GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רן יעקבי: דברים נוספים שאנחנו עושים במשרד החוץ, כמובן גם בשיתוף פעולה עם משרדים אחרים, במקרה הזה עם המשרד לענייני תפוצות ועם משרד המשפטים הוא כינוס אחת לשנתיים-שלוש של הכנס הבינלאומי או הגלובלי למאבק באנטישמיות.
אברהם נגוסה: מתקיים שולחן עגול?
<רן יעקבי: שולחן עגול בממדים קטנים, אני מדבר על כנס ל-1,200 איש שידונו בבעיה מכל העולם.
<רן יעקבי: שולחן עגול מתקיים, ודבירנו על זה בוועדה הקודמת כשהתכנסה, בראשות מנכ"ל משרד התפוצות כשכל משרדי הממשלה והארגונים הרלבנטיים מוזמנים לשולחן עגול שנקרא "הפורום למאבק באנטישמיות" ומונהג על ידי משרד התפוצות שמכנס את כל המשרדים האחרים הנוגעים בדבר.
<רן יעקבי: הנושא של טיפול בקהילות היהודיות בתפוצות הוא נושא שעל פי החלטת הממשלה כחלק מביזור סמכויות בין משרדים שונים, ניתן למשרד התפוצות.
<רן יעקבי: הכנס שאני מדבר עליו הוא כנס ללמעלה מ-1,000 איש שיתכנס בין ה-19 במרס לבין ה-21 במרס בבנייני האומה.
<רן יעקבי: יפתח אותו ראש הממשלה, יגיעו בכירים, מנשיאי מדינות דרך ראשי ממשלות לשעבר, שרי משפטים שרים בנושאים אחרים, מומחים, אקדמאים, עיתונאים ובו ננסה לדון – זה הכנס הגדול מסוגו בעולם שיש לי הכבוד להיות יו"ר שלו – הוא גם הכנס הגדול ביותר שמשרד החוץ מקיים בכל נושא שהוא, מה שמראה עד כמה משרד החוץ שם את הדגש על נושא המאבק הגלובלי באנטישמיות.
<רן יעקבי: דבר אחרון ואולי שניים, א.
<רן יעקבי: לעודד גם את ההיפך.
<רן יעקבי: זאת אומרת נושאים שלא זוכים כל כך לאזכור בתקשורת הישראלית וקשורים – ואנחנו מדברים לקראת יום השואה הבינלאומי – בהצלת יהודים לא רק ברדיפת יהודים, הנושא ש לחסידי אומות העולם.
<רן יעקבי: בחרנו לקחת את הנושא של חסידי אומות עולם, בייחוד דיפלומטים חסידי אומות עולם, כאלה שלא הלכו רק על פי ההוראות אלא לפעמים הפרו הוראות, עקפו הוראות, נטלו סיכון אישי, זכו בתואר חסידי אומות עולם בדיעבד והצילו הרבה יהודים תוך סיכון אישי.
<רן יעקבי: כנושא העבודה שלנו בתחום של זיכרון זכר השואה ומאבק באנטישמיות לשנה זו, הפקנו תערוכה גדולה יחד עם יד ושם, היא תוצג השבוע בכ-72 נציגויות ישראל בעולם ותוקיר במשרדי חוץ, בפרלמנטים, במוזיאונים וכן הלאה את פועלם של מי שהצילו יהודים תוך סיכון אישי.
<רן יעקבי: ראש הממשלה יחנוך ב-5 בפברואר במשרד החוץ עותק של התערוכה הזאת יחד עם ביטוי אמנותי, אתר הוקרה שיישאר כחלק ממשרד החוץ, בחצר משרד החוץ, הוקרה למי שהצילו יהודים.
<רן יעקבי: עם הרצון שלנו והצורך החשוב להילחם באנטישמיות, צריך גם להוקיר לדעתי את אלה שפועלים כנגד הגל העכור הזה.
<רן יעקבי: לנושא פלטפורמות אינטרנטיות שהוזכר, שנים של טיפול בנושא הזה במשרדי הממשלה השונים אני חושב שהולידו כל מיני פתרונות כולל תוכנות שעוקבות אחרי פרסומים אנטישמיים, אפרופו למשל כלי של משרד התפוצות שמימן אותו, לוקח את הגדרת העבודה של הברית הבינלאומית לשימור זכר השואה שהזכרתי מקודם, מתרגם אותה לקוד מחשב וסורק את האינטרנט כדי למצוא הפרות של אותה הגדרת אנטישמיות, כך שכשמגישים תלונה אפשר להתלונן בהתבסס על אותה הגדרה.
<רן יעקבי: אבל יש ממשלות, בייחוד באירופה שהגיעו למסקנה שזה יפה וטוב וחשוב, והחליטו לקנוס והנחשון הזה הוא הצעת חקיקה גרמנית שכרגע נדונה והוא לא לבקש יפה.
<רן יעקבי: אלא כאשר באופן בוטה פוסט מסוים, פרסום מסוים על פלטפורמה אינטרנטית הוא אנטישמי, להשאיר לפלטפורמה הזאת, אם זה פייסבוק או טוויטר או כל פלטפורמה אחרת להוריד את זה או לשלם קנס, אם הם לא מערערים תוך שבעה ימים, והקנס הזה יכול להגיע עד חצי מיליון אירו.
<רן יעקבי: בשיחותיי גם עם האיחוד האירופי ומשרדי משפטים אחרים מחכים לראות מה יקרה בגורל היוזמה הגרמנית, היה והיא תצליח יש סיכוי טוב שעוד יאמצו.
אברהם נגוסה: הזכרת אותו קודם בהקשר לשדולה שהוא הקים.
אברהם נגוסה: נשמע מאביטל ליבוביץ, מנכ"ל הוועד היהודי אמריקאי.
<אביטל ליבוביץ: בוקר טוב ותודה רבה על הכינוס.
<אביטל ליבוביץ: שתי נקודות בקצרה.
<אביטל ליבוביץ: דבר ראשון, אני חושבת שיש בעיה בהצגת הנתונים שאתה אומר אירופה, כי יש מדינות באירופה שאין בהן אנטישמיות כמעט בכלל.
<אביטל ליבוביץ: למשל מדינה שנמצאת פה רק 42 דקות טיסה שנקראת קפריסין שהיא חלק מהאיחוד האירופי וביטויי האנטישמיות שם או נמוכים או אפסיים.
<אביטל ליבוביץ: יש אגב מדינות שהן עם רוב מוסלמי ואין שם אנטישמיות, אז אני חושבת שלמען הדיוק כדאי באמת, מתוך 28 מדינות לפלח את אלה שבאמת יש את המסה ולהשקיע את המאמצים בהן כי באמת גרמניה לא שווה לקפריסין וצרפת לא שווה לקרואטיה.
<אביטל ליבוביץ: אז חייב להיות פה איזה שהוא מיקוד לדעתי.
<אביטל ליבוביץ: אני חושבת שמדינות שרמת האנטישמיות בהן מאוד נמוכה, או שלא קיימת או שטופלה, אני חושבת שצריכים לחזק אותן על הנושא הזה.
<אביטל ליבוביץ: יש לנו נטייה בתור ישראלים ואני לוקחת אשמה בנושא הזה, תמיד ללכת לרע ולזריקות אבנים ולהפגנות האלימות, וזה בסדר, צריך לשים את זה במודעות אבל אני חושבת שכדאי גם לחזק את הצד השני, אנחנו לא עושים את זה מספיק כמדינה.
<אביטל ליבוביץ: אני רוצה גם להציע רעיון מעשי.
<אביטל ליבוביץ: יש לנו נשיאת איחוד אירופי החל מלפני שבועיים שנקראת בולגריה.
<אביטל ליבוביץ: בולגריה היא מדינה ידידותית לישראל ואני חושבת שאפשר לנצל את המעמד המיוחד של בולגריה כנשיאת האיחוד האירופי ואולי לעשות פה איזה שהוא מהלך מסוים.
<אביטל ליבוביץ: אני רוצה גם לשתף אתכם, בסקר, לא שאלון.
<אביטל ליבוביץ: סקר עם חברת סקרים שאנחנו עושים כל שנה בקרב מעל 1,000 יהודים בארצות הברית ורק בשאלה אחת מתוך הסקר הזה, כששאלנו אותם "האם אתם חשים בתופעות אנטישמיות בתוך ארצות הברית", ב-2016 73% הביעו דעה חיובית.
<אביטל ליבוביץ: אבל השנה, כלומר ב-2017, לפני מספר חודשים, המספר הזה עלה ל-84% כך שהעלייה באמת ניכרת גם מבחינה סטטיסטית ואם תהיו מעוניינים אני יכולה להעביר לכם את הסקר.
<יעקב חגואל: יש הלימה בין שני הדברים.
<אביטל ליבוביץ: לא רק הלימה.
<אביטל ליבוביץ: תראה, טיפול של 11% בתוך ארצות הברית בשנה הוא טיפוס מאוד מאוד משמעותי.
<אביטל ליבוביץ: מפה אני רוצה לעבור לנושא האחרון שלי וזה הנושא של המנהיגות היהודית בארצות הברית.
<אביטל ליבוביץ: הזכרת בניתוח שלך בין היתר את הפחד להיחשף עם סממנים יהודיים וכולי.
<אביטל ליבוביץ: אבל הבעיה מבחינתי הרבה יותר עמוקה.
<אביטל ליבוביץ: הבעיה היא שגדל דור בארצות הברית של חבר'ה בגילאי 30-40 שהזיקה שלהם למדינת ישראל היא כמעט ולא קיימת וזה לא משנה כרגע אם הוא קונסרבטיבי או אורתודוכסי.
<אביטל ליבוביץ: כנראה שלרוב הוא יהיה קונסרבטיבי אגב, כי אורתודוקסים הרי מספרם מאוד נמוך.
<אביטל ליבוביץ: השאלה היא מה מדינת ישראל עושה כדי לחזק את הקשר של אותה אוכלוסייה שהיא עוד עשר שנים תלך לקונגרס ותבקש תקציב נוסף לייצור מיירטים של כיפת ברזל כדי שכולנו נוכל להמשיך את שגרת יומנו במבצע הבא שיהיה בעזה, ויהיה מבצע הבא בעזה.
<אביטל ליבוביץ: וזאת השאלה, כי אם אנחנו לא פועלים עכשיו אנחנו נאבד אותם.
<אביטל ליבוביץ: ראשי פדרציות, ראשי ארגונים יהודיים, הם אנשים שנמצאים כבר בגילאי 60 פלוס ו-70 פלוס ואני מאחלת להם כמובן בריאות מלאה ואריכות ימים אבל בסופו של דבר אני מסתכלת על הדור הבא ובו אנחנו חייבים להשקיע וזה לא משנה שוב באיזה דרך הם - - -
אברהם נגוסה: בואי נסכם.
אברהם נגוסה: אני מזמין אותך לדיון הבא אחרי, עם משרד התפוצות.
אברהם נגוסה: השאלה שלך מאוד מתאימה למשרד התפוצות.
אברהם נגוסה: נשאל אותם מה הם עושים בשיתוף פעולה עם מנהיגים יהודיים בעולם על מנת לחזק את הקשר של התפוצות עם מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: את מסכמת בכך?
<אביטל ליבוביץ: כן.
אברהם נגוסה: נעבור לדובר הבא.
אברהם נגוסה: ד"ר חיים פאירברג.
<חיים פיארברג: אני מוותר.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת נחמן שי?
נחמן שי: לא, אני רוצה לשמוע קצת.
אברהם נגוסה: מבחינת אלה שביקשו לדבר, אני מסיים כעת.
אברהם נגוסה: אם יש מישהו שרוצה לומר משהו, אני אתן לו את רשות הדיבור.
<יעל קסוטו שרון: אני מהקונגרס היהודי ישראלי.
<יעל קסוטו שרון: תודה רבה חבר הכנסת נגוסה, תודה רבה למר יעקב חגואל מההסתדרות הציונית העולמית, חברי הוועד המנהל, משרד החוץ משרד המשפטים, המשרד לעניינים אסטרטגיים ומכובדים אחרים שנמצאים פה.
<יעל קסוטו שרון: אנחנו מודים על הזכות לדבר כאן היום בשם הקונגרס היהודי ישראלי ערב יום הזיכרון הבינלאומי להנצחת קורבנות השואה, לחלוק כבוד לששת המיליונים שנספו, לאשר כאן יחד את המחויבות שלנו להילחם בנגף הזה שנקרא אנטישמיות.
<יעל קסוטו שרון: אדוני היו"ר, 73 שנה אחרי שהעולם אמר "לעולם לא עוד", הקולות, המראות והדיווחים שאנחנו מקבלים השכם לבקרים לא נותנים לנו עוד מנוח.
<יעל קסוטו שרון: רצינו להאמין שכך ולעולם לא עוד.
<יעל קסוטו שרון: אבל השאלה האם כך זה.
<יעל קסוטו שרון: בשבוע הבא נציין 12 שנים למותו של אילן חלימי ז"ל, שנחטף, עונה ונרצח לאחר שלושה שבועות של עינויים רק כי היה יהודי.
<יעל קסוטו שרון: באפריל האחרון נרצחה ד"ר שרה חלימי.
<יעל קסוטו שרון: בחודש האחרון באירופה דווח על בתי כנסת - - - בשבדיה, חנויות של חנות כשרה בהולנד נופצו, פנים של ילדה פריזאית בת 15 נחתכו בברוטליות, חנויות כשרות הוצתו בדיוק בסמוך למועד של ההתקפה על היפר כשר.
<יעל קסוטו שרון: בבריטניה שיא בהתקפות אנטישמיות, בברלין 228 אירועים אנטישמיים רק מאז ינואר, המשטרה צריכה לאבטח אנשים שהולכים לבתי כנסת ולפעילויות אחרות.
<יעל קסוטו שרון: יהודים רבים ברחבי אירופה מסומנים היום מאוימים, רכוש יהודי נתון תחת ונדליזם.
<יעל קסוטו שרון: המסר שמועבר ליהודים באותן מדינות כמו שציינת מר חגואל, צרפת, בלגיה בעיקר, שהדרך הטובה ביותר להתגונן זה להסתיר שהם יהודים.
<יעל קסוטו שרון: להסוות סממנים.
<יעל קסוטו שרון: זה כמו תרופת דמה לסרטן.
<יעל קסוטו שרון: יהודים רבים חיים כיום באירופה באווירת פחד וחוסר בטחון אישי.
<יעל קסוטו שרון: הם לא בטוחים עוד בעתידם באירופה.
<יעל קסוטו שרון: שמענו בבלגיה, יחד עם חבר הכנסת חיליק בר איך מספרים לנו שיהודים או שהם כבר ארזו את המזוודה או שהם קנו מזוודה והיא נמצאת בבוידעם, ומאוד קשה לשמוע את הדברים האלה.
<יעל קסוטו שרון: אנחנו מנסים להבין למה למרות המאמצים והמשאבים שמושקעים, השנאה מגיעה לרמות כאלה שלא נראו מאז השואה.
<יעל קסוטו שרון: במידה רבה ניתן להסביר זאת בכך שהמאבק באנטישמיות עד היום התמקד באופן מסורתי בצמצום ומזעור התופעה ולא בהכחדה שלה.
<יעל קסוטו שרון: הצבעה על ירידה ברמת האנטישמיות, אפילו זמנית, עלולה להיתפס כהצלחה, אבל זאת מתפוגגת למול מציאות מאוד מרה.
<יעל קסוטו שרון: לדוגמה ב-1989 דווח על 89 אירועי אלימות על רקע אנטישמי כלפי יהודים בכל העולם.
<יעל קסוטו שרון: היום אנחנו מדברים על מאות וגם אלפים ברחבי המפה.
<יעל קסוטו שרון: השיא של אתמול מתגמד לעומת זה של היום.
<יעל קסוטו שרון: השוואה שמתבצעת מדי שנה בין רמת האנטישמיות הנוכחית לבין זו של השנה אשתקד היא מטעה מתעתעת ומסמאת את עיני המתבונן.
<יעל קסוטו שרון: מה שנדרש היום לדעתנו זה שינוי פרדיגמה דרסטית בדרך שבה נלחמים בשנאה הרוחשת הזאת.
<יעל קסוטו שרון: קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל אמרה "מי שמסית לתקיפה או תוקף מישהו עם כיפה או שלובש מגן דוד תוקף את כולנו.
<יעל קסוטו שרון: החיים היהודיים שייכים לכולנו והם חלק מהזהות שלנו וכשאנשים בגרמניה מאוימים או מופלים בגלל המראה היהודי שלהם או בגלל תמיכתם בישראל זו שערורייה שלא נקבל" אנחנו בקונגרס היהודי ישראלי קוראים ליישם חמישה מוקדי כוח היום שמוטלים על הקהילה הבינלאומית ומנהיגיה, כפי שאמרת, רן יעקבי.
<יעל קסוטו שרון: קודם כל חלה חובה לאמץ הגדרה אוניברסלית לאנטישמיות באירופה.
<יעל קסוטו שרון: אנחנו מבקשים להוקיר את ממשלות גרמניה, אוסטריה, בריטניה, בולגריה רומניה שכבר אימצו את ההגדרה שלIRAF לאנטישמיות.
<יעל קסוטו שרון: בפרלמנט האירופי ביוני 2017, 479 חברי פרלמנט הצביעו בעד אימוץ ההגדרה.
<יעל קסוטו שרון: אנחנו קוראים כאן ממשכן הכנסת לממשלה לפעול כדי להעביר את זה בכל אותן מדינות ולאלתר.
<יעל קסוטו שרון: פשוט המצב רותח, מבעבע, ופשוט אי אפשר לחכות.
<יעל קסוטו שרון: שנית, להתמקד בחינוך, הכרח.
<יעל קסוטו שרון: אנשים לא נולדים לשנוא, אנשים לומדים לשנוא.
<יעל קסוטו שרון: אם נוכל לשנות את הלך הרוח הזה מגיל צעיר אנחנו יכולים לעשות הבדל משמעותי.
<יעל קסוטו שרון: שלישית, עלינו להכיר בכך שצורה זו של הסתה היא לא ייחודית לעם היהודי וכי מה שמתחיל עם היהודים לעולם לא יסתיים ביהודים.
<יעל קסוטו שרון: על הקהילה היהודית גם לראות עצמה כשותפה במאבק רחב יותר ולשתף פעולה עם קבוצות דתיות אחרות במאבק על הזכות המשותפת והבלתי ניתנת לערעור להתקיים בשלום.
<יעל קסוטו שרון: רביעית, ברשותך, האנטישמיות והשנאה המתבטאת בפלטפורמות מקוונות היא היום אתגר מאוד משמעותי.
<יעל קסוטו שרון: יש לאכוף בצורה הדוקה הרבה יותר ממה שקורית היום את הקודים האתיים במרחב הדיגיטלי.
<יעל קסוטו שרון: חמישית ואחרונה, על ידי הכרה בהשפעות המסוכנות וההשלכות האלימות של דברי שטנה אנטישמיים לנצל מסגרות משפטיות בתוך המדינות של האיחוד האירופי והמוסדות הרב לאומיים כדי לבלום את דברי השנאה באופן מיידי ולא לחכות למטרה שמלוא עוצמתו של חוק יניע אחרים ממעשים דומים.
<יעל קסוטו שרון: השואה שהייתה דוגמה רצחנית ליכולתם של בני אדם להסלים ממילים הטרדות ולבסוף לאלימות ורצח.
אברהם נגוסה: תסיימי בבקשה כי הזמן קצר.
<יעל קסוטו שרון: שורה אחרונה ברשותך.
<יעל קסוטו שרון: בכדי שזה יתקיים, באחריותן של ממשלות אירופה, מוסדות וגם מדינת ישראל בראש ובראשונה ליישב את היסוד הזה של סובלנות עם מחויבות חד משמעית לחיסול האנטישמיות.
<יעל קסוטו שרון: אנחנו מודים על הדיון ומודים לכל מי שלוקח בתהליך הזה.
אברהם נגוסה: מנכ"לית ADL בבקשה בקצרה.
<קרול נוריאל: ממש בקצרה, התייחסות לשתי נקודות אביטל.
<קרול נוריאל: ביחס לנתונים שאביטל הזכירה, הייתי רוצה להזכיר את הנתון שדיברנו עליו כשהיינו כאן בישיבה בכנסת של עלייה של 67% באירועים אנטישמיים בארצות הברית, רק בחודשים ינואר עד ספטמבר 2017 רבותיי, זה לא הנתונים עד סוף השנה והנתונים צפויים לשקף משהו הרבה יותר גבוה.
<קרול נוריאל: נקודה שמאוד חשובה לי זה כאן ביחס למציאות הישראלית שלנו בכל הנוגע למאבק באנטישמיות.
<קרול נוריאל: אנחנו לא יכולים לחנך בני נוער ברחבי העולם על מה זה אנטישמיות, מה זה יהודים, איך נאבקים בה ולא לחנך בתוך ישראל.
<קרול נוריאל: אני מוצאת שזאת נקודה שבה יש לנו סוג של פער, ילדים תמיד ידעו מה קרה בימי מלחמת העולם השנייה, ידעו איך להתייחס לזה, הם לא יודעים איך נראים מופעים של אנטישמיות היום.
<קרול נוריאל: אני רואה צורך גדול, אנחנו מנסים לענות על הצורך הזה, אבל באמת הצורך רוחבי בכל מערכת החינוך, ליישם מערכים ללימוד אנטישמיות עכשווית ודה לגיטימציה.
אברהם נגוסה: כיוון שאנחנו מקיימים עוד דיון בשעה 13:00 בוועדה הזאת בנושא התפוצות עם משרד התפוצות, אני מזמין את כולם להיות כאן, ניתן הזדמנות למי שלא דיבר כאן.
אברהם נגוסה: בבקשה חבר הכנסת ד"ר נחמן שי ולאחר מכן יעקב חגואל ואני אסכם את הדיון.
נחמן שי: תודה רבה אברהם, תודה רבה לך יעקב על הסקר.
נחמן שי: אני לא אצליח להיות בדיון הבא.
נחמן שי: אנחנו עוסקים הרבה בשאלת האנטישמיות, אתמול דיברתי על זה גם במליאת הכנסת, אני מבין שהדו"ח שמשרד התפוצות הכין הוצג לממשלה ביום ראשון השבוע.
נחמן שי: זה בסדר גמור בעיני, השאלה היא איך הממשלה תנהג לא מה הוא יגיד או מה אומר יעקב אלא מה הממשלה תעשה בסופו של דבר.
נחמן שי: יש לי הרבה הערכה להסתדרות הציונית העולמית אבל תופעת האנטישמיות גדולה גם עלייה.
נחמן שי: היא תופעה היסטורית ארוכת ימים, עמוקה, שורשיה כמה שלא נחפור לא נגיע לקצה שלהם, והמאבק נגדם מחייב בראש ובראשונה לדעתי את מדינת ישראל, את מדינת העם היהודי.
נחמן שי: היא צריכה להוביל את המאבק באנטישמיות.
נחמן שי: מה שראיתי מהסקר של משרד התפוצות ואני רואה גם פה, פה זה יותר התייחסות ליהודים איך הם חיים בתוך העולם הזה, יש לנו פה משימה כבדה מאוד.
נחמן שי: בשנת 2018 דברים שנקראים אנטישמיות לא יכולים להמשך.
נחמן שי: אנחנו רואים דווקא ההיפך, אנחנו רואים שקמות תנועות ימין גם באירופה, גם בארצות הברית, סוג של ימין והם משחררים את כל השדים מתוך הבקבוק.
נחמן שי: השדים יוצאים החוצה ולהחזיר אותם יהיה קשה מאוד.
נחמן שי: אני מצפה, וזה התפקיד שלך בין היתר אברהם, יעקב עושה את שלו בהסתדרות הציונית, אני משוכנע, אבל התפקיד שלך ללחוץ על הממשלה, גם אנחנו נעשה את זה.
נחמן שי: זה לא נושא פוליטי, זה לא נושא שמבדיל בין הימין והשמאל בישראל ובין הקואליציה לאופוזיציה לאיזה שהוא מאמץ משותף של התמודדות בנושא.
נחמן שי: לשים את זה כמשימה מרכזית ולמשרד החוץ.
נחמן שי: משרד התפוצות אין לו רגליים בשטח, בסוף זה משרד החוץ, כדי שהם יעמידו את זה באחד מהמקומות הראשוניים בעדיפויות שלהם.
נחמן שי: המשרד חלש היום, זה לא שייך, אבל זו חייבת להיות משימה לאומית.
נחמן שי: אני לא רואה דרך אחרת.
נחמן שי: ולפנות ממשלה לממשלה, דרך הממשלות לרשויות החוק בכל מדינה כדי לפעול בכל דרך שהיא לבלום את זה.
נחמן שי: יש הרבה דרכים, אבל קודם כל דרך הממשלות ודרך רשויות החוק, משרדי משפטים, משטרה וכדומה כדי לבלום את התופעות האלה.
אברהם נגוסה: תודה, מר יעקב חגואל בבקשה.
<יעקב חגואל: ראשית אני מודה לכל המשתתפים כאן ובעיקר לך היושב ראש, שארגנת את הוועדה הזאת היום.
<יעקב חגואל: אני מודה לך מאוד.
<יעקב חגואל: אני רוצה לגעת בשלושה דברים ברשותכם.
<יעקב חגואל: אחד – אני חושב שהנושא שדיבר פה ד"ר אוחיון בנושא החקיקה הוא חשוב מאוד.
<יעקב חגואל: אם אנחנו לא נחוקק כאן בבית הזה חוק שמדבר על כך שכל מי שמתבטא בהתבטאויות אנטישמיות וכל נושא של נאצי או לא נאצי, בהקשר הזה אנחנו לא יכולים לדרוש מפרלמנטים אחרים את העניין.
<יעקב חגואל: נאה דורש נאה מקיים.
<יעקב חגואל: ופה אני אומר, אני חושב שזה משהו שצריך כמו שאמר פה חבר הכנסת שי, בהקשר הזה כל הבית פה, יש פה מחנה משותף שאפשר להביא את החוק הזה לפני סוף המושב הזה עוד ואני קורא לך היושב ראש, קח את זה, ואנחנו ננסה לסייע בהקשר הזה.
<יעקב חגואל: דבר שני, אין מה לעשות.
<יעקב חגואל: אנחנו רואים בעשור האחרון את אותו מדרון חלקלק שמשפיע על כל הקהילות היהודיות ובסופו של יום משפיע על כל העם היהודי ובהקשר הזה כל טוקבק, וכל גרפיטי על הקיר צריך להתייחס אליו ולעצור אותו שם כי אם זה לא ייעצר שם זה ייעצר בדברים חמורים יותר.
<יעקב חגואל: דבר אחרון, כשאני קורא את התשובות של השאלות של אחינו היהודים בגולה, אני אומר אנחנו כאן עם אחד והערבות ההדדית צריכה לגרום לכולנו להרים ראש בגאווה יהודית.
<יעקב חגואל: רק בגאווה יהודית, רק בחיזוק של הקהילות היהודיות יהיה אפשר להכיל את האנטישמיות הזאת.
אברהם נגוסה: תודה לך, להסתדרות הציונית בהנהגתך, תודה לכל הארגונים והנציגים שהגעתם לפה, משרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: קיימנו דיון מאוד חשוב בהמשך לדיונים שקיימנו גם בעבר.
אברהם נגוסה: יש לנו עבודה רבה ביחד בשיתוף פעולה ושילוב ידיים בין משרדי הממשלה הארגונים הלא ממשלתיים, זו משימה לאומית שכולנו חייבים לנצח במערכה.
אברהם נגוסה: כמו שאמרת, גם חבר הכנסת לשעבר ד"ר שמעון אוחיון, אמרתי קודם, אני לוקח את האחריות יחד עם חבריי חברי הכנסת להוביל לחקיקה פה בכנסת על מנת שסוף סוף תהיה חקיקה במאבק באנטישמיות.
אברהם נגוסה: דבר שני, אני קורא למשרדי הממשלה בעיקר למשרד החוץ, משרד ההסברה, התפוצות, לקחת את הנושא הזה ולחזק את השולחן העגול הקיים, לחזקו בכך שאנחנו מצרפים גם ארגונים לא ממשלתיים, וגם שיתוף פעולה עם ההנהגה היהודית שם חשובה, וכמובן מול ממשלות ומדינות שונות.
אברהם נגוסה: לחזק את הקשר מול האנטישמיות.
אברהם נגוסה: לנו חברי הכנסת יש אחריות לבצע חקיקה כדי להילחם גם בתוך ישראל שאלה שתומכים בתנועות ה-BDS ואלה שנותנים לגיטימציה לאויבינו לתקוף בנו בחזרה.
אברהם נגוסה: לכן כמו שציינתי את החקיקה למניעת מאלה שמסיתים להיכנס למדינת ישראל, כך גם אנחנו צריכים לעבוד ביחד להעניש יותר, וזה מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: גם למי שנמצא בבית הזה.
אברהם נגוסה: בשעה 13:00 נקיים דיון ובו נשמע את הדו"ח של משרד התפוצות.
אברהם נגוסה: אני מזמין את כולכם.
אברהם נגוסה: אני רוצה להודות לכם.
אברהם נגוסה: אנחנו שמחים להיות פה, אנחנו מודים למנכ"ל הכפר, מר רונן צפריר, ולצוות, יש אנשים שאני מכיר אותם באופן אישי, כמו יהודה זפרני, נפגשנו איתו כמה פעמים בכנסת, הוא אמר לי 'אתה צריך לבוא, להביא את הוועדה למקווה ישראל".
<יהודה זפרני: זה ביקור היסטורי.
אברהם נגוסה: כן, זה ביקור היסטורי ואני מאוד מודה לך.
אברהם נגוסה: וד"ר יהודה מימרן, אני מכיר אותו הרבה שנים מירושלים, חבר דירקטוריון ויושב ראש ועדת החינוך פה בכפר, כמובן נציגי משרדי הממשלה נמצאים פה, הם יציגו את עצמם כשהם מדברים, והצוות של הכפר.
אברהם נגוסה: אנחנו שמחים ועכשיו ניתן את רשות הדיבור להציג לנו את הפעילות בבית הספר פה, למנהל הכפר, מר רונן צפריר, בבקשה.
<רונן צפריר: תודה רבה, ברוכים הבאים.
<רונן צפריר: תודה שאתם מכבדים אותנו בנוכחות שלכם, מבחינתנו זה מאוד חשוב ומשמעותי לארח אתכם כאן אצלנו כדי לחשוף את העשייה שלנו כאן וזאת עשייה שמתרחשת מאז 1870 ועד לרגעים אלה.
<רונן צפריר: אנחנו מאוד גאים בעשייה הזאת, עשייה שמושתתת על מורשת חינוכית של אהבת האדם, האדמה, הטבע והמולדת, עוד מימיו של קרל נטר, שהיה מנהלה הראשון של מקווה ישראל.
<רונן צפריר: אנחנו תיכף נפרט על זה.
<רונן צפריר: נמצאים כאן חברי הנהלת הכפר ואנשים טובים שמלווים אותנו לאורך כל הדרך, הפיקוח של מינהל החינוך ההתיישבותי, שאנחנו שייכים לו, והמנהלים.
<רונן צפריר: נתחיל משרי, יאיר, שיציגו את עצמם.
<שרי שלהב כץ: קוראים לי שרי שלהב כץ, אני מנהלת הטיפול פה בכפר, אחראית על אנשי הטיפול, יועצות, פסיכולוגים ועובדים סוציאליים.
<שרי שלהב כץ: אני פסיכולוגית קלינית בהכשרתי.
<יאיר מדר: יאיר מדר, אמרכ"ל הכפר, בוגר מקווה ישראל, הרבה מאוד שנים במקום הזה ומאוד שמח שאתם אורחים שלנו.
<דפנה שניידר: דפנה שניידר, מנהלת בית הספר, המדור הכללי, 16 שנה במקווה ישראל, עולה חדשה בעצמי.
<אלכס כץ: אלכס כץ, מנהל הפנימייה הכללית ממלכתית.
<אלכס כץ: גם אני עולה לשעבר, לפי המבטא, גם אני בוגר מקווה ישראל.
<יהודה חכים: אני יהודה חכים, מנהל המשק החקלאי, בוגר מקווה ישראל.
<ברוריה נחמיאס: אני ברוריה נחמיאס, מנהלת בית הספר הדתי במקווה ישראל.
<ברוריה נחמיאס: הגעתי למקווה ישראל לפני 28 שנה במסגרת היחידה לפעילי ציבור באוניברסיטת בר אילן, עשינו עבודה עם קליטת עולים בתוך בית הספר הדתי, ומאז עד היום אני כאן.
<אנה ליטרוביק: אנה ליטרוביק, מנהלת מרחב ראשון לציון חולון, משרד העלייה והאינטגרציה.
<יעל מקונן: אני יעל מקונן, המנהלת של הפנימייה הדתית, גם בוגרת של מקווה, מקוואית בנשמתי.
<נחמיה חתוכה: שמי נחמיה חתוכה, מנהל מחוז תל אביב והמרכז במשרד העלייה והקליטה.
<נחמיה חתוכה: לא בוגר מקווה.
<קריאה: וגם לא עולה חדש.
<נחמיה חתוכה: וגם לא עולה חדש.
<ציפי גלעדי: ציפי גלעדי, אני ראש תחום פרלמנטרי, עובדת עם יושב ראש הוועדה ועם דנה גורדון, הייתי רוצה להיוולד כאן.
<ידידיה וולף: אני מפקח תלמידים עולים בחמ"ד, במינהל החינוך ההתיישבותי ומלווה את המדור הדתי על כל שלל עוליו וגווניו.
<יואל גרומבק: יואל גרומבק, רפרנט צרפת במינהל החינוך ההתיישבותי, מלווה את שני בתי הספר.
<נועה זירבוביץ: אני תלמידה כאן, בכיתה י', כותבת לעיתון.
<יוליה מורדוב: יוליה מורדוב, אני מנהלת חטיבת הביניים של בית ספר ישראלי צרפתי כאן במקווה.
<יוליה מורדוב: עולה חדשה ותיקה.
<יעקב מלקמו: מלקמו יעקב, אני מפקח על הפנימייה כאן במקווה, אני יליד הארץ.
<לילי פריד: אני מפקחת על כיתת תלמידים עולים במינהל ומנהלת היחידה להנחלת הלשון.
<יהודה זפרני: אני יהודה זפרני, למי שלא מכיר, אני עליתי מקרית שמונה לפה לפני - - - זה גם עלייה, אני כמובן בוגר מקווה ישראל וידיד הכפר.
<יהודה זפרני: הייתי פה דירקטור שתי קדנציות אחרונות ואני פה עד מותי.
<רונן צפריר: מי שנמצא איתנו עוד זה נציגי כל ישראל חברים.
<רונן צפריר: לא תכננתי שזה יהיה ככה, אווה לביא, אחראית על כל קשרי תפוצות בכל ישראל חברים והיא אחד מהאנשים שהכי אשמים בכל מה שקשור לעליית תלמידים בישראל.
<אווה לביא: כן, אני חייבת להוסיף, אני ישראלית חדשה.
<יהודה מימרן: מנכ"ל כל ישראל חברים.
אברהם נגוסה: נמצאים פה גם היועצים הפרלמנטריים שלי.
<רונן צפריר: מבחינת סדר היום שלנו, אנחנו רוצים לעסוק במה שאנחנו עושים כאן.
<רונן צפריר: אנחנו נצפה בסרט קצר שמרכז את כל ה-148 שנים שאנחנו נמצאים כאן על הקרקע ובעצם עושים חינוך וחקלאות, לאחר מכן יגיעו לכאן תלמידים ונרד לסיור ואנחנו גם ניטע עץ כי ט"ו בשבט זה השבוע, אז אנחנו ניטע עץ משותף ביחד.
<רונן צפריר: ברשותכם, נתחיל בסרט.
<רונן צפריר: (הקרנת סרט).
<רונן צפריר: זה אנחנו ב-12 דקות.
<רונן צפריר: מאז ועד היום, ציינתי קודם, אנחנו מתעסקים בחינוך ובהקניית המורשת היהודית ציונית במדינת ישראל, כשהחקלאות היא בעצם סוג של אמצעי.
<רונן צפריר: כיום יש בכפר 1,800 תלמידים, מגיל שנתיים עד גיל 18 ואחרי גיל 18 יש לנו מכינה קדם צבאית ויש לנו גם פרויקט שנקרא אקדמיה בראש שקט, שזה פרויקט של משרד הקליטה, משרד החינוך ואנחנו, שנותן מענה לכ-20 סטודנטים אתיופים שמגיעים אלינו ונותנים שירות לקהילה, לנו ולבתי ספר ערב ובשעות הבוקר הם לומדים במכללות ובאוניברסיטאות מסביב.
<רונן צפריר: כפי שהבנתם, נושא העלייה וקליטת העלייה זה נושא שמבחינתנו הוא אחד מהדברים הבסיסיים ביותר במקווה ישראל ולאורך כל השנים היינו שותפים לעלייה ולקליטה של עולים מהארץ ומהעולם.
<רונן צפריר: בוגרים רבים ממקווה ישראל יצאו, אחרי שהם עלו ונקלטו בארץ, לכבוש את הארץ דרך החקלאות.
<רונן צפריר: כ-50 יישובים, כמו שראיתם בסרט, הם 50 יישובים שהוקמו על ידי בוגרי מקווה ישראל.
<רונן צפריר: כיום אנחנו מתמודדים עם אתגר העלייה בכמה ממדים, כשהממד הראשון שאנחנו חווים אותו זה בעצם התלמיד או התלמידה בכיתה והאזור שבו הם מנהלים את החיים שלהם, הממד השני זה ההורים שלהם והמשפחות שלהם, והממד השלישי שהוא לא פחות חשוב והוא מאוד מאוד מורכב בשנים האחרונות, גילינו, זה הצוות שלנו, כי אנחנו גם קולטים עלייה בצוות.
<רונן צפריר: זאת אומרת בשלושת הממדים האלה אנחנו מתנהלים בנושא של העלייה.
<רונן צפריר: יש לנו היום גם בכפר כ-284 תלמידים עולים, שחלקם הם צרפתים, חלקם הם מחבר העמים, חלקם אתיופים, מהעדה, בודדים מגיעים מארצות כמו תימן, היה לנו איזה שהוא ניסיון עם העלייה מתימן, נשאר לנו כרגע תלמיד אחד בתהליך הזה.
<רונן צפריר: יש לנו תלמידים מוסלמים, יש לנו צ'רקסים וכמובן הזרם המשמעותי שאיתו אנחנו חיים זה הסיפור של הממלכתי דתי לצד הממלכתי שחי כאן במתחם אחד, בכפר אחד.
<רונן צפריר: זה נושא בפני עצמו שאנחנו מנהלים אותו תוך כדי תנועה.
<רונן צפריר: ההנהלה של הכפר מנוהלת על ידי שמונה מנהלים כשכל מנהל בעצם מנהל את היחידה שלו, זה אומר את הצוות שלו וכל מה שמשתמע מכך.
<רונן צפריר: אנחנו כפופים לוועדת החינוך שיהודה הוא היושב הראש שלה ולמועצת המנהלים של הכפר, שבנויה מארבעה נציגים של כל ישראל חברים וארבעה נציגים של מדינת ישראל, כולל יושב ראש שמנהל את מועצת המנהלים.
<רונן צפריר: אנחנו כרגע עדיין בלי יושב ראש כבר שנה, אנחנו מקווים שבחודשים הקרובים זה ייפתר, זה תהליך שאנחנו נמצאים בתוכו וזה משהו שמאוד מאוד חסר לנו.
<רונן צפריר: יש לנו כאן תלמידים.
<רונן צפריר: אנחנו מבחינתנו נשמח לנהל איזה שהוא רב שיח.
<רונן צפריר: המנהלים נמצאים כאן ואפשר להרגיש בנוח ולשאול שאלות ולדבר איתנו על כל מה שקשור מבחינת האתגרים שלנו והאתגרים שלנו הם לא פשוטים, אנחנו מתמודדים עם זה ברמה היומיומית, אם זה בצד הרגשי ואם זה בצד הפיזי ואם זה בצד התפיסתי וגם מחשבה קדימה איך אנחנו מנהלים את כל התהליך הזה.
אברהם נגוסה: אז סך הכול 240?
<רונן צפריר: 284 תלמידים עולים מתוך 1,860.
אברהם נגוסה: מכל התפוצות.
<יהודה זפרני: אני רוצה להוסיף כמה מילים לפרוטוקול.
<יהודה זפרני: רונן צפריר, המנכ"ל, והצוות, מר נגוסה, הצוות בכלל של מקווה ישראל מאוד מאוד צנוע.
<יהודה זפרני: מה שהוא לא הוסיף בסקירה שלו זה שהצוות הצנוע, אבל הכול כך מקצועי, עשה בעשור האחרון מהפכה.
<יהודה זפרני: מהפכה, אני מתכוון, שלא קיימת בארץ, אין דבר כזה בארץ שתוך פחות מעשור הצוות המקצועי, בראשות המנכ"ל כמובן, הצליח להביא את הממוצע מ-20% ומשהו הצלחה בבגרות, היה לנו הכבוד להכריז על ממוצע של 94%.
<רונן צפריר: יש עדכונים אצל ברוריה.
<ברוריה נחמיאס: אצלנו 100% זכאות לבגרות, 100% לעולים.
<יהודה זפרני: 100% הצלחה בבגרות, אין דבר כזה, לא קיים.
<יהודה זפרני: אני, לשמחתי, החלטתי להתמודד על ראשות עיריית נתניה ואני קצת בקי, התחלתי לבדוק מה קורה בערים ובבתי ספר, אתה לא מצליח לראות ממוצעים כאלה ובטח ובטח במקום שהוא קולט עלייה מכמעט 17 לאומים.