GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שלומי ערה: אני אציג מספר דברים מרכזיים שעשינו, שאני יכול להגיד לך שעלות המשאבים שמוצגת פה היא פי שלושה וארבעה מהתקציב שקיבלנו ב'דרך חדשה'.
<שלומי ערה: אני יכול גם להגיד לך שעד לרגע זה לא קיבלנו מה התקציב של 2018 ועיריית פתח תקווה לא יכולה להעמיד כנגד זה תקציב לשנת 2018 ושמישהו יבוא ויגיד לי בינואר ובפברואר - - -
אברהם נגוסה: קיבלתם את התקציב ל-2017?
<שלומי ערה: קיבלנו 2017, חצי שנתי.
<שלומי ערה: היום כשבונים תקציב של העירייה לשנת 2018, אם היו לי 300,000 שקל ואני אמור לקבל 600,000 שקל והעירייה אמורה לשריין 600,000 שקל עד שנקבל את זה, היא לא יודעת את זה, כי אין מסמך.
<שלומי ערה: אז אני מבקשת מהכנסת שנקבל את המסמך, את התקציב של שנת 2018 ואתמול, לא מחר, כי אחרת אי אפשר, הגזברות פה לא יכולה להגיש תכנית עבודה 2018 ולא יהיה אפשר להוציא את התכניות האלה לפועל.
אברהם נגוסה: אז יש נציגים שיענו לך.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתציג לנו קודם כל מה אתם עושים, על פי התכנית הזאת.
<שלומי ערה: אנחנו הכנסנו מדריכי מוגנות, למשל בכפר הנוער אמי"ת, פתחנו להם מועדון נוער, אני מדבר על כפר הנוער אמי"ת, יש שם אוכלוסייה רבה של יוצאי הקהילה מפתח תקווה ולא מפתח תקווה.
<שלומי ערה: עשינו איתם את פרויקט עתיד בטוח, מנהיגות אקדמית שהובילו דניאל ואגף הקליטה וזאת ההזדמנות באמת להגיד לאגף הקליטה, שעושה עבודה נפלאה, והדיון הזה, אפשר לחלק אותו גם לשניים, בתפיסה שלי, אבל לא ניכנס, יש פה את העשייה ויש פה את הדברים שצריך לטפל בהם.
<שלומי ערה: חבר'ה, שמוציאים אותם לאוניברסיטה באריאל, שהם הולכים ל-12 מפגשים שם ולומדים ונחשפים לאוניברסיטה כדי שהעתיד שלהם יישב להם פה איפה שהוא, שצריך ללכת לאקדמיה ולא ייבהלו מזה בהמשך.
<שלומי ערה: בתחום הפנאי, יש שיתוף פעולה מלא עם אגף הנוער בעקבות זה שראינו שהספורט הוא גורם מונע אלימות ומאחד ומאפשר שיח, פתחנו פה ליגות שכונות לגילאי חטיבות הביניים ולגילאי התיכון.
<שלומי ערה: יותר מחצי מהקבוצות מקהילה כזו או אחרת, אבל מבחינתנו זה לא רלוונטי, גם השפה של העירוב הזה היא לא רלוונטית, מבחינתנו כולנו שווים.
<שלומי ערה: תכנית שער שוויון בכפר הנוער אמי"ת, עוד פעם, זו תכנית ייחודית שמוציאה אותם מהעיר החוצה, גם לטורנירים עם קבוצות דומות בערים אחרות.
<שלומי ערה: ליגה ביתא וליגת אייפל, שבאו החבר'ה הצעירים, אמרו 'אנחנו משחקים כדורסל בליגות' ו'אנחנו משחקים כדורגל בליגות' ו'אנחנו רוצים שיהיה לנו מגרש ואנחנו רוצים מאמן ואנחנו רוצים תלבושת', שזה לא חובה שהרשות תיתן את זה, עטפנו אותם ונתנו להם והם מייצגים את העיר ויש להם סיסמה.
<שלומי ערה: הנה, אפשר לראות את החבר'ה, נתי ו - - -
אברהם נגוסה: עניין הספורט זה גם על פי התכנית הממשלתית או שזה פרויקט של העירייה?
<שלומי ערה: זו יוזמה של הרשות, מתקציבי הרשות.
<שלומי ערה: שאמרתי, זה למשל מה שמשלש לנו את התקציביים הספציפיים שמוקצים, כאילו שאתה חייב להשתמש בהם.
<שלומי ערה: פתיחת מועדון נוער בשכונת דדו.
<שלומי ערה: בשכונת דדו אין מרכז נוער.
<שלומי ערה: יש שם מתנ"ס, אבל מבחינת פעילויות לנוער, לא היה.
<שלומי ערה: הקצו לנו בשכונה קומה, שמנו שם שני מדריכים והחבר'ה מגיעים לשם ארבע פעמים בשבוע, כולל שני רכזים באופן קבוע.
<שלומי ערה: תכנית נמ"ש, נוער מוביל שינוי.
<שלומי ערה: בחלק גדול ממרכזי הנוער, ותיכף אולי ירחיבו על זה החבר'ה.
<שלומי ערה: קבוצות וידיאו תרפיה, קבוצות אמנויות הבמה, הדרכות הורים, הדרכה של הורים, 'כוונה טובה'.
<שלומי ערה: דרך אגב, בעניין הזה יש באמת קושי להגיע לאוכלוסייה.
<שלומי ערה: פתחנו קורס הכנה לצה"ל עם אגף הנוער, נרשמו 15 זוגות הורים שיגיעו, של נערים שמתגייסים, בכל מפגש שהיינו באים היו שניים עד שלושה הורים, קורס שעלה לנו המון כסף.
<שלומי ערה: לא מגיעים.
<שלומי ערה: דיברנו עם הורים שיבואו, לא מגיעים.
<שלומי ערה: הגיוס הוא מאוד מאוד קשה.
<שלומי ערה: סיירת חסד ייחודי.
<שלומי ערה: נוער מעמישב ששמנו להם מדריך והם קבעו מה התכנית שהם רוצים.
<שלומי ערה: הם החליטו בתוך השכונה ללכת פעם בשבוע לאסוף מצרכים בסוּפרים השונים והם קבעו מי המשפחות שהם מחלקים להם את זה בסתר, בתוך השכונה.
<שלומי ערה: מי שזכתה מקום ראשון זו סח"י, זה השם שלהם, סיירת חסד ייחודי.
<שלומי ערה: זו קשישה ניצולת שואה שעשו איתה הדלקת נרות, היא אמרה 'תראו איזה יופי, איזה יחס', אף אחד לא חשב על זה לפני.
<שלומי ערה: מדריכי רחוב בשכונות.
<שלומי ערה: גיוס מדריכה יוצאת הקהילה, בדומה למודל שאנחנו עובדים עם המשטרה, במודל שני המש"קים שגייסו לשיטור הקהילתי פה.
<שלומי ערה: בהתחלה היה איזה קושי בהידברות, אבל עכשיו זה עובד מצוין, כולל זה שמול המש"ק, עכשיו כבר הקימו סיירת הורים, ההורים שם הולכים ורואים את הנוער בערבים ובלילות והם אומרים 'וואו, לא ידענו שזה המצב' ואנחנו עושים איתם עבודה מאוד טובה.
<שלומי ערה: תכנית מיל"ה לנערים שהיו עם תיק פלילי.
<שלומי ערה: פותחים ומסיימים אותם וזה מאפשר להם להתגייס לצבא ומנקה להם את התיק ונותן להם דרך חדשה לחיים טובים יותר.
<שלומי ערה: הסברה קהילתית, הסברות בבתי הספר ובמרכזי נוער.
<שלומי ערה: רצינו ואי אפשר.
<שלומי ערה: אי אפשר מהתכנית הזו לשלם הסעות, וזה מה שהם צריכים, אי אפשר לקנות מזון, וזה מה שאנחנו צריכים.
<שלומי ערה: אי אפשר לתת קורסי למידה, כמו שהם רצו, אי אפשר.
<שלומי ערה: אנחנו רוצים לתת ואי אפשר.
<שלומי ערה: כשאני מדווח את זה למשרד לבטחון פנים לא מאושר לי להוציא אותם לקורס.
<שלומי ערה: מה שעשינו עם משה משה על קורסי הטלפונים, זה תקציב של הרשות.
<שלומי ערה: אם רק היו מכניסים לנו את זה בסעיף של 'הדרך החדשה' והיו מאפשרים לנו את זה, אז יכולנו לתת יותר דברים שהשטח צריך אותם, אבל כרגע אנחנו מוגבלים.
אברהם נגוסה: בעניין הכשרה, למשל אמרו פה שנהיגה והכשרות - - -
<שלומי ערה: לא מאושר.
<שלומי ערה: מבחינת התקציב של התכנית אי אפשר להכניס את זה מזה.
אברהם נגוסה: האם אתם הייתם בקשר עם משרד העבודה וגם משרד הקליטה?
אברהם נגוסה: אני רוצה שתסתכל, יש פה משרד הקליטה, שהוא אחראי לאלה שעד 15 שנים.
<שלומי ערה: אז בנושא הנהיגה לא נגעתי, אבל אני תיכף אענה לך.
<שלומי ערה: בעוד שורה אני מסיים, למשל אנחנו רצינו לתת תעסוקת נוער בגן החי ובגנים ונוף, לנוער בחופשות ולחבר'ה שחוזרים מפנימיות ומגיעים לעיר בחופשות, עוד פעם, כדי לתת להם מסגרת שיקומו בבוקר וכו'.
<שלומי ערה: גם את זה אי אפשר להוציא מהתקציב הזה וזה ממש חבל.
<שלומי ערה: אני יכול להגיד לך שלדעתי גם נשארים תחת הכותרת של תקציב 'הדרך החדשה' לחלק מהגופים כספים בעניין הזה.
<שלומי ערה: גיא, מנהל אגף הנוער, ימשיך.
אברהם נגוסה: אז לפני שגיא ימשיך - - -
<גיא אליהו: אנחנו מציגים ביחד.
אברהם נגוסה: בסדר, אתה אגף רווחה?
<גיא אליהו: אני גיא, מנהל אגף חברה, נוער וצעירים בפתח תקווה.
אברהם נגוסה: אוקיי, אז מאוד חשוב שכשאתם מדווחים תבהירו, יש לתכנית הזאת שם, יש תכנית רווחה, יש תכנית חינוך, יש תכנית בריאות, יש תכנית לצבא וכל זה.
אברהם נגוסה: אז אם תלכו לפי זה, זה יעזור לנו להבין את העניין.
<גיא אליהו: אוקיי, אני פחות מדבר על 'הדרך החדשה', אני רוצה להציג את הדברים שנעשים פה ברשות.
<גיא אליהו: אם אני אתחיל לדבר על המשמעות של חינוך בלתי פורמלי אז אני צריך לגזול ממכם שעה, אני אגיד את זה רק בראשי פרקים, חינוך בלתי פורמלי, זה הדבר שדרכו מצמצמים פערים ועושים שוויון ועושים חברה טובה יותר.
<גיא אליהו: אם אני ארצה לדבר על מה אני חושב, כמה המדינה משקיעה בחינוך בלתי פורמלי, אז אני לא אצטרך לדבר שעה, אני לא אצטרך לדבר בכלל, כי אני חושב שהמדינה לא משקיעה כלום בחינוך בלתי פורמלי ולצערי היא משיתה את הכול על רשויות.
אברהם נגוסה: למה אתה אומר שהמדינה לא - - - בוא אני אגיד לך, הרשות המקומית גם היא מדינה.
<גיא אליהו: אבל רק תנו לי לסיים.
<גיא אליהו: לא, הרשות המקומית זה לא המדינה.
אברהם נגוסה: אז תסבירו לנו מה עושים.
<גיא אליהו: הרשות המקומית, התקציבים שלה, יש תקציבים מהמדינה ויש תקציבים מהתושבים שמשלמים לרשות המקומית, מסי ארנונה ודברים כאלה, ומה שקורה הוא שהמדינה מפעילה את החינוך הבלתי פורמלי אך ורק דרך הרשויות המקומיות.
<גיא אליהו: זאת אומרת כל התקציב לחינוך הבלתי פורמלי זה תקציב עירוני ולא תקציבי המדינה.
<גיא אליהו: המדינה לא משקיעה כלום, לטעמי, בחינוך בלתי פורמלי.
<גיא אליהו: שוב פעם, לטעמי.
אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד לך, זו התכנית הממשלתית, זה לא תקציב של הרשות המקומית, זה התקציב של משרדי הממשלה.
<גיא אליהו: שוב פעם, אני מדבר בכלל על חינוך פורמלי, אני לא מדבר על 'הדרך החדשה'.
<גיא אליהו: לשמחתי אני רק רוצה להגיד שאנחנו נמצאים פה ברשות כמו פתח תקווה שמבינה טוב מאוד מה החשיבות של החינוך הבלתי פורמלי, וכך גם ההנהלה של העיר, ומשקיעה בזה המון, בחינוך בלתי פורמלי.
<גיא אליהו: יש לנו 13 מרכזי נוער שפזורים בתוך הרשות, זה לא קיים באף עיר אחרת, זה מרכזים שעומדים stand alone, לא בתוך מבנה של מתנ"ס או משהו כזה, שזה בתים שמיועדים אך ורק לנוער.
<גיא אליהו: בתוך 13 המרכזים האלה יש, לפחות, אני יכול להגיד שיש 6 מרכזים ששם פוקדים אותם למעלה מ-50%-60% יוצאי הקהילה האתיופית, מגיעים לשם עם תכניות - - - זהבית, מנהלת היחידה של מרכזי הנוער, 600-700 בני נוער, יוצאי הקהילה האתיופית, צורכים ומגיעים לאותם מרכזי הנוער בתוך הרשות.
<גיא אליהו: כך שאנחנו נותנים להם שם מענה וליווי, גם של אנשי חינוך, גם של צוות, וגם מוציאים אותם, כמו ששלומי אמר, לכל מיני מקומות ודברים של העצמה ומחזקים את הקהילה.
<גיא אליהו: ואני רוצה רק להגיד גם שכבוד לנו, לעיר, ובכלל לפעילות הזו, שבשנה שעברה חניך של מרכז הנוער, יוצא הקהילה האתיופית, קיבל את פרס שר החינוך לנוער מתנדב, פרס על שם אלעד ריבן ז"ל.
<גיא אליהו: אז אני חושב שאנחנו כרשות נותנים מענה רחב גם ליוצאי הקהילה, גם אם זה בתחום של הנוער, גם אם זה בתחום של הצעירים, יש לנו מרכז צעירים שנותן מענה ספציפי וייחודי ליוצאי הקהילה דרך רכזת של אזימוט ושל הקרן לידידות שאנחנו מממנים.
<גיא אליהו: יש לנו רכז אחד לצה"ל, יש לנו רכזת של 'זינוק בעלייה', שהרשות מממנת אותה, שנותנת מענה אך ורק ליוצאי הקהילה האתיופית, מלווה אותם ויוצרת קשר עד שהם מתגייסים וגם תוך כדי גיוס.
<גיא אליהו: וכל זה מהתקציבים, שוב פעם, של הרשות המקומית.
<גיא אליהו: כאן נכנסת 'דרך חדשה' שמבחינתנו זה באמת בשורה, כי אני חושב, כמו שציינתי קודם, שלחינוך הבלתי פורמלי אין יותר מדי משאבים של המדינה, הם מושתתים על הרשויות ופתח תקווה היא דוגמה.
<גיא אליהו: ובאמת משרד החינוך, תשאלו את החינוך הבלתי פורמלי, איך הוא - - - פתח תקווה היא מודל ולא כמו שהציגו את זה פה, פתח תקווה היא שם דבר בנושא החינוך הבלתי פורמלי, מגיעים לפה ללמוד מרשויות אחרות, גם אם זה מרכזי נוער, גם אם זה תנועות נוער, לתקן את מה שאמרתְ, שנמצאים פה עשרות תנועות נוער, מה שלא קורה באף רשות, כל כך הרבה תנועות נוער, 36 סניפים של תנועות נוער נמצאים פה, ובשנה האחרונה היה גידול של 20% של חניכים בתנועות הנוער.
<גיא אליהו: אז גם אם זה תנועות הנוער, גם אם זה מרכז לחיילי צה"ל, גם אם זה מרכזי נוער, גם אם זה מרכזי צעירים, פתח תקווה היא מודל של חינוך בלתי פורמלי וניתן ללמוד ממנו.
<גיא אליהו: אני רוצה גם לדבר על הנושא של, שוב פעם, המשאבים.
<גיא אליהו: צריכים לראות איך אפשר להגדיל יותר את החיזוקים של החינוך הבלתי פורמלי, של חינוך הפנאי.
<גיא אליהו: התחילו במשרד החינוך, וזו בשורה גם כן משמחת, את תכנית מפתחות, לעשות יחד עם משרד החינוך.
<גיא אליהו: הוא הוציא את תכנית מפתחות, פתח תקווה קיבלה, אם אני לא טועה, 150, נכון?
<רעיה לייכטמנוב: 250.
<גיא אליהו: 250, סליחה, ואוצ'רים ליוצאי הקהילה האתיופית כדי ללמוד בחוגים.
<גיא אליהו: מפעילים את זה דרך החברה למתנ"סים, דרך מקפת בעיר, וזה מבורך.
<גיא אליהו: אמנם זה לכיתות א' עד ד' - - -
אברהם נגוסה: באיזה תחום?
<רעיה לייכטמנוב: פרויקט מפתחות, 'דרך חדשה'.
<גיא אליהו: זו תכנית של ילדים יוצאי הקהילה, הם יכולים ללכת לבחור חוג אחד ומסבסדים לו את החוג והוא בכלל - - -
<רעיה לייכטמנוב: האמא משלמת 100 שקל לשנה.
טלי פלוסקוב: יש לכם מלגות שהעירייה מחלקת לסטודנטים?
<גיא אליהו: תיכף אני אגע בזה.
<גיא אליהו: זה דבר מבורך, אני חושב שצריך להרחיב על זה, גם דרך משרד ה - - - ולראות איך עושים את זה גם בנוער, מעל כיתה ד'.
<גיא אליהו: יש לנו 12 מרכזי נוער שאנחנו מפעילים שם, סדנאות ופעילויות.
<גיא אליהו: אם אפשר להרחיב את תכנית מפתחות גם לגילאים בוגרים יותר.
<גיא אליהו: לגבי מלגות לסטודנטים, גם כמרכז צעירים ברשות שנותן מענה, יש שם שתי עובדות יוצאות הקהילה האתיופית שנותנות מענה רק ליוצאי הקהילה, מכווינים אותם, איזה מלגות יש, לאן אפשר להגיש מלגות, יש מלגות שהן דרך אגף מינהל החינוך, יוספה כאן - - -
<יוספה קין: אני מחכה, שעתיים אני מחכה.
<גיא אליהו: אבל לא בגללי.
<יוספה קין: עוד מעט יהיה תורי.
<יוספה קין: גנאדי היה ראשון.
<גיא אליהו: היא תרחיב על נושא המלגות.
<גיא אליהו: אבל חשוב לי, עוד פעם, רק לסכם את הדברים, כעיריית פתח תקווה, להבדיל ממה שהוצג פה פתח תקווה משקיעה המון בחינוך בלתי פורמלי, זה משהו שהנהלת העיר באמת, זה אחד הדברים שהיא מחזקת, וגם את יוצאי הקהילה האתיופית.
<גיא אליהו: גם דברים נוספים שאנחנו עושים, חשוב לי לציין את כל נושא השילוב שצריך לראות גם איך עושים את זה ברמה הארצית.
<גיא אליהו: אני סתם אתן דוגמה, יש לנו מרכז נוער בשכונת תקומה, אנחנו הפעלנו אותו, הרשות קומה למטה וקומה למעלה עמותת פידל, שזה היה מצוין והם עושים עבודה נהדרת, עמותת פידל, וזה פעל משך שנים ובזמנו זה היה טוב, אבל מה שקרה עם הזמן, יוצאי הקהילה עלו למעלה, לקומה שנייה, הוותיקים היו נכנסים למטה, בידול במלוא מובן המילה.
<גיא אליהו: אנחנו בעיריית פתח תקווה, יחד עם עמותת פידל, ישבנו איתם, ישב גם יועץ ראש העיר מספר פעמים עם העמותה כדי לשלב אותם כמרכז עירוני אחד.
<גיא אליהו: היום אנחנו חתמנו איתם הסכם שהמבנה הזה, שפועל במשותף, עשינו לו כניסה אחת, אנחנו כרשות משלמים לעמותת פידל מתקציב הרשות סכום לא מבוטל של כסף.
<גיא אליהו: סתם אני אבהיר, הסכום שאנחנו משלמים לעמותת פידל להפעיל את מרכז הנוער הזה כמודל משולב זה כמו כל התקציב של כל 12 מרכזי הנוער האחרים ברשות, כך שאנחנו משקיעים בזה הרבה.
<גיא אליהו: כל הנושא של השילוב, אנחנו שמים עליו דגש ומשקיעים בו כי אנחנו מסתכלים על זה כמשהו של שילוב.
אברהם נגוסה: תודה, תנסה לסכם.
טלי פלוסקוב: מנהל מרכז הצעירים, זה ככה זה בכל הארץ.
<גיא אליהו: אם זה חג הסיגד שעשינו מטעם הרשות, שהגיעו לשם 400 בני נוער בחג הסיגד.
<גיא אליהו: חשוב לציין שהגיעו לשם 200 חניכים יוצאי הקהילה ו-200 שהם לא יוצאי הקהילה, שזה משהו שהוא יותר משמעותי וחשוב כי המטרה שלנו להכיר את התרבות ואת המסורת - - -
טלי פלוסקוב: אינטגרציה, אינטגרציה, אינטגרציה, לא להפריד בין האנשים.
אברהם נגוסה: כן, זו המטרה של התכנית.
<גיא אליהו: אינטגרציה ואותו דבר אנחנו עושים עם הנוביגוד ליוצאי ברית המועצות ואנחנו עובדים על זה שיהיה שילוב.
<גיא אליהו: אנחנו נדאג שיהיה שילוב גם ליוצאי ברית המועצות וגם לא, כדי שיכירו ויקבלו את התרבות ואת המסורת וזה מה שאנחנו פועלים ברשות.
אברהם נגוסה: תראה, זה - - -
<שלומי ערה: ובאף תכנית לא שואלים אם אתה 15 שנים או 10 שנים או 30 שנה בארץ.
אברהם נגוסה: היינו רוצים לשמוע עוד, אבל הזמן מוגבל.
טלי פלוסקוב: לא, מנהלי מרכזי צעירים, זו הצלחה מאוד גדולה בארץ, אני חייבת להגיד.
אברהם נגוסה: כן, אנחנו נפנה לחינוך.
אברהם נגוסה: אז לפני שאני פונה לחינוך, אתה התחלת בדבריך שיש 600,000 שקל שהייתם צריכים לקבל ולא קיבלתם את זה מהתכנית של הממשלה.
אברהם נגוסה: אז אני רוצה לדעת למי פנית ולא קיבלת.
<שלומי ערה: מבחינה רשותית זה הרבה יותר כסף, אני דיברתי על 'עיר ללא אלימות'.
<שלומי ערה: ב'עיר ללא אלימות' בשנה שעברה, חצי שנתי, קיבלו 300,000 שקל לזה, זאת אומרת שאנחנו אמורים לקבל לשנת 2018 600,000 שקל.
<שלומי ערה: הבוסים שלי בהקשר הזה זה המשרד לבטחון פנים, אז אנחנו דיברנו שם עם דני שחר ועם מנכ"ל המשרד והם אמרו שהם עובדים מול המשרד הרלוונטי אצלכם והם מביאים.
<שלומי ערה: זה יוצר בעיה אמיתית, כי זה לא רק אצלי, זה אצלי ואצל החבר'ה האחרים שמקבלים תקציב.
<שלומי ערה: כל עוד אנחנו לא מביאים מסמך רשמי לגזברות פה לא יוכלו לתקצב אותנו.
<טלל דולב: אני לא יודעת להתייחס לגורמים האחרים ואני באמת רוצה במשפט הראשון קודם כל לפתוח ובאמת להודות לרעיה, לשלומי ולדניאל שמבחינת הרשות פה - - -
אברהם נגוסה: טלל, אולי תשבי פה ו - - -
טלי פלוסקוב: אם את רוצה להודות אז שבי איתנו.
אברהם נגוסה: לא, אני רוצה לשמוע.
אברהם נגוסה: הוא נתקל בבעיה, 600,000 שקל, היה צריך להגיע, הוא לא קיבל מהמשרד לבטחון פנים, אז אנחנו רוצים לשמוע, כמרכזת את הנושא.
<טלל דולב: טוב, קודם כל באמת השאלה למי פנית, אני מניחה שפנית בתוך המשרד, אני מניחה שאתה יודע כמונו שבמשרד לבטחון פנים בחודשים האחרונים מתנהל תהליך של שינוי ארגוני וחיבור בין בעצם שלוש יחידות, אבל שתי יחידות מרכזיות שמקבלות תקציב במקביל במסגרת התכנית הממשלתית.
<טלל דולב: 'עיר ללא אלימות' והרשות למלחמה בסמים מתאחדים, מה שרוצים המנהלים במשרד זה לייצר מצב שבו ייווצר איגום תקציבי וייעול של הקצאת המשאבים, בגלל זה איחדו את הגופים, יכול להיות שהקצאת התקציב הפורמלית לשנת 2018 תתעכב טיפה.
<טלל דולב: אנחנו במטה היישום יושבים בשבוע הבא עם ראש האגף החדש, גם של הרשות למלחמה בסמים, דני שחר, ואני מניחה שאחרי זה אתה תקבל איזה שהיא תשובה, לפחות מתי תקבל הודעה על התקציב.
<טלל דולב: ההקצאה לא משתנה, אתם יכולים לבנות על ההקצאה שהייתה בשנה שעברה.
<שלומי ערה: אבל בשביל זה אנחנו צריכים את המסמך הרשמי, כדי שנגיש אותו לגזברות כהקצאה תקציבית, כדי שהם יוכלו לשריין את הכסף הזה.
<שלומי ערה: הרי איך זה עובד?
<שלומי ערה: הרשות צריכה לשים כסף, אני עושה פעילות, מגיש חשבונית - - -
<טלל דולב: מההיכרות שלי עם דני אני מניחה שהוא מודע לזה, אבל אנחנו נדבר איתו.
טלי פלוסקוב: יושב ראש הוועדה, צריך לעשות את זה בוועדה המקומית.
<טלל דולב: אנחנו נדבר איתו.
אברהם נגוסה: אני מציע, שאלתי אותה כדי לקבל את התמונה הכללית.
אברהם נגוסה: בעניין טיפול בנושא, אני חושב שצריך להיות שולחן עגול של המקומי, פה, אתם צריכים לעבוד מול הגופים הרלוונטיים.
<שלומי ערה: זו בעיה של כלל הרשויות.
<טלל דולב: לא, זו בעיה של כלל הרשויות ב'עיר ללא אלימות' והרשות למלחמה בסמים.
<טלל דולב: אנחנו עובדים על זה.
<שלומי ערה: כן, זה 154 רשויות.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים להתקדם, יש בעיה של זמן.
<טלל דולב: אני רוצה מילה בנושא השולחן העגול, אם כבר זו הזדמנות כבר לפרסם.
<טלל דולב: התחלתי בזה שאני רוצה להודות מאוד לרעיה, לשלומי ולדניאל שמרכזים את הפעילות של התכנית הממשלתית ברשות המקומית ואני באמת אשמח בתור מטה היישום להיות מוזמנים לשולחן העגול שתקיימו.
<טלל דולב: אני מקווה שכמה שיותר מהר, כדי שבאמת נוכל לראות את התמונה המלאה של כל הפעילויות.
<טלל דולב: אז תודה.
אברהם נגוסה: דניאל, מנהל מוקד הקליטה, בבקשה.
<יוספה קין: לפני שדניאל יגיד אני מוכנה להגיד שפה צעקו, אבל העיר פתח תקווה, העיר הראשונה בארץ ישראל שהעביר עובדי מוקד לעובדי עירייה.
אברהם נגוסה: זה לא רק - - -
<יוספה קין: כן, כן, כן.
<יוספה קין: אבל כשצעקו שלא עושים ולא שמים, אתם צריכים לדעת - - -
אברהם נגוסה: בואו לא ניכנס לזה, זה ברמה הארצית פעלנו כדי להפוך את מוקדי הקליטה להיות עובדים - - -
<יוספה קין: כי אצלנו בפתח תקווה משנת 2015 כולם עובדי עירייה.
אברהם נגוסה: בבקשה, דניאל, שמעת את כל הטענות, אני רוצה שתתייחס למה מוקד הקליטה עושה, וגם איך אתם עומדים בעניין של העולים החדשים, עד 15 שנה ומעל 15 שנים, איך אתם מחלקים את העניין.
<דניאל מהרט: קודם כל ברוכים הבאים, אני מאוד שמח שוועדת הקליטה מגיעה שוב פעם לעיר ושמה את הנושא של הקהילה שלנו על סדר היום.
<דניאל מהרט: לי באופן אישי, אברהם, יישר כוח על העבודה הזאת.
<דניאל מהרט: אני רוצה להתייחס לדברים ששמעתי פה, קודם כל הנושא שגנאדי העלה לגבי מוקד הקליטה שעבר למרכז העיר.
<דניאל מהרט: אכן המוקד עבר למרכז העיר, בעבר המוקד היה בשכונה מסוימת, שכונת יוספטל.
<דניאל מהרט: היו הרבה תלונות של תושבים שביקשו שהמוקד יהיה מוקד עירוני ולאו דווקא בשכונה ספציפית, לכן המוקד עבר לתת שירות במרכז העיר, בדיוק כמו שהביטוח הלאומי, משרד הקליטה, כל המוסדות של העיר נמצאים במרכז העיר.
<דניאל מהרט: ובכל זאת השארנו שלוחה ביוספטל, יש לנו שם את מונה שנותנת שירות לקהל.
<דניאל מהרט: מעבר לכך יש לנו רכזות שפזורות גם באחדות ובעוד מספר מקומות.
<דניאל מהרט: יש רכזות קליטה שנמצאות בכל המתנ"סים, בכל מתנ"ס יש רכזת קליטה שמנגישה את כל השירותים העירוניים בתוך המתנ"ס.
<דניאל מהרט: דבר שני, מוקד הקליטה נותן שירות לעולים עד 15 שנים, וזה עיקר הפעילות שלנו, אבל מה שכן, אנחנו נותנים מענה לא רק לאלה שעד 15 שנים, לפעמים יוצא מצב שאדם שנמצא 16 שנים או 20 שנה, יש לו בעיות ואנחנו כמוקד קליטה נותנים מענה לכלל יוצאי אתיופיה בשוטף.
<דניאל מהרט: אבל התכניות שלנו הן תכניות שהן לטובת עולים עד 15 שנים.
<דניאל מהרט: יש לנו גם תקציבי עולים, שהם לאו דווקא עבור אותה אוכלוסייה.
<דניאל מהרט: דבר שלישי, יש לנו את משרד הקליטה שהוא גוף שמפקח עלינו, יש את מנכ"ל העיר, אנחנו עובדים לפי חוזר מנכ"ל וכמובן אנחנו נתונים במגבלות התקציב.
<דניאל מהרט: אתה יודע כמה קיצצו במהלך השנים במוקדי הקליטה לכן יש את הדרישה של התושבים, לא תמיד אנחנו מצליחים במגבלות התקציב שלנו לתת מענה באמת לכל מגוון הצרכים שקיימים.
אברהם נגוסה: קיצצו גם לעולים חדשים עד גיל - - -
<דניאל מהרט: באופן כללי קוצץ גם בעיר פתח תקווה, אבל - - -
אברהם נגוסה: דניאל, כדי שיהיה לנו ברור את מי לשאול במשרד הקליטה, עד 15 הכתובת זה משרד הקליטה, לכן אם משרד הקליטה קיצץ לאלה שעד 15 שנים, אז תבהיר לנו.
<דניאל מהרט: אוקיי.
<דניאל מהרט: הקיצוץ, אמנם קיצוץ מינורי, בגלל שאנחנו עדיין כעיר הראשונה בארץ שקולטת עלייה, אז בקיץ האחרון עדיין הגיעו עולים יוצאי אתיופיה למרכזי הקליטה.
<דניאל מהרט: הקיצוץ לא התבצע כמו שמתבצע בערים אחרות, אבל כן יש ירידה ועוד פעם, הצרכים הם יותר גדולים ממה שאנחנו יכולים לתת.
<דניאל מהרט: עכשיו ניגע במצגת עצמה.
<דניאל מהרט: לפני זה חשוב לי להגיד, דיברו פה על נושא של חלוקה לפי דת, מהמקום שאני מגיע, יש לי דוד שהוא קייס ויש לי דוד שהוא רב, אני חושב שכולנו בסוף אנחנו קהילה אחת מאוחדת ומלוכדת - - -
אברהם נגוסה: הנושא הזה לא קשור לדיון.
<דניאל מהרט: שנייה רגע.
<דניאל מהרט: כשאנחנו נותנים שירות - - -
אברהם נגוסה: אם צריך נדון בזמן אחר, אבל זה לא קשור.
אברהם נגוסה: בוא תתמקד בפעילות של מוקד הקליטה.
<דניאל מהרט: כשאנחנו נותנים שירות אנחנו נותנים לכלל הקהילה באופן אחיד.
אברהם נגוסה: זאת הבעיה, זה מה שאני רוצה שתבהיר.
אברהם נגוסה: אני אמרתי בהתחלה, לעולים חדשים עד 15 יש זכויות לקבל כעולים חדשים ממשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: עולים ותיקים, יש להם את הזכויות לקבל כמו כל אזרחי מדינת ישראל.
<דניאל מהרט: זה בדיוק מה שקורה.
<דניאל מהרט: אני אתייחס גם למכתב שהופנה למשה משה, על התלונות של הקהילה החדשה.
<דניאל מהרט: אני ניסיתי להגיע לעומקם של דברים ולהבין בדיוק מה באמת הצרכים.
<דניאל מהרט: ניסיתי להבין, האם יש איזה שהיא קבוצה של ילדים שלא מקבלת איזה שהוא מענה, או קשישים שלא מקבלים מענה, האמת היא שלא הצלחתי להבין על מה המהומה.
<דניאל מהרט: דובר על בעיות, למשל, במועדון יבנה, שזה נושא שלא קשור אליי, קשור לאגפים אחרים בעיר, לא קשור אליי.
<דניאל מהרט: אני מבחינתי נותן מענה מבחינת פעילות, מבחינת הצרכים האמיתיים בשטח.
<דניאל מהרט: ישנם דברים שקשורים לחלוקה פוליטית, שהם לא קשורים אליי, כמו בתי כנסת וכל מיני נושאים שלא קשורים אליי.
אברהם נגוסה: לא, על תכניות.
<דניאל מהרט: עכשיו ניגע בתכניות.
<דניאל מהרט: לפי מה שהבנתי הנושא שלנו זה קשישים יוצאי אתיופיה.
<דניאל מהרט: יש לנו שלושה מרכזי קשישים שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם כמה אגפים.
<דניאל מהרט: למשל מועדון קשישים בשערייה, שהרכז שלו אשר קודם דיבר, מועדון קשישים שמשתתפים שם 30 מבוגרים אצלנו, זה פועל פעמיים בשבוע, הם מקבלים שם גם ספורט וגם לימודי עברית.
<דניאל מהרט: אגף הקליטה מפעיל עוד שני מרכזים, אם זה במועדון גיל הזהב ויוספטל, זה גם פעמיים בשבוע, אנחנו נותנים שם פעילות של אמנות, ספורט והרב גם נותן שם פרשת שבוע.
<דניאל מהרט: זו פעילות שמזה שנתיים אנחנו מפעילים את התכנית הזו.
<דניאל מהרט: מועדון שהיה קיים והופעל על ידי פידל ואנחנו הצטרפנו אליו, זה מועדון גיל הזהב בתקומה, שהרכזת פה, זהבית, נמצאת שם, היא מנהלת יחידת הנוער.
<דניאל מהרט: אנחנו מתארחים בעצם אצלה וזה קורה שם.
<דניאל מהרט: זה סיור שעשינו בתל אביב, סיור מותאם לקשישים.
<דניאל מהרט: ביקרנו בפארק אריאל שרון, בהיכל העצמאות, למדנו על היסטוריה של מדינת ישראל.
<דניאל מהרט: זה לקשישים.
<דניאל מהרט: ט"ו בשבט בחווה החקלאית, שאנחנו בעצם רצינו מפגש שכולו אהבה לאדמה, בעצם חזרנו למקורות, לבסיס, שזה החקלאות.
<דניאל מהרט: הפעילות הזאת - - -
אברהם נגוסה: יש לנו זמן מוגבל, אז אולי בראשי פרקים תעבור.
<דניאל מהרט: גם הסיור - - -
אברהם נגוסה: רגע, קודם כל לתת לו להציג את זה, אבל אני חושב שתעשה בראשי פרקים, כי יש לנו בעיה של זמן.
<דניאל מהרט: שני האירועים האלה זה ימי שיא שלנו.
<דניאל מהרט: אנחנו עושים ימי שיא עם כל המרכזים, למשל העניין הזה של הסיור בחווה החקלאית או הסיורים שאנחנו עושים, סיורים להכרת הארץ, אלה ימי שיא ולא ימים באופן קבוע.
<דניאל מהרט: השכלה לעולים.
<דניאל מהרט: מצורך המציאות, העולים פנו אלינו וביקשו לימודי עברית, אז יש לנו באגף הקליטה, אנחנו מפעילים כיתות עברית, לא מה שמשרד הקליטה נותן אלא מהתקציב של הרשות.
<דניאל מהרט: חשוב לנו פה להגיד את זה.
<דניאל מהרט: יש לנו שלוש כיתות לעברית.
<דניאל מהרט: בנוסף אנחנו עשינו מהצורך בהשלמת השכלה 12 ו-10 שנות לימוד, הקמנו, עשינו תכנית להכנה למבחן התג"ת, כי הבנו שיש כאלה שרוצים להשלים השכלה אבל לא עוברים את מבחן התג"ת ועשינו כיתה כזאת.
<דניאל מהרט: ואני רוצה לבשר לכם שיש לנו 22 כרגע שלומדים מקרב העולים, דרך אגב, רובם הגדול, משלימים 12 שנות לימוד ואני חושב שהנשים האלה שהיו עובדות כסייעות בעמותות בכל מיני מקומות שהיו ללא תנאים, אנחנו רוצים לשמר אותם ברמה העירונית, שיקבלו את התנאים הנדרשים.
<דניאל מהרט: זה חלק ממה שנקרא תכניות משפרי חיים.
<דניאל מהרט: דבר נוסף, כיתות מחשב.
<דניאל מהרט: יש לנו קבלת קהל בשלושה מקומות בעיר, זה מתקיים באופן שוטף, כל הזמן, ואוצ'רים לעולים, יש לנו פה את שלומי, רכז התעסוקה וההכשרות, עובדים יחד עם משרד הקליטה באופן פרטני כדי להביא כל עולה שרוצה לרכוש השכלה או רוצה למצוא עבודה או ללמוד באיזה שהוא גוף ולהביא אותו באופן פרטני.
<דניאל מהרט: בלי קשר, יש לנו עוד נושאים שאנחנו מטפלים בהם, גם בנוער, גם בצעירים, גם בתרבות, גם ב סיורים.
<דניאל מהרט: אנחנו עושים מגוון פעילויות למען הקהילה.
<דניאל מהרט: ודבר אחרון, לא היה נושא שהגיע לפתחנו באגף הקליטה ולא טיפלנו בו.
<דניאל מהרט: אני חושב, אני אומר עוד פעם, אגף הקליטה פתוח לתת שירות לעולים החדשים ובכלל לכלל יוצאי אתיופיה, השירות שניתן על ידי העיר בסך הכול הוא שירות מעולה, שירות טוב.
<דניאל מהרט: צריך לעשות יותר שיתופי פעולה כדי להנגיש יותר את השירותים שלנו, חלק מהטענות זה כי אנחנו לא מפרסמים יותר מדי את הפעילויות שלנו.
אברהם נגוסה: אז אולי תפרסמו ותהיו בקשר.
אברהם נגוסה: יוספה קין, בבקשה,
<קריאה: אני רוצה לשאול שאלה.
טלי פלוסקוב: לא נוכל.
<רעיה לייכטמנוב: אתם רוצים לדבר, תבואו לאגף שלנו.
<רעיה לייכטמנוב: אני מבקשת את זה שנה, תבואו לאגף.
אברהם נגוסה: בלי רשות למה את מדברת?
אברהם נגוסה: גם אם את מהעירייה.
<יוספה קין: שלום, אני לא אתגבר על הקולות, אני מורה לשעבר ואני אדבר כשיהיה פה שקט.
<יוספה קין: שמי יוספה קין, אני מנהלת אגף שירותי חינוך ורווחה חינוכית ואני מאוד רוצה להגיד, בשמחה ובגאווה, שהעיר עושה המון למען אוכלוסיות העולים בתחום הפורמלי ובתחום הלא פורמלי, עם 'הדרך החדשה' והמון לפני 'הדרך החדשה'.
<יוספה קין: כמובן שאנחנו מברכים על כל תקציב נוסף, אבל יש עבודה מצוינת, נמצא אצלי באגף שלומי וסלי, הוא מנהל אצלנו גם את קשרי הקהילה וגם שש מועדוניות רווחה והשביעית עכשיו בדרך, גם נותן מענה לילדים ממוצא אתיופי וגם לילדים שצריכים מענה.
<יוספה קין: אז בניגוד למה שהיה פה, שהעיר לא עושה והעירייה לא עושה, עושים המון.