GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת, גם למשרד הקליטה יש אחריות, למה אני אומר את - - -
<שרי פייר: כן, אבל לא למערכת החינוך הפורמלית.
אברהם נגוסה: לשאול את השאלה.
אברהם נגוסה: עולה חדש שהגיע, הבנתי, הם לא הולכים למרכזי קליטה, הם הולכים לדיור קבע, אבל יש רכזי קליטה בכל עיר ועיר, רכזי הקליטה תפקידם להיות בקשר עם העולים האלה, אז אם הם בקשר עם המשפחה, הם אמורים לדעת מה המצב של הילדים שלהם.
<שרי פייר: אתה רוצה שאני אתחיל מזה או מהחינוך הבלתי פורמלי?
אברהם נגוסה: אני רוצה שתתחילי מזה.
<שרי פייר: אוקיי.
<שרי פייר: דובר כאן על הצורך באיזשהו גוף שהוא יותר ממגשר, שהוא צמוד למשפחה ומלווה אותה, גם לתוך בית הספר, בעיקר בשנה שנתיים הראשונות.
<שרי פייר: לשם כך משרד העלייה והקליטה מפעיל כ-100 פרויקטורים, אנחנו קוראים להם מלווי עולים, בפריסה ארצית.
<שרי פייר: 22 מתוך הפרויקטורים האלה הם דוברי צרפתית ו-2 מתוכם בירושלים.
<שרי פייר: דובר כרגע על ירושלים.
<שרי פייר: המשרד מקצה לעניין הזה, בגלל החשיבות של הנושא הזה, אני אתן כדי לסבר את האוזן, אם בשנת 2016 התקציב שהוקצה לפרויקטורים היה 10.3 מיליון, היום הוא עומד על כ-15.5 מיליון שקל לטובת הפרויקטורים הללו והם באמת עוסקים בליווי, ממש לקחת יד ביד.
<שרי פייר: הם מכירים את המשפחה בשם, הם יידעו באמת אם לילד יש בעיה ואז, מה שהם יעשו, כיוון שנשירה היא לא התחום המקצועי שלנו, הם יתכללו את זה וייקחו את הילד יד ביד, לאגף החינוך ברשות וידווחו ויעשו את כל הדברים האלה באופן פרטני אחד לאחד.
<שרי פייר: הם מכירים ממש - - -
אברהם נגוסה: האם מסבירים להם את ההבדל בין ממלכתי דתי - - -
<שרי פייר: אני תיכף אתייחס גם לזה, זה הנושא הבא.
<שרי פייר: הם גם מסבירים, אבל אנחנו לא חושבים שדי בזה ולכן, בנוהל התמיכות שלנו, וזו ההזדמנות, יושבות פה העמותות, אני רוצה להקריא ברשותך, אדוני היושב ראש, תחום בתמיכות שלנו, מתוך "מיצוי זכויות".
<שרי פייר: יש לנו סעיף מיוחד שקוראים לו 'הכוונה והדרכה להורים עולים להתמצאות במערכת החינוך', כמפורט להלן.
<שרי פייר: 'מטרת התמיכה היא לתת לעולים וילדיהם כלים להשתלבות מיטבית במערכת החינוך, החל מהיכרות עם זכויותיהם במערכת החינוך ובחירה מושכלת של מסגרת החינוך המתאימה.
<שרי פייר: המשך בהתנהלות מול צוות החינוך ברשות ובבית הספר, וכלה ביכולת לתת תמיכה בבית לילדים בהיבטים לימודיים וחברתיים.
<שרי פייר: קבלת התמיכה מותנית בביצוע פעולות על ידי מוסד הציבור, שתכליתן חשיפה בפני המשתתפים של פריסה מגוונת של מסגרות ומסלולי חינוך חלופיים, למשל, חינוך ממלכתי כללי, חינוך ממלכתי דתי, חינוך חרדי, כפרי נוער, פנימיות וכיוצא בזה, על מנת לאפשר להורים בחירה מושכלת המותאמת לתלמיד ומשפחתו'.
<שרי פייר: לצערי הרב, השנה, לא פנתה אף עמותה של יוצאי צרפת לעניין הזה.
<שרי פייר: אנחנו בסביבות ינואר מפרסמים את נוהל התמיכות החדש לשנת 18'.
<שרי פייר: אני באמת, כשליחות, פונה לכל מי שמכיר, יודע, או רוצה, אלה דברים שהם מאוד מאוד משמעותיים ואנחנו מקצים לזה באמת גם תמיכה תקציבית מאוד מאוד ראויה.
אברהם נגוסה: ד"ר שרי, כוונות טובות, כמו שקראת לנו הן טובות, אבל מעשית, אני מצפה שמשרד הקליטה יעשה, במקום לחכות שאיזושהי עמותה תפנה ותיקח את האחריות, כי בראש ובראשונה האחריות היא על משרדי הממשלה.
<שרי פייר: בלי ספק.
<שרי פייר: לכן קודם כל אנחנו מממנים פרויקטורים שזו האחריות שלהם, הפרטנית, ללוות כל משפחה ומשפחה, אבל אנחנו לא מסתפקים רק באפיק הממשלתי ואדוני היושב ראש, אתה עצמך אמרת כמה חשוב לעודד שיתוף פעולה עם המגזר השלישי ועם עמותות.
אברהם נגוסה: אני מאמין בזה.
<שרי פייר: אני יודעת ולכן כאפיק משלים אנחנו גם ממש הצפנו את הצורך הספציפי הזה.
<שרי פייר: בנוסף, אנחנו מדברים גם על החינוך הלא פורמלי.
<שרי פייר: בחינוך הלא פורמלי יש לנו שלושה אפיקי סיוע.
<שרי פייר: אפיק אחד, שהוא אפיק מאוד ותיק שלנו, שאתה גם מכיר אותו, פל"א, פעילות לימודית אחרת, שבו אנחנו נותנים לילדים עולים, בחטיבות הביניים ובבתי הספר התיכון, תשע שעות שבועיות.
<שרי פייר: שש מהן שעות לימוד וחיזוק בעברית ובמקצועות הליבה ושלוש מהן העצמה, העשרה, מתן ארגז כלים וכו'.
<שרי פייר: השנה פתחנו את תכנית יע"ל, ילדים עולים לומדים, בשיתוף פעולה מלא עם מאיה והאגף שלה, ופה אנחנו מדברים על ילדים בבית הספר היסודי.
<שרי פייר: אנחנו נותנים להם שלוש פעמים בשבוע, שעתיים כל פעם, בנוסף לעבודה הבאמת רצינית ומדהימה שעושה משרד החינוך בחינוך הלא פורמלי, עוד חיזוק בעברית, עוד חיזוק בהבנת הנקרא.
<שרי פייר: אתה דיברת על כשירות תרבותית – ביום חמישי הזה נפגשים כל המורים של הזכיין שזכה במכרז הזה של פרויקט יע"ל, להדרכה של משרד החינוך והמדריכות של מאיה, על כשירות תרבותית, על הנחיה פדגוגית תלוית תרבות, גם לצרפתים, גם לעולים מרוסיה, גם לעולים מאתיופיה, התכנית הזו כוללת עולים מאתיופיה ביסודי וכו'.
<שרי פייר: בנוסף הילדים בבית הספר היסודי, צריכים חוגים והעשרה וטיפוח מצוינות.
<שרי פייר: את זה אנחנו עושים דרך מסלול של תמיכות ברשויות המקומיות.
<שרי פייר: אנחנו מכוונים את הרשויות המקומיות, בעיקר אלו שהן עתירות עולים, לתת חוגים, פנאי איכותי, טיפוח מצוינות לא בתחומי הליבה של החינוך הפורמלי, ואני חושבת שכך אנחנו יוצרים איזשהו טיפול הוליסטי בילדים.
<שרי פייר: כמובן גם בנושא הירידים שאליו טרם התייחסתי.
<שרי פייר: בנושא הירידים, "אופק ישראלי", שמשרד העלייה והקליטה שותף בו דרך אגף בכיר לעידוד עלייה, והירידים של אגף אחר לעידוד עלייה, הולכים יחד, יד ביד, עם משרד החינוך, עם כל הגורמים שקשורים בעלייה, לירידים.
<שרי פייר: אנחנו נותנים להם את כל המידע, אני לא אחזור על זה כי מאיה ויגאל דיברו על זה.
<שרי פייר: אני חושבת שהפתרון, תמיד אפשר לתת עוד ואנחנו משתדלים להשתפר משנה לשנה ולתת מענים וללמוד לתחקר את עצמנו, אבל אני חושבת שזה טיפול שהוא טיפול באמת מקיף.
אברהם נגוסה: טוב, היה אפשר להמשיך לשאול עוד שאלות, אבל אנחנו מוגבלים בזמן.
אברהם נגוסה: שעתיים הקדשנו לנושא הזה, נושא כל כך חשוב.
אברהם נגוסה: אני ממש רוצה להודות לעיתונאי צביקה קליין שהביא למודעות את הנושא, שאנחנו בזכות זה וגם בזכות הפנייה של ארגון "קעליטה" - - -
<קריאה: יש ארגון - - -
אברהם נגוסה: אני יודע, אנחנו לא סוגרים, אני רק אומר שזה נושא שהוא כל כך חשוב לנו, שבזכות זה קיימנו את הדיון.
אברהם נגוסה: אני חושב שגם המערכת הממשלתית, גם לא ממשלתית, אני חושב שאנחנו בדיון הזה זיהינו את הנושא כמה זה חמור, גם המערכת הממשלתית, גם המערכת הלא ממשלתית, המערכת כולה מטפלת בעולים, אבל לא יודעים מה קורה עם העולים ואת הנתונים על כמה נשרו, הנשירה, כל הדברים האלה, וזה פשוט מתסכל.
אברהם נגוסה: אני מקווה שאחרי הדיון הזה כולנו נתעורר ונתעשת כדי לתפוס את האתגר ולשנות את המצב.
אברהם נגוסה: נמצא פה דניאל חפץ, בבקשה.
<דניאל חפץ: תודה.
<דניאל חפץ: אני עובד בעמותת עמ"י.
<דניאל חפץ: אנחנו הרבה שנים מדברים על הדברים האלה.
<דניאל חפץ: אני חושב שזה כמו מצב הכבישים.
<דניאל חפץ: הכבישים הולכים ונבנים, אבל צריך תמיד יותר, אז גם בתחום הזה יש הרבה יותר תכניות, יש הרבה יותר התייחסות מאשר מה שהיה לפני עשור, אבל גם הצרכים גדלו.
אברהם נגוסה: ההבדל הוא שעם הכבישים לפחות יודעים איפה הבעיה ורק לא מתקנים אותה מהר, אבל הם מזהים את הבעיה.
אברהם נגוסה: אצלנו, פה במצב הזה, אנחנו לא יודעים כמה ילדים נמצאים ברחוב, זה מה שמתסכל אותי.
<דניאל חפץ: אוקיי.
<דניאל חפץ: אני רוצה להצטרף לתסכול ואני אחזור על שאלות שכבר שאלתי בשולחן הזה מספר פעמים וטרם קיבלנו תשובות.
<דניאל חפץ: אני חושב שזה הוגדר פה וזה הוצג.
<דניאל חפץ: הכלים קיימים, יש המון תכניות, יש המון תפקידים, השאלה היא אם הכמות היא נכונה.
<דניאל חפץ: אם מדברים על מגשרים חינוכיים אז האם בדקנו אם כמות המגשרים מתאימה בכל עיר ובכל בית ספר לאוכלוסיית התלמידים העולים.
<דניאל חפץ: אם מדברים על תכניות לימודיות, כל אחד יכול להיכנס לאתר של אגף תלמידים עולים במשרד החינוך, יראה הרבה שמות ועוד פעם, מצטער שאני צריך לחזור על אותה שאלה אבל כתוב שם "משעולים" ו"שעל" ופל"א וסל"ע ו"מעברים" ועוד, האם משרד החינוך בדק אי פעם, כמה מתוך 6,000 תלמידים שעלו בחמש השנים האחרונות מצרפת, כמה תלמידים השתתפו ומשתתפים - - -
<שרי פייר: ברור שכן.
<ברוריה מנדל: אנחנו בדקנו.
<קריאה: 40%.
<דניאל חפץ: בבקשה, אז אולי אפשר לפרוט את זה כי אפשר להגיד שיש הרבה תכניות, הן קיימות על המדף ויכול להיות שרוצים, אבל יש רק 12 תלמידים וצריך 15 כדי להפעיל את התכנית, יש מצבים כאלה.
<דניאל חפץ: אז צריך לראות, כי אפשר להכין תכניות ולא לבצע אותן כי חסר או כי לא עומדים בכל הקריטריונים.
<דניאל חפץ: אני חושב שהמדידה הכמותית כמו שכבודו ביקש לגבי הנשירה, צריכה להיות בכל הדברים.
<דניאל חפץ: גם בכמה מגשרים חינוכיים יש פר כמות תלמידים בכל עיר או בכל בית ספר, בכל שכבה.
<דניאל חפץ: כמה משתתפים בפועל בכל התכניות שהן מבורכות, שהן נבנות ומיועדות לאוכלוסייה, אבל השאלה אם משתמשים בהן בפועל ומה יוצא מזה.
<דניאל חפץ: זה טוב שמשתתפים בתכנית לימודית, השאלה מה קורה אחר כך, האם יש הבדל בין מי שהשתתף לבין מי שלא השתתף.
<דניאל חפץ: ואני חושב שהנתונים האלה אנחנו זכאים לראות אותם וביחד אולי נוכל לשפר את המצב ולתת מענה לכל השאלות שניתנו פה.
<שרי פייר: יש מחקרי הערכה, גם שלנו, גם של משרד החינוך ולמשל, בתכנית פל"א אנחנו בודקים את זה.
<שרי פייר: 40% מהילדים הם עולים חדשים מצרפת.
<שרי פייר: 40% הם למעלה מ-1,000 ילדים.
אברהם נגוסה: בסדר, בואו, אני לא יכול להרחיב מבחינת הזמן - - -
<דניאל חפץ: פר עיר - - -
אברהם נגוסה: אני רוצה שהדובר האחרון שלנו יהיה מר ישעיהו יחיאלי, מנהל נעל"ה, בבקשה.
<ישעיהו יחיאלי: תודה לצביקה שחשף בפנינו את המצב, למרות שחלק מהכתבה שם היה בכיוונים שלא עלו פה מספיק ואפרופו עמותות וגורמים בעלי עניין, אני אומר את זה גם לגברת ממשרד הקליטה, כשאתם מפריטים תחום כזה אתם צריכים לדעת שמי שיבוא, אם יבוא, יהיו גורמים בעלי עניין והם לא אלה - - -
<שרי פייר: למה להפריט?
<שרי פייר: לא מבינה.
<ישעיהו יחיאלי: כשעושים מכרז זו הפרטה.
<ישעיהו יחיאלי: את לא מכירה את המינוחים.
<שרי פייר: לא, אני מכירה מאוד, אבל אנחנו - - -
<ישעיהו יחיאלי: אתם מצפים מעמותות שיבואו לעשות הכוונה לחינוך.
<שרי פייר: זו לא הפרטה, אלו תמיכות.
<שרי פייר: זה שונה ממכרז, זה שונה - - -
<ישעיהו יחיאלי: השורה התחתונה היא שאם תזכו ויבואו עשר עמותות ותבדקי אותן אז את תראי שרובן יהיו עמותות בעלות עניין.
<ישעיהו יחיאלי: בני עקיבא תרצה לעצמה, החרדים ירצו לעצמם וכל אחד ירצה לעצמו, זה התפקיד שלו.
<ישעיהו יחיאלי: הוא לא יראה את התמונה בכללותה.
<ישעיהו יחיאלי: התמונה בכללותה נמצאת פה, במגרש הממלכתי ולא בעמותות אבל זה באמת ענין אחר.
<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה לומר שלפני כעשור היה דיון בוועדה הזאת, בשאלה מה ניתן ללמוד מהצלחת נעל"ה על קליטת העלייה.
<ישעיהו יחיאלי: אין הנחתום מעיד על עיסתו, אבל כל היושבים פה סביב השולחן ודאי יודעים לומר שאחרי 25 שנה של תכנית נעל"ה היא נחשבת כהצלחה בתחום קליטת העלייה בגיל התיכון.
<ישעיהו יחיאלי: אני מסייג, אני לא מתיימר לדבר על בית הספר היסודי וכו', אוקיי?
<ישעיהו יחיאלי: אני אומר שלושה עקרונות שהם מאוד רלבנטיים למה שדיברנו.
<ישעיהו יחיאלי: האחד, אין חלוקה בין הארץ לחו"ל, זו מערכת אחת.
<ישעיהו יחיאלי: פה אנחנו שומעים שתי מערכות.
<ישעיהו יחיאלי: אחת עובדת בחוץ לארץ, אחת עובדת בארץ.
<ישעיהו יחיאלי: וכמו שבנעל"ה משרד החינוך ידע לפרוס את חסותו על פעולות בחו"ל, על מנת שאנשים יבינו מהי תכנית נעל"ה ויחשבו אם היא רלבנטית או לא, אותו הדבר כאן.
<ישעיהו יחיאלי: הדבר השני הוא שתמיכה בתלמידים עולים חייבת להתבצע בשפת אם.
<ישעיהו יחיאלי: בתי הספר החשובים שתיארו פה, אני לא יודע אם הם משקפים את הנעשה במדינה, הרבה פעמים יש ילד בודד או כמה ילדים בודדים שבאים לכיתה ונניח שכבר לימדת אותם עברית, אתה מכניס אותם לכיתה ישראלית שנבחנת בבגרות אחרת, כי תכנית הבגרות לעולים היא לא התכנית הישראלית, וברגע שיש ילדים בודדים בבית ספר מסוים הם יושבים בכיתה שבה רוב שעות היום הם לומדים תכנית שהיא לא רלבנטית להם.
<ישעיהו יחיאלי: מכאן התסכול רק עולה, כי אם הם כבר מבינים מה מדברים אליהם, מכינים אותם לבגרות בהיסטוריה שהם לא ייבחנו בה, הם ייבחנו בתכנית לעולים.
<ישעיהו יחיאלי: בכיתת נעל"ה מכינים אותם למה שהם ייבחֲנו בו.
<ישעיהו יחיאלי: זה לא בלעדי לנו.
<ישעיהו יחיאלי: אני חושב, אם בעיר כמו ירושלים יש איקס תלמידים עולים מצרפת, היה נכון לרכז אותם במקום מסוים, גם אם זה יהיה כרוך בהסעות, עדיף שהם יגיעו לכיתה הנכונה מאשר הם יישבו בבית ספר שבו חלק מהדברים הם לא לומדים.
<ישעיהו יחיאלי: הדבר השלישי שיש בנעל"ה הוא שהמערכת הפורמלית והלא פורמלית הן מערכת אחת.
<ישעיהו יחיאלי: לא שתי מערכות ולא עשר, אחת.
<ישעיהו יחיאלי: נכון, אנחנו נמצאים בתוך פנימיות, קל לדבר על מערכת אחת, אבל יש דבר שנקרא פנימיות יום ויש מסגרות שניתן לעשות אותן בשעות אחר הצהרים, אבל לא במנותק אלא ביחד.
<ישעיהו יחיאלי: צריך לומר שההצלחה בלימודים היא המטרה מספר אחת של ההורים.
<ישעיהו יחיאלי: על זה הם עלו לארץ.
<ישעיהו יחיאלי: לפני כמה שנים, אני לא יודע אם צביקה כתב את זה, אבל היה מאמר דומה שבו הכותרת הייתה "עלינו בשביל הילדים וירדנו בגלל הילדים".
<ישעיהו יחיאלי: מצרפת, אני מדבר על הדבר הספציפי הזה כי צריך לדעת כשמסתכלים על כלל העלייה, הקטע הצרפתי הוא אולי הקשה ביותר.
<ישעיהו יחיאלי: עלייה זה קטע אתיופי, למה?
<ישעיהו יחיאלי: כי הם באים עם שפה לא רלבנטית.
<ישעיהו יחיאלי: מי שבא כדובר אנגלית, בבית הספר שהוא לומד בו הוא בעל יתרון, הוא לומד בכיתות של 5 יחידות ואפילו דוברי אנגלית ויותר, מי שבא מצרפת הוא בא עם שפה שהיא כאילו לא רלבנטית פה.
<ישעיהו יחיאלי: הקושי שלהם ללמוד בו זמנית שתי שפות, גם עברית וגם אנגלית, כי אנגלית היא מקצוע חובה, למרות שאפשר גם להיבחן בצרפתית במקום אנגלית, אבל עדיין, שפת העתיד היא אנגלית, מה לעשות, צרפתית הצליחה פחות בקטע הזה, יש כאן קושי שהוא הרבה יותר קשה מעולה רגיל ממדינה אחרת, אפילו מדוברי רוסית, כי דוברי הרוסית יש להם כבר כמות כזו פה בארץ שהם יכולים להתערות בתוכה די טוב.
<ישעיהו יחיאלי: לכן אני אומר לאנשי משרד החינוך, אני מצביע עליך, גיל, אבל כמוך יש בכל מחוז, אתה מפקח של החינוך הממלכתי דתי שהוא באופן טבעי הבית של העלייה מצרפת, זה טבעי, המספרים שהציגה מאיה הם במידה מסוימת, נגיד, אי הצלחה, כי אם שני המגזרים הצדדיים מגיעים לכמויות כאלה, אז יש כאן אולי בעיה בחינוך הממלכתי דתי.
<ישעיהו יחיאלי: אני חושב שצריך לרכז אותם בקבוצות בבית הספר, לא 100 ילדים אלא אם יש 100 ילדים כאלה בצרפת בגיל תיכון, קחו שלושה בתי ספר שימו אותם שם.
<ישעיהו יחיאלי: אל תפזרו אותם בכל בתי הספר.
<ישעיהו יחיאלי: אמנם, מקובל לומר שאדם לומד עברית יותר מהר כאשר הוא נמצא בין ישראלים ואין לו ברירה, אבל הניסיון בנעל"ה הוכיח שבטווח ארוך זה לא עובד, זה לא עובד.
<ישעיהו יחיאלי: הוא ילמד עברית הרבה יותר טוב בקרב בני גילו.
אברהם נגוסה: תודה, אני חושב שזה היה דיון מאוד חשוב ואנחנו נמשיך לדון בנושא.
אברהם נגוסה: יש לנו מסקנות והחלטות שאני - - -
<ישעיהו יחיאלי: סליחה, אברהם, עוד נקודה אחת מאוד חשובה ששמענו כאן מיגאל.
<ישעיהו יחיאלי: יגאל אמר שלפי החוק אי אפשר ללמד עברית בחוץ לארץ למי שהוא פחות מגיל 18.
<ישעיהו יחיאלי: אנחנו בבית המחוקקים, אני חושב שצריך לבדוק איזה חוק מונע את זה.
<ישעיהו יחיאלי: היינו שמחים מאוד אם כל מועמד לנעל"ה היה הולך לאולפן שנה לפני שהוא בא לפה.
אברהם נגוסה: החוק מדבר על חוץ לארץ.
<ישעיהו יחיאלי: זה מה שהוא אמר.
<קריאה: כן, בחוץ לארץ.
<ישעיהו יחיאלי: החוק הוא ישראלי.
אברהם נגוסה: החוק הוא ישראלי?
<ישעיהו יחיאלי: ודאי.
<ישעיהו יחיאלי: אין חוק בחו"ל שמגביל לימודי עברית, אפילו לא ברוסיה.
<ישעיהו יחיאלי: יש הוראה, לא יודע מה זה, חוק, הוראת - - - משהו שמונע.
אברהם נגוסה: אני אשמח מאוד לקבל - - -
<ישעיהו יחיאלי: הנה, אני אומר לך.
אברהם נגוסה: תן לנו את זה.
<ישעיהו יחיאלי: יש לנו בשנה 1,300 מועמדים לנעל"ה, היינו שמחים מאוד שילמדו עברית בחו"ל.
<ישעיהו יחיאלי: אומר יגאל: לא ניתָּן.
<קריאה: יש, יש, אני יכול לענות על הדבר הזה.
אברהם נגוסה: איזה הגיון יש פה למנוע?
אברהם נגוסה: מדובר פה בלא ישראלים.
<קריאה: לא ישראלים.
<מרק דובב: אפשר בבקשה?
אברהם נגוסה: מה יש פה שהחוק הישראלי יחול על מי שאינו אזרח ישראלי בחוץ לארץ?
<קריאה: זה משהו בין המשרדים.
<מרק דובב: תרשה בבקשה, זה לא - - -
אברהם נגוסה: כלומר, להשקיע בתוך משרדי הממשלה אבל בשביל זה יש סוכנות, יש "נפש בנפש" ויש את ההסתדרות הציונית העולמית, בשביל זה.
<מרק דובב: ברשותך, לא מדובר בחוק.
אברהם נגוסה: רציתי לסכם אבל אתם גוררים אותי.
אברהם נגוסה: בואו נשמע, הדובר האחרון, ההסתדרות הציונית.
אברהם נגוסה: תסביר לנו בדיוק מה משמעות החוק.
<מרק דובב: לגבי הגרירה, כעובד סוציאלי אני יודע שהדברים המשמעותיים קורים בחמש דקות האחרונות של הטיפול, אז כנראה שזה נכון גם לגבי ועדות הכנסת.
<מרק דובב: ההסתדרות הציונית העולמית שמפעילה אולפנים במסגרת פרויקט "אופק ישראלי" מוגבלת לעבודה עם קטינים, כי החלוקה קיימת בין משרד החינוך למשרד העלייה והקליטה, בנושא של עבודה עם קטינים.
<קריאה: משרד החינוך לא עובד בחו"ל.
<מרק דובב: משרד החינוך תומך, כולל "חפציבה", כולל פרויקטים אחרים, תומך בחינוך יהודי בחו"ל באופן פורמלי.
<מרק דובב: יש מורים שליחים, כולל מורים שליחים ואותם ההסתדרות הציונית שולחת גם ביחד עם משרד החינוך אבל מבחינת "אופק ישראלי", התקציבים לעידוד העלייה שקיימים לא מאפשרים אולפנים לקטינים, עד כדי כך שיש לנו בקשות תחנונים, ממש מתחננות בפנינו תנועות הנוער הציוניות בחו"ל ומבקשות, 'בוא, תבוא, תְּלמד.
<מרק דובב: הכול קיים רק תביא מורה ותלמד' ואנחנו לא יכולים, כי קיימת הגבלה שהיא בנויה גם בהסכם של "אופק ישראלי" מול משרד העלייה והקליטה, שזה במפורש כתוב שם בהסכם, שאסור לעבוד עם הקטינים.
<ישעיהו יחיאלי: אז מי עובד איתם?
<קריאה: אז תעשו את זה דרך - - -
<ישעיהו יחיאלי: איך?
<ישעיהו יחיאלי: אין לו כלים בחוץ לארץ.
<מרק דובב: משרד החינוך באמצעות פרויקטים שלו, כמו "חפציבה".
<ישעיהו יחיאלי: "חפציבה" זה בבית ספר, לא מדבר איתך על בית הספר, אחר הצהריים - - -
אברהם נגוסה: ישעיהו, רק רגע.
<מרק דובב: אחר הצהרים - - -
<ישעיהו יחיאלי: זה מה שאני שואל, למה?
אברהם נגוסה: אני רוצה להבין - - -
<קריאה: זה לא חוק, זה לא חוק.
<מרק דובב: זו ההגדרה בעצם - - -
<קריאה: זה חוק, זה חוק.
אברהם נגוסה: אני חושב שאני יכול לנחש, יש פה מעורבות של משרדי הממשלה ביחד עם הארגונים הלאומיים, כמו ההסתדרות והסוכנות וקרן היסוד וכל הארגונים האלה, ואז יכול להיות, שמשרדי הממשלה, כדי לא להעביר תקציב לחוץ לארץ, עשו, יכול להיות, דרך, אני לא יודע מה בהסכם, אני רק מנחש אבל את זה ניתן לשנות.
אברהם נגוסה: יכול להיות משרד ממשלתי, יכול להיות שכדי שאני אוציא כסף של המדינה, כמשרד ממשלתי, זה אסור לי.
אברהם נגוסה: יכול להיות שיש איזשהו חוק שמגביל אותו, אבל הסוכנות לא מוגבלת, ההסתדרות הציונית לא מוגבלת וגם קרן היסוד וארגונים אחרים לא מוגבלים.
אברהם נגוסה: לכן, למה לא עושים את זה?
<דוד דהאן: כופפו אותם לחוק.
<דוד דהאן: גם דודי אמסלם בוועדת הפנים, היה חוק שכופף - - - זה חוק.
אברהם נגוסה: קודם כל, אני אשמח שתעבירו אלינו את ההסכם.
אברהם נגוסה: תעבירו את ההסכם ונראה על איזה חוק מתבסס ההסכם הזה.
אברהם נגוסה: אנחנו נבדוק האם ניתן לשנות או לתקן את החוק.
אברהם נגוסה: אני חושב שלא צריכים ללכת עד כדי כך, יכול להיות לתקן את ההסכם, כדי להוציא אותו ממחויבות חוקתית.
אברהם נגוסה: אני רוצה לקבל את ההסכם לוועדה ואנחנו נעבור ביחד.
אברהם נגוסה: זה לא צריך להיות מכשול, להבנתי.
אברהם נגוסה: יש לנו עוד דיון.
<דוד דהאן: משפט, משפט.
<דוד דהאן: לימוד עברית בחקיקה, אצל דודי אמסלם בוועדת הפנים, שהם חייבים להקצות תקציב מיוחד על זה, ללימוד בחו"ל.
אברהם נגוסה: הבנתי, לכן אני אומר, אנחנו נבחן את הדברים האלה.
אברהם נגוסה: הם יביאו לי את ההסכם ואנחנו נלך על החוק, איך החוק משתלב בהסכם ואז נפתור את הבעיה לדעתי.
אברהם נגוסה: קודם כל, אנחנו מאוד מודים לשותפים שלי פה.
אברהם נגוסה: אתם נהניתם?
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את הסיכום של הדיון, ההחלטה של הדיון, ממנהלת הוועדה, הגב' דנה שושני.
<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת לסוכנות היהודית ול"אופק ישראלי", אחת, להרחיב את ההסברה לעולים פוטנציאליים ולהבהיר את החשיבות שבהגעת התלמידים ארצה קודם לפתיחת שנת הלימודים.
<דנה גורדון שושני: שתיים, להרחיב בירידי העלייה את המידע בדבר הזרמים השונים בישראל, ממלכתי דתי לעומת חרדי.
<דנה גורדון שושני: שלוש, להעביר למשרד החינוך מידע בדבר הרקע של התלמידים העולים הפוטנציאליים.
<דנה גורדון שושני: ארבע, להעביר לוועדה את ההסכם המונע הוראת עברית לקטינים בחו"ל.
<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרד החינוך, אחת, להעביר אליה את נתוני הנשירה של התלמידים העולים, מפולחים לפי מדינות העלייה, כדי להבין את הנסיבות ולפעול כדי למנוע ולהקטין.
<דנה גורדון שושני: שתיים, לבחון את התכנית "מורים מצרפים" ולפעול להגדלת הפרויקט.
<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למערכת הממשלתית והחוץ ממשלתית, לפעול בשיתוף פעולה כדי לבחון את היקף הנשירה ולפעול להקטנתה ככל הניתן.
אברהם נגוסה: יחד איתי חברת הכנסת קסניה סבטלובה חברת הוועדה, וכמובן ראשי הארגונים, משרדי הממשלה נמצאים פה.
אברהם נגוסה: אנחנו קיימנו לפני כמה חודשים עם נציגי הארגונים דוברי אנגלית, ישבנו לא בדיון הוועדה, אבל כשהגיעה אלי פניה לדון בנושא של הצרכים המיוחדים שיש גם כמו לעולים יוצאי ברית המועצות לשעבר, יוצאי אתיופיה, יוצאי צרפת ועולים אחרים, גם לעולים דוברי אנגלית יש צרכים מיוחדים.
אברהם נגוסה: רציתי לשמוע מה באמת יש, לכן קיימנו דיון שלא בוועדת העלייה והקליטה אלא דיון איתי ביחד עם הארגונים.
אברהם נגוסה: למדתי מנציגי הארגונים שבאמת יש אתגרים בשילובם וקליטתם של העולים החדשים דוברי אנגלית.
אברהם נגוסה: כדי להתמקד יותר, פניתי למרכז המחקר והמידע בכנסת, הממ"מ, וביקשתי שיבצעו מחקר מול משרדי הממשלה מה הנתונים בשילוב הנוער, העולים בכלל דוברי אנגלית.
אברהם נגוסה: חיכינו עד שהם יסיימו את עבודתם וידווחו לנו.
אברהם נגוסה: ברגע שקיבלנו את הממצאים של המחקר שלהם, קבענו את הדיון.
אברהם נגוסה: אני אתן להציג את ממצאי עבודתם, מה הם מצאו מול משרדי הממשלה לגבי מצבם ושילובם בתהליך קליטתם של דוברי האנגלית.
אברהם נגוסה: אני רוצה להדגיש פה, זה מאוד חשוב שאנחנו כוועדת העלייה והקליטה חייבים ומחויבים להתייחס לכל פניה ואני מבין את משרדי הממשלה, אנחנו לא פועלים לפי שפות, אז אנחנו נותנים לכולם בצורה שוויונית.
אברהם נגוסה: יש טענות כאלה ואני רוצה שבאמת יתייחסו לממצאים ולדברים האלה ונדון בזה.
אברהם נגוסה: אנחנו חברי הכנסת מחויבים להביא את הנושא לדיון ואז כולנו לא מחפשים אשמים אלא מחפשים פתרונות ואיך אנחנו משלבים ידיים ומתמודדים עם האתגרים האלה לטובת קידום שילובם של העולים החדשים.
אברהם נגוסה: לכן אני מאוד שמח ומברך את ראשי הארגונים שהם לקחו את היוזמה ואמרו 'יש לנו אתגרים תעזרו לנו לקדם את קליטת העולים דוברי אנגלית' וגם ככל שאנחנו נקלוט, נשלב את אלה שכבר עלו, כך גם זה יגדיל את מספר העולים דוברי אנגלית במדינת ישראל וזו המטרה שלנו.
אברהם נגוסה: אני מברך ואני רוצה שמשרדי הממשלה יתייחסו, יש בעיות מיוחדות לעולים אחרים גם יש בעיות מיוחדות לדוברי אנגלית.
אברהם נגוסה: לכך אני מבקש שתתנו דגש בנושא.
אברהם נגוסה: דבר שני אני רוצה לברך את ההסתדרות הציונית העולמית, ממלא מקום היו"ר של ההסתדרות היה צריך להגיע, הוא בדרך.
אברהם נגוסה: חשוב לי לציין לפרוטוקול כי ההסתדרות הציונית העולמית עשתה מאמץ לעשות שולחן עגול לעולים דוברי אנגלית ואני חושב שזה מאוד חשוב ואני מברך על הצעד הזה.
אברהם נגוסה: בשלב זה אתן לדוקטור נורית יחימוביץ כהן מה-ממ"מ להציג לנו את הממצאים.
<נורית יחימוביץ'-כהן: תודה רבה.
<נורית יחימוביץ'-כהן: אני חוקרת במרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<נורית יחימוביץ'-כהן: התבקשתי על ידי הוועדה לכתוב על קליטת עולים דוברי אנגלית.
<נורית יחימוביץ'-כהן: אני רוצה לפתוח בכמה נתונים.
<נורית יחימוביץ'-כהן: קודם כל הנתונים הם על עולים שהגיעו מארצות הברית, בריטניה, קנדה, דרום אפריקה אוסטרליה וניו זילנד, כשבשנת 2015 עלו לישראל 3,700 עולים מהארצות האלה וב-2016 עלו 3,900 עולים, שהם כ-15% מכלל העולים לישראל בשנה הזאת.
<נורית יחימוביץ'-כהן: כ-2/3 מהעולים מארצות דוברות אנגלית הם עולים מארצות הברית ומעניין לציין ששיעור גבוה מהם בוחר להשתקע באזור ירושלים, בערך 40%-45% בשנים שציינתי, ושאר העולים משתקעים במקומות אחרים בארץ באחוזים הרבה יותר נמוכים, כך שירושלים זה המרכז הגדול ביותר.
<נורית יחימוביץ'-כהן: תיכף אגע בזה עוד קצת.
<נורית יחימוביץ'-כהן: הוועדה ביקשה מאיתנו לפנות לכמה גורמים רשמיים ולשאול מה המדיניות שלהם לגבי קליטת עולים דוברי אנגלית.
<נורית יחימוביץ'-כהן: פנינו למשרד העלייה והקליטה כמובן, למשרד החינוך, למשרד הרווחה ולשירות התעסוקה.
<נורית יחימוביץ'-כהן: ככלל, הגורמים שאליהם פנינו לא מזהים בעיות ייחודיות לאוכלוסיית העולים מארצות דוברות אנגלית ואם לפרט באופן קצת יותר ספציפי, אז משרד העלייה והקליטה כאמור לא מזהה בעיות ייחודיות ולכן הוא גם לא הקצה סכומים ייעודיים לעולים דוברי אנגלית וגם לא קבע מבחנים ייחודיים לאוכלוסייה הזאת בחלוקת כספים.
<נורית יחימוביץ'-כהן: עם זאת, המשרד מתקצב את הרשויות המקומיות ומנחה אותן לתת מענה לתמהיל העולים הייחודי של כל אחת ואחת מהרשויות, וזה אומר שבעצם צריך לבחון בכל רשות מקומית באופן ספציפי האם השקעת התקציבים והתכניות מתאימה לתמהיל העולים באותה רשות מקומית ואני מניחה שנציגי עירית ירושלים שנמצאים כאן יכולים לתת מענה יותר מפורט בנושא הזה.
<נורית יחימוביץ'-כהן: באשר לגישת משרד החינוך, מצד אחד קיבלנו תשובה שהמשרד סבור שאין צורך בהתייחסות ייחודית לעולים דוברי אנגלית ובאופן כללי גם בהתייחסות לפי ארצות מוצא בכלל, כי התייחסות כזאת עלולה להגדיל את אי השוויון בין ילדים שהגיעו מארצות שונות.
<נורית יחימוביץ'-כהן: המשרד גם משיב שכל תלמיד מקבל מענה לפי הצרכים הייחודיים שלו.
<נורית יחימוביץ'-כהן: עם זאת, צריך לציין שיש חוזר מנכ"ל של משרד החינוך, קליטה ושילוב של תלמידים עולים ושל תלמידים תושבים חוזרים בשנת הלימודים תשע"ח ולפי החוזר הזה בתי הספר אמורים לתת סיוע לדוברי רוסית, צרפתית, פורטוגזית, אמהרית ולבני המנשה.
<נורית יחימוביץ'-כהן: אז אני מניחה שנציג משרד החינוך יסביר את המדיניות שלו בצורה יותר מדויקת.
<נורית יחימוביץ'-כהן: שאלנו את משרד הרווחה וגם את משרד החינוך מה באשר לאנשי צוות דוברי אנגלית, עובדים סוציאליים, יועצות חינוכיות, צוות חינוכי בכלל ומורות, והתשובה של שני המשרדים הייתה שמאחר וכל אנשי הצוות האלה הם בוגרי אוניברסיטה ומבחן באנגלית זאת דרישה קבלה לאוניברסיטה, הרי שבעצם כל אנשי הצוות נחשבים על ידי המשרדים לדוברי אנגלית.
<נורית יחימוביץ'-כהן: שירות התעסוקה מספר לנו שגם בעיניו עולים דוברי אנגלית הם לא קבוצה מובחנת.
<נורית יחימוביץ'-כהן: על פי רוב הם בעלי מיומנויות תעסוקה גבוהות יחסית ובתפקידים מסוימים אפילו יש להם יתרון.
<נורית יחימוביץ'-כהן: אני רוצה לסיים בנקודה למחשבה או לשאול שאלה.
<נורית יחימוביץ'-כהן: מהם הקריטריונים לקביעה שקבוצת עולים ספציפית דורשת התייחסות מיוחדת ואיך קובעים שקבוצת עולים זו זכאית לקבל תכניות ותקציבים מעבר למה שניתן לכל עולה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את משרדי הממשלה ונראה שיש את העניין של דעות קדומות שהעולים שמגיעים מארצות מפותחות, בעיקר דוברי אנגלית, הם עשירים ומסוגלים להתמודד ויש את ההבנה הזאת.
אברהם נגוסה: כפי ששמעתי זה לא בדיוק כי יש עולים שממש סובלים ויש להם בעיות.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו רוצים גם לשמוע מהארגונים וגם ממשרדי הממשלה איך משתחררים מדעות קדומות בעניין הזה, ולהתייחס לעולה לפי מצבו ולא לפי ארץ מוצאו, אם הוא מאמריקה אז הוא בסדר, אין בעיה.
אברהם נגוסה: עולה מאנגליה בסדר.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים להשתחרר מהמצב הזה ולראות את העולה כעולה ולהתייחס לבעיות המיוחדות שיש לו.
אברהם נגוסה: חברתי חברת הכנסת קסניה סבטלובה בבקשה.
קסניה סבטלובה: תודה לך אדוני היושב ראש, אני מברכת כמובן על הדיון החשוב.