GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תמי אהרוני: אנחנו אמורים לפי החלטת בג"צ לפנות, וכנראה שהממונים עלי לא יחתמו על מענק שקבלת הדירה בעוד חמישה חודשים.
<תמי אהרוני: זאת אומרת שאנחנו נותנים גושפנקא להישאר חמישה חודשים נוספים במרכז קליטה מבשרת.
אברהם נגוסה: לא לא.
אברהם נגוסה: אני אשאל אותך.
אברהם נגוסה: הכוונה פה, המשפחה לא דורשת להישאר עד מסירת או קבלת הדירה.
<תמי אהרוני: אז איפה הם יהיו בינתיים?
אברהם נגוסה: הם מוכנים לעבור לקריית גת לאחר שהם ישחררו את המשכנתא וישלמו את זה.
אברהם נגוסה: מה שהוא אומר, אם אנחנו נעבור למרכז קליטה לא תהיה לנו עבודה ואנחנו לא יכולים להציג תלוש משכורת'.
<תמי אהרוני: הם יכולים להמשיך לעבוד בירושלים.
<תמי אהרוני: זה לא מרחק - - - אני אומרת שוב, יש לנו ניסיון עם מקרים כאלה שכן אמרנו ולא עברו, אז יכול להיות שבגלל אנשים שלא עברו, עכשיו ההחלטה היא לא לאשר עד שלא יעברו.
אברהם נגוסה: אני שואל כי גם לכם יש רצון לעזור לעולים שיקנו דירה ויצאו.
אברהם נגוסה: פה מדובר על זמן קצר, יש כבר חוזה.
<תמי אהרוני: אבל יש לנו לחכות עד סוף מאי ואנחנו - - -
אברהם נגוסה: הם לא מבקשים עד מאי.
אברהם נגוסה: הוצאת הכסף, העברת הצ'ק מהבנק לבעל הדירה, זה לא עד מאי.
אברהם נגוסה: יש כבר חוזה, הם כבר שילמו, רק תנו להם זמן שהם יגישו עם תלוש המשכורת, יסיימו את התהליך, ישלמו לבעל הדירה ואחר כך יעברו לקריית גת.
אברהם נגוסה: למה אתם לא מתחשבים בזה?
אברהם נגוסה: אתם רואים את הדברים האלה, כתוב בחוזה מאי 2018, אתם אומרים 'לא ניתן, הבג"צ אמר לנו '.
אברהם נגוסה: צריך לקחת שיקול דעת במקרים לגופו של עניין.
אברהם נגוסה: אני מכיר אותך, את לא ככה.
<תמי אהרוני: אני לא המחליטה היחידה.
<תמי אהרוני: אני לא מחליטה.
אברהם נגוסה: אני יודע, אבל כרגע את מייצגת את המשרד.
אברהם נגוסה: לכן אני מדבר איתך, לבדוק לגופו של עניין.
אברהם נגוסה: פה אנשים קנו ושילמו ואם יפסיקו לעבוד, יעזבו את עבודתם, לא יהיה להם תלוש משכורת וכל מה שהם עשו יירד לטמיון.
אברהם נגוסה: לכן למה אתם לא נותנים להם עד שמסיימים?
אברהם נגוסה: האם את מוכנה לבדוק את זה?
<תמי אהרוני: אני מוכנה לבדוק את זה, אבל אני אומרת שוב, הנסיון שלנו הוא נסיון מר שהיו מקרים כאלה בעבר ואנשים אחר כך נשארו.
<תמי אהרוני: לנו יש בעיה, אנחנו מחוייבים לסגור את מרכז הקליטה ולהחזיר אותו והיינו צריכים לעשות את זה כבר בספטמבר.
<תמי אהרוני: אם אנחנו גוררים את זה עוד פעם עד סוף מאי, אנחנו בבעיה.
<תמי אהרוני: אני מוכנה להעביר את זה לממונים עלי.
אברהם נגוסה: לא עד מאי.
<תמי אהרוני: עד מתי?
אברהם נגוסה: אני אשאל אותו כמה זמן לוקח התהליך להוציא את הצ'ק.
<תמי אהרוני: אם הוא יעבור ביום שהוא יקבל את הצ'ק, לאן הוא יעבור?
אברהם נגוסה: אני אשאל אותו.
<קריאה: לא רק הוא.
<קריאה: יש עוד אנשים - - -
אברהם נגוסה: אם יש פתרון לאחד יהיה גם לאחרים.
אברהם נגוסה: הוא אומר שהתהליך יכול לקחת עד חודש מרץ, אבל הוא אומר שברגע שהתהליך ייגמר הם יעזבו.
<תמי אהרוני: אני מוכנה לבדוק עם הממונים עליי, אני לא רוצה להשלות שזה אומר כן.
<תמי אהרוני: אני חייבת לבדוק את זה.
<קריאה: אברהם נגוסה, אתה לא יכול לשבת עם השרה סופה לנדבר ולסגור איתה את העניינים האלה?
<קריאה: תסגור עם השרה.
אברהם נגוסה: אנחנו הולכים בכיוון.
אברהם נגוסה: השרה יכולה להגיד לי לפנות לדרג המקצועי.
אברהם נגוסה: אתה מכיר את הדברים.
<גלגאי טפרה: אני רוצה להשלים על המשפחה, מה שהוא דיבר.
<גלגאי טפרה: הם נמצאים שבוע בלי גז.
<גלגאי טפרה: אתמול הייתי בבית שלהם, בני אומר עכשיו אין כלום.
<גלגאי טפרה: יש שלוש דירות בלי גז.
אברהם נגוסה: אז בוא נשאל אותו.
אברהם נגוסה: בני, הוא אומר שהגז נסגר.
<בני הראל: מה נראה לך?
<בני הראל: שאני אשאיר אנשים בלי גז?
<בני הראל: אתה מכיר אותי הרבה שנים, אני שואל, גלגאי האם מישהו הגיע אלי, דיבר איתי?
<גלגאי טפרה: מה אמרת להם?
<גלגאי טפרה: אף אחד לא ייכנס למשרד.
<גלגאי טפרה: אנחנו הרמנו טלפון, 'אנחנו לא עובדים, ניתקנו את המחשבים, אל תבואו.
<גלגאי טפרה: הנה', דירה 63, שבוע שעבר אמרו להם 'למה אתם לא עוזבים את מרכז הקליטה' זה לא קשור בכלל לגז.
<גלגאי טפרה: צריך לחשוב על הבני אדם.
אברהם נגוסה: אני מכיר את בני הרבה שנים ולכן לא מסתדר לי.
אברהם נגוסה: לכן אני שואל, אולי לא ידעת.
<בני הראל: אני לא יודע על זה, זה פעם ראשונה שאני שומע את זה.
אברהם נגוסה: הוא אומר 'ניגשנו למשרד ואמרו אל תבואו'.
<בני הראל: תקשיב, כל יום מגיעים אנשים וכל יום דואגים להחלפת בלונים.
<בני הראל: אז אם קרה, אני לא יודע על זה, אני מבטיח שאני אתן תשובה עוד היום או מחר בבוקר, לכל המאוחר.
אברהם נגוסה: הוא אומר שהוא היה אבל לא מצא אותך, לכן לא אמר לך.
אברהם נגוסה: שאלתי אותו אם יש עובדים אחרים, הוא אומר שלא מקבלים אותם בחיובי.
<בני הראל: יש מזכירה במשרד, יש מחברת תיקונים שאני יכול להציג אותה בלי שום בעיה.
<בני הראל: שם נרשמות כל התקלות.
אברהם נגוסה: אני מציע שכל מי שאין לו גז היום בביתו, יפנה למנהל.
אברהם נגוסה: הוא אמר שהוא יטפל בזה.
אברהם נגוסה: וגם לפעם הבאה, אם אתם הולכים ואומרים למשרד, אף אחד אחד לא יכול לדעת.
<בני הראל: אם הוא מדבר עם גלגאי, שגלגאי יפתור.
<בני הראל: איך אני אמור לדעת מזה?
<גלגאי טפרה: לא סתם אמרתי.
<גלגאי טפרה: למשל, הוא שואל על האמא שלו, יומיים הייתי בבית שלהם ושאלתי אותם.
<גלגאי טפרה: יש את עזרא שעובד שם דרך משרד הקליטה, התקשרתי, התקשרתי לחנניה.
<גלגאי טפרה: עזרא אמר לי 'תלך למשרד'.
<גלגאי טפרה: שלחתי אותם.
אברהם נגוסה: עכשיו בני מוכן, תגידו לו איזה דירות בלי גז והוא יתקן את זה.
אברהם נגוסה: בבקשה נתקדם.
<גלגאי טפרה: בסדר, נתקדם, אבל סתם מדברים.
<גלגאי טפרה: למה אתם סתם מדברים?
<גלגאי טפרה: אני לא סתם ממציא, אנשים נשארו בלי גז.
<גלגאי טפרה: למה לא אמרתי על דירות אחרות?
<גלגאי טפרה: יש שלוש דירות, אתם יכולים לבדוק.
אברהם נגוסה: גלגאי, הוא אומר שאף אחד לא אמר לו.
<גלגאי טפרה: אי אפשר להיכנס.
<גלגאי טפרה: יותר קל להיכנס לנתניהו.
אברהם נגוסה: בבקשה נגה אלנה בבקשה.
<נגה אלנה: אני מנהל מגשרים חינוכיים בין תרבותיים בעמותת "פידל" אנחנו עובדים עם עולים במרכזי קליטה, בבית הספר.
<נגה אלנה: כבוד יושב הראש, אחד הדברים שצריך לבדוק בנוהל העבודה של משרד הקליטה, הסוכנות, כל מי שמטפל בעולים חדשים, מה הקשר של אותם עולים חדשים לאותה רשות מקומית.
<נגה אלנה: אחד הדברים שאנחנו השנה התמודדנו איתם, ב-29 לאוגוסט, 113 ילדים במבשרת ציון לא היה להם גן ילדים, לא בית ספר יסודי ולא חטיבת ביניים.
<נגה אלנה: באותו יום מנהל אגף החינוך במבשרת ציון, שהוא התקשר וסיפר לי, מה שעשיתי יחד עם נציגי הקהילה במבשרת, ביום שישי לקחתי חמישה מגשרים, התחלנו להזמין את הקהילה ולרשום אותם לבית הספר.
<נגה אלנה: מנהל אגף החינוך נתן הסעה, ב-1 לספטמבר התחילו את הלימודים.
<נגה אלנה: יש מועדון קהילתי במבשרת ציון, פנינו להיפגש במקום הזה ונציגי משרד הקליטה וגם נציגי הסוכנות היהודית, כבר הם לא תושבים, אנחנו לא נותנים את המקום להתכנסות.
<נגה אלנה: לא רק גז.
<נגה אלנה: החינוך של הילדים, העתיד של מחר, המנהיגים של המחר, אנחנו פוגעים בהם.
<נגה אלנה: אני מכיר אנשים שעזבו את מרכז הקליטה לוד, הביאו אותם למרכז הקליטה מבשרת, עכשיו מעבירים אותם לבאר שבע ולקריית גת.
<נגה אלנה: אותו ילד מתוסכל, נער בסיכון, מחר יעלה לנו המון כסף.
<נגה אלנה: יהיה צורך לתת לו מענה בכל הנושאים.
<נגה אלנה: היום יש עולים שמגיעים עד סוף דצמבר, כמעט 67 תלמידים יוצאי אתיופיה, יגיעו למרכז קליטה אידים.
<נגה אלנה: כשפנו אלי, שלחתי את מנהלת מחוז דרום וירושלים, יש רכז שאינו יוצא אתיופיה ולא דובר אמהרית.
<נגה אלנה: יש בת הקהילה שהיא עובדת סוציאלית, היא לא דוברת אמהרית ולמשפחות אין את מי לשאול.
<נגה אלנה: המגשרת במקום שתטפל בבית הספר, היא הולכת לתרגם בין המדריך לעולים.
<נגה אלנה: אלה דברים שקורים בשטח.
<נגה אלנה: יכול להיות שלא בכוונה, יכול להיות בתהליך, יכול להיות בתכנית העבודה, אבל צריך לתת מענה.
<נגה אלנה: אנשים בלי שפה אי אפשר לתפקד.
אברהם נגוסה: אתה אומר שהם לוקחים יוצאי אתיופיה לא דוברי השפה.
<נגה אלנה: היא לא דוברת את השפה במקרה אותם עולים חדשים - - -
<קריאה: יש מתורגמנית - - -
אברהם נגוסה: לעולים חדשים, מה הבעיה, יש מספיק עובדים סוציאליים יוצאי אתיופיה דוברי אמהרית.
אברהם נגוסה: אל תלכו לפי הצבע.
אברהם נגוסה: הילדות שלי לא מדברות אמהרית, לכן אני אומר, הילדים שנולדו פה או גדלו פה לא יכולים גם אם הם עובדים מקצועיים, לא יכולים לדבר את השפה.
אברהם נגוסה: 'אה, היא יוצאת אתיופיה, אז היא דוברת את השפה', זה לא כך.
אברהם נגוסה: צריך לבדוק, זה מה שהוא אומר לדעתי.
<סוניה אדלר רוט: אני אשמח לענות.
<סוניה אדלר רוט: אנחנו לא בוחנים את העובדים שלנו לפי הצבע, אני ממש מוחה על האמירה הזאת.
<סוניה אדלר רוט: יש לנו אנשים שהם בעלי מקצוע.
<סוניה אדלר רוט: עובדת סוציאלית נבחרה לא בשל היותה אתיופית, אלא בשל היותה עובדת סוציאלית מוסמכת.
<סוניה אדלר רוט: בכל מרכזי הקליטה יש לנו עובדים מכל התפוצות, ואנחנו מאוד מתגאים בזה.
<סוניה אדלר רוט: אנחנו לא בוחרים עובד סוציאלי לפי האוכלוסייה שאותה הוא משרת.
<סוניה אדלר רוט: לשם כך, במרכזי קליטה של עולי אתיופיה יש לנו סומכים ויש לנו מדריך מתורגמן.
<קריאה: לא צריך מתורגמן.
<קריאה: בשביל מה עוד כסף?
<קריאה: תיקחו אחת, שימו מישהי - - -
<סוניה אדלר רוט: אני מבקשת לסיים את דבריי.
אברהם נגוסה: אתה לא נרשמת.
<קריאה: בשביל מה לנפח את התקציב.
<קריאה: את האנשים האלה, את הדיבור שלהם אתם לא מסוגלים - - - באמת, אתה שומע דברים של שנות השישים.
אברהם נגוסה: אני אתן לך לדבר בתור שלך.
<סוניה אדלר רוט: מדריך מתורגמן נמצא בכל מרכזי הקליטה האתיופיים, דרך אגב, גם באידים, שמו טאדג טיגבה.
<סוניה אדלר רוט: הוא עובד מסור שלנו מזה שנים והאנשים האלה לא נופלים בין הכסאות.
<סוניה אדלר רוט: הנסיון להגיד שאנחנו לא מתאימים את העובדים לפי האוכלוסייה הוא פשוט לא רלבנטי, עובדתית הוא גם לא נכון.
<סוניה אדלר רוט: יש מענה ואנחנו מקבלים בשמחה את העולים באידים, בחיפה, בבאר שבע, עם הליווי המתאים.
<סוניה אדלר רוט: אז יש מענה.
אברהם נגוסה: בפרקטיקה, אני אומר שהם עובדים סוציאליים מקצועיים, אם יש עובדים סוציאליים, אם אין, אין מה לעשות.
אברהם נגוסה: אבל אם יש עובדים סוציאליים שהם דוברי שפה האמהרית, גם מבחינת עלות זה חוסך לכם.
אברהם נגוסה: אז תקחו עובדים סוציאליים שדוברים את השפה, וגם אלה שדוברים את השפה מכירים את התרבות והמנטליות.
אברהם נגוסה: לכן זה מאוד חשוב, זה יעזור להם גם מבחינה מקצועית.
אברהם נגוסה: אנחנו מציעים לכם, זה לדעתי יותר טוב כי בסופו של דבר אנשים, כפי שהוא מתאר את זה, נופלים בין הכסאות.
אברהם נגוסה: מה הבעיה שלכם לקחת?
אברהם נגוסה: אם אין, זה דבר אחר.
<סוניה אדלר רוט: יש לנו עובדים סוציאליים דוברי אמהרית שמשרתים אוכלוסיות שהן לא דוברות אמהרית גם.
<סוניה אדלר רוט: אני חוזרת ואומרת, אנחנו לא בוחרים לפי זה.
<סוניה אדלר רוט: אנחנו בוחרים לפי מקצוע.
<סוניה אדלר רוט: יש לנו תקן של מדריך מתורגמן ולכן הם לא נופלים בין הכסאות, כפי שאתם חוזרים ואומרים.
<סוניה אדלר רוט: המענה ניתן, זה לא רלבנטי אם עובדת סוציאלית מדברת אמהרית או לא.
<קריאה: את לא יכולה לקחת חולה לב ולשים אותו באף אוזן וגרון.
<סוניה אדלר רוט: אני - - - שמדברים ומפריעים.
אברהם נגוסה: סליחה, אני אתן לך לדבר בתורך.
<קריאה: אני מתנצל.
<קריאה: היא לא רוצה לשמוע את האמת.
אברהם נגוסה: אני אתן לך לדבר, אבל אל תיכנס לדבריה בכל משפט.
<קריאה: זה מחזיר אותי לשנות השישים.
<קריאה: עבודה בעיניים.
אברהם נגוסה: אני חוזר למקרה שלה.
אברהם נגוסה: לגבי המקרה של המשפחה קיבלנו הבטחה שתבדקי.
אברהם נגוסה: במקרה שלה, זה לא רק היא אלא יש כמה לפחות שאני מכיר, שפנו אלי.
אברהם נגוסה: מי קובע את הנהלים האלה?
אברהם נגוסה: אני מחזיר אותך לעולות שעלו, יכול להיות גם עולים שעלו כבודד והוא התחתן.
אברהם נגוסה: מי קובע את זה?
<תמי אהרוני: קבעו את הנהלים, הנהלת משרד הקליטה עם הנהלת משרד השיכון.
אברהם נגוסה: האם את יכולה - - -
<תמי אהרוני: אני אביא את זה.
<תמי אהרוני: זה לא נוהל פנימי של משרד הקליטה, אלא זה בשיתוף משרד השיכון ואני אביא את זה.
אברהם נגוסה: נשמע מה משרד השיכון אומר.
אברהם נגוסה: אכן הצטרפתם מאוחר לישיבה, אבל אני רוצה לעדכן אתכם.
אברהם נגוסה: עולים חדשים, גם נשים וגם גברים, שמגיעים כיחידים, בינתיים הם מתחתנים ומביאים ילדים.
אברהם נגוסה: ואז אומרים להם שאין להם זכות לקבל משכנתא מוגדלת ליוצאי אתיופיה.
<קובי אריאלי: אתה מדבר על המשכנתא החדשה של ה-600?
אברהם נגוסה: אנחנו לא מדברים על זה.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על העולים שהם פחות מ-15 שנה בארץ.
אברהם נגוסה: זו המשכנתא המוגדלת.
אברהם נגוסה: בגלל שהם התחתנו והביאו ילדים, הם מקבלים עונש.
אברהם נגוסה: שאלתי לגבי התיאום, מי קובע את המדיניות?
<קובי אריאלי: אני יודע שהתבחינים הוחלטו על ידי משרד הקליטה.
<קובי אריאלי: אני צריך לראות, אני לא יודע למה מישהו שהתחתן פתאום לא יכול לקבל.
<קובי אריאלי: שמעתי את זה כבר קודם כשהעליתם את זה, אני מוכן לעשות בדיקה אצלנו.
<קובי אריאלי: אם צריך לבדוק מקרה פרטני אני אקח את הפרטים ואבדוק.
אברהם נגוסה: תיקח למשל דוגמה אחת, יש כאן כמה.
אברהם נגוסה: אני מבקש שמשרד הקליטה ומשרד השיכון ביחד, אנחנו יודעים שהזכאות מוגדרת על ידי משרד הקליטה.
<קובי אריאלי: אתה זוכר אברהם, תמיד אמרתי לך, בעקרון השיתוף שלנו עם משרד הקליטה, משרד השיכון בגלל שהוא מורשה מטעם הממשלה בתחום הדיורי, הוא מהווה צינור בעניין הזה.
<קובי אריאלי: התבחינים כמו בדיור הציבורי שדיברנו - - -
אברהם נגוסה: לכן אם משרד הקליטה מגדיר אותו כזכאי, אתם נותנים?
<קובי אריאלי: ברור.
אברהם נגוסה: אז אני מבקש שתבדקו גם את זה, נרצה לקבל פתרון בנושא הזה.
<קריאה: בקיצור.
<קריאה: אני שומע את כל המשרדים, הקליטה, השיכון.
<קריאה: זה קומבינה שעשו בשנות השישים כשאני הייתי ילד קטן, בתקופת הפנתרים השחורים, על עדות המזרח, עשו לנו.
<קריאה: אבל אנחנו יצאנו גברים ולימדנו אותם.
<קריאה: הם ממשיכים באותה שיטה, הם מחפשים למלא בתי סוהר.
<קריאה: אני מטייל בחדרה, אני מטייל בכפר שלם, אני מטייל במקומות שנמצאים בהם אתיופיים.
<קריאה: עבריינים, מפחידים, אני נתקל בהם, יושב איתם.
<קריאה: הם אומרים לי 'אנחנו לא רצינו את זה.
<קריאה: הכניסו אותנו לפשע.
<קריאה: הכניסו אותנו לכל הדברים הגרועים האלה'.
<קריאה: אם הם רוצים, הם פותרים את הבעיות.
<קריאה: בשביל מה צריך אחת שלא דוברת אמהרית ואחד שמתרגם?
<קריאה: למה אני צריך?
<קריאה: למה לשלם לשניים?
<קריאה: תשלם לאחד ותגמור.
<קריאה: הם יודעים, זה משרד של קומבינות.
<קריאה: הם רוצים פשע.
<קריאה: הם רוצים שיהיו עבריינים פה.
<קריאה: אתם צוחקים.
<קריאה: המזל שלהם שלא באו בתקופת הפנתרים.
<קריאה: זה המזל שלהם.
<קריאה: (מדבר באמהרית)
אברהם נגוסה: הוא אומר שהוא גר בנהריה ומדבר בשם הצעירים שנמצאים בכל מרכזי הקליטה בארץ, שהם לא מקבלים את המענק של ה-90,000 שקל שהוצע כהצעה, ואם היו נותנים להם את המענק הזה הם היו יוצאים וקונים.
אברהם נגוסה: לכן הוא שואל למה לא עושים את זה, ולמה מתנגדים להצעה הזאת.
אברהם נגוסה: לצערי הרב נציג האוצר לא הגיע היום לכאן.
<מזנאו מולה: (מדבר באמהרית)
אברהם נגוסה: הוא שואל למה משרד הקליטה והסוכנות ומשרדים אחרים לא יכולים להשפיע על משרד האוצר כדי להסכים לפתרון הזה.
<סוניה אדלר רוט: אנחנו המלצנו בחום.
<סוניה אדלר רוט: כמה פעמים.
<סוניה אדלר רוט: צריך לזמן את משרד האוצר שיגידו למה הם לא מסכימים.
<תמי אהרוני: מי כמונו יודעים שגם אתה ניסית ומנסה ולא הצלחת.
<סוניה אדלר רוט: זה לא שאנחנו לא רוצים.
<חנה אלעזר לגסה: משהו שקשור למענקים.
<חנה אלעזר לגסה: יש לי פה את הנוהל של משרד הקליטה ובאחת הטבלאות יש זכאות בדירה למישהו מבוגר שמתווסף למשפחה, שהוא יכול לקבל מענק של 87,400 שקל.
<חנה אלעזר לגסה: זה למישהו שמצטרף, נניח המשפחה קונה דירה, לפי מה שאני מבינה, והוא מתבגר והוא מצטרף למשפחה.
<חנה אלעזר לגסה: ואז ברגע שהוא מצטרף למשפחה, הוא זכאי לקבל מענק של 87,400.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה 97,000 שקל.
<תמי אהרוני: זה 97,000 שקל.
<חנה אלעזר לגסה: אוקיי.
<חנה אלעזר לגסה: אם יש אפשרות כזאת למישהו שמצטרף למשפחה, למה לא לתת לו את זה בנפרד?
<חנה אלעזר לגסה: לזה שמצטרף?
אברהם נגוסה: זה לאנשים קשישים, למבוגרים.
אברהם נגוסה: זה מוגדר שם, תקראי את זה.
<חנה אלעזר לגסה: משפחת עולים יחיד כתוב.
<חנה אלעזר לגסה: אין פה הגדרה של - - -
אברהם נגוסה: לא, יחיד קשיש.
<תמי אהרוני: זה יחיד שמצטרף, זכאות נוספת בדירה.
<תמי אהרוני: זה לא בהכרח קשיש, זה יכול להיות גם בן צעיר שרוצה להצטרף להורים, אין שום בעיה, זה תעודת עולה נוספת.
<תמי אהרוני: זה לא זכאות נפרדת, זה זכאות נוספת בדירה.
אברהם נגוסה: מה שהיא אומרת, את מציעה לצעירים להצטרף להורים?
<תמי אהרוני: אני לא מציעה, זו זכאות נוספת לדירה.
<חנה אלעזר לגסה: אם האוצר מאשר מענק כזה אז למה לא לתת את זה לצעירים האלה שרוצים לקבל את המענק בנפרד?
אברהם נגוסה: זה אם הם רוצים לגור באותה דירה ביחד.
<חנה אלעזר לגסה: אבל למה קובעים להם?
<חנה אלעזר לגסה: זה העניין, הנושא הזה של הפטרונות והחשיבה הזאת שמשרד הקליטה קובע להם איך לקבל.
אברהם נגוסה: תקשיבי, הנושא הוא שונה ואני אומר לך איפה זה שונה.
אברהם נגוסה: פה מדובר על צעירים שרוצים לבנות את העתיד שלהם, לקנות לבד.
אברהם נגוסה: מה שאת מדברת, הסעיף של ה-97,000, למי שקונה ביחד עם המשפחה.
<חנה אלעזר לגסה: אני הבנתי את זה.
<חנה אלעזר לגסה: אבל אני אומרת - - -
אברהם נגוסה: מי שרוצה, יש לו זכות לעשות.
אברהם נגוסה: אין הגבלה.
אברהם נגוסה: אבל אף אחד לא ירצה.
<פנטהון אספה: אדוני היושב ראש, מה שחנה אומרת, נניח כל הצעירים שנמצאים במרכז קליטה עכשיו היחידים, יצטרפו להורים שלהם, לכולם מגיע 97,000 מענק.
<תמי אהרוני: לא, לא 97,000.
<תמי אהרוני: - - - בתיאוריה היא לא כל כך נכונה.
<תמי אהרוני: לטעמי.
<תמי אהרוני: אני אסביר לך, כי הם צריכים להיות שם בחוזה.
<תמי אהרוני: זאת אומרת שהם יהיו בעלי חלק מדירה.
<תמי אהרוני: אתה לא יכול לקחת את כל הצעירים - - - מי שיוצא, אין לנו בעיה עם זה.
<פנטהון אספה: שניה - - -
אברהם נגוסה: יותר מ-97,000, יש להם 281,000 שקל.
אברהם נגוסה: זה משכנתא.
אברהם נגוסה: אבל אם אתה אומר להם יצטרפו עם ה-97,000, הם לא יקחו את ה-281,000.
אברהם נגוסה: מה שאנחנו אומרים שזה 97,000 בנוסף ל-281,000.
<פנטהון אספה: אדוני היושב ראש, לפי מה שאני רואה הבעיה פה ה-90,000 שקל מענק שניתן.
<פנטהון אספה: ליחידים נותנים 280,000, תקחו.
<פנטהון אספה: תרצו, תרכשו דירה עם 36,000 שקל מענק, אני מבין נכון?
<פנטהון אספה: עכשיו אם אתם מצטרפים להורים שלכם, ניתן לכם 90,000 שקל מענק.
<פנטהון אספה: בלי 281,000.
אברהם נגוסה: אוקיי, אז מה עדיף?
<פנטהון אספה: בסדר, אבל אני אומר הבעייתיות זה המענק ולא המשכנתא.
<פנטהון אספה: לפי איך שאני רואה את זה.
<פנטהון אספה: אם נותנים ממילא את ה-90,000 שקל כמענק ליחיד שמצטרף למשפחה, למה לא לתת לו, ה-281,000 זה משכנתא שצריכים להחזיר אותה ממילא.
אברהם נגוסה: אבל מבחינה פרקטית זה לא יילך.
אברהם נגוסה: אתה צריך לראות מבחינה פרקטית, פה 97,000 הרעיון נולד כדי לתת פתרון לקשישים שלא - - - עמידר, או הוסטל, או משהו.
אברהם נגוסה: אם המשפחה מסכימה, הם מצרפים את זה עם המשפחה ביחד.
אברהם נגוסה: כלומר הם פתרו בעיות.
אברהם נגוסה: אני אקח את גלגאי כדוגמה, הוא לא יילך לגור עם הוריו, כי הוא מאבד את הזכות.
אברהם נגוסה: פה אומרים לו 'אנחנו נותנים לך 281,000 שקל משכנתא ו-36,000 שקל מענק, קח את זה תקנה ותצא, או שניתן לך 1,500 שקל כל חודש לחמש שנים ואחרי חמש שנים תחזור אלינו וניתן לך משכנתא'.
<פנטהון אספה: זה לא אמיתי.
אברהם נגוסה: אני מדבר על הנוהל.
אברהם נגוסה: מה שקודם שאלתי איך הוא יודע שהוא יהיה זכאי אחרי חמש שנים, היא אמרה שכתוב בהסכם.
<פנטהון אספה: הוא לא יהיה.
<פנטהון אספה: עד חמש שנים הוא יכול לקבל משכנתא.
<פנטהון אספה: אחרי חמש שנים – קפוט.
<תמי אהרוני: נכון.
<תמי אהרוני: עד חמש שנים.
אברהם נגוסה: בסדר, במהלך חמש שנים.
אברהם נגוסה: לכן העניין של 97,000 שקל לא מתאים לצעירים, אלא יותר מתאים לקשישים בודדים.
אברהם נגוסה: לזוג קשישים עדיף להם עמידר.
אברהם נגוסה: לקשישים בודדים שקשה להם לגור לבד, עדיף, אם הילדים מסכימים, להיות עם אחד הילדים לגור ביחד ולכן נתנו את הפתרון הזה של 97,000 שקל מענק.
אברהם נגוסה: הזמן שלנו כבר עבר, בבקשה.
<בתיה בר-אפרת: אני מבקשת להעלות בעיה.
<בתיה בר-אפרת: אני מלווה עשרות שנים משפחות מאתיופיה ואני נתקלת בהרבה מאוד בעיות בעניין חינוך.
<בתיה בר-אפרת: כמה מקרים, מקרה אקטואלי עכשיו, בחורה מעל לגיל 30 שרוצה ללמוד סיעוד, שזו מטרת החיים שלה, אחרי צבא, אחרי בגרות, אין לה אפשרות לשלם 24,000 שקל ללמוד סיעוד כי יש לה ילדה בת 6, בעלה עובד במינימום משכורת.
<בתיה בר-אפרת: היא צריכה שכר דירה והיא צריכה קיום כדי ששלוש שנים היא תוכל לרכוש מקצוע שתוכל לבנות את המשפחה שלה ואין לה אפשרות לשלם.
<בתיה בר-אפרת: תשלום ראשון כדי להתקבל ללימודים, שילמנו באופן פרטי מהמשכורת שלנו, מוכנים ללוות אותה אבל מה ניתן לעשות?
<בתיה בר-אפרת: בכל מקום שהיא הולכת לא מגיע לה, בתור סטודנטית מעל לגיל 28 לאן שהיא הלכה, נשארים - -
אברהם נגוסה: אני מבקש, קוראים לי להצביע ואין חבר כנסת שיכול להחליף אותי.
אברהם נגוסה: אני צריך לעשות הפסקה של שלוש דקות.
אברהם נגוסה: תמשיכי את הדברים שלך כאחזור.
אברהם נגוסה: שלוש דקות הפסקה ואני חוזר.
<בתיה בר-אפרת: אני מדברת על אפשרות עזרה לעולים מאתיופיה לגבי לימודים.
<בתיה בר-אפרת: היו לי כמה מקרים שלא הייתה שום עזרה לאן שהם פנו.
<בתיה בר-אפרת: בחורה אחת שרצתה לסיים 12 שנות לימוד ולא נתנו לה, מצאתי אפשרות לעזור לה להשלים 12 שנות לימוד כי לכל מקום שהיא הלכה לקבל מקצוע, אמרו לה 'בלי זה את לא יכולה'.
<בתיה בר-אפרת: עכשיו היא סיימה 12 שנות לימוד, רצתה קורס למטפלות.
<בתיה בר-אפרת: גם זה לא ניתן לה אפשרות לשלם שכר לימוד יחד עם עבודה או משהו.
<בתיה בר-אפרת: בחור אחר, בעלה, רצה ללמוד נהיגה.
<בתיה בר-אפרת: הקורס לנהיגה לעבוד עם אוטובוסים היה תיאוריה, היה מעשי, אלפי שקלים.
<בתיה בר-אפרת: הוא היה צריך לעבוד וללמוד בערב, הוא לא יכול היה להשלים את הלימודים.
<בתיה בר-אפרת: לקח לו המון זמן והוא לא קיבל שום עזרה.
<בתיה בר-אפרת: במקום שפנינו אליו לא הייתה שום אפשרות.
<בתיה בר-אפרת: בחורה אחרונה שאני מדברת עליה, מלכה מוגס, היא ילידת 1981, מבוגרת, אבל כל השנים המטרה שלה הייתה ללמוד סיעוד.
<בתיה בר-אפרת: 4 שנים ל-BA, היא לא יכלה.
<בתיה בר-אפרת: עכשיו היא מצאה קורס של שלוש שנים שהיא התקבלה, עונה על הדרישות.
אברהם נגוסה: כמה שנים הם נמצאים בארץ?
<בתיה בר-אפרת: הרבה.
<בתיה בר-אפרת: הבחורה הזאת הגיעה בגיל 11.
אברהם נגוסה: אני שואל כדי לדעת למי לפנות.
אברהם נגוסה: אם זה עד 15 שנים אני יכול לפנות למשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אם זה מעבר ל-15 שנים יש את משרד העבודה או משרד הכלכלה.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה שתעבירי לנו בכתב את המקרים האלה, מי הם ומתי עלו, כדי שנדע אם הם עדיין נחשבים כעולים חדשים או שהם ותיקים.
אברהם נגוסה: לפי זה נפנה למשרדים הרלבנטיים.
אברהם נגוסה: אם הם מעל 15 שנים יש תכנית של הממשלה שנותנת זכות להכשרה מקצועית שמנוהלת על ידי משרד העבודה.
<בתיה בר-אפרת: גם אם בעבר לא קיבלו מכל מיני סיבות.
<בתיה בר-אפרת: אם זה יותר מ-15 שנה?
אברהם נגוסה: יש את ועדת השרים, במסגרת הוועדה הזאת התקבלה החלטה לתת להם הכשרה, ללא התייחסות לכמה שנים הם נמצאים פה, בעניין של אם קיבלו או לא קיבלו, כדי שהם ישתלבו בתעסוקה.
אברהם נגוסה: אנחנו נפנה את זה לתכנית הזאת, הכתובת היא משרד העבודה ומשרד הכלכלה.
אברהם נגוסה: לפי התחום אנחנו יכולים לפנות.
<בתיה בר-אפרת: ומה לגבי מילגה?
<בתיה בר-אפרת: אין אפשרות לעזור לה לגמור את הקורס?
אברהם נגוסה: היום יוצא אתיופיה, גם אם הוא נולד פה, מי שהולך ללמוד באוניברסיטה או במכללה, מינהל הסטודנטים משלם את שכר הלימוד שלו.
<בתיה בר-אפרת: לא הסכימו.
<בתיה בר-אפרת: היא הלכה.
<בתיה בר-אפרת: בבאר שבע היא לא קיבלה.
אברהם נגוסה: עד גיל 28 כמובן.
<בתיה בר-אפרת: אבל היא מעל לגיל 28.
<בתיה בר-אפרת: זאת הבעיה.
אברהם נגוסה: אם מעל גיל 28 הם יכולים להיכנס למסגרת החלטת ועדת השרים ואז אנחנו צריכים לדאוג.
אברהם נגוסה: יש את מל"ג בתמונה, משרד החינוך בתמונה.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לבדוק.
אברהם נגוסה: לכן אני אומר שתעבירי לנו את המקרים ואנחנו נבדוק מול המשרדים הרלבנטיים.
<בתיה בר-אפרת: כלומר יש אפשרות לעזור לה לקיום שתוכל לגמור את הלימודים?
אברהם נגוסה: אני לא יכול להבטיח אם כן או לא.
אברהם נגוסה: אני רוצה לבדוק את העניין מול האופציות הקיימות.
אברהם נגוסה: דיברנו עם השרה סופה לנדבר ועם יהודה ועם חביב קצב, שבע שנים לא מצאנו פתרון.
אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים שתקבע לנו זמן עם ראש הממשלה, ונביא את הבעיה לראש הממשלה.
אברהם נגוסה: הדובר האחרון בבקשה.
<סגו אשטה: (מדבר באמהרית)
אברהם נגוסה: הוא אומר שהוא נמצא פה 12 שנה והוא סובל ממחלות שונות, הוא גם עיוור.
אברהם נגוסה: יש לו טיפולים אינטנסיביים בהדסה ולכן הוא מבקש שלא לפנות אותו למקום אחר מחוץ לירושלים.
אברהם נגוסה: הוא מבקש לקבל דיור ציבורי, עמידר, כאן בירושלים כדי שהוא יוכל להמשיך בטיפולים.
אברהם נגוסה: זה מה שהוא מבקש.
אברהם נגוסה: הוא אומר שהוא מועמד להשתלה לכן הוא במעקב וטיפולים.
<תמי אהרוני: לצערי תור הממתינים לדיור ציבורי בירושלים הוא ארוך מאוד ואני לא יכולה להתחייב ולא יכולה להשאיר אותו במבשרת עד שתהיה דירה מתאימה בירושלים.
<תמי אהרוני: יש לנו תור של עולים שהחל מסוף 1989 עלו לארץ ונמצאים בתור הממתינים לדיור ציבורי.
<תמי אהרוני: הלוואי ויכולתי להיות איש בשורה.
אברהם נגוסה: אין ועדה שבודקת מקרים חריגים?
<תמי אהרוני: הוועדה בודקת ומה שאישרו, יש לנו חריגים על חריגים על קדימויות על קדימויות, ועדיין ממתינים בתור.
<תמי אהרוני: לצערי מדינת ישראל לא העמידה מספיק דירות ציבוריות בקומות נמוכות לאנשים במצבו, לקומה נמוכה, אין לנו מספיק דירות.
<תמי אהרוני: הלוואי והיה לנו.
<מוטגבוש אלמהייו: (מדברת באמהרית)
אברהם נגוסה: היא עלתה בשנת 2013 בחודש השמיני.
אברהם נגוסה: היא חד הורית, יש לה ילדה והיא מצאה דירה באשדוד, והדירה פנויה ואפשר להיכנס אליה מיד אם היא רוכשת אותה.
אברהם נגוסה: היא רוצה להתחיל את תהליך המשכנתא או המענק שהיא זכאית לו, אבל במרכז קליטה לא נותנים לה אישור.
אברהם נגוסה: היא רוצה לקבל את האישור.
אברהם נגוסה: בני שומע.
<בני הראל: משרד הקליטה צריך לתת.
<בני הראל: אני לא נותן את האישורים.
<תמי אהרוני: עוד פעם אנחנו חוזרים לאותה נקודה, שאת מבשרת היינו צריכים לפנות בסוף אוקטובר.
<תמי אהרוני: כל מי שלא התפנה למרכזי קליטה אחרים ורוצה עכשיו איזה שהוא אישור מיוחד חריג, אנחנו אמרנו, תעברו ותקבלו.
אברהם נגוסה: היא אומרת שאם היא עוברת למרכז קליטה היא תאבד את עבודתה ולא יהיה לה תלוש משכורת.
<תמי אהרוני: עוד פעם.
<תמי אהרוני: אנחנו משרד ממשלתי, פועל לפי מה שהחלטות הבג"צ, אנחנו עובדים לפי חוק.
<תמי אהרוני: אנחנו לא יכולים לתת לה אישור להישאר עכשיו עוד כמה חודשים, עוד שנה, עוד שנתיים במרכז קליטה עד שהיא תרכוש את הדירה, עד שהיא תקבל את הדירה.
<תמי אהרוני: אין מה לעשות, אנחנו עובדי מדינה, לא שאנחנו סתם אנשים רעים.
<תמי אהרוני: לפני שלוש שנים כבר ידעו שסוגרים את מרכז הקליטה הזה, הכל נזכרנו עכשיו אחרי שכבר היינו צריכים למסור את המפתחות?
<תמי אהרוני: יש לנו בעיה.
<תמי אהרוני: אנחנו מחויבים לעבוד לפי החוק.
<תמי אהרוני: מצטערת שהתשובה נשמעת לא נעימה, אבל אני עובדת נעימה, אני לא איש עצמאי.
אברהם נגוסה: היא אומרת שהיא ביקשה לפני חמישה-שישה חודשים, אם היו עונים לה הבעיה הייתה נפתרת.
אברהם נגוסה: היא אומרת שמה שהצעתם לה בקרית גת זה חדר אחד לאמא שלה לבת שלה ולה.
<בני הראל: לא, לא לאמא שלה.
<בני הראל: אמרתי לה שהיא תעבור עם הבת שלה ליחידה של חדר אחד והאמא שלה תצורף לדירה אחרת עם - - -
אברהם נגוסה: אני אבקש ממנהלת הוועדה לקרוא את סיכום הישיבה.
העלייה והקליטה: הוועדה קוראת לתושבי מרכז הקליטה מבשרת שהלינו על כך שנותקו מגז, לפנות אל מנהל מרכז הקליטה והבעיה תתוקן.
אברהם נגוסה: התכנסנו היום לדון בנושא בחינת ההיערכות לקליטת תלמידים עולים מצרפת וקליטתם בפועל.
אברהם נגוסה: אנחנו מתכנסים בעקבות הכתבה שהייתה בעיתון "מקור ראשון", כתבה של צבי קליין, וגם בעקבות פנייה של ארגון "קעליטה" שמאגד את ארגוני העולים מצרפת, שפנו אלינו בנושא לוועדה.