GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יעלה מקליס: הוא שותף כעולה חדש לפני 28 שנה, נדמה לי, מברית המועצות, גם לקליטה עצמית שלו וגם לקליטה של שכבה גדולה מאוד של אוכלוסייה שהגיעה מברית המועצות, כולל קבוצה מאוד יפה ומכובדת של ווטרנים שאנחנו מאוד מאוד מעריכים אותם ומכבדים אותם ומקיימים פעילויות מיוחדות עבורם במשך שנים ארוכות.
<יעלה מקליס: זה לגבי אלי גרינמן.
<יעלה מקליס: באופן כללי על יהוד.
<יעלה מקליס: יהוד נוסדה יחד עם מדינת ישראל, היא חוגגת השנה 70 שנה.
<יעלה מקליס: יהוד הוקמה גם כקיבוץ גלויות, התושבים הראשונים של יהוד היו אנשים שהגיעו כפליטי השואה, מביאליסטוק שבפולין, ששרדו את השואה והקימו פה את שכונת ביאליסטוק.
<יעלה מקליס: אליהם הצטרפו אנשים מהאוכלוסיות הקיימות של עם ישראל באשר הוא, טורקים, תימנים, מרוקאים, טריפוליטאים, עירקים, מכל גווני האוכלוסייה ואחד הדברים שאנחנו מאוד גאים בו זה באמת שילוב של כל האוכלוסיות, כולל זרמים שונים, גם חילוניים, גם דתיים, גם חרדים, וכל מה שקשור.
<יעלה מקליס: זה שילוב של כל הזרמים בעם ישראל באשר הוא כי אנחנו יהודים פעמיים, אנחנו קודם כל בני עם ישראל והשני, אנחנו גם תושבי יהוד.
<יעלה מקליס: אז אנחנו פעמיים יהודים.
<יעלה מקליס: בהינתן זאת הנושא של הקהילה מטופל בצורה מאוד אינטנסיבית באגף לשירותים חברתיים.
<יעלה מקליס: ברשותכם, אני אשמח לפרוטוקול קודם כל להציג את האנשים שנמצאים פה ואחר כך אני אתן למיכל, מנהלת האגף, לספר על הפעילויות שמתבצעות לטובת העדה היקרה הזאת.
<יעלה מקליס: נתחיל עם הקייס.
אברהם נגוסה: מאוד חשוב לפרוטוקול שנושא הדיון זה קליטת העלייה ככלל.
<יעלה מקליס: כן, אבל מאחר שנמצאים איתנו חברי העדה - - -
אברהם נגוסה: בהחלט, בהחלט.
<יעלה מקליס: אני רוצה להגיד שהיה סיכום שהם באים - - -
אברהם נגוסה: מה שאני רציתי להגיד שההתייחסות שלכם, של אנשי המקצוע, שיהיה כללי וכמובן מי שנמצא פה יציג, זה חשוב מאוד, אבל הוועדה רוצה לשמוע בכלל על קליטת העלייה, על כל העולים.
<יעלה מקליס: אז, ברשותך, אדוני היושב ראש, הסיכום היה שמגיעים שלושה נציגים של העדה, אבל מאחר שבאו כל האנשים הנכבדים האלה אז הכנסנו את כולם.
<יעלה מקליס: אם זה בסדר מבחינתך, אני מציעה שנתמקד כרגע בעדה, אם תרצו בהמשך - - -
<מיכל קדש: אבל אני כן אתן משפט לגבי קליטת עלייה שנמצא בתחום שלי ויש לי מה להגיד, זה בסדר.
<יעלה מקליס: ברור.
<יעלה מקליס: אבל אם תרצו להעמיק בנושאים נוספים, מעבר למה שנדבר לגבי העדה האתיופית, אז נוכל להישאר אחר כך ולדון.
אברהם נגוסה: אני רוצה שלום בית עם טלי.
טלי פלוסקוב: לא, בסדר.
טלי פלוסקוב: תאמין לי, יש לי כל כך הרבה אהבה והערכה לקהילת יוצאי אתיופיה שאני אוהבת אותם לא פחות מכל אחד אחר.
<יעלה מקליס: ברשותכם, עוד כמה מילים על העיר יהוד מונוסון.
<יעלה מקליס: העיר יהוד מונוסון, כמו שאמרתי, חוגגת 70 יחד עם המדינה.
<יעלה מקליס: ב-1950 היא הוכרזה כמועצה מקומית ראשונה במדינת ישראל, ב-1995 הוכרזנו כעיר, ב-2003 יהוד הוותיקה אוחדה עם נווה מונוסון והיום אנחנו יהוד מונוסון כבר 14 שנה.
<יעלה מקליס: כמו שאמרתי, יהוד מתאפיינת במגוון של אוכלוסיות, גם ברמה של המוצא, גם ברמה של השיוך הדתי, או הזהות הדתית, וגם ברמה הסוציואקונומית, יש לנו שכונות מאוד חזקות ויש לנו שכונות עוד יותר חזקות ויש לנו - - -
טלי פלוסקוב: זאת גישה.
<יעלה מקליס: כן, שנחשבות גם במשרד לשוויון חברתי כפריפריה חברתית ואנחנו באמת עושים מאמץ לתת כמיטב יכולתנו במסגרת האפשרויות הקיימות בשירותים החברתיים.
<יעלה מקליס: אני אישית מאמינה שהתפקיד של הרשות זה בעיקר לתת את המענה לאלה שבאמת אין להם מענה אחר, את המענה לאוכלוסיות שנזקקות כי האוכלוסיות החזקות יכולות לקבל את השירותים ואת התמיכה באמצעים אחרים שהם לאו דווקא רשותיים.
<יעלה מקליס: בהינתן זה האגף לשירותים חברתיים, ומיכל בוודאי תרחיב, נותן מענה מאוד רחב, ואני אגיד פה, הרבה מעבר למה שמדינת ישראל נותנת והרבה מעבר ל-25% שאנחנו אמורים לתת בשירותים מסוימים מתוך מחויבות לקהילה האתיופית בפרט, אבל גם כל השכבה שגם היא דורשת את העזרה שלנו, בין אם זה בחינוך ובין אם זה ברווחה ובין אם זה בכל דרך אחרת, או בכל שירות אחר מוניציפלי, שטלי בטח מכירה היטב בהיותה ראש רשות לשעבר.
<יעלה מקליס: אז אני אתן, שוב, אני רוצה את השמות של האנשים למען הפרוטוקול, ברשותכם, ואז אנחנו נעבור למיכל.
<יעלה מקליס: (הצגת נוכחים).
<יעלה מקליס: ברוכים הבאים כולכם.
<מיכל קדש: ברוכים הבאים.
<מיכל קדש: אני שמחה שלפחות חלק גדול מהפרצופים אני מזהה, שזה כבר כיף.
<מיכל קדש: נתחיל במצגת.
<מיכל קדש: המצגת אמורה להגיד מה ניתן בעבר ומה ניתן היום.
<מיכל קדש: אז אני אתחיל מזה שבעצם כל האחריות של קליטת עלייה נמצאת בתוך האגף לשירותים חברתיים ואנחנו באמת אחראים לכל העולים החדשים.
<מיכל קדש: בעבר המאוד רחוק היו הרבה מאוד עולים חדשים, בעשר השנים האחרונות אין לנו עולים חדשים - - -
טלי פלוסקוב: לא מגיעים חדשים?
<מיכל קדש: לא מגיעים עולים חדשים, גם לא מהעלייה האחרונה מצרפת.
<מיכל קדש: זאת אומרת אנחנו מדברים על עולים שהם ותיקים, רובם אפילו יותר מ-10 שנים בארץ והרבה יותר שנמצאים פה.
<מיכל קדש: אנחנו מדברים על 60 משפחות אתיופיות, כ-50 משפחות זה משפחות עם ילדים קטינים ו-10 משפחות הן משפחות בדרך כלל יחידות שהם אזרחים ותיקים.
<מיכל קדש: מרבית הגברים והנשים משולבים בשוק העבודה, יחד עם זאת אנחנו יודעים שהמצב הכלכלי מאוד מאוד קשה, הילדים לומדים במסגרות החינוך השונות בעיר.
טלי פלוסקוב: מה מספר התושבים בעיר?
<מיכל קדש: 31,000 ומשהו.
טלי פלוסקוב: ואיזה רמה סוציואקונומית אתם?
<מיכל קדש: עלינו מ-7 ל-8.
טלי פלוסקוב: יפה, יישר כוח.
<מיכל קדש: אני רק רוצה לסייג ולהגיד שאני מנהלת האגף לשירותים חברתיים שנתיים, אז אני אוכל עוד מעט לספר לכם מה היה בשנתיים, אבל אני כן סוקרת לכם היסטורית, כשהיו פה הרבה מאוד עולים חדשים, אז מה ניתן לעולים.
<מיכל קדש: ניתנו מספר רב מאוד של סדנאות של הורים לילדים כדי לחזק את הקשר והסמכות ההורית.
<מיכל קדש: דרך אגב, זה דבר שממשיך גם היום.
<מיכל קדש: ניתנו סדנאות מיוחדות לבני הנוער בקהילה.
<מיכל קדש: היו סדנאות אתגריות לבני הנוער, היו סדנאות לרכיבה, רכיבה טיפולית, שנועדה גם להגברת יכולת הריכוז והתייחסות, הייתה קבוצת כוכב לנערים ונערים לפעילות חברתית, הייתה סדנת מוזיקת ראפ בהנחיית ראפר, היה פה אולפן במשך שנתיים ללימודי עברית.
<מיכל קדש: ועכשיו התכניות שקיימות היום.
<מיכל קדש: אז התכנית שהיא נושאת הדגל שלנו, תכנית ייחודית לעיר יהוד, אין כמוה בכל הארץ.
<מיכל קדש: זאת הלימודייה.
<מיכל קדש: הלימודייה זה מרכז סיוע לימודי חברתי והעשרתי לילדי האוכלוסייה האתיופית.
<מיכל קדש: אנחנו מדברים על ילדים מכיתה א' ועד כיתה י"ב.
<מיכל קדש: אני רוצה להגיד שלאור כל מה שקורה בשנתיים האחרונות בארץ אנחנו חשבנו שלא נכון שיהיה יותר שירות שהוא רק שירות לאוכלוסייה.
<מיכל קדש: אנחנו לא רוצים את זה, אנחנו לא רוצים פה תיוג ואנחנו פתחנו את שערי הלימודייה לכלל ילדי העיר שזקוקים לעזרה.
<מיכל קדש: זה כבר נעשה בשנתיים האחרונות, כך שהיום לומדים בעיקר ילדים מהאוכלוסייה האתיופית, אבל גם נכנסו ילדים נוספים שזקוקים להעשרה ולעזרה לימודית.
<מיכל קדש: במסגרת הלימודייה מתנהל פרויקט מאוד מאוד ייחודי של חברת HP, שזה לתלמידי כיתות ה'-ו' שמגיעים פעם בשבוע לפרויקט חונכות שכוללת גם ארוחת צהריים, גם סיוע ישיר בלימודים וגם השתתפות בחוגים.
<מיכל קדש: העובדים בחברה משמשים חונכים לילדים בלימודייה.
<מיכל קדש: פעילויות נוספות שניתנות לכלל האוכלוסייה, אבל כמובן שיעור מאוד גבוה מזה ניתן לאוכלוסייה האתיופית, זה מעונות יום, מגיל חצי שנה ועד גיל 3 שנמצאים בסיכון מסיבה זו או אחרת.
<מיכל קדש: צהרונים, אנחנו נותנים הרבה מאוד צהרונים, מעל 50% מילדי הצהרונים הם ילדי האוכלוסייה האתיופית ופה העירייה נותנת מימון מאוד מאוד גדולה.
<מיכל קדש: המדינה לא נותנת מימון לצהרונים, זה מימון עירוני שהולך וגדל.
<מיכל קדש: יש לנו גם כל מיני תכניות ביתיות, סומכות, חונכות, כל מיני פעילויות שאנחנו עושים בתוך הבתים כדי לחזק הורים ולתת להם את מגוון אפשרויות ההתמודדות.
<מיכל קדש: יש לנו בעיר שלוש מועדוניות טיפוליות לכיתות א' עד ד', פועלות כל ימות השבוע עד שעה חמש, הם מקבלים ארוחה חמה, סיוע בהכנת שיעורי בית, יש חוגים, חוגי ספורט, מוזיקה.
<מיכל קדש: למשל עכשיו, בחופש הגדול, הקייטנה עובדת חודש שלם.
<מיכל קדש: כל חודש יולי הקייטנה עובדת, בחופשות, גם בסוכות, גם בחנוכה הקייטנה עובדת.
<מיכל קדש: 60% מילדי המועדונית הם ילדים ממוצא אתיופי.
<מיכל קדש: השנה פתחנו מועדונית חדשה, מועדונית המשך לילדי כיתות ה'-ו', זאת לאור צורך שאיתרנו והרצון להשאיר ילדים בתוך הקהילה ולא להוציא אותם מחוץ לבית.
<מיכל קדש: גם פה מרבית הילדים, כרגע יש 9 ילדים, 6 מתוכם הם יוצאי הקהילה האתיופית.
<מיכל קדש: הקמנו בית חם לנערות.
<מיכל קדש: זה מועדון לילדות עם עטיפה טיפולית אינטנסיבית, עם הרבה מאוד פעילויות חשובות מאוד.
<מיכל קדש: גם פה מעל 60% מהבנות הן מהאוכלוסייה האתיופית.
<מיכל קדש: הקמנו גם מרכז גישור ודיאלוג שמטרתו באמת לאפשר בקהילה שיח, לשמוע את כל האוכלוסיות, את כל הקבוצות בקהילה.
<מיכל קדש: זה תכנית פרויקט חדש מאוד ואנחנו באמת מצפים שכולם יהיו שותפים לו וייקחו בו חלק.
<מיכל קדש: זהו מבחינת האגף לשירותים חברתיים.
<מיכל קדש: אני רק רוצה ממש ממש לסיים ולהגיד שלקראת הפגישה הזאת אני קיבלתי הנחיה מראש העיר שביקשה ממני שאני אפגש עם האוכלוסייה שמוכרת ברווחה ולעשות עוד פעם בדיקת צרכים ולשמוע מה דעתם ומה הם חושבים.
<מיכל קדש: כיוון שהם הגיעו, אז אני מאמינה שהם ידברו ואני יכולה להגיד שבסך הכול הייתה אווירה מאוד טובה, נאמרו דברים מאוד מאוד טובים לגבי התכניות שהאגף לשירותים חברתיים מפעיל לצד בקשות רבות נוספות שהם היו מאוד רוצים.
<מיכל קדש: אני יכולה להקריא לפחות חלק מהם, הם מבקשים מועדון לאזרחים ותיקים, רק לאוכלוסייה האתיופית.
<מיכל קדש: אני אגיד בסוגריים שכיום יש לנו רק 10 משפחות מבוגרות, מתוכם 3 סיעודיים, כך שמדובר על 7 ופחות ומאוד בעייתי להקים מועדון לקומץ כל כך מצומצם של אנשים.
<מיכל קדש: מבקשים יותר חוגים והעשרה, הם רוצים חוגים מקצועיים בעיקר.
<מיכל קדש: אנחנו, בגלל שאנחנו לא גדולים מבחינת אוכלוסייה אז יש מתכונת שפועלת באור יהודה, שאנחנו שייכים אליה, האוכלוסייה פה מאוד מבקשת שאותם חוגי העשרה או לימוד מקצוע יהיו פה בתוך העיר יהוד.
<מיכל קדש: מאוד קשה להם להגיע לאור יהודה, למרות שהיא מאוד קרובה, אבל רובם פה לא ניידים ולא יכולים להגיע לשם.
<מיכל קדש: הם היו מאוד מאוד רוצים שיהיה להם פה מרכז להכשרה מקצועית, הם מבקשים עוד תגבור לימודי, עוד טיולים למשפחות, וכמובן דיברו על בית הכנסת, אבל אני משאירה את זה פה לכם לדבר על זה, לא לי.
<מיכל קדש: אז תודה רבה.
אברהם נגוסה: אפשר לשאול שאלה בתחום שלך?
<מיכל קדש: כן.
אברהם נגוסה: הממשלה אישרה תכנית לשילוב המיטבי של יוצאי אתיופיה והקציבה למשרד הרווחה תקציב של תכנית לארבע שנים.
אברהם נגוסה: התכנית, כמו שאני הבנתי, התחילה, אני רוצה לדעת אם האם התכנית התחילה פה, האם אתם מקבלים את התקציב מהתכנית הזאת.
אברהם נגוסה: את מכירה את התכנית?
<מיכל קדש: 'דרך חדשה'.
<מיכל קדש: בטח שאני מכירה, יודעת, אנחנו לא עומדים בקריטריונים ולא קיבלנו, בגלל זה אמרתי שכל פעילות שמתקיימת פה זה אקסטרה שהעירייה נותנת מכספים לא של המדינה.
אברהם נגוסה: לכן השאלה שלי.
טלי פלוסקוב: קריטריונים זה בגלל מספר המשפחות של יוצאי אתיופיה?
<מיכל קדש: גם וגם סוציואקונומי 8, שאפילו הקרן לידידות, למשל, שנותנת את הקמ"ח המיוחד, שלי אין אפשרות לתת - - -
אברהם נגוסה: לא, זה משהו אחר.
<מיכל קדש: לא, אני אומרת, בגלל שעלינו לסוציואקונומי 8 אנחנו לא זכאים לכלום.
<מיכל קדש: זה מצד אחד.
<מיכל קדש: מצד שני, בגלל שיש פה כמות קטנה של אתיופים, אנחנו לא זכאים לתכנית הזו.
<מיכל קדש: אני רוצה להגיד שהתקצוב של משרד הקליטה יורד כל הזמן, אנחנו מקבלים ממש שאפילו לא מספיק לרבע מהלימודייה שאנחנו עושים.
אברהם נגוסה: תיכף גם משרד הקליטה יתייחסו זה.
אברהם נגוסה: נכון, משרד הקליטה, לפי המדיניות שלטפל עד 15 שנים, אבל התכנית הזו באה ונותנת כדי לגשר למי שנופלים בין הכיסאות אחרי 15 שנים.
אברהם נגוסה: לכן שאלתי - - -
<מיכל קדש: אנחנו לא קיבלנו.
אברהם נגוסה: בגלל מספר האוכלוסייה, שהיא קטנה, את לא עומדת בקריטריונים.
<מיכל קדש: נכון.
טלי פלוסקוב: אני רק רוצה תוספת שבעיניי היא מאוד משמעותית.
טלי פלוסקוב: ההגדרה והגבלת השנים מיום העלייה ארצה זה בעיניי קריטריון שגוי לחלוטין, כי אנחנו לא צריכים להסתכל מתי בן אדם עלה ארצה, אנחנו צריכים להבין מתי הוא נקלט בארץ.
טלי פלוסקוב: זו גישה שונה לחלוטין ואנחנו רואים את זה גם בקהילת יוצאי אתיופיה, אנחנו רואים את זה גם בקהילת יוצאי ברית המועצות לשעבר, במיוחד אנשים מבוגרים שעלו, שהיה להם לקלוט את השפה ו-15 שנה בעיניי זה ממש לא מספיק.
טלי פלוסקוב: עד עכשיו, אחרי 25 ו-30 שנה ו-35 שנה בארץ הם עדיין לא נקלטו.
טלי פלוסקוב: לכן זה בעיניי אחד מהקריטריונים, אדוני היושב ראש, שאנחנו צריכים בוועדה לחשוב שוב ולראות ולהמליץ, בעיניי, גם לממשלה וגם למשרד הקליטה, להתחשב בו.
טלי פלוסקוב: כי לא מספיק להעלות את העולה החדש, חשוב לקלוט אותו ופה בעיניי אנחנו בפיגור.
<נחמיה חתוכה: אני רוצה, כמשרד הקליטה, גם להתייחס, ברשותכם.
<נחמיה חתוכה: קודם כל כנראה שיש פה איזה אי הבנה במה מקבלים, איך מקבלים ואיך אפשר לקבל.
<נחמיה חתוכה: מכירים את הפרה, לא מכירים את הפטמות והעטינים.
<נחמיה חתוכה: אז אני רוצה לומר, כל הנושא של העדפה מתקנת לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה, למשל בנושא הסטודנטים, נשאר תחת אחריות של משרד הקליטה.
<נחמיה חתוכה: כל מי שהוא סטודנט שהוריו או הוא עלו מינואר 80' מקבל מאיתנו תמיכה של שכר לימוד לאורך שנות הלימוד שלו, שכר לימוד בגובה שכר לימוד של אוניברסיטה ודמי קיום גם.
<נחמיה חתוכה: תחת ההנחה שבחור ברמה סוציואקונומית לא גבוהה - - -
אברהם נגוסה: 600 שקל בחודש.
<נחמיה חתוכה: דמי קיום.
<נחמיה חתוכה: בניגוד לעולים מארצות אחרות, שתקופת הזמן היא הרבה הרבה הרבה יותר קטנה.
<נחמיה חתוכה: אז קודם כל זה חלק מהתהליך שאת דיברת עליו, תהליך של המשך חקיקה, ואנחנו רואים בגרף של מספר תלמידים מקהילת יוצאי אתיופיה שניגשים ולומדים לימודים אקדמאיים עלייה מרשימה ואני שמח.
<נחמיה חתוכה: אני זוכר שלפני הרבה שנים עשו העדפה מתקנת, באוכלוסיית יוצאי עדות המזרח, גם כן רצו לראות אותם יותר בזה.
<נחמיה חתוכה: חיילים שהם חיילים מקהילת יוצאי אתיופיה ומתגייסים לצה"ל מקבלים מאיתנו עד 10 שנים, או 15 שנים?
<נחמיה חתוכה: מי שעד 15 שנה מקבל מאיתנו עוד תוספת לשכר הצבאי, למרות שהצבא מטפל בו והצבא אמור להיות - - - הוא מקבל עוד תוספת, עוד פעם, תחת ההנחה שצריך לתת לו סיוע.
טלי פלוסקוב: זה במסגרת התכנית המיוחדת?
<נחמיה חתוכה: לא, חוץ מ-.
<נחמיה חתוכה: אני מדבר על משהו שקיים לא מהיום, זה לא חדש, שנים זה עובד ככה.
<נחמיה חתוכה: מכיוון שאין פה הרבה אוכלוסייה מקהילת יוצאי אתיופיה, אנחנו לחצנו ובאמת קיבלנו במוקד של אור יהודה תוספת כוח אדם כדי שהם יוכלו לתת שירות גם ביהוד ותקצבנו שם כוח אדם של מוקד מלא, למרות שגם שם אין יותר מדי, והכנסנו את יהוד לפעילות של ה - - - והשאלה עד כמה צרכו את ה - - -
טלי פלוסקוב: רגע, אז יש - - -
<נחמיה חתוכה: אין מוקד, מוקדים כבר סגרנו השנה.
טלי פלוסקוב: יש ביהוד עובד משרד הקליטה?
<נחמיה חתוכה: לא יהוד, באור יהודה.
<מיכל קדש: לא, ביהוד אין, על זה האוכלוסייה פה מבקשת - - -
טלי פלוסקוב: אגב, אותו דבר קורה בערד, אני גם כן שומעת את ה - - -
<נחמיה חתוכה: אבל המוקד של אור יהודה - - -
<מיכל קדש: אמור לשרת גם את זה, זה אני אמרתי, אנחנו יודעים.
<מיכל קדש: הסוגיה של נגישות מאוד משמעותית לה.
<נחמיה חתוכה: אבל מכיוון שהכול נושא - - -
אברהם נגוסה: השאלה אם הוא מגיע ואם הוא נותן שירות לציבור.
<מיכל קדש: לא, הם לא מגיעים, מעט מאוד.
<מיכל קדש: מעט מאוד מגיעים, אפשר לבדוק את הנתונים.
<מיכל קדש: מעט מאוד מיהוד מצליחים להגיע.
טלי פלוסקוב: אולי אפשר לנייד את העובד ולהביא אותו ליהוד.
<נחמיה חתוכה: סליחה, הם לא צריכים להגיע אליו.
<מיכל קדש: אנחנו ביקשנו, זה לא - - -
<נחמיה חתוכה: ממי ביקשתם?
<נחמיה חתוכה: אני לא יודע ש - - - חסר, הייתי מוריד לו מיד את התקן, מה זאת אומרת?
<נחמיה חתוכה: על זה הוא קיבל בכלל את התקן.
<מיכל קדש: טוב לדעת את זה.
<מיכל קדש: אוקיי, אז אנחנו - - -
<נחמיה חתוכה: אתם יודעים את זה, אבל לא חשוב.
<נחמיה חתוכה: את חדשה.
<יעלה מקליס: אז אולי שיישב חלק מהשבוע באור יהודה וחלק מהשבוע - - -
טלי פלוסקוב: זה מה שאמרתי, לנייד את העובד במקום לנייד את האנשים.
<נחמיה חתוכה: כל הפתרונות האלה, היינו יכולים לפתור כשהדברים צצו.
<נחמיה חתוכה: נכון ל-2017 אין לנו יותר מוקדים, המוקדים לא מתוקצבים יותר על ידי משרד הקליטה.
<נחמיה חתוכה: העובדים שהיו עובדי מוקדים שבזמנו תקצב משרד הקליטה בעצם היום מקבלים את התקציב מהמשרד לשוויון חברתי והם עובדים ברשויות על פי תקן שקובעת 'הדרך החדשה'.
<נחמיה חתוכה: אני לא יודע מה קורה עם התקנים האלה עכשיו באור יהודה, אם הם ירדו - - -
אברהם נגוסה: זה לא קשור ל'דרך החדשה'.
<נחמיה חתוכה: לא, לא קשור, אבל הקריטריונים בסופו של דבר שנקבעו לא היו הקריטריונים שהיו - - -
טלי פלוסקוב: זה משרד אחר.
<נחמיה חתוכה: אנחנו לא עוסקים יותר במוקד, זאת אומרת אנחנו גם לא נוכל לתת פה - - - מה שכן עשינו - - - 'הדרך החדשה', ב'דרך החדשה' הקריטריונים שלה היו אחרים מבחינת חלוקת התקציב.
<נחמיה חתוכה: אתה מסתכל על הרשויות שנכנסו ב'דרך החדשה', אז יהוד, בגלל מיעוט האוכלוסייה לא נכנסה בכלל לקריטריונים של 'הדרך החדשה' שהיא תכנית לכלל יוצאי אתיופיה של כמעט 12 משרדי ממשלה, חינוך, בריאות, המשרד לבטחון פנים, רווחה, כל הזה, כי הרעיון היה שם, חבר'ה, מספיק תחת משרד הקליטה, כולם צריכים להיות שותפים בתהליך של קליטת העולים.
<נחמיה חתוכה: אז חוץ ממה שאמרתי, סטודנטים וחיילים, שלא עזבנו את זה כי לא רצינו שזה ייפול בין הכיסאות, הכול בעצם עבר ל'דרך החדשה'.
<נחמיה חתוכה: יחד עם זאת בתחילת 2017 אנחנו יצאנו במסגרת הקול קורא לקליטה בקהילה, גם הקול קורא המיוחד בתוך נוער הרשויות, לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה עד 15 שנה.
<נחמיה חתוכה: אם ראיתי תכנית מיהוד?
<נחמיה חתוכה: לא, אבל גם שם היה תקציב לטובת אוכלוסיית יוצאי אתיופיה עד 15 שנה, את זה גם היה צריך להכיר.
<נחמיה חתוכה: זה חלק מהמענים שנתנו.
<נחמיה חתוכה: אני יודע שבמעבר ממשרד הקליטה ל'דרך החדשה', בהעברת המקל הזאת יכולים להיות כאלה שנופלים בין הכיסאות.
<נחמיה חתוכה: ניסינו לכסות את כל הפערים האפשריים, אני חושב שניתן מענה די טוב של משרדי הממשלה ושל משרד הקליטה ביניהם, אבל זו התחלה, זו תכנית שעכשיו הולכת לפעול ארבע שנים, 'הדרך החדשה'.
<נחמיה חתוכה: אני לא יודע מה יקרה בהמשך עם האוכלוסייה, אבל יהוד לא תיכנס ל'דרך החדשה'.
אברהם נגוסה: אני לא יודע למה.
אברהם נגוסה: אני אסביר לכם מה זה התכנית הזאת, אני לא יודע מאיפה הקריטריון הזה שפחות אוכלוסייה, יותר אוכלוסייה, אין בהחלטה הזאת קריטריון כזה.
אברהם נגוסה: הקריטריון הוא הצרכים, האם יש צרכים.
אברהם נגוסה: אם יש צרכים ומגיע לו, אז גם אפילו בן אדם אחד צריך לקבל את השירות.
<נחמיה חתוכה: אתה מדבר על 'הדרך החדשה'?
<נחמיה חתוכה: אז יש את מנגנון היישום של משרד רוה"מ - - -
אברהם נגוסה: רגע, רגע, תן לי, בזה אני אטפל, אבל אני רוצה להבין, בשביל זה אני פה.
אברהם נגוסה: אני שמעתי רק עכשיו את העניין הזה, כי אני יודע שבתכנית אין שום קריטריון, הקריטריון היחיד זה הצרכים, אם יש צרכים או אין צרכים.
אברהם נגוסה: מי שמפעיל זה משרדי הממשלה, אז משרדי הממשלה צריכים להגיע ולבחון לפי התחומים שלהם.
אברהם נגוסה: למשל, משרד הרווחה, נגיד אנחנו עכשיו במשרד הרווחה, יש לארבע שנים תקציב ואני חושב שמשרד הרווחה הוא זה שקובע אם יש צרכים ביהוד או לא ולא עניין של כמה אוכלוסיית יוצאי אתיופיה גרים בעיר.
אברהם נגוסה: זה לא קריטריון.
<מיכל קדש: אנחנו לא מתייחסים לכמות, מה שמנחה אותנו זה הצרכים.
אברהם נגוסה: גם התכנית, לכן את אומרת לי 'אנחנו לא נכנסנו, אנחנו נופלים בין הכיסאות מפני שזו אוכלוסייה קטנה'.
אברהם נגוסה: זה מה שאת אמרת.
אברהם נגוסה: זה לא צריך להיות, אם יש צרכים.
אברהם נגוסה: אז אני שואל אותך, כמשרד הקליטה, הנה דוגמה קלאסית, אנחנו נמצאים בעיר יהוד שהעיר הזו נופלת בין הכיסאות, כלומר התכנית של הממשלה לא מגיע להם, לא נותנים להם, אני לא יודע למה החליטו, על איזה בסיס, מאיזה קריטריון, אין קריטריון כזה, אבל עובדתית היא נופלת בין הכיסאות.
אברהם נגוסה: משרד הקליטה בא ואומר 'אני נותן פתרון שירות רק לאלה עד 15 שנה', נכון?
<נחמיה חתוכה: לא כל כך, אבל אתה תגיד ואני אענה.
אברהם נגוסה: לא, זה מה שאתה הסברת, 15 שנה.
אברהם נגוסה: אני לא מדבר על מינהל הסטודנטים, עזוב את זה - - -
<נחמיה חתוכה: אבל זה כל החבילה - - -
אברהם נגוסה: כמה סטודנטים יש פה?
אברהם נגוסה: זה לא הנושא, זה גם לא שייך לתכנית הממשלה, מינהל הסטודנטים, זה משהו אחר, אני מדבר על אלה שלמשל 15 שנה - - -
טלי פלוסקוב: יותר מבוגרים, אתה מתכוון.
אברהם נגוסה: פלוס.
<נחמיה חתוכה: אני אסביר.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מה ההצעה שלכם.
<נחמיה חתוכה: קודם כל אני רוצה להתחיל בזה, רבותיי, אני משרד הקליטה, 'הדרך החדשה' זה לא מנגנון באחריותנו, קביעת הקריטריונים, לא אנחנו קבענו, נקבעו הקריטריונים וכן נקבעו קריטריונים ויהוד היא לא בתוך 'הדרך החדשה' ולא משנה, אם צריך לשנות אותם, אז אדוני, יושב ראש ועדת העלייה והקליטה, שישנו את הקריטריונים ובמקום שיש 10 משפחות או 100 משפחות זה לא ישנה ויבדקו לגופו של עניין.
<נחמיה חתוכה: אבל 'הדרך החדשה' גם יצאה אל כל הרשויות שיש בהם אוכלוסיית יוצאי אתיופיה, עם כל תכניות משרדי הממשלה, איזה משרד ממשלתי, איזה תקנים, כמה ילדים נכנסים לפרויקט הלאומי, כמה תכניות יש - - -
<מיכל קדש: לא נכנסנו לשום תכנית.
<נחמיה חתוכה: לא אתם, אני מדבר על כל הרשויות האחרות.
אברהם נגוסה: גם חינוך לא.
<נחמיה חתוכה: כלום, 'הדרך החדשה' לא רואה ביהוד רשות שצריכה - - -
אברהם נגוסה: אתה מכיר קריטריון כזה?
<נחמיה חתוכה: בוודאי, כך עשו את התקציב.
<נחמיה חתוכה: בסוף התקציב מוגבל.
אברהם נגוסה: מי החליט?
אברהם נגוסה: בוועדת שרים זה לא התקבל.
<נחמיה חתוכה: מנגנון ה - - - איך קבעו את הרשויות?
טלי פלוסקוב: לפי מספר התושבים שגרים?
<נחמיה חתוכה: כן, אבל אפשר לבדוק את זה עם טלל.
אברהם נגוסה: אני אבדוק את זה.
אברהם נגוסה: בוועדת שרים לא - - -
<נחמיה חתוכה: צריך לבדוק, אם זה לא דבר שלא - - - דבר שאפשר לשנות תשנו.
<נחמיה חתוכה: אנחנו בהתחלת הדרך ויכול להיות שיעשו פה שינוי ויוסיפו עוד - - - תשמע, אם יש פה צורך בעיר מסוימת, אז בואו לא נסתכל על מספר תושבים, אבל תמיד הקריטריון הבסיסי זה מספר התושבים.
<נחמיה חתוכה: אין, לא יעזור.
<נחמיה חתוכה: עכשיו, לגבי בכלל אוכלוסיית העולים, ובוא נתייחס רגע לכלל אוכלוסיית העולים, גם התקציב המועט שניתן, התקציב שמחולק לרשויות, ואנחנו מסתכלים, תמיד כשבאים לרשות, דרך העדשה הזאת של התקציב שעובר דרך הקופה של הרשות.
<נחמיה חתוכה: אני דיברתי על הסטודנטים ועל החיילים שזה תקציבים הרבה הרבה יותר גדולים שמגיעים לפרט, זה תקציבים כאלה, הסטודנטים והחיילים ויזמות עסקית, אם מישהו יזם עסקי, תעסוקה לכל מי ש-10 שנים בארץ וצריך הכוונה בתעסוקה, כל זה נכנס.
<נחמיה חתוכה: יחד עם זה, את התקציב שמחלקים לטובת קליטה חברתית, קליטה בקהילה, גם אותו מחלקים באופן עקרוני לפי אוכלוסייה, אבל פה גם מחלקים את האוכלוסייה.
<נחמיה חתוכה: אף אחד לא מתעלם מהעובדה שגם אוכלוסייה שעלתה ב-89', אותם קשישים שעלו ב-89' או לפני, הם אוכלוסייה שצריך לתת לה עדיין מענים.
<נחמיה חתוכה: הנוסחה לחלוקת התקציב היא חלק מאחוז התקציב מחולק לפי מספר אוכלוסייה שהם מ-89', חלק אוכלוסייה שב-15 השנים האחרונות וחלק לפי פריפריה גיאוגרפית וככה מחולק התקציב.
<נחמיה חתוכה: והחלוקה היא שקופה היא מפורסמת, היא נשלחת, היא מפורסמת באתר, והתקציב שבסופו של דבר יוצא הוא לא גדול ואיתו צריך לעשות.
<נחמיה חתוכה: אבל זה התקציב שמחולק.
<נחמיה חתוכה: בין היתר גם הגמשנו את הקריטריונים, זאת אומרת אני יכול לראות בקבוצה כאלה שהם עד 15 שנה, 50% ממנה למשל בחינוך בלתי פורמלי, ו-50% שהם אזרחים ותיקים, הם מעל 15 שנה, ישראלים ותיקים, גם זה חלק מהמענה.
<נחמיה חתוכה: אז אמרתי, אני חושב שנתנו מענים טובים בכול, לא את כל הכפפות הרימו.
<נחמיה חתוכה: אנחנו נעשה עבודה טובה לקראת 2018, אבל בואו נעשה את זה אחר כך, לא נעשה את זה לפני - - -
<מיכל קדש: אבל אני כן רוצה להגיד מה הציפייה שלי, זאת הזדמנות.
<מיכל קדש: אנחנו נפלנו מהרבה כיסאות והגשנו הרבה מאוד דברים ולא עברנו אותם, רובם, אתה צודק, זה קריטריון ראשוני של כמות ולא עברנו, אבל אני כן מצפה שאם הפעלנו כל כך הרבה תכניות על כמות שכן ייתנו לנו כסף כי אנחנו נותנים פה דברים ייחודיים.
<נחמיה חתוכה: גב' מיכל, היה לי מענה לציפיות שלך, נדבר אחר כך.
<מיכל קדש: בסדר, תודה.
אברהם נגוסה: אני אתמקד שוב בשאלה, את אמרת שיש פה מרכז למידה ואת מרכז הלמידה אתם הפכתם לתכנית משלבת, זה העיקרון של התכנית החדשה.
אברהם נגוסה: אז אתם בתיאוריה למדתם - - - אבל מהפירות אתם לא מקבלים מהתכנית הזאת.
אברהם נגוסה: קודם כל כל הכבוד לכם, אבל אני רוצה לשאול האם אתם מקבלים תקציב ממשרד הקליטה למשל בעניין הזה, אתם מקבלים תקציב?
<מיכל קדש: כל התקציב ממשרד הקליטה הולך רק ללימודייה והוא לא מכסה אפילו רבע מהפעילות, את כל היתר אנחנו מגייסים דרך העירייה.
<נחמיה חתוכה: כל התקציב שמגיע להם על פי קליטה בקהילה, הם לקחו אותו ותעדפו, מבחינתם בסדר, כי מדובר פה במעט כסף, כאילו לתת את ההרבה כסף שהם קיבלו למעט פעילויות וזה היה ללימודייה וזה בסדר גמור.
<נחמיה חתוכה: יחד עם זה אנחנו נדבר אחר כך ונמשיך.
<מיכל קדש: בשמחה.
אברהם נגוסה: בסדר, אז אנחנו נתקדם.
אברהם נגוסה: מי המשרד הבא שיציג לנו?
<יעלה מקליס: אנחנו קיבלנו בקשה מהעדה, מהקייס ומגורמים נוספים לבנות בית כנסת לקהילה.
<יעלה מקליס: אנחנו הצענו מספר חלופות לבית הכנסת וכל החלופות שהיו לא יצאו לפועל וכרגע אני לא אפרט למה ומה, אבל בכל מקרה היו חלופות, חלקן נדחו על ידי הנציגים שישבו פה וחלקם, כשניגשנו לתכנון מפורט, התבררו כלא אפשריים.
<יעלה מקליס: לפיכך, מאחר שההצעה האחרונה נפלה התבקש צוות התכנון לחזור לשולחן ולהציג חלופה נוספת בהתאם לבקשת הקייס והצוות שישב פה באזור שקרוב למרכז שבו רוב האוכלוסייה, רוב תושבי העדה, מתגוררים וזה אזור דרום מזרח העיר.
<יעלה מקליס: אני אתן למהנדסת העיר את ההזדמנות להציג את האפשרות הזאת, שהיא ממש חדשה מהתנור ושהיא טרם הוצגה בפני הציבור שלנו, אז אנחנו מנצלים את הרגע החגיגי הזה שאתם פה ושכולם נמצאים פה כדי להציג את האופציה הזו.
שרון גל: כפי שראש העיר ציינה אנחנו נפגשנו מספר פעמים עם נציגי הקהילה, הבנו את הצרכים שלהם ואנחנו גם הבנו את המיקום שהם מעדיפים בעיר.
שרון גל: הייתה לנו תכנית די מפורטת ברחוב כצנלסון, אני לא אציג אותה כאן כיוון שזה מקום או אזור שהם לא היו מעדיפים אותו, למרות שהיא תכנית ברמת בשלות מאוד מפורטת ואפשר היה להתקדם איתה, אבל אנחנו בכל זאת חזרנו לשולחן העבודה ומציגים פה פתרון שאנחנו סבורים שהוא יענה על הצורך כי הוא ממוקם ברחוב מוהליבר.
שרון גל: האזור הוא בשכונת מוהליבר במזרח העיר, אתם רואים כאן, זה המגרש.
שרון גל: מי שלא תושב העיר אז נציין שזה רחוב מוהליבר, זה רחוב כצנלסון.
שרון גל: ההצעה הקודמת שלנו הייתה באזור הזה ואנחנו עכשיו מדברים על המגרש הזה, שהייעוד שלו - - - בנייני ציבור.
שרון גל: יש עליו צמד גני ילדים ואנחנו מציעים להשתמש בקומה שמעל גני הילדים ולהקים שם את המבנה של בית הכנסת.
טלי פלוסקוב: זה קומה שנייה?
שרון גל: קומה שנייה.
שרון גל: כמובן שתהיה כניסה נפרדת לחלוטין עם פיר מעלית ומדרגות.
טלי פלוסקוב: כן, היום עושים בהרבה ערים ככה.
שרון גל: היום עושים בהרבה ערים, זה בדיוק היה המשפט שרציתי לומר, שאנחנו גם מנצלים היטב את הקרקע, היום בניין של קומה אחת זה כבר לא כל כך הגיוני לאור המצוקה שיש בכל המדינה ובפרט ביהוד ובמתחמים הוותיקים שאנחנו חסרים בפן הציבורי - - -
<אדיסו מהרטו: מדובר ב - - - פיס?
שרון גל: לא.
<יעלה מקליס: היא אמרה לך גנים.
טלי פלוסקוב: גני ילדים.
אברהם נגוסה: הסיבה שדחיתם זה בגלל שזה רחוק?
<אדיסו מהרטו: אני מחכה להזדמנות כדי לפרט את כל מה שאני אומר, גם בנושא של - - -
שרון גל: וגם, כפי שאמרנו, עירוב שימושים, הגנים מופעלים במשך השבוע, בית הכנסת בשעות ובימים אחרים ובכלל העירוב של האוכלוסיות הוא דבר מבורך בכל מקום וניצול הקרקע.