יש, אבל זו אינדיקציה.
אברהם נגוסה: תתמקדי במה שאת מכירה בנתניה, מה שאת מכירה באשדוד, אנחנו לא מגבילים אותך לפי הערים.
<מרים לסר: מה שדפני הזכירה את המודל הקליטה היישובי שהוא פעיל בערים הגדולות שקולטות עליה, אני אתן זכות דיבור ברשותכם לאסתר שמכירה טוב ושהייתה שם כשהיא עבדה במועצת ארגוני העולים, שנחנך הפרויקט הזה עם דפני ועם משרד הרווחה.
<מרים לסר: אני רק רוצה לציין שלפני כמה חודשים בספטמבר או באוקטובר, היה חשש לסגור את התקציבים של המחלקות האלה, מחלקות הרווחה המונגשות לשונית בצרפתית, ברוסית, זה המודל לקליטה יישובית, ואני גאה להגיד שבזכות לחץ שהפעלנו על שר הרווחה נמצא תקציב כדי להשאיר את המחלקות האלה בערים קולטות עולים.
<אוריאנה אלמסי: איפה זה פועל?
<אוריאנה אלמסי: באיזה ערים פועל המודל?
<מרים לסר: 12 ערים.
<אוריאנה אלמסי: אחת מהן היא הערים האלה?
<אוריאנה אלמסי: את יכולה לציין את הערים?
<אוריאנה אלמסי: ומעניין איך נבחרו הערים?
<מרים לסר: אני אשמח, בעזרת הישיבה שאנחנו עושים ואולי בעוד - - -
אברהם נגוסה: לא, תצייני לדוגמה מתוך 12 הערים.
<מרים לסר: אשדוד, ירושלים, נתניה, חדרה.
<אוריאנה אלמסי: חדרה זה פועל?
<מרים לסר: כן.
<מרים לסר: ולגבי צרפתים יש חמש, אני לא יודעת לגבי השאר אבל יש לנו פה את אשקלון, ראשון - - -
<דפני מושיוב: יש את ה-12.
<דפני מושיוב: יוקנעם, נתניה, אשדוד, אשקלון, פתח תקוה, ראשון לציון, תל אביב, חדרה, באר שבע, חיפה וירושלים.
<מרים לסר: אז היה ניסיון לסגור את זה לשנת 2018 וכתבנו לשר והפעלנו לחץ וזה נשאר לתקציב השנה הבאה.
<מרים לסר: אני מאוד מקווה שאנחנו נצליח שזה יהיה פשוט בסעיף תקציבי כדי שזה יישאר כל עוד יש צורך בסוג כזה של שירות.