GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בן פרי: הן מגיעות למשלחת בארץ קבוצות גדולות, 200, 400, 600 נשים ביחד, מכל רחבי העולם, מדינות שונות, שפות שונות, רקעים שונים, פלגים שונים של יהדות ותרבויות שונות.
<בן פרי: כולן מגיעות ביחד, אנחנו לא עושים להן סגמנטציה לבוא בנפרד.
<בן פרי: שפות שונות.
<בן פרי: וזה מדהים לראות איך תוך כמה שעות ביחד כולן מתחברות, למרות שהן חושבות שיש הרבה שוני הן מגלות שיש הרבה יותר דמיון וחיבור ביניהן.
<בן פרי: במהלך המשלחת בארץ הן כמובן מבקרות בישראל, הן עושות הרבה תוכן לימוד גם במסגרת הקבוצות שבהן הן נמצאות ובקבוצות יותר גדולות, ועושות הרבה פעילויות מעניינות ורלבנטיות שבמהלך קרוב ל-10 השנים שאנחנו עובדים ביחד פיתחנו מעין תרבות ושפה שאנחנו יודעים שמאוד מצליחות עם הקבוצות האלה.
<בן פרי: למרות שאת מירב המשאבים שאנחנו משקיעים במשלחות בארץ, החלק הכי משמעותי של התכנית מתחיל כשהיא נגמרת.
<בן פרי: ביום האחרון של התכנית יש אירוע גדול, מעין מסיבה שהן חוגגות וזה אולי קצת עצוב, כן הן מסיימות את המשלחת שלהן בארץ, את החוויה ואת החברות ואנחנו אומרים להן שהיום האחרון של החוויה שלהן בארץ הוא בעצם היום הראשון של החוויה המשמעותית שלהן.
<בן פרי: אנחנו אומרים להן your last day of your trip is the first day of your journey" " זה מה שאנחנו אומרים להן, ובעצם אז מתחיל לדעתי החלק שהוא האימפקט הכי גבוה של התכנית הזאת, וזה בעצם תכנית של שנה של לימוד ופעולה עם הארגונים השותפים אחרי התכנית.
<בן פרי: צמחנו מ-2009 ועד היום ממספרים נמוכים של 300 נשים בשנה עד למספרים של 3,000 בשנה עכשיו.
<בן פרי: הקפיצה הגדולה הייתה תודות לשותפות עם משרד התפוצות, שגם שינינו הרבה מהדברים שאנחנו עושים וגם שינה את היכולת שלנו להביא יותר נשים אבל גם לעשות דברים אחרת ולהתמקד אסטרטגית במדינות החשובות ובעדיפויות שחשובות למשרד ולעולם התפוצות היהודי.
<בן פרי: אמרתי, קרוב ל-190 שותפויות בכל העולם, 26 מדינות.
<בן פרי: הרבה בצפון אמריקה ואנחנו מתרחבים להרבה מדינות אחרות.
<בן פרי: נתונים על הצלחה: אנחנו עושים הרבה עבודה על איוולואציה גם שלושה חודשים אחרי התכנית וגם שנה אחרי התכנית ועכשיו אנחנו עושים גם תכנית מחקר ארוכת טווח יותר, לחמש שנים, יש פה את השותפים שלנו ממכון הנרייטה סולד שעושים לנו את ההערכה, פנינה.
<בן פרי: הנתונים שאנחנו רואים הם באמת יוצאי דופן.
<בן פרי: אנחנו רואים נתונים שנשים מדווחות על שינויים של 99%, כולן אומרות שפתאום חשוב להן להיות יותר חלק מהקהילה היהודית ולהיות יהודיות.
<בן פרי: 72% משנות ונמצאות יותר בשיעורי יהדות ופעולה יהודית.
<בן פרי: 81% הגבירו את הפעילות שלהן בהתנדבות בקהילה.
<בן פרי: אלה נתונים שהם די מדהימים, אבל לא מפתיעים כי התשתית של הפרויקט - - -
<קריאה: יש גם נתונים לפני?
<בן פרי: יש לנו גם נתונים לפני.
<בן פרי: הנתונים לפני, דילגתי על זה קצת, אבל זו נקודה חשובה.
<בן פרי: רוב המשתתפות מאופיינות לא בתור נשים שהן מאוד AFFILIATED ומעורבות בקהילה היהודית.
<בן פרי: אחד הדברים הכי חשובים שלנו זה לעבוד עם הארגונים המשותפים שלנו לנסות ולהביא נשים שפחות מעורבות בקהילה היהודית.
<בן פרי: לנסות ולא לגשת לאותן ה-15%-20% שכבר מעורבות אלא לפנות למי שלא מעורבות, אז יש פרטים כמה שלפני.
<בן פרי: חסכנו אז לא נכנסנו להכל.
<בן פרי: נתונים על הילדים, שינוי בבחירה בהעברה לבתי ספר יהודיים למסגרות יהודיות, חיבור חם לישראל, המלצה של כמעט 100% למשפחות ולחברים לבוא ולבקר בישראל.
<בן פרי: חיבור אישי לישראל, ושוב, זה לא מובן מאליו, כי זה לא נשים שבמקור היו מאוד מחוברות לחוויה היהודית ו/או לישראל.
<בן פרי: אחד הדברים שהוספנו בשנתיים האחרונות וחשבתי שיהיה מאוד חשוב להתרכז אולי בוועדה היום, שזה משהו שהוא בעצם חלק נוסף בפרויקט, נוסף של התכנית שלנו, זה שהתחלנו לשלב נשים ישראליות במשלחות שלנו.
<בן פרי: קצת למדנו מתכנית 'תגלית', מהחיילים של תגלית, שבאמת מהרבה מחקרים מראה שאולי אחת ההצלחות של פרויקט תגלית זה שילוב החיילים וגם הפולו-אפ אחד הכי טובים שקורים, זה כשמביאים את החיילים של תגלית בחזרה לקהילות שמהן הם באו.
<בן פרי: עשינו פיילוט והתחלנו לשלב נשים ישראליות במשלחות שלנו.
<בן פרי: קרה דבר מאוד מעניין, שילבנו אותן מבחינתנו בהתחלה בתור נציגות שרצינו שיחברו לישראל, יותר שגרירות, וגילינו שגם הישראליות קיבלו אולי יותר ממה שהן נתנו במהלך שהן היו בקבוצות האלה, ובעצם עשינו חשיבה אסטרטגית מהירה ובנינו תכנית שהיום יש ארבע נשים ישראליות על כל אוטובוס ואנחנו עובדים גם עם פרויקטים שותפים בישראל והבאנו עד היום למעלה מ-400 נשים ישראליות, נשמע היום מאחת מהן.
<בן פרי: זה מתחיל להיות פרויקט שגם עם משרד התפוצות אנחנו מתרכזים באיפה החשיבות של לחנך ולפתוח את המודעות של הקהילה הישראלית לתפוצות, ואיך הנשים הישראליות במשלחות שלנו נהיות סוכנות שינוי בחברה הישראלית להרבה דברים, מחשיבות התפוצות, זהות יהודית אחרת, פרספקטיבה אחרת, דברים מאוד מעניינים שקורים שם.
אברהם נגוסה: נראה כעת את הסרט.
אברהם נגוסה: נשמע את מזכ"ל הסוכנות היהודית.
אברהם נגוסה: מר ג'וש שוורץ.
נחמן שי: אני חייב לצאת כי יש יום עמוס.
<ג'וש שוורץ: תודה רבה ליושב ראש הוועדה חבר הכנסת נגוסה.
<ג'וש שוורץ: אני רוצה להודות לך על היום המאוד מאוד חשוב הזה וליושב ראש הוועדה לשעבר חבר הכנסת יואל רזבוזוב, וליו"ר השדולה של העם היהודי בכנסת, חבר הכנסת נחמן שי וכמובן מנכ"ל משרד התפוצות דביר כהנא.
<ג'וש שוורץ: כמו שדביר ציין, אנחנו בנקודת זמן מאוד בעייתית עם העם היהודי.
<ג'וש שוורץ: אנחנו רואים 70% התבוללות בארצות הברית, מי היה מאמין?
<ג'וש שוורץ: 85% מהיהודים בתפוצות נמצאים בצפון אמריקה, יש שם משבר אמון עמוק עם מדינת ישראל בעקבות משבר הכותל וחוק הגיור, לכן כל היוזמות האלה לחזק את הקשר הופכות להיות יותר ויותר קריטיות באופן אסטרטגי, להציל את העתיד של העם היהודי.
<ג'וש שוורץ: אני רוצה לברך את הארגון, מאוד התרשמתי.
<ג'וש שוורץ: התרשמתי עוד לפני כן בכתבה בערוץ 2, אבל התרשמתי מאוד מהסרט ומהמצגת.
<ג'וש שוורץ: אני חושב שאתם עושים עבודת קודש, עבודה אסטרטגית שתשפיע מאוד לדורות הבאים של העם היהודי.
<ג'וש שוורץ: גם הסוכנות רואה חשיבות עליונה בחיזוק הקשר בין יהדות התפוצות למדינת ישראל.
<ג'וש שוורץ: אנחנו שולחים יותר מ-2,000 שליחים כל שנה לתפוצות, מביאים בכל המסגרות אם זה ב"מסע" 11,000 לחצי שנה- שנה בארץ, אנחנו שותפים ב"תגלית", למעלה מ-60,000 צעירים מגיעים לארץ כל שנה בכל המסגרות של הסוכנות ואנחנו צריכים להמשיך ביחד, לחזק, לפעול להדק את הקשר כמו שדביר אמר ואני רוצה שוב לברך על היום החשוב הזה.
נחמן שי: תודה רבה לכולכם.
נחמן שי: אני מאוד מעריך את היוזמה לקיים בכנסת אירועים שקשורים בתפוצות.
נחמן שי: זה נושא שלא עומד במרכז החיים בישראל לצערי הרב.
נחמן שי: אנחנו שטופים באקטואליה ובלחצים כאלה ואחרים ושוכחים את היסודות לפעמים שהם בסופו של דבר הכי חשובים, כשהאבק ישקע וכל מיני הצעות חוק או סתם נושאים שעולים ויורדים בחיינו, פתאום נגלה שהשורש האמיתי שלנו זה העם היהודי, זה לא שום דבר אחר.
נחמן שי: לא תמיד אנחנו זוכרים ולא תמיד אנחנו מקדישים את המאמצים הנכונים.
נחמן שי: לכן מהבחינה הזאת אני שמח על משרד התפוצות, על היוזמה שלו ובכלל על הפעילות שלו למרות שאנחנו נפגשים במקומות אחרים וגם מבקרים ועוקבים ובודקים את פעילות המשרד כמו שאנחנו עושים עם גופים ממשלתיים אחרים, אבל זה לא פוסל בשום פנים ואופן את החשיבות שאני מייחס לעובדה שהמדינה משקיעה, מעט מדי לטעמי, אבל משקיעה בנושא הזה.
נחמן שי: דברים דומים אני רוצה לומר גם על הסוכנות ובכלל על המכלול של המוסדות הציוניים בארץ שהם בעייתיים בדרכם, אבל עדיין הם מקיימים משהו שהוא חשוב ביותר וזאת הזיקה הציונית של העם היהודי למדינת ישראל, שזה לב ליבה של הציונות ושל המדינה שאנחנו חיים בה היום ושהאחריות שלנו היא להמשיך ולהעביר את הרוח הזאת גם לדורות הבאים, הצעירים יותר.
נחמן שי: אני רוצה כאן להודות גם לבית התפוצות שעושה עבודה מצוינת, מוסד שהכרתי אותו כשהוא פירפר ועמד להסגר לפני שנים ארוכות, כשהייתי מנכ"ל משרד ממשלתי, משרד המדע, שקראו לו אז, השם שלו משתנה כל הזמן.
נחמן שי: אז חששנו שלא יהיה מוזיאון ומאז נכנסו למוזיאון פטרונים חדשים, משפחת נדזלין והם הזרימו לשם משאבים יחד עם הסוכנות וכולי, והיום זה אחד המוקדים לפעילות שמטפחת את הזיקה לעם היהודי מתוך ישראל.
נחמן שי: כי הקשר חייב להיות הדדי, שלא יהיה ספק.
נחמן שי: הוא לא יכול רק להתחיל בצד ההוא ולא יכול להתחיל בצד הזה, הוא חייב לעבור על הציר של ישראל והתפוצות ומבחינה זאת גם לבית התפוצות יש תרומה חשובה ואני שמח שהוא עובר עכשיו שינוי ונבנה מחדש וכדומה, וטוב שיהיה בארץ מוקד כזה שצעירים, ולא רק צעירים, כל אזרח ישראלי יוכל לבוא ולראות את ההסטוריה של העם היהודי ואת הקשר בינו לבין התפוצות.
נחמן שי: אז עוד פעם, תודה רבה על היום.
נחמן שי: אני יודע שיש עוד אירועים במשך היום.
אברהם נגוסה: נשמע את מנכ"ל בית התפוצות מר דן תדמור.
<דן תדמור: תודה רבה יו"ר הוועדה חבר הכנסת נגוסה ושאר המכובדים.
<דן תדמור: לפני חודש הודענו על הקמתו של מרכז דיאלוג בבית התפוצות שבא לטפל במשבר שיש לתפיסתנו ולמעשה לתפיסת כל מי שיושב בחדר הזה, ביחסים שבין ישראל וקהילות ישראליות בעולם, והמרכז הזה יישב, הוא מרכז פיזי ענק שישב בטבורו של בית התפוצות ויהיה המקום שבו נקיים כנס שנתי שעוסק בנושא הזה, פורומים, זה יהיה הכתובת הטבעית לקבוצות שמגיעות.
<דן תדמור: בין היתר מגיעות קבוצות מ- JWRPואנחנו גאים מאוד לשתף פעולה עם היוזמה המאוד מאוד חשובה הזו.
<דן תדמור: ציין חבר הכנסת נחמן שי שהקשר הוא דו סטרי.
<דן תדמור: החשיבות היא דו סטרית, כשמדברים על המשבר, ובואו לא נטעה, יש משבר אסטרטגי ביחסים שבין הקהילה היהודית בישראל לבין קהילות יהודיות בעולם.
<דן תדמור: הוא משבר, ומכיוון שהיחסים האלה הם אסטרטגיים אז הוא משבר אסטרטגי.
<דן תדמור: והנושא הוא דו סטרי.
<דן תדמור: אין צד אחד שהוא לקוי יותר מצד אחר, והמפתח הוא בהדברת הבורות והעמקת ההיכרות של קהילות יהודיות בכל העולם, אלה עם אלה.
<דן תדמור: בדרך כלל הבעיה מתחילה בבורות שמובילה לאדישות, והדרך להילחם באדישות או אפילו לפעמים העוינות היא בהפצת מידע ובלוודא שכולנו מודעים היטב לעולם היהודי הגלובלי שמלווה אותנו מזה אלפי שנים וממשיך ללוות אותנו.
<דן תדמור: זה חלקנו בפאזל, ושוב, אנחנו גאים מאוד להיות פרטנרים של היוזמה החשובה הזו.
<דן תדמור: תודה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לפנות לקהל, מי שרוצה להתייחס ממשרדי הממשלה או ארגונים אחרים.
<טליה גלעד: אני נציגה מהסניף הישראלי של JWRP, הסניף הראשון בישראל שהוקם לפני כשנתיים.
<טליה גלעד: אני ישראלית, נולדתי בישראל, ציונית חילונית וגם אני כמוכם תמיד שמעתי על יהדות התפוצות אי שם.
<טליה גלעד: חברות אישיות, משפחה בחו"ל, מעולם לא חשבתי על הממשק למה חשוב שיהיה את יהדות התפוצות או מה הם עושים לנו ובשביל מה אנחנו צריכים אותם.
<טליה גלעד: הצטרפתי לארגון JWRP בזכות ארגון 'פורשת' שצחית הקימה לפורשות צה"ל.
<טליה גלעד: אני מקימת ארגון מעגל נשים ישראל לפני 26 ישראל ומקימת ארגון אגורה ישראל שזה ארגון בינלאומי.
<טליה גלעד: חברתי לסניף הישראלי שלJWRP ויצאתי למסע לפני כשנה ונחשפתי לשני דברים.
<טליה גלעד: דבר ראשון לארץ ישראל אחרת לגמרי ממה שהכרתי, למרות שאני בוגרת לימודי ארץ ישראל ומדריכה בחברה להגנת הטבע לפני 30 שנה.
<טליה גלעד: נחשפתי לאורחות מחו"ל שבעצם לוקטו בפינצטה, שחוץ מהקשר האחרון שלהן ליהדות אין להן שום זיקה לא לישראל, לא לטקסים, לא ליהדות, לא לערכים.
<טליה גלעד: חיים כמו כולם ובעצם הגיעו למסע מומנטום לאחר שאספו אותן וליקטו אותן בקהילות בחו"ל.
<טליה גלעד: כפעילה חברתית המון שנים פה בארץ אני חושבת שהאפשרות לייצר ממשק בין נשים ישראליות לנשים מהתפוצות.
<טליה גלעד: התחלנו לפני כמה שנים ואחת השאלות ששאלו אותי איך אני בתור אמא לשלושה חיילים בעת ובעונה אחת, איך אני ממשיכה לקום בבוקר וללכת לעבודה למרות מה שקורה בארץ.
<טליה גלעד: מראים להן את החיים עצמם, את חיי היום יום.
<טליה גלעד: אני בצוות היגוי של מיזם חדש שנקרא 'אחיות מארחות'.
<טליה גלעד: אחרי המסע הזה של שבוע ימים שכולנו נמצאות במנהרת הזמן בעצם, יוצאות מתמונת חיי היום יום, ונכנסות להכיר את ישראל קצת אחרת, האורחות שלנו מחו"ל חוזרות הביתה עם המון המון שאלות.
<טליה גלעד: הישראליות מאפשרות להן דלת פתוחה לבית האישי שלהן למשך יומיים שלושה, כאשר אנחנו מארחות אותן בצורה התנדבותית.
<טליה גלעד: הכל נעשה בצורה התנדבותית, מארחות אותן לראות את חיי היום יום של משפחה ישראלית ממוצעת.
<טליה גלעד: המיזם הזה פתוח לכל הנשים בישראל שהן אימהות לילדים עד גיל 21, לא משנה דתית, חילונית, שמאלנית, ימנית.
<טליה גלעד: אין לנו שום אחידות.
<טליה גלעד: המטרה היא בעצם לתת פן שגם הישראליות תיחשפנה לאוכלוסייה בחו"ל וגם האורחות שלנו תראינה לא דרך התקשורת ולא דרך המדיה, איך חיים בישראל.
<טליה גלעד: איך חיים בחיי היום יום, לאן אנחנו מנתבים, מה חשוב לנו יותר, מה חשוב לנו מאוד.
<טליה גלעד: אני לוקחת את הדברים של בן.
<טליה גלעד: המשמעות של כולנו, אנחנו יכולים ללמוד המון מוזיקה.
<טליה גלעד: רק אתמול עברה פה קריאה בכנסת לגבי החוק של המרכולים.
<טליה גלעד: לכולנו מובן היה - - -
נחמן שי: חוק מצוין.
<טליה גלעד: חוק מעולה.
<טליה גלעד: אני תיכף אסביר למה.
<טליה גלעד: כי כולם מדברים על כפיה דתית אבל אף אחד לא חושב על כפיה חילונית שכל מי שיעבוד בעצם בשבתות יהיו עמך ישראל.
<טליה גלעד: אני לא דמות פוליטית, אני דמות חברתית, אנחנו ניטיב לנגן בפסנתר וניטיב ללמוד, אבל לאף אחד אין את הנשמה האמיתית, את הערך שהיהדות השכילה להעביר לכולם ואני שוב אומרת, אני נחשפתי במסע לדברים שהיו רחוקים ממני מאוד מאוד.
<טליה גלעד: יומיים ראשונים אני וחברותיי מארגון אגורה היינו על המשמר, 'רגע, רוצים שנחזור בתשובה', 'רוצים שיעלו לארץ', כאילו מה מצפים מאיתנו בתור שגרירות ישראליות.
<טליה גלעד: אחרי יומיים הבנו שבעצם הערך המוסף שאנחנו קיבלנו זה לראות את ישראל ואת מה שיש לנו כאן במובן מאליו.
<טליה גלעד: אנחנו פעם ראשונה נחשפנו לקונפליקטים שיש ביהדות התפוצות לנשים יהודיות שחיות ומגדלות ילדים שהכל לא ברור.
<טליה גלעד: אצלנו כל הילדים גדלים באותה סביבה, הולכים באותו מסלול.
<טליה גלעד: אחד רוצה יהיה דתי, אחד רוצה יהיה חילוני, אחד ייסע להולנד, אחד ייסע להודו, הילדים שלי בדרום אמריקה.
<טליה גלעד: יש לנו תשתית מסוימת כי נולדנו פה בארץ.
<טליה גלעד: אבל אף פעם לא הבנתי מה קורה למישהו שלא נולד.
<טליה גלעד: לא היה לי מובן.
<טליה גלעד: אני בת לאמא ניצולת שואה.
<טליה גלעד: לה לא ברור מדינת ישראל, לי זה היה ברור.
<טליה גלעד: הרבה אנשים בעולם הגדול, הרוב הדומם של היהדות בעצם נולד, אני אקרא לזה 'עמוד שדרה'.
<טליה גלעד: הם מתהלכים שם על קצות האצבעות.
<טליה גלעד: אנחנו רואים שוטר בישראל, ישר מתווכחים איתו.
<טליה גלעד: אנחנו לא מבינים את המשמעות של להיות אורח במדינה שנולדתי בה.
<טליה גלעד: והתחושה שלי שליהדות ארצות הברית ויהדות אירופה והאורחות שלנו מחו"ל שהן בעצם אורחות במדינות שלהן והן מתהלכות על קצות האצבעות כי אין להן את עמוד השדרה שלנו יש.
<טליה גלעד: אני חושבת שבעצם הפתיחות שלנו והאפשרות שלנו לייצר ממשק בין נשים מהתפוצות לנשים ישראליות אנחנו משדרות להן שהבית, הנשמה היא כאן.
<טליה גלעד: הן יכולות להמשיך לחיות שם, אבל הן צריכות לדעת שאת הכוח הן שואבות מאיתנו ואת הכוח אנחנו ניתן להן ואת עמוד השדרה האמיתי, בגלל שיש לנו מדינה, ושאנחנו נשמור אותה עבורם.
<טליה גלעד: תודה על הדלת הפתוחה.
<טליה גלעד: חשוב לנו להעביר את המסר מכאן לכל הנשים בישראל, שהמיזם הזה הוא מיזם פתוח לכל הארגונים בארץ, ארגוני הנשים.
<טליה גלעד: המטרה היא בעצם לייצר תנועה, גל, של להעניק קשר בלתי אמצעי, קשר ישיר לכל מי שתרצה.
<טליה גלעד: אני מארחת, אנחנו מארחות אנשים שהשתתפו במסע, נשים שהיו במסע מגיעות עם המשפחות, עם חברות לישראל והן יודעות שהבית פתוח בכל עת.
<טליה גלעד: תודה רבה.
<מירי שניאורסון: אני אשת תקשורת ואני משדרת ברדיו קול חי, אני אישה חרדית כפי שאתם רואים.
<מירי שניאורסון: התוודעתי לפרויקט המדהים הזה של JWRP כבר לפני שנתיים.
<מירי שניאורסון: עדיין לא יצאתי למסע אבל חזרתי ממש בשבוע שעבר ממסע של משרד התפוצות שבו יצאו אנשי תקשורת, אנשים משפיעים, ראשי ערים לארצות הברית ושם פגשנו בוושינגטון את האנשים שעומדים מאחורי המשלחות האלה שמגיעות לארץ, את הנשים שעומדות ושולחות את הקבוצות לכאן לארץ, גם בוושינגטון פגשנו את הנציגה וגם בניו יורק בארוחת ערב אצל אישה שפעילה, אינני זוכרת את שמה, אבל פגשנו גם את גידי ובטי גרינשטיין והתארחנו והבנו באמת את האתגרים שעומדים בפניהם, בנקודת המבט שלי, מהזווית הדתית החרדית, אני חשיבות עליונה שבה יש לנשים במהפכה ובליצור זהות יהודית בסיסית אצל עם ישראל.
<מירי שניאורסון: כי אישה בסופו של דבר היא זאת שאחראית על הבית והיא זאת שאחראית על האור בבית, ועל כל התחומים שקשורים שהבית ימשיך ויישאר או ישמור על הזהות היהודית שלו.
<מירי שניאורסון: לכן מהמקום שלי כאן אני אומרת, אנחנו בדיוק נמצאים בערב חנוכה ביום של פרסום הנס, אז אם יש נס גדול זה שבאמת JWRP יצליחו להביא עוד קבוצות ועוד נשים כי אנחנו הנשים אחראיות על המהפכה שבאמת יהודים יתחברו ברחבי העולם לזהות היהודית שלהם ויגיעו גם לכאן לארץ ויפגשו אותנו.
<מירי שניאורסון: תודה.
אברהם נגוסה: עוד מי שרוצה להתייחס?
<יצחק הילדסהיימר: אני חזרתי עכשיו משני כינוסים גדולים מאוד בארצות הברית, אחד היה ה-GA, GENERAL ESSEMBLY של כל הפדרציות היהודיות שהיה בלוס אנג'לס והשני היה כינוס של 4,000 שליחי חב"ד.
<יצחק הילדסהיימר: ברור שבכינוס של הפדרציות הופיע נשיא המדינה, הופיע ראש הממשלה באמצעות וידאו, ברור שזה תורם לחיזוק הקשר בין המדינה לבין התפוצות, אבל אם אני לא טועה על סדר היום המאוד מסועף ומפורט של הועידה הזאת, העצרת הכללית של כל הפדרציות היהודיות שהשתתפו בה בערך 3,000 איש, לא עמד על סדר היום הנושא הזה של חיזוק הקשר בין ישראל והתפוצות, שלא לדבר על כך שנושא עידוד העלייה לא היה על סדר היום וכמובן הפדרציות זה גוף מאוד גדול, מאוד משפיע בכל הקהילות היהודיות בארצות הברית וקנדה, ולדעתי ניתן לעשות הרבה יותר אם יופיעו נציגים גם של משרד התפוצות וגם של משרד הקליטה ומחלקת עליה של הסוכנות, גם לגבי חיזוק הקשר וגם לגבי עידוד העלייה.
<יצחק הילדסהיימר: אתם יודעים שהעלייה מארצות הברית לפחות לא גדלה בשנים האחרונות אלא קטנה יחסית.
<יצחק הילדסהיימר: אותו דבר בכנס של שליחי חב"ד ששם יש כאלה שיגידו שאולי מובן מאליו שלא עומד על סדר היום חיזוק הקשר בין התפוצות לבין ישראל ובוודאי לא עידוד עליה, כתבתי על זה בידיעה שפרסמתי, שהנושא של עידוד העלייה לא היה על סדר היום בכינוס של למעלה מ-4,000 שליחי חב"ד מכ-100 מדינות.
<יצחק הילדסהיימר: לדעתי גם משרד התפוצות וגם המשרדים האחרים שהזכרתי, חייבים להיכנס לעובי הקורה לשוחח, להיפגש עם ראשי שני הארגונים האלה ולדאוג שהנושאים האלה יעמדו על סדר היום בצורה רצינית מאוד.
אברהם נגוסה: מאוד חשוב ששמענו על פעילות משרד התפוצות והארגונים כמו JWRP, בית התפוצות והסוכנות היהודית, וכמובן ארגונים אחרים שפועלים בשטח כמו קרן היסוד, ההסתדרות הציונית העולמית, קרן קיימת, כל המוסדות הלאומיים שפועלים בשיתוף פעולה על מנת לחזק את הקשר בין מדינת ישראל והתפוצות.
אברהם נגוסה: נאמר כאן שאנחנו נמצאים בתקופה שיש לנו אתגרים, אתגר בתפוצות למאבק בהתבוללות, מאבק באנטישמיות, בתנועות החרם כמו BDS, למרות שהם מנסים להפריד את הקשר, הם אומרים שהם נגד ישראל, אבל ישראל היא לב העם היהודי בתפוצות, ולכן גם התפוצות מתמודדות עם התופעה.
אברהם נגוסה: כמובן הגדלת מספר העולים שמגיעים למדינת ישראל, אלה אתגרים שאנחנו יחד – גם התפוצות וגם מדינת ישראל – צריכים להתגבר עליהם, וכמובן המחלוקות הפנימיות הקיימות שצוינו פה על ידי מזכ"ל הסוכנות היהודים ואחרים.
אברהם נגוסה: המחלוקות הפנימיות בין התפוצות לבין מדינת ישראל, אם עניין הכותל או עניין הדיור.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים להתגבר גם על המחלוקות הפנימיות וגם לפעול נגד אויבינו מבחוץ.
אברהם נגוסה: לכן חשוב מאוד שילוב הידיים והכרה בתרומת התפוצות לחיזוקה של מדינת ישראל בכל המובנים, אם זה בעליה, אם זה בפרויקטים חברתיים, אם זה בצה"ל.
אברהם נגוסה: מה שאתם עושים, משרד התפוצות בשיוף פעולה עם ארגונים לא ממשלתיים, זהו נכס חשוב מאוד, שיטה נכונה לעבוד בשיתוף פעולה עם הנהגת התפוצות כדי לחזק את הקשר.
אברהם נגוסה: שמחנו לקיים את הדיון.
אברהם נגוסה: אני מזמין שוב את כל המשתתפים לבקר בתערוכה בקומה 2.
אברהם נגוסה: תודה לבית התפוצות שהביאו לנו את התערוכה לכאן.
אברהם נגוסה: גם בבית התפוצות תוכלו לראות את כל תפוצות העם היהודי.
אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים, אנחנו נמשיך לקיים דיונים בוועדה בנושא התפוצות.
אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים את הדיון היום בהמשך לדיון שקיימנו בעבר, זה מעקב ואנחנו רוצים לשמוע את ההתקדמות מאז הדיון האחרון בעניין קליטתם ושילובם של העולים מברזיל.
אברהם נגוסה: אנחנו דיברנו בעבר בעניין של הכרת תארים אקדמאיים ורפואיים וגם בנושאים אחרים ואנחנו רוצים לשמוע מהעולים החדשים, מהארגונים וגם ממשרדי הממשלה, באיזה התקדמות אנחנו נמצאים היום.
אברהם נגוסה: זה מאוד חשוב לנו, אני בטוח שמשרדי הממשלה מכירים את הנושא והגיעו מוכנים לתת לנו את האינפורמציה שאנחנו רוצים לשמוע.
אברהם נגוסה: אבל קודם כל אני רוצה לתת לנציגי העולים שיעדכנו אותנו גם על ההתקדמות וגם על מה שלא התקדם וגם אם נוספו בעיות חדשות למהלך.
אברהם נגוסה: אז אנחנו רוצים לשמוע קודם כל את עורכת הדין אושריה פריינוביץ.
<אושריה פריינוביץ: קודם כל בוקר טוב לכולם.
<אושריה פריינוביץ: אני שמחה להתחיל את הוועדה ואני שמחה גם שאפשר להתחיל אותה באור קצת אופטימי.
<אושריה פריינוביץ: אנחנו נמצאים היום בעיצומו של חג החנוכה ולכן אני חושבת שיש כאן גם מקום קצת להכרת הטוב.
<אושריה פריינוביץ: מדובר פה בוועדה של עדכונים, של לעדכן איפה נמצא הטיפול בנושאים שהועלו בוועדות קודמות.
<אושריה פריינוביץ: אני רוצה לציין לטובה את משרד הבריאות ואת נציגיו שנמצאים פה, לרבות היועצת המשפטית ויושב ראש מחלקת רישוי המקצועות, היוצא וגם הנכנס.
<אושריה פריינוביץ: בוועדות קודמות באנו לדרוש שינוי ביחס לעולים מברזיל רופאי השיניים.
<אושריה פריינוביץ: אני חייבת לבשר בשמחה רבה שיש התקדמות מאוד רצינית בעניין הזה.
<אושריה פריינוביץ: משרד הבריאות באמת נרתם למשימה שביקשנו, הוועדה המקצועית שהתבקשה בפעם האחרונה אכן התקיימה בחודש יולי שנת 2017, בוועדה יכולנו, גם רופאי השיניים ואני איתם, להציג את הבעיות ולמה בעצם משרד הבריאות לא מכיר בתארים שלהם.
<אושריה פריינוביץ: בסופו של דבר משרד הבריאות הקשיב והיום אני חייבת לציין שרופאי שיניים חדשים שבאים, גם אלה שמבקשים פטור ממבחן וגם אלה שמבקשים להיבחן, היחס של משרד הבריאות והמבחן של משרד הבריאות הוא ראוי ונאות ורופאי השיניים מצליחים לקבל רישיון בארץ.
<אושריה פריינוביץ: אני רוצה להגיד שאנחנו לא באים לפה רק לדרוש, אנחנו באים גם להודות, אז באמת תודה רבה על ההירתמות של משרד הבריאות לעניין.
<אושריה פריינוביץ: עניין רופאי השיניים, נכון לעכשיו הוא מבחינתי סגור.
<אושריה פריינוביץ: באתי לדבר על נושא אחר.
<אושריה פריינוביץ: אמנם רופאי השיניים הצליחו להשיג את מבוקשם, אבל הבעיות ממשיכות, לא עם רופאי שיניים, אלא עם בעלי מקצוע אחרים והיום אני באתי בשם בעלי מקצוע בתחום הבריאות אחרים ואני מתייחסת ביתר שאת לפיזיותרפיסטים וגם לתזונאים, בעצם כל אלה שהמקצועות שלהם נמצאים בחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות.
<אושריה פריינוביץ: מדובר על פיזיותרפיסטים, תזונאים, קלינאי תקשורת, קרימינולוגים רפואיים, פודיאטרים וכו'.
<אושריה פריינוביץ: הדגש הוא על פיזיותרפיסטים כי לפי העדויות שאני שמעתי הם נמצאים במצב הכי סבוך והמצב שלהם הוא כזה, היום פיזיותרפיסטים שבאים לישראל מברזיל נאלצים לעבור בחינה ממלכתית של משרד הבריאות, לפי הוראות מנהל משרד הבריאות, אף פיזיותרפיסט עולה מברזיל לא עבר בבחינה, אין אחד שעבר.
<אושריה פריינוביץ: חלק מהם הם פיזיותרפיסטים עם ניסיון מאוד מאוד גדול בתחום, מדובר על פיזיותרפיסטים של 20 שנה, של 16 שנה, שלמדו באוניברסיטאות שונות בברזיל.
<אושריה פריינוביץ: הם מגישים את המסמכים למשרד הבריאות, בעצם המסמכים מוכרים אבל כשהם ניגשים לבחינה הם נכשלים שוב ושוב בבחינות.
<אושריה פריינוביץ: קיימתי כמה שיחות עם הפיזיותרפיסטים, ניסיתי להבין מה הבעיה כדי שאפשר יהיה להציג בפניכם את הבעיה, לפי ראות עיניי, לפי ראות עיניהם.
<אושריה פריינוביץ: אני חייבת לציין שבדרך יש שני פיזיות
<אושריה פריינוביץ: רפיסטים שהיו אמורים להעיד כאן.
<אושריה פריינוביץ: אני מבקשת שכשהם יגיעו אפשר יהיה לשמוע את קולם.
<אושריה פריינוביץ: כרגע זו רק אני.
<אושריה פריינוביץ: מה שהם אומרים, שיש כמה בעיות.
<אושריה פריינוביץ: הבעיה הראשונה היא הבעיה של השפה.
<אושריה פריינוביץ: כמובן שאין מבחן בשפה הפורטוגזית, זה ידוע, האופציות שקיימות בפניהם הם אנגלית או ספרדית או עברית כמובן.
<אושריה פריינוביץ: ספרדית אמנם דומה לפורטוגזית, אבל לצערנו זו לא אותה שפה.
<אושריה פריינוביץ: דווקא אלה שבוחרים בספרדית נכשלים יותר כי חושבים שהמילה היא דומה, אבל בעצם זה שונה.
אברהם נגוסה: אבל הם מקבלים את המבחנים באנגלית וגם בספרדית?
<אושריה פריינוביץ: כן, אם זו הבחירה שלהם.
<אושריה פריינוביץ: ועדיין זו לא שפת האם שלהם וזה קשה לעשות מבחן בתחום מקצועי כשזו לא שפת האם שלך.
<אושריה פריינוביץ: זו הבעיה הראשונה.
אברהם נגוסה: האם עולים אחרים, נגיד למשל עולי צרפת והעולים מברית המועצות לשעבר, הם מקבלים את המבחנים בשפתם?
<קריאה: אכן כן.
אברהם נגוסה: אז אני אשאל את משרד הבריאות, למה לא בפורטוגזית?
<אושריה פריינוביץ: זו שאלה טובה.
<אושריה פריינוביץ: זה העניין הראשון, זה כבר היה מקל עליהם, אבל זו הבעיה הראשונה.
<אושריה פריינוביץ: זו לא הבעיה היחידה כמובן, כי צריך להיות עוד משהו בבחינה.
<אושריה פריינוביץ: לא יכול להיות שאף אחד לא עובר רק בגלל קשיי שפה, יש עוד בעיות עם הבחינה.
<אושריה פריינוביץ: לפי העדויות ששמעתי מפיזיות
<אושריה פריינוביץ: רפיסטים בעלי ניסיון בתחום של שנים, כאלה ואחרים, הבעיה היא גם בניסוח של השאלות.
<אושריה פריינוביץ: זה מבחן שהוא מבחן ממלכתי, זאת אומרת לכל הפיזיותרפיסטים, כולל פיזיותרפיסטים מישראל וממדינות אחרות.
<אושריה פריינוביץ: זה מבחן קשה, כשהוא לא בשפת האם הוא נהיה קשה יותר.
<אושריה פריינוביץ: הבנתי שהניסוח של השאלות הוא לפעמים מכשיל, כנראה זו דרך לסנן, אבל בשביל עולים חדשים שלא יודעים את השפה זה מקשה.
<אושריה פריינוביץ: הבנתי שהשאלות הן תיאורטיות מאוד, רוב השאלות לא נוגעות ליום יום של הפיזיותרפיסט בעבודתו השוטפת, מדובר בשאלות בתחום הרפואה.
<אושריה פריינוביץ: הם נאלצים ללמוד באוניברסיטה מקצוע בתחום הרפואה, כגון היסטולוגיה, אמבריולוגיה ואיך לערוך בדיקות רפואיות וכו' ובעצם ביום יום פיזיותרפיסטים לא כל כך משתמשים במקצועות האלה, הצד שלהם הוא יותר טכני ולכן פיזיותרפיסטים עם ניסיון של שנים במקצוע, קשה להם מאוד לחזור לתקופת האוניברסיטה ולזכור את החומר הזה ולכן הם לא מצליחים להגיע לרף שנדמה לי שהוא 60, הם לא מצליחים להגיע ל-60 שאלות נכונות במבחן.
<אושריה פריינוביץ: יש להם גישה לביבליוגרפיה, הבנתי שהביבליוגרפיה היא מאוד מאוד גדולה.
<אושריה פריינוביץ: זאת אומרת אם הם צריכים לקראת מבחן לקרוא את כל הספרים או את כל החומר שנמצא באתר של משרד הבריאות, זה פשוט בלתי אפשרי.
<אושריה פריינוביץ: אין מיקוד, הם לא יודעים במה להתמקד, הם לא יודעים מה כן יהיה במבחן ומה לא ואי אפשר לזכור הכול.
<אושריה פריינוביץ: אין להם גישה, לטענתם, לבחינות קודמות, כך שלא ניתן לתרגל שאלות מבחינות קודמות כדי לנסות להבין איך יהיה המבחן.
<אושריה פריינוביץ: בוועדת הקליטה הקודמת, שהייתה ב-28 ביוני השנה, אם אני לא טועה, לפני חצי שנה בערך, כבר דובר אז שיהיה קורס הכנה לבחינות עבור העולים החדשים.
<אושריה פריינוביץ: דובר אז שהקורס נמצא אז בשלב של מכרז.
<אושריה פריינוביץ: עברה חצי שנה פחות או יותר, אני לפחות לא שמעתי על שום התקדמות בנושא, אני אשמח לדעת שיש התקדמות.
<אושריה פריינוביץ: אני חושבת שקורס כזה בטווח הקצר זה פתרון לא רע לעולים החדשים, אפילו קורס בעברית, כי בסופו של דבר זו השפה שהם יעבדו איתה, לא דורשים קורס בפורטוגזית או משהו כזה, הם מבינים שהם צריכים לדעת את השפה ואת המונחים בעברית, אבל זה יכול להיות פתרון בטווח הקצר עבור פיזיותרפיסטים שינסו לגשת לבחינה בצורה יותר ממוקדת, בצורה יותר נכונה, ואולי יוכלו לצלוח אותה.