GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<משה משה: אגף הקליטה בפתח תקווה, אני חושב שזה אחד האגפים הכי גדולים והכי פעילים בכל הארץ.
<משה משה: פונים אליי מהרבה ערים ומבקשים לבוא לסיור פה לראות איך האגף הזה עובד, אדוני היושב ראש.
<משה משה: באמת זה אגף שהעירייה מקציבה, מעבר למה שאגף הקליטה, לעולים מהתקציב של העירייה ולעוד כמה עדות, ובכלל שומרים על המסורת של כל העדות בפתח תקווה.
<משה משה: בוא נדבר עכשיו על בני העדה האתיופית, יוצאי אתיופיה, שאני לקחתי אותם ללבי ואתם עדים כולכם פה, לקחתי אתכם ואימצתי אתכם באופן אוטומטי כשנכנסתי לאגף הזה וניסיתי לעזור כמה שאני יכול.
<משה משה: אדוני היושב ראש, הבעיה של יוצאי הקהילה זה לא בעיה של פעילות, זה לא בעיה של מבנה, זה לא בעיה של סופגניות וזה לא בעיה של מזגנים ולא בעיה של צבע, אדוני היושב ראש, זו בעיה דתית שהיא בשורש הבעיה ולא מעניין אותם פעילות.
<משה משה: אני אומר את זה עכשיו לחבריי שהם פה לידי, ואתם חברים שלי טובים, אבל אני אגיד לכם את זה בפנים עכשיו, כי אני לקחתי את זה על עצמי, ואף אחד בעירייה לא רוצה להיכנס לעניין הזה.
<משה משה: אף אחד בעירייה לא רוצה להיכנס למריבות האלה שבין הקהילה הוותיקה, שהם מאמינים בקייס, לבין הקהילה של העולים החדשים שמאמינים ברבנים.
<משה משה: זה משהו דתי.
אברהם נגוסה: אבל מה זה קשור?
<משה משה: אני אסביר לך, אדוני.
אברהם נגוסה: רגע, רגע, אדוני, גם בכנסת אנחנו נפגשנו.
אברהם נגוסה: אני רוצה לחזק, כדי שתתייחס, מה שגם ישראל אמר, מה שאני אומר פה, מה קשור לתכניות חינוך אחרי הצהריים לילדים?
<משה משה: אני אסביר.
אברהם נגוסה: מה קשור לתכניות לקשישים?
<משה משה: הכול אני אסביר.
אברהם נגוסה: מה זה קשור לזה?
<משה משה: אז אני אסביר, אדוני היושב ראש.
<משה משה: כשאני שמעתי את העניין הזה ניסיתי ללמוד מה שורש הבעיה פה, הרי יש איזה שהיא בעיה, אי אפשר להתעלם ממנה.
<משה משה: אלה לא מכירים ואלה לא מכירים ורוצים לשתף פעולה.
<משה משה: אלה חושבים שמקפחים אותם ואלה חושבים שמקפחים אותם, כל אחד מהצד שלו.
<משה משה: זה אומר 'בית הכנסת שלי' וזה אומר 'המבנה שלי'.
<משה משה: ואז, כשלמדתי את העניין, באתי גם לקהילה של העולים החדשים, אלוהים עדי והם נמצאים פה, ואמרתי להם 'תקשיבו - - -', הם באו ולקחו אותי, ישבתי אצלם שעתיים וחצי לשמוע את הבעיות שלהם.
<משה משה: שעתיים וחצי, ישבתי אצלכם, נכון, באולם, בערב?
<משה משה: באתי עם הבן שלי, ישבתי שעתיים וחצי, אמרו לי 'מעולם לא בא מישהו, נציג, וישב איתנו ובאמת הקדיש את עצמו שעתיים וחצי'.
<משה משה: שמחתי שגם את הכרת הטוב יש להם וזה בסדר, זה נותן לי הרגשה טובה.
<משה משה: ואז הבנתי.
<משה משה: התחלתי ללמוד את הבעיה, לא ידעתי מה הבעיה, ואמרתי להם 'תקשיבו, חבר'ה, אם אתם חושבים שלא נותנים לכם באגף שירותים', כמו שאדוני אומר שהם טוענים, שירותים, חוגים למיניהם, כל הדברים האלה, אני יכול להגיד לך, אדוני היושב ראש, שבלי שעוד הכרתי אותם, הקהילה עצמה לא משתפת פעולה איתנו.
<משה משה: הם לא - - -
<משה משה: לא דיברתי עכשיו עליכם, דיברתי בכללי.
אברהם נגוסה: עכשיו זה התור שלו.
אברהם נגוסה: אתה אומר שיש תכניות וקהילה לא מגיעה.
<משה משה: הקהילה עצמה לא משתפת פעולה.
<משה משה: אדוני, אני אתן לך דוגמה.
<משה משה: כשאני נכנסתי לתפקיד שלי הבאתי איזה שהיא תכנית להוציא קורס טכנאי טלפונים ליוצאי אתיופיה בחינם אין כסף, הכול אנחנו משלמים.
<משה משה: זה עולה 3,000 שקל, הקורס הזה, אדוני, ויקבלו אותו רק ילדים מצטיינים.
<משה משה: אמרתי, אני נותן את זה לבני הקהילה בלי כסף.
<משה משה: לקח לי קרוב לחודשיים, אולי קצת יותר, לחפש 12 ילדים שמוכנים לבוא לעשות את הקורס הזה.
<משה משה: התחלנו את הקורס הזה ב-12 ילדים, נשרו 8, לסיום בכלל לא באו שניים לקבל את התעודות.
<קריאה: איזה ילדים?
<קריאה: מאיזה גילאים?
<משה משה: 18, 20, 17.
<משה משה: בגילים האלה.
<קריאה: זה לא ילדים, זה - - -
<משה משה: נוער.
<משה משה: 16, 17, היו מעורבבים, לא משנה, זה מגיל 16 ועד - - - מה זה משנה?
<משה משה: מי זה שואל 'מה זה משנה?', זה משנה, זה שלא באים לשתף פעולה זה משנה.
<סשה שוורץ: זה משנה, הכסף זה ארנונה, זה לא אתה מוציא.
<סשה שוורץ: מי אתה שאתה מוציא?
<משה משה: אדוני, אני יכול לדעת מי אתה בכלל?
<סשה שוורץ: מי אתה בכלל?
<משה משה: מי אתה בכלל?
<משה משה: אתה חוצפן.
<משה משה: לסגן ראש העיר מדברים בכבוד - - - אתה לא תגיד - - -
<סשה שוורץ: אני משלם ארנונה, זה מספיק לך.
<סשה שוורץ: תקשיב טוב, אני משלם ארנונה.
<משה משה: בבקשה, זה אנשים של גנאדי, באו לפה - - -
<סשה שוורץ: אתה - - - תקשיב, אתה לא אחראי על ה - - -
<משה משה: אל תפריע לי.
<סשה שוורץ: אתה כן מפריע.
<משה משה: תצא החוצה באמת.
<סשה שוורץ: אני משלם ארנונה, תקשיב טוב.
אברהם נגוסה: אני אתן לך לדבר, אבל תן לו לסיים.
<משה משה: הוא בא להפריע.
<סשה שוורץ: הוא לא הציג את עצמו בכלל.
<קריאה: מה זה הדבר הזה?
<קריאה: זה לא נעים, יש לנו פה ועדה שהתכנסה - - - מה זה הדבר הזה?
אברהם נגוסה: אני אומר לכם, אם מישהו מעכשיו והלאה יפריע, בבקשה לצאת.
אברהם נגוסה: מי שרוצה לדבר, ניתן לו הזדמנות להביע את עמדתו, אבל בתור, אי אפשר לנהל דיון כזה.
<משה משה: טוב, אדוני היושב ראש, באתי לקהילה של העולים החדשים שאמרו שיש איזה שהוא קיפוח ואין להם שותפות בתוך האגף, לא לחוגים ולא כל הדברים האלה ואז אמרתי להם, 'תקשיבו, זה בידי עכשיו, אין לי בעיה, זה בידי'.
<משה משה: הדת, זה משהו שאני צריך לעבוד עליו, זה מאוד קשה.
<משה משה: 'זה בידי, אני מכניס אתכם פנימה, נותן הוראה, ישתפו אתכם, הכול', אמרו לי, חד משמעי, אדוני היושב ראש, 'כל עוד העניין הדתי לא מסתיים אנחנו לא משתפים פעולה עם האגף, לא באים לשום דבר'.
<משה משה: נכון, אדוני, אלי?
<משה משה: אל תענה לי.
<משה משה: אל תענה.
<משה משה: לא לענות, אני שאלתי אותך, חשבתי שתגיד את האמת, אבל לא משנה.
אברהם נגוסה: סליחה, סליחה, אני אומר לך, רגע, רגע, אדוני סגן ראש העיר, אתה לא צריך להיכנס לנושא הזה.
אברהם נגוסה: אני אומר לך, גם אם יש, אז זה לא קשור לאגף הרווחה, לאגף החינוך, לאגף הדיור, לאגף הבריאות, זה לא קשור.
אברהם נגוסה: זה מקסימום קשור למועצה הדתית וזה לא הנושא לדיון היום ולכן אל תנסה ללכת לכיוון הזה שלא רלוונטי לדיון שלנו וגם אין לנו פתרון לנושא הזה.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה, למה אין תכניות לילדים, למה אין זה, מה שהם טענו, שהתייחסו.
<משה משה: אני מסיים.
אברהם נגוסה: סכם, נלך לאנשי המקצוע.
<משה משה: יש פה פקידות מהעירייה, יש פה את אגף הנוער שעושים עבודה נפלאה, הם בני העדה, אני הייתי שותף לכמה מהם, אני הייתי נוכח, אני הייתי בחנוכה וראיתי ואצלי במתנ"סים שאני אחראי עליהם, שיש שם הרבה מבני הקהילה, הרבה נוער, באמת כל הכבוד.
<משה משה: 'עיר ללא אלימות', אני פתחתי קבוצה השנה של שערייה של בני העדה, קבוצת כדורגל, פתחנו מועדוני גמלאים, פתחנו מועדוני נשים, היחיד בפתח תקווה, מועדוני נשים אתיופיות, שבאו למועדון נשים, אדוני, היה קשה להוציא אותם, פתחתי מועדון באחדות, מועדון נשים, שבאו ושמעו בחוגים.
<משה משה: יש לנו מועדון גמלאים בבית לזרוס, שאני יושב ראש, הם באים, שלוש פעמים בשבוע הם באים, מקבלים ארוחות בוקר, מקבלים ארוחות צהריים, יושבים, עושים, עשייה, יש עשייה, תבואו, רק שיבואו.
<משה משה: ובזה אני מסיים.
אברהם נגוסה: רק נקודה אחת, למה העברתם את מוקד הקליטה?
<משה משה: מוקד הקליטה.
<משה משה: ביוספטל יש את האוכלוסייה הכי גדולה, יש מחלקה, נציגה שלנו מהמוקד שיושבת שם ומקבלת קהל.
<משה משה: אז גם מה שגנאדי אמר פה, זה לא נכון, יש מוקד ביוספטל.
<משה משה: שלוחה.
אברהם נגוסה: אז אנחנו נשמע אחרי חברת הכנסת, קודם כל חברת הכנסת תדבר ולאחר מכן אני רוצה לשמוע את נציג העירייה שיציג לנו מצגת על תכנית הפעולה שלכם.
טלי פלוסקוב: קודם כל תודה על כך שנענית בחיוב וכמובן תודה גם לראש העיר שנתן לנו את האפשרות לקיים ישיבת ועדת הקליטה בפתח תקווה.
טלי פלוסקוב: אתם רוצים לדעת, בדרך כלל בישיבות בכנסת קודם כל מדברים חברי הכנסת ואחר כך מדברים האורחים.
טלי פלוסקוב: כאן, בכוונה בעצם, ביקשתי קודם לשמוע את הסוגיות שאתם תעלו כדי לראות האם התמונה שיש לי על העיר פתח תקווה תואמת למה שאנחנו שומעים כאן מצד אחד וגם ההתייחסות של כולם.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לך את האמת, לא ציפיתי לכזה בלגן בוועדה, אבל אני חושבת שאחד מהתפקידים, מישהו כאן שאל, עוד פעם גנאדי, מה תפקידה של ועדת הקליטה, זה שאנחנו לא מקיימים ישיבות בכנסת אלא יוצאים, ואני חושבת שוועדת הקליטה זו אחת מהוועדות שמקיימת דיונים הרבה מחוץ לכנסת, זה כדי באמת לתת אפשרות לתושבי העיר להגיע לוועדות, להעלות סוגיות שהתושבים חושבים שצריך להעלות בפני, לפעמים הנהלת העיר, לפעמים משרדי הממשלה שנמצאים איתנו כאן, לפעמים מול עובדי המשרדים השונים ואני רואה שחלקית כאן כן הצלחנו, גם להשמיע את הקול של התושבים, עוד לא שמענו את התשובות, אבל אנחנו נשמע.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לך שהנושא הראשון שבעקבותיו ביקשתי את הדיון זה דווקא הנושא של דיור ציבורי בפתח תקווה, כי קיבלתי מכאן לא מעט פניות על כך ש - - - אתה זוכר את הדיון שדיברנו על השקיפות של ממתינים לדיור הציבורי בכנסת?
טלי פלוסקוב: אז זה היה בעקבות פנייה מפתח תקווה.
טלי פלוסקוב: קודם כל אני רוצה לברך את העיר הזה, על, אני חושבת, אקטיביזם שקיים כאן, לא בכל עיר, יש אנשים שמקבלים את הכול כמו שזה, כאן התושבים שלך, אדוני סגן ראש העיר משה משה, הם כן רוצים לקחת חלק במה שקורה בעיר והם גם יודעים לפנות, גם אליכם, אני מקווה, וגם אלינו.
טלי פלוסקוב: אז באמת הדיון הראשון בוועדת הקליטה היה על כך שדרשנו ממשרד הקליטה לפרסם את הנתונים של ממתינים לדיור ציבורי, לא רק בפתח תקווה, אלא בכל הארץ, כי לא היו הנתונים האלה.
טלי פלוסקוב: אף אחד לא ידע, אנחנו יודעים שיש לנו 24,000 ממתינים במשרד הקליטה ולא יודעים באיזה עיר כמה.
טלי פלוסקוב: אני זוכרת שההחלטה של משרד הקליטה, ואני מברכת עליה, הייתה אכן לפרסם, וגם התחייבו בפנינו שפעם ב-, אם אני לא טועה זה היה שלושה חודשים, הם יעדכנו את הנתונים, האם יש אנשים שמקבלים דיור, לא מקבלים, איך אנחנו רואים שהתור הזה בכלל מתקדם, אם בכלל.
טלי פלוסקוב: אז מצד אחד, לשמחתי, קיבלנו את הנתונים של דיור ציבורי וראינו מספר ממתינים בפתח תקווה, ואני זוכרת את המספר בפתח תקווה, זה היה 1,118, קשישים רק, קשישים, אני חוזרת, היו עוד כמה זוגות חד הוריות, נכים וכן הלאה, בסך הכול משהו כמו 1,236, אם אני לא טועה, אל תתפסו אותי במספר, וזה היה לפני שנה.
טלי פלוסקוב: השאלה שאני שואלת, אדוני, מה קורה בעיר, האם יש שינוי, האם באמת העיר דואגת לאותם אנשים.
טלי פלוסקוב: אתה יודע שאני מטפלת יותר בקשישים והוועדה שלי העיקרית זה הקשישים ולכן אני חוזרת לקשישים, 1,118 קשישים ממתינים לדיור ציבורי בפתח תקווה, האם יש תכניות של בנייה של מקבץ דיור, או הוסטל, או משהו שיכול כן לפתור לפחות לחלק מהאנשים האלה את הבעיה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להזכיר לך שלאנשים האלה אין סיכוי להגיע לתור של משרד השיכון, כי הנוהל שקיים במשרד הקליטה מדבר על כך שהקשישים שנרשמו לתור לדיור ציבורי בהיותם לפני 15 שנה בארץ כבר נשארים בתור הזה עד סוף חייהם.
טלי פלוסקוב: זה אומר שאם משרד הקליטה לא ידאג לפתרון לאנשים האלה לא יהיה להם פתרון.
טלי פלוסקוב: ואדוני, אתה יודע מה המחיר של השכירות בשוק הפרטי בפתח תקווה, תעזרו לי, 3,000?
<קריאה: יותר.
טלי פלוסקוב: אפילו יותר.
טלי פלוסקוב: ואתה יודע כמה סיוע בשכר דירה הם מקבלים?
טלי פלוסקוב: משפחה מקבלת 1,340 שקל, בודד מקבל 880 שקל, משהו כזה.
טלי פלוסקוב: מאיפה הכסף, אדוני?
טלי פלוסקוב: איך האנשים האלה חיים?
טלי פלוסקוב: מישהו יודע?
טלי פלוסקוב: האם משרד הרווחה כן פונה ורואה את האנשים האלה, שאין להם מה לאכול, כי הכסף שהם מקבלים מביטוח לאומי זה הכסף שהם צריכים לשלם עבור קורת גג.
טלי פלוסקוב: אני רוצה עכשיו, באמת, עם כל הכבוד לכל הסוגיות שהועלו כאן ואני חס וחלילה לא אומרת שהן לא חשובות, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים לחזור לנושא שלשמו התכנסנו, מה קורה עם דיור ציבורי בפתח תקווה לאנשים שממתינים במשרד הקליטה.
טלי פלוסקוב: זה מה שאני רוצה לדעת.
טלי פלוסקוב: איפה הנהלת העיר?
טלי פלוסקוב: האם יש קרקע חומה?
טלי פלוסקוב: האם מישהו בכלל חושב על משהו?
טלי פלוסקוב: אתם יודעים מה, לא היום, אולי במהלך 2018, אולי יש לכם בשורות, אני מאוד אשמח לשמוע.
טלי פלוסקוב: אבל התחושה שלי ושל התושבים שלכם שהעיר לא עושה מספיק.
טלי פלוסקוב: אני כן רוצה לשמוע מה קורה בנושא הזה.
<רעיה לייכטמנוב: אני אתחיל רק בעניין של דיור.
<רעיה לייכטמנוב: טלי, את - - - אבל את לא אמרת שהאנשים, עולים חדשים, שהם 26 שנה בארץ, שהיום יוצאים לפנסיה, בלי כסף, ביטוח לאומי - - -
טלי פלוסקוב: נכון, אם הייתה לי עוד שעה לדבר אני הייתי מספרת לך את הכול, אבל התמקדתי בנושא ספציפית.
<רעיה לייכטמנוב: לפני חצי שנה היה פה דיון עם סופה לנדבר, ישבו אנשים וראש העיר ישר אמר 'סופה, תעזרי לנו לקבל קרקע מהמדינה, אנחנו מוכנים לבנות'.
<רעיה לייכטמנוב: בעיר אין קרקע חומה.
<רעיה לייכטמנוב: לפני חודש אנחנו ישבנו, הוא שאל אותי, 'אולי את יכולה לשאול איפה', היא אמרה 'כן, אני מבטיחה היום שאני אעזור לעיר לקבל את הקרקע'.
<רעיה לייכטמנוב: הוא אמר, 'אני מוכן לבנות'.
טלי פלוסקוב: ו-?
<רעיה לייכטמנוב: ומסופה לנדבר אנחנו לא קיבלנו תשובה.
<רעיה לייכטמנוב: סליחה, אני לא רוצה להגיד מילה נגד פוליטיקאים, אבל כשבאים לעיר יושבים ומדברים ו - - -
טלי פלוסקוב: עזבו את הפוליטיקה, אני גם לא מדברת על פוליטיקה, אני מדברת על אותם אנשים שממתינים.
<רעיה לייכטמנוב: כן, ותאמיני לי שאנחנו יושבים פה בשטח ואנחנו מקבלים כל יום המון אנשים ומה שאת אמרת זה הכול נכון.
<רעיה לייכטמנוב: השיטה, משרד הקליטה, פה ישבה מרגלית, היא גם אמרה את זה, הכול נכון, אבל אם המדינה לא עוזרת אין קרקע.
טלי פלוסקוב: אבל מישהו צריך לפנות, המדינה לא תבוא אליכם.
טלי פלוסקוב: אתם צריכים ליזום.
<רעיה לייכטמנוב: ראש העיר כתב מכתב, אני ישבתי, הוא כתב מכתב וביקש וסופה לנדבר מבטיחה לנו לתת את הקרקע של מדינה.
אברהם נגוסה: אני רוצה להיות יותר פרקטי, מתי היא הבטיחה?
<רעיה לייכטמנוב: זה היה לפני אולי שישה-שבעה חודשים.
אברהם נגוסה: מאז שהיא הבטיחה, האם אתם פניתם מה קורה עם הבטחה?
אברהם נגוסה: האם פניתם אליה עוד פעם?
אברהם נגוסה: העירייה, את מדברת בשם העירייה.
אברהם נגוסה: אז אני שואל אותך.
<רעיה לייכטמנוב: יש בן אדם שיושבת ומקבלת את הקהל ומבינה את הבעיות שלהם.
אברהם נגוסה: אני שאלתי שאלה, ברורה.
<רעיה לייכטמנוב: אני חושבת שכן, העירייה פונה.
אברהם נגוסה: שאלתם, פניתם על זה?
<רעיה לייכטמנוב: לפני כמה חודשים ראש העיר, אולי את קיבלת את התשובה.
אברהם נגוסה: האם אנחנו יכולים לקבל את ההעתק של הפנייה, כדי שאנחנו נוכל להגיד לה, 'את הבטחת, פנו אלייך ולא ענית עד עכשיו, מה קורה?
אברהם נגוסה: '
טלי פלוסקוב: עוד משהו, שמענו פה שכן בונים על קרקע חומה, אני רוצה לדעת האם זה אמת, אמרו לי עמותות כאלה ואחרות.
<רעיה לייכטמנוב: כשיושבים פה אנשים ואומרים, זה צריך לחלק לעשר, זה אני - - -
טלי פלוסקוב: לכן אנחנו רוצים לבדוק.
<מאיר יחיאלי: בנושא של הקרקע החומה.
<מאיר יחיאלי: רק לדייק - - -
אברהם נגוסה: אתה רוצה להגיב ב-?
<מאיר יחיאלי: בנושא של הקרקע החומה, דבר אחד.
<מאיר יחיאלי: מבחינת משרד העלייה והקליטה, הוא יצא בקול קורא, גם אם אנחנו מתייחסים ללפני שנתיים, גם בסוף שנת 2015, 2016, לרשויות להגיש בקשות לקרקע חומה, כך שגם פתח תקווה, והניסיונות שלי שגם מבחינת העירייה יגישו זה לא בוצע.
<מאיר יחיאלי: אז צריך לקחת את זה כעובדה.
<מאיר יחיאלי: כמו שאת שואלת - - -
טלי פלוסקוב: למה לא בוצע?
<מאיר יחיאלי: הנקודה היא מצד הרשות, הרשות היא זו שרוצה ומגישה את הקול קורא.
<מאיר יחיאלי: אם רשות לא מגישה בקשה לקרקע חומה - - -
טלי פלוסקוב: אז זה מה שאני אומרת, איפה הרשות כאן?
<מאיר יחיאלי: זה הוצע, אחר כך כמובן, לפני חצי שנה היה דיון - - -
אברהם נגוסה: לכן שאלתי אם עקבתם אחרי ההבטחה, זה כל העניין.
אברהם נגוסה: אם אתם לא עוקבים אחרי ואז פונים אז כמובן מי שפונה זה בא ראשון, זאת הבעיה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתמשיך, משרד הקליטה, תתייחס גם לנושאים האחרים שעלו.
אברהם נגוסה: אני שואל שאלה, בגדר של המנדט שלכם כמובן, של העולים החדשים, 10 שנים, 15 שנים, אנחנו שומעים שאין תכניות, אם זה בתחום הילדים, הנוער וקשישים, אנחנו שומעים שאין התייחסות ואנחנו רוצים לראות באמת מה משרד הקליטה עושה.
<מאיר יחיאלי: אני אתייחס לשני הנושאים, אני אתחיל בנושא של הדיור הציבורי.
<מאיר יחיאלי: מתוך הניסיון, כמנהל מרחב של פתח תקווה ושפלה, אני אחראי בנושא של 15 רשויות בכל האזור שלי ואם אני מתייחס מבחינת המשרד בפועל פתח תקווה זה במרכז, המשרד שלי הוא שני מטר ליד, הלשכה שלי פתוחה, הדלת שלי פתוחה.
<מאיר יחיאלי: אז התשובה שלי קודם כל לגב' סלבקין, אני עד היום, אם רצית להיפגש ולקבל מידע, בבקשה, את מוזמנת, הדלת פתוחה, אני יכול לציין ולתאר לך בדיוק איך מתנהל כל הנושא של הדיור הציבורי מבחינת האחריות של משרד הקליטה.
<מרגריטה סלבקין: אני לא צריכה את זה, צריכים את זה הקשישים ש - - -
<מאיר יחיאלי: זה דבר אחד.
<מאיר יחיאלי: הדבר השני שאני אתייחס זה הנושא של צנעת הפרט.
<מאיר יחיאלי: צנעת הפרט בכל זאת מחייבת אותנו, כעובדי המשרד, שמבחינת הנתונים, מבחינת העומדים בתור, מבחינת המספר בתור של קשיש כזה או אחר, או חד הורית וכו', מבחינתו זה המספר שלו, הוא יכול לבוא ולפתוח את הדלת.
<מאיר יחיאלי: מבחינת הנושא של צנעת הפרט אני לא יכול לפתוח את הנושא ולדבר על רשימות או שמות של אף אחד ולהתחיל לדבר - - -
טלי פלוסקוב: לא, גם לא ביקשנו, זה לא ביקשנו.
<מאיר יחיאלי: מבחינת נתונים, ברוכים הבאים, אני אסביר לכם בדיוק איך זה מתקיים.
<מאיר יחיאלי: זה דבר אחד שרציתי להתחיל בנושא הזה.
<מאיר יחיאלי: חברת הכנסת פלוסקוב התייחס בנושא של הממתינים לדיור ציבורי, אני רוצה לדייק ולהגיד את המצב בפתח תקווה.
<מאיר יחיאלי: כשאנחנו מדברים על הנושא של קשישים, יחידים וזוגות קשישים, בפתח תקווה ממתינים לדיור ציבורי יותר מ-700 קשישים יחידים, זוגות קשישים, 390 זוגות קשישים, חד הוריות 63, אנחנו מתייחסים לחד הוריות עד 15 שנים בארץ, משפחות עם חולים ונכים, 104 משפחות כאן תושבי פתח תקווה, ונ"ר, נ"ר זה נכס רכישה למשפחות - - -
טלי פלוסקוב: נכים.
<מאיר יחיאלי: יש לנו 14 משפחות על כיסא גלגלים, משרד העלייה והקליטה אחראי בנושא של לרכוש דירה וגם לזה יש תור, זה תלוי תקציב.
<מאיר יחיאלי: כשאני מתייחס לנושא של סך הכול כ-1,200, 1,300 ממתינים, אז פתרונות הדיור כשאנחנו מדברים פה על פתח תקווה ספציפית, יש פה 7 מבנים, מבנה אחד הוא הוסטל של המדינה, באחריות משרד הבינוי והשיכון, ו-6 מבנים זה מקבצים.
<מאיר יחיאלי: מקבץ זה אומר שמשרד העלייה והקליטה לקח את האחריות במקום משרד הבינוי והשיכון ושכר מבנים, שכר פה 6 מבנים בפתח תקווה, שהוא ממשיך בהסכמים ביחד עם היזם ובהתאם לקשישים יש פתרונות.
<מאיר יחיאלי: כשאנחנו מדברים פה על 433 יחידות דיור לקשישים יחידים ו-380 יחידות דיור לזוגות, אז אנחנו מבינים שהמצב מול הנתונים של ממתינים הוא מצב של חוסר.
<מאיר יחיאלי: לכן מבחינתנו בשטח, כשאנחנו מתקדמים לנושא של שירות.
<מאיר יחיאלי: כדי להבין את הנושא של שירות, כשיועצת דיור יושבת בכל הרשויות, כשאנחנו מדברים על פתח תקווה במיוחד, ההתייחסות שלנו, במיוחד שלי, והקשר הוא בנושא קשישים, זה דבר ראשון, זה יחס בכבוד אל בני אדם.
<מאיר יחיאלי: ולכן אנחנו במצב הנוכחי, תאריך האכלוס, כשאנחנו מדברים על פתח תקווה, פה, מבחינת קשישים, תאריך האכלוס פלוס מינוס הוא שנת 98', שנת עלייה 1998, ולכן הכבוד שלנו הוא לכבד את הקשיש והוא יכול להגיע אלינו למשרד, כשהוא מעוניין לקבל רק פתח תקווה, הוא רוצה לגור רק בפתח תקווה, זו זכותו, קודם כל זו זכותו, הוא רוצה לגור רק כאן ולכן הוא ממתין הרבה זמן בתור.
<מאיר יחיאלי: כשהוא נכנס אלינו למשרד כדי לקבל גם שירות, גם אם הוא לא יכול להיכנס למחשב, גם לקבל את מספר תור הממתינים שלנו, אז לפחות אחת לחצי שנה אנחנו מבקשים שהוא ייכנס אלינו, אנחנו מבקשים להיות בקשר, אבל תארו לעצמכם את יום עבודה של יועצת דיור בפתח תקווה, כשכמובן הבן אדם הקשיש מחליט שהוא לא רוצה ללכת לפריפריה, הוא רוצה לגור רק כאן.
<מאיר יחיאלי: ביום שלם קרוב ל-20 משפחות, לבוא ולשמוע כל הזמן, לא התשובה מצדנו שאין, מצד משרד העלייה והקליטה תמיד יש תשובות, גם למבנים ציבוריים לקשישים, גם בפריפריה, אם זה בצפון, בדרום, בבקשה, אנשים רוצים מרכז הארץ.
טלי פלוסקוב: אדוני, יש לי שאלה, לפני שאתה ממשיך.
<מאיר יחיאלי: במצב הזה כשבן אדם יושב יום שלם עם קשישים, הקושי של זה הוא דבר אחד שצריך לקחת בחשבון.
טלי פלוסקוב: שאלה, לפני שאתה ממשיך, אדוני.
טלי פלוסקוב: היא קשורה למה שאמרת כאן.
טלי פלוסקוב: אתה יכול להגיד לי מספר הקשישים שב-2017 אכן קיבלו דיור ציבורי?
טלי פלוסקוב: לא חשוב מה.
<מאיר יחיאלי: אני התייחסתי לנושא של השירות, כשאנחנו מדברים על שנת 2017 בפתח תקווה איך אומרים את זה מבחינת החיים של הקשישים?
<מאיר יחיאלי: אז דווקא אנחנו מסיימים את שנת 2017, אכלסנו 46 יחידות מבחינת מקבצים, בהוסטל יחידה אחת.
<מאיר יחיאלי: אז אתה מבין שזו תנועה שמבחינת חיים של בן אדם.
<מאיר יחיאלי: דירות עמידר קיבלנו פה בפתח תקווה ארבע ואפילו דירת נ"ר, נכס רכישה, שזה התקדמות בנושא של משרד השיכון שרוכש - - -
טלי פלוסקוב: 46 שאמרת, זה כתוצאה של?
<קריאה: תמותה.
טלי פלוסקוב: של תחלופה.
<מאיר יחיאלי: תחלופה.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת לא פתרונות דיור חדשים שיכולים להוסיף עוד 46 אנשים.
<מאיר יחיאלי: נכון מאוד.
טלי פלוסקוב: אני לא רואה את זה כפתרון, סליחה.
טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים על זה שהדרך היחידה לצמצם את התור הזה, אדוני, זה לחכות עד שהאנשים האלה יילכו.
טלי פלוסקוב: זה באמת בושה וחרפה.
טלי פלוסקוב: זה לא אליך, אני אומרת בכלל.
<מאיר יחיאלי: המצב הוא, כשאני מדבר על אותם פתרונות, אנחנו מדברים על פתרונות, פתרונות מבחינת האפשרויות של המשרד במצב הנוכחי ששוכרים דירות וכמובן במחירים של היום, גם לשנת 2017, הגענו לסוף השנה, ואנחנו מסייעים בנושא של שכר דירה לקשישים ב-1,800 ₪, שזה 150 שקל לחודש תוספת שהחלק שלנו כמשרד הקליטה - - -
טלי פלוסקוב: זה כולם קיבלו עכשיו.
<מאיר יחיאלי: כשאנחנו מסתכלים על הנקודה, זה בא מהמשרד הזה ולא משרד הבינוי והשיכון.
<מאיר יחיאלי: אז צריך להסתכל על זה - - -
טלי פלוסקוב: בוא לא נשכח שזה גם הישג של זאב אלקין, כשהוא השיג את הכסף הזה ב-2016 בתקציב.
<מאיר יחיאלי: אז כשאנחנו מדברים על הקושי אנחנו אומרים מה הם הפתרונות והאפשרויות התקציביות וכיצד אנחנו פועלים.
טלי פלוסקוב: הם קיבלו 1,800.
טלי פלוסקוב: אגב, יש לי טענה גם לגבי הכסף הזה, אדוני, זה כסף שהיה במשרד הקליטה ובמקום לתת לאנשים האלה כל חודש 200 שקל חיכו עד סוף השנה כדי לתת להם את המתנה.
טלי פלוסקוב: זה גם צעד פוליטי, אדוני, זה מצד אחד, מצד שני צריך לחשוב, לאנשים האלה, כל הזמן הזה, 11 חודשים, לא היה מה לאכול.
טלי פלוסקוב: עכשיו מתנה מהמדינה, 1,800 שקל.
<מאיר יחיאלי: והנקודה החשובה, שרוצים לשמוע, מבחינת העקרונות של ממתין לתור ומספרו בתור לדיור, נכון להיום זה מספר דינמי, שהיום זה יכול להיות המספר הזה, מחר זה יכול להיות מספר אחר וזה דינמי.
<מאיר יחיאלי: אם ייתלו גם רשימה, נתלה כל יום רשימה של 100 רשומות של 60 יחידים ו-100 רשומות של זוגות קשישים, אנחנו תמיד נהיה במצב שזה לא יהיה מדויק.
<מאיר יחיאלי: יש זוגות קשישים שהם בתוך 15 שנים בארץ, יש עולים חדשים שנכנסים שמגיעים לארץ, כך שהמספרים האלה הם דינמיים וההתייחסות מבחינתנו, המשפט שמאוד הפריע לי, הנושא של שחיתות.
<מאיר יחיאלי: בבקשה, אני כל הזמן אומר, גם לעובדים אצלי במשרד, כל בוקר מבחינת
<מאיר יחיאלי: כם תהיו מסודרים, מאופרים, מסודרים, לבושים יפה, כי לכו תדעו אם מצלמים אתכם או מקליטים אתכם.
<מאיר יחיאלי: אין שום בעיה בנושא הזה, אני מבקש שתאתרו את הנושא של שחיתות גם אצלי במשרד, אני אשמח.
<מאיר יחיאלי: זה לחלק של הדיור הציבורי.
<מאיר יחיאלי: אם יש למישהו שאלות, אני רציתי מאוד להתייחס גם ל - - -
טלי פלוסקוב: חוץ מהיוזמה שרעיה דיברה עליה, המכתב שהרשות הוציאה למשרד הקליטה, יש עוד משהו?
<מאיר יחיאלי: המכתב לא יצא.
<מאיר יחיאלי: הדיון ביוזמתנו שהתקיים, שרת העלייה והקליטה, גב' סופה לנדבר, ביקשה להגיע וקיבלה אירוח מלא פה בפתח תקווה לפני חצי שנה, בדיון, עשינו פה סיור אצל היזמים, באולפן, כך שהועלה הנושא הזה שוב פעם, הועלה הנושא של רצון, הנושא של קרקע חומה.
<מאיר יחיאלי: הנושא של התכתבויות, אני לא יודע.
אברהם נגוסה: השאלה פה, אתם כמשרד, למה אתם צריכים לחכות עד שהעירייה תפנה אליכם?
אברהם נגוסה: העירייה כבר פנתה אליכם והשרה הבטיחה, אז למה לא עקבתם לקיים את ההבטחה שלכם?
<מאיר יחיאלי: זה יוכלו לענות רק באגף אצלנו, באגף במשרד הראשי בנושא של כיצד עובד הנושא של קול קורא, מכרזים, תקציבים.
<מאיר יחיאלי: אני מתייחס לנושא של עבודה בפועל, מה קורה בשטח.
אברהם נגוסה: אני לא משחרר גם את העירייה מאחריות, אבל גם לכם יש אחריות - - -
<מאיר יחיאלי: אני עניתי מהחלק שלי.
<מאיר יחיאלי: אני ישבתי גם בתקופה של סוף 2015, 2016, כמעט כל הזמן, גם עם רעיה, גם עם ראש העיר, ביקשתי 'תגישו תגישו תגישו' וההחלטה של הרשות לא להגיש.
<רעיה לייכטמנוב: אנחנו בשנת 2011-2012 היינו בשלב הראשון, אחר כך העירייה עשתה חשבון וראינו ששום דבר לא הולך.
טלי פלוסקוב: מה זה לא הולך?
אברהם נגוסה: לא, אל תלכי אחורה.
<רעיה לייכטמנוב: אני בדקתי, אני בעצמי, כלכלית.
<רעיה לייכטמנוב: אני בדקתי.
<רעיה לייכטמנוב: אני נסעתי לעיר אשדוד שהיום פותחים וכפר סבא, אנחנו למדנו איך שם כלכלי ופה לא כלכלי.
<רעיה לייכטמנוב: בתשובה הכי פשוטה, שקרקע חומה זה של עיר ובונים עמידר או עמיגור וזה כלכלי.
טלי פלוסקוב: סליחה, בראשון לציון החברה הכלכלית בנתה, לדוגמה, ויש שם עכשיו מרכז, לא מזמן ביקרתי שם.
אברהם נגוסה: רגע, בואו נתקדם הלאה.
אברהם נגוסה: אבל אני שוב אומר, נציגת העירייה, אנחנו מדברים על מה שאמרת, שלפני שישה-שבעה חודשים השרה הייתה פה והיא הבטיחה, לאחר מכן יש כישלון לעירייה, שלא עקבתם אחרי זה ולא פניתם על זה ופה תקבלו את הטעות שלכם.
אברהם נגוסה: אתם נכשלתם.
טלי פלוסקוב: נכון, אין כלום.
אברהם נגוסה: אני גם לא משחרר את המשרד, המשרד גם נכשל, הוא לא היה צריך לחכות למכתב מהעירייה, היה צריך להמשיך לעבוד כדי לקיים את ההבטחה שלו.
אברהם נגוסה: לכן פה מי נופל בין הכיסאות?
אברהם נגוסה: העולים.
טלי פלוסקוב: הקשישים, אדוני, הקשישים.
טלי פלוסקוב: אלה ניצולי השואה, אלה שאין להם מה לאכול.
טלי פלוסקוב: רבותיי, אני רוצה שתבינו, רעיה, את בטח מכירה את הנושא יותר טוב ממני ורצית לדבר על זה, לאנשים האלה אין פנסיות, אין להם הכנסות ממקומות אחרים, אלה אנשים שיש להם רק ביטוח לאומי וחצי מהסכום הזה הם צריכים להשקיע בשכירות ואתם ישנים טוב בלילה.
טלי פלוסקוב: אני לא ישנה טוב בלילה.
<רעיה לייכטמנוב: ואנשים עבדו בארץ שלנו, הם גם לא במשרד הקליטה וגם עברנו את השואה, והם עבדו 26 שנה, 12 שעות ביום - - -
טלי פלוסקוב: וגם אין להם ממה לחיות, נכון.
<רעיה לייכטמנוב: ואף אחד לא דואג להם.
טלי פלוסקוב: זה לא נכון, את מוזמנת מחר לוועדה לשמוע.
<רעיה לייכטמנוב: אם אנחנו היום מפסיקים, העיר, זה לא יכול להיות, או המדינה כולה או מישהו אשם.
<רעיה לייכטמנוב: לחפש קורבן, זה הכי פשוט.
אברהם נגוסה: אני רוצה את משרד הקליטה, תמשיך להתייחס לשירותים האחרים שהם התייחסו פה, לעולים חדשים, אם זה בתחום הקשישים.
אברהם נגוסה: בעניין הדיור דיברת, אבל בעניין של חינוך, תכניות חינוכיות, לנוער, לילדים.
אברהם נגוסה: אני מדבר על הילדים, אני רוצה - - -
<רעיה לייכטמנוב: יש הכול, יש פה נציגים של 'הדרך החדשה'.
<רעיה לייכטמנוב: תן לו לדבר.
אברהם נגוסה: בואו נעבור לשלמה ערה.
<שלומי ערה: אני אעשה את זה קצר.
<שלומי ערה: אנחנו רוצים להציג עשייה, קצת לשנות פה את ה - - - אני אמנם לא אביא דירות וקרקעות, אבל - - -
<קריאה: שנייה, כבוד היושב ראש, יש שאלות - - -
אברהם נגוסה: רגע, אנחנו נגיע, אנחנו לא - - -
<קריאה: הוא צריך לענות.
אברהם נגוסה: רגע, אנחנו נגיע.
<שלומי ערה: איך אתה יודע על מה אם לא שמעתם את אנשי המקצוע עדיין.
אברהם נגוסה: אני יודע, אתה מוקד קליטה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע את העירייה, מה התכניות.
אברהם נגוסה: מוקד הקליטה זה חלק מהעירייה, אז נגיע אליך, אל תדאג.
<שלומי ערה: אנחנו התבקשנו להציג את החלק הצנוע שלנו במסגרת התכנית 'הדרך החדשה' שנכנסה לעיר.
<שלומי ערה: תכנית 'עיר ללא אלימות' עובדת בשיתופי פעולה עם שאר האגפים.