GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אושריה פריינוביץ: כמובן שבטווח הארוך, לדעתי, כפי שנעשה עם רופאי השיניים, פיזיותרפיסטים בעלי ניסיון רב, שהם הרוב, דרך אגב, של העולים, לדעתי הם היו צריכים להיות פטורים ממבחן.
<אושריה פריינוביץ: זה קרה לרופאי השיניים, היו תקנות של שר הבריאות בעניין הזה, יש תנאים לפטור ממבחן לרופאי השיניים, לאלה שיש להם חמש שנות ניסיון מוכחות.
<אושריה פריינוביץ: לא ברור לי למה לא, למה לא לעשות את זה גם עם המקצועות האחרים לעולים חדשים, אלה שיש להם ניסיון מוכח, למה לא לעשות שינוי חקיקה, להתקין תקנות.
<אושריה פריינוביץ: אני דווקא בדקתי את הנושא, השר, לפי סעיף 15 לחוק רישוי העיסוק במקצועות הבריאות, רשאי להתקין תקנות ביחס לבחינות, סעיף 15(א), ואכן זה משהו אפשרי ואני הייתי שמחה מאוד להירתם לעניין ולעזור אם צריך.
<אושריה פריינוביץ: אני חושבת שזה פתרון נכון בטווח הרחוק לפיזיותרפיסטים וליתר בעלי מקצועות הבריאות כגון תזונאים וכו'.
<אושריה פריינוביץ: הפיזיותרפיסטים היום נמצאים במצב מאוד קשה בעניין הזה, הם לא יכולים לעבוד במקצוע, אלה שנמצאים פה כמה שנים נמצאים במצב שהם צריכים לעבוד בעבודות מזדמנות, בעבודות ניקיון, בעבודות שלא מתאימות לכישורים שלהם.
<אושריה פריינוביץ: גם עם השנים שעוברות הם מאבדים זמן של ניסיון והם פחות מיומנים במקצוע.
<אושריה פריינוביץ: חבל על כל יום שעובר, אני חושבת שהפתרונות האלה המוצעים הם פתרונות ישימים ואני אשמח מאוד אם המשרדים יירתמו לעניין ובהקדם כדי לעזור לאנשים האלה.
<אושריה פריינוביץ: עוד מעט יגיעו שתי פיזיותרפיסטיות שהכינו עדות קצרה, כשהן יגיעו אני אשמח לשמוע אותם.
<אושריה פריינוביץ: דבר נוסף, קצר, שרציתי לגעת בו גם, זה לא בתחום הרפואה, אבל זה עדיין נוגע לרישוי מקצועות.
<אושריה פריינוביץ: יש בעיה נוספת שקיימת לאדריכלים עולים חדשים.
<אושריה פריינוביץ: זו בעיה שנוגעת לכל האדריכלים עולים חדשים בעיניי, אבל כמובן בפרט לעולים מברזיל, הליך ההתמחות של אדריכלים.
<אושריה פריינוביץ: אני לא יודעת אם נמצא פה נציג של משרד הכלכלה, אבל אם לא, אני אשמח שזה יגיע אליו, כי משרד הכלכלה הוא זה שבעצם מבצע את רישוי המהנדסים והאדריכלים.
<אושריה פריינוביץ: אנחנו יודעים היום שהפרויקטים שהכי צוברים תאוצה בישראל הם פרויקטים של תמ"א 38, הגנה על מבנים כנגד רעידות אדמה וכו', פרויקטים שהקבלנים מאוד מעוניינים לבצע ורוב משרדי האדריכלים רוצים אדריכלים שיוכלו לעבוד בתחום, מה הבעיה?
<אושריה פריינוביץ: הבעיה היא שהיום אדריכל, כדי שהוא יוכל לחתום על פרויקט של תמ"א 38, או בכלל פרויקט שהוא מעל שלוש קומות, הוא צריך לעבור מבחן רישוי, קרי הוא יכול לעבוד עד שלוש קומות, מעל שלוש קומות בפרויקטים של תמ"א 38, הם יצטרכו לעבור מבחן.
<אושריה פריינוביץ: אדריכל שלא יעמוד במבחן לא יוכל לעבוד באופן מלא.
<אושריה פריינוביץ: יש עוד בעיה, שעד המבחן הם צריכים לעשות שלוש שנים של התמחות.
<אושריה פריינוביץ: דווקא אין לנו טענה בעניין הזה, הבעיה היחידה זה שהמבחן הוא אחרי שעברו שלוש שנים של התמחות, ולעולים חדשים, כידוע, יש זכות לשעה נוספת של מבחן במשך שלוש השנים הראשונות אחרי העלייה, אבל אם הם היו שלוש שנים בהתמחות אז כשהם באים לעשות את המבחן אין להם את הזכות לשעה נוספת.
<אושריה פריינוביץ: מה קורה בעצם?
<אושריה פריינוביץ: הם נמצאים במצב שעושים מבחן, גם לא בשפה שלהם וגם ללא השעה הנוספת שהייתה יכולה לסייע להם לעבור את המבחן.
<אושריה פריינוביץ: זו העוולה הראשונה שבעיניי צריך לתקן.
<אושריה פריינוביץ: דבר שני, הבנתי שיש איזה שהיא תנועה בעניין, ארגוני הסטודנטים, גם הישראליים, לאדריכלות, מנהלים מאבק בעניין והבנתי שיש הצעת חוק, הצעה של שינוי חקיקה שממתינה לאישור, שבמקום המבחן יהיו השתלמויות.
<אושריה פריינוביץ: אבל כל עוד זה לא קורה האדריכלים ימשיכו להיבחן והעולים יהיו אלה שיינזקו מכך יותר, היות שהם לא יכולים לעשות את המבחן בשעה נוספת.
<אושריה פריינוביץ: אז אם אפשר שמשרד הכלכלה יידרש לעניין, או משרד הקליטה, שייתן איזה פטור מיוחד לאדריכלים כדי שלא יפספסו את ההטבה הזו שמגיעה להם.
<אושריה פריינוביץ: בדרך נמצא גם בחור אדריכל שיוכל להציג את העמדה שלו.
<אושריה פריינוביץ: כשהוא יגיע אנחנו נוכל לשמוע את העדות שלו.
<אושריה פריינוביץ: תודה.
אברהם נגוסה: משרד הכלכלה, אני חושב שהם לא נמצאים כי הנושא, את מעלה אותו היום, אז הם לא הוזמנו, אנחנו יותר התמקדנו בתחום הרפואה.
אברהם נגוסה: אבל יש נציגים ממשרד הקליטה ואני חושב שהם יכולים לקדם את העניין הזה מול משרד הכלכלה.
אברהם נגוסה: לכן זה לא פוטר אותם מלפעול בנושא.
<אושריה פריינוביץ: כן, לפחות בעניין של השעה הנוספת, ייתכן שזה בתחום הסמכות של משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אני חושב שזו מהות השאלה שלך בנושא הזה, כי את לא נגד המבחן.
<אושריה פריינוביץ: בעיקרון כן, אני רק מבינה שזה דורש שינוי חקיקה.
<אושריה פריינוביץ: שוב, אני מביאה פתרונות לטווח הקצר ולטווח הארוך.
<אושריה פריינוביץ: לטווח הקצר שעה נוספת, קודם כל.
אברהם נגוסה: מה שאת אומרת, שבגלל שעברו שלוש שנים אז אחרי שלוש שנים כשהם באים לא נותנים להם את הזכות של התוספת של שעה כעולים חדשים.
<אושריה פריינוביץ: נכון, זו הטענה העיקרית כרגע.
אברהם נגוסה: כן, אני חושב שזו טענה לגיטימית, בשלוש שנים לא מסיימים את תהליך הקליטה ולכן צריך להתחשב בנושא הזה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את משרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו נשמע את פליסיה, שתציג לנו את הבעיות.
אברהם נגוסה: כן, פליסיה.
<פליסיה מועלם: כן.
<פליסיה מועלם: לגילוי נאות, אני יועצת של אברהם, אני גם ברזילאית ומנסה להביא את הנושאים שהגיעו אלינו ללשכה ולהציף כאן וכמובן נשמע בהרחבה.
<פליסיה מועלם: קודם כל אני רוצה להודות ליושב ראש, חבר הכנסת אברהם נגוסה, על ההזדמנות שהוא נותן לנו להשמיע את עצמנו ושישמעו אותנו, העולים מברזיל.
<פליסיה מועלם: אנחנו העלייה החמישית בגודלה בארץ כרגע.
<פליסיה מועלם: באותה הזדמנות אני רוצה לעדכן, כמו שאושריה עדכנה, שיש לנו מילות תודה על ההתקדמות בישיבות שקורות בוועדות, כמו רופאי השיניים, וגם בישיבה האחרונה קיבלנו מכתב ממשרד החינוך שהוא מאפשר לנו לקבל מגשר דובר פורטוגזית בבתי ספר שיש שם ריכוז של עולים מברזיל.
<פליסיה מועלם: זה התחיל בשטח, הבנתי שיש מכרזים, במיוחד בעיר מודיעין, שאוטוטו זה ייכנס לתוקף ויתחיל.
<פליסיה מועלם: צריך גם בערים אחרות לקחת את היוזמה ולגשת ולפתוח את המכרזים לנושא.
<פליסיה מועלם: כרגע כמה נקודות שרציתי להעלות, שאחר כך נשמע בהרחבה.
<פליסיה מועלם: אחת זה התארים ששמענו, ונשמע את העדויות כשהם יגיעו.
<פליסיה מועלם: דבר שני זה הנגשת המידע לעולה כשהוא עדיין חושב או מגשש לפני שהוא עושה את העלייה, שבאמת יקבל את המידע הנכון על מנת שיעשה את השיקול הנכון, שלא יגיע לכאן ואו שיתאכזב או שיעבור קשיים שהוא חשב שלא יהיו.
<פליסיה מועלם: כי באמת, לפעמים מוכרים להם, חבל על הזמן, סוג חיים.
<פליסיה מועלם: דבר שלישי זה סוגי העלייה.
<פליסיה מועלם: יש עלייה יחידנית, שזו עלייה שמגיעים ישר לדירות ויש עלייה בקבוצות.
<פליסיה מועלם: ראינו שבעלייה בקבוצות הייתה הצלחה מאוד גדולה, הם באים מאורגנים, אז יש את האולפן, מרכז קליטה, שירותים שמחכים להם ועוזרים להם.
<פליסיה מועלם: היחידנים יותר בעייתי כי הם מגיעים ולא בהכרח יש אולפן שנפתח ואחרי שישה חודשים, לפעמים ארבעה חודשים, שהם בלי אולפן וכשהם מתחילים את האולפן אז עוד חודשיים נגמר סל קליטה, צריכים לעבוד ויש את הפרדוקס, לעבוד או ללמוד את השפה, אבל בלי השפה אני לא יכול לעבוד, ביצה ותרנגולת.
אברהם נגוסה: הם לא מתחילים מיד עם עלייתם ללמוד את השפה?
<פליסיה מועלם: לא, רוב העולים מגיעים בצורה יחידנית, בתהליכים לא מאורגנים, לא למרכזי קליטה, לדירות שהם שכרו ואין אולפן באותה עיר ו'חכו עוד חודש', 'חכו עוד חודשיים', לפעמים יש אולפן שזה אולפן לצעירים שלא מקבלים מבוגרים או שזה לא מתאים למבוגרים או שכבר כיתות נסגרות והם נשארים בלי אולפן.
<פליסיה מועלם: אני מכירה מקרים, כמו בטבריה, שהיו ארבעה חודשים בלי אולפן וזה מאוד קשה ככה להתנהל.
<פליסיה מועלם: עוד דבר זה הנגשת המידע בשפה, במיוחד בחומר רפואי, כמובן גם באתרים של משרדי הממשלה, בעיריות.
<פליסיה מועלם: אנחנו ביקשנו גם בישיבות הקודמות, שיהיו פרויקטורים בעיריות שיש ריכוז של עולים ברזילאים, כמו רעננה, ירושלים, מודיעין, כפר סבא, קרית ים, ערים שבאמת יש ריכוז של עלייה ואין שום סיבה שלא יהיה שם פרויקטור שיכול לעזור.
<פליסיה מועלם: עוד דבר, שוב זה נושא של האולפן.
<פליסיה מועלם: אולפן ערב, למי שכבר מגיע עם מקצוע ורוצה לעבוד ויכול לעבוד ורוצה לחדד את השפה ואין אולפן ערב באותה עיר.
אברהם נגוסה: בנוסף למה שקיבלו?
<פליסיה מועלם: לא, בכלל.
<פליסיה מועלם: כשהם כבר - - -
אברהם נגוסה: כלומר נגיד עולה חדש הגיע, מיד הוא השתלב בתעסוקה, אז בשעות הבוקר אין לו זמן ללכת לאולפן, הוא הולך לעבודה, אבל הוא רוצה ללמוד אחרי העבודה, אחרי הצהריים.
<פליסיה מועלם: בדיוק.
אברהם נגוסה: אין אפשרות כזו?
<פליסיה מועלם: אין אפשרות כזו כרגע.
<פליסיה מועלם: אולפן ערב זה שעה שבע, כי הם עובדים.
<קריאה: הם נותנים - - -
אברהם נגוסה: אנחנו ניתן לכם, אתם יכולים לדבר גם בפורטוגזית ואם אפשר לתרגם, אבל היא תסיים ואחר כך ניתן לכם.
<פליסיה מועלם: כן, אני מסיימת.
<פליסיה מועלם: שוב, אולפן מבוגרים.
<פליסיה מועלם: לפעמים זה לא כל כך מתאים ששמים אנשים בגיל 80 ביחד עם אנשים בגיל 30, ההתקדמות שגיל 30 יכול להגיע ובגיל 80, זה לפעמים מהווה בעיה בבלנס של הלימודים.
<פליסיה מועלם: וגם הכשרת המורים שמעבירים את האולפן.
<פליסיה מועלם: וכמובן אולפן כללי.
<פליסיה מועלם: הבנתי שיש אולפן עציון שזה אולפן שעובד יפה, מקבל צעירים עתודאים, אבל צעירים שהם לא עתודאים, הם לא יכולים להתקבל לאולפן הזה ושוב קורה שהם בלי אולפן כמה חודשים וגם צריכים לעבוד וצריכים ללמוד, זה מהווה ממש בעיה.
<פליסיה מועלם: כמובן, שוב, להודות ממש לוועדה ולהוציא את הסטיגמה שוועדות לא מצליחות לעשות שינוי.
<פליסיה מועלם: אז אני חושבת שאנחנו, העלייה הזו, יכולים להגיד שזה כן קורה וזה כן עושה שינוי, ובאמת שאפו וכל הכבוד, תודה רבה ליושב ראש.
<אושריה פריינוביץ: סליחה, רציתי לשאול, הגיעו הבנות שרוצות להעיד, אפשרי שהן יעידו עכשיו?
אברהם נגוסה: כן, אז אולי תשבו בשולחן, הצטרפה אלינו חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברת הוועדה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו עולים חדשים בעניין הפיזיותרפיה ותזונאים גם.
<דבורה צימרמן: אני מנסה לדבר בעברית, אם לא יצליח אני אבקש ש - - -
אברהם נגוסה: תמיד יותר טוב להתחיל בעברית.
אברהם נגוסה: השם לפרוטוקול.
<דבורה צימרמן: אני דבורה צימרמן, אני תזונאית, עשיתי עלייה לפני שלוש שנים וחצי בערך, עוד חודשיים ארבע שנים.
<דבורה צימרמן: אני מנסה כאן מהתחלה לקבל את הרישיון כאן בישראל בשביל לעבוד במקצוע שלמדתי בברזיל וזה לא פייר שאני לא מצליחה לקבל, אני לא מבינה למה.
<דבורה צימרמן: האמת שאני כבר קיבלתי את התעודה ממשרד החינוך ובשביל לקבל ממשרד הבריאות אני צריכה לעבור מבחן.
<דבורה צימרמן: למה אני לא מצליחה לעבור את המבחן?
<דבורה צימרמן: כי זה לא בשפת האם שלי.
<דבורה צימרמן: יש בספרדית, זה בסדר, זה דומה, אבל זה לא אותה שפה.
<דבורה צימרמן: אני לא מצליחה לעבור, לא רק בגלל השפה, כי אני צריכה זמן בשביל ללמוד, זה 1,000 דפים שאני צריכה ללמוד בשביל לעבור את המבחן ואין לי זמן.
<דבורה צימרמן: אני צריכה גם לעבוד ולשלם את החשבונות, אז אני לא מצליחה לשבת וללמוד.
<דבורה צימרמן: אני באתי לכאן אולי לבקש, אם זה אפשרי, במקום המבחן לעשות סטז' בבית חולים ובסוף, אם זה אפשרי, לעשות מבחן, למה לא.
<דבורה צימרמן: אני הגעתי מברזיל, שם זה מדינה אחרת עם מחלות אחרות, כאן זה ישראל עם אנשים שחיים באופן שונה משם, אז יש כאן מחלות אחרות שאני לא מכירה.
<דבורה צימרמן: אני למדתי את המחלות בברזיל וזה מאוד חשוב ללמוד את המחלות כאן בשביל לעבוד, לא רק לעבור את המבחן.
<דבורה צימרמן: לעבור את המבחן, לדעתי זה לא מספיק, צריך לעבוד קודם, ואחר כך, בסדר, לעשות את המבחן, זה מה שאני חושבת.
אברהם נגוסה: את מציעה שבלי לקבל את הרישיון לעבוד בסטז' כמתמחה ולאחר מכן ללכת לעשות את המבחן לרישיון?
<דבורה צימרמן: נכון, אבל צריך סטז' בתשלום.
אברהם נגוסה: שישלמו לך משכורת?
<דבורה צימרמן: כן, כי איך אנחנו נשלם את החשבונות כאן בישראל?
<דבורה צימרמן: אני לא באתי לכאן לקבל עזרה מהמדינה, אני באתי לכאן לעבוד כמו שעשיתי.
אברהם נגוסה: אני מבין שיש קורס שלפני המבחן מכינים אתכם למבחן ובתוך הקורס, אני מניח שגם יש נושאים שיכולות להיות מחלות שונות, שאת לא למדת אותן בברזיל.
<דבורה צימרמן: אני למדתי את כל המחלות.
אברהם נגוסה: לא, את אמרת שלמשל יש מחלות בישראל ושם זה שונה ואז את רוצה ללמוד את זה.
אברהם נגוסה: אז האם לפני המבחן לא נותנים לכם קורס כדי להשלים את זה?
<דבורה צימרמן: לא נותנים קורס.
אברהם נגוסה: ישר אומרים לכם 'בואו תלמדו את ה-1,000 דפים ותיגשו למבחן', בלי קורס?
<דבורה צימרמן: נכון.
<דבורה צימרמן: אבל הקורס, לפי דעתי זה גם לא מספיק, למה זה לא מספיק?
<דבורה צימרמן: כי אני גם צריכה לשלם את הקורס, אני גם צריכה לשבת ללמוד בקורס ויש לי ילדים, למשל, אני באתי לכאן, אני בת 42, הבאתי גם את הילדים שלי, אני צריכה גם לעבוד, גם לטפל בהם, לעשות הכול, כל מיני דברים.
אברהם נגוסה: הבנתי, אבל בואי נפריד בין זה לבין התחום המקצועי.
אברהם נגוסה: מה שאני רוצה להבין, מה שאת מציעה, את לא נגד המבחן - - -
<דבורה צימרמן: לא.
אברהם נגוסה: אז את אומרת 'קודם כל אל תכניסו אותנו למבחן, תנו לנו ידע, את הידע שנקבל יהיה דרך סטז' בבית החולים וכשאנחנו עושים את הסטז' אנחנו נקבל משכורת כמו עובדים', זה מה שאת אומרת.
<דבורה צימרמן: כן, זה מה שאני מציעה.
<דבורה צימרמן: מה שאני חושבת שיהיה לי מספיק - - - הקורס, נותן לנו תיאוריה, הוא לא נותן את הפרקטיקה, בבית חולים אני אקבל פרקטיקה יומיומית.
<דבורה צימרמן: לא שאני לא מכירה את המחלות, זה לא זה, אני למדתי את כל המחלות שם, אני אומרת שיש מחלות שנפוצות שם ויש מחלות שנפוצות כאן, שאני אקבל את המידע רק מהפרקטיקה, התיאוריה לא נותן לי - - - הפרקטיקה זה הכי טוב.
<דבורה צימרמן: אם אפשרי, אני מציעה לעשות סטז', אבל שבית החולים יקבלו אותנו, כי בדרך כלל אם אתה אומר שאתה עולה חדש אף אחד לא מקבל אותך.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את משרד הבריאות אחרי שנשמע סבב של העולים.
אברהם נגוסה: אני בטוח שהנציגים ממשרד הבריאות רושמים את הבקשה או השאלה הזו כדי להסביר לנו - - -
<דבורה צימרמן: רק עוד דבר אחד.
<דבורה צימרמן: למה הרופאים יכולים לעשות סטז' ואנחנו לא?
<דבורה צימרמן: אני עבדתי יותר מעשר שנים במקצוע שלי.
אברהם נגוסה: הרופאים ישר נכנסים לסטז'?
<דבורה צימרמן: לא, לא ישר.
<קריאה: אין סטז' לרופאים.
<קריאה: לא לבלבל כי - - -
<דבורה צימרמן: אבל אם אתה מוכיח - - -
אברהם נגוסה: רגע, רגע, השאלה ברורה, אנחנו ניתן למשרד הבריאות, אבל לא עכשיו - - -
<קריאה: זה קליטה.
אברהם נגוסה: גם קליטה וגם משרד הבריאות, נציגי משרדי הממשלה יענו, נברר דרכם האם ניתן לעשות את זה.
<דבורה צימרמן: או אם אני יכולה להוכיח שאני עבדתי יותר מעשר שנים, שיש לי - - -
אברהם נגוסה: איפה עבדת?
<דבורה צימרמן: הייתה לי מרפאה פרטית עם רופא, יש מכתב של הרופא.
אברהם נגוסה: אז לאחר הלימודים יש לך עשר שנים ניסיון, זה מה שאת אומרת?
<דבורה צימרמן: כן.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את נציגי משרדי הממשלה לאחר מכן.
אברהם נגוסה: בוא נשמע את החברה שלך.
<אנה לבקוביץ': (מדברת בפורטוגזית).
<פליסיה מועלם: היא תדבר פורטוגזית ואני אתרגם אותה.
<פליסיה מועלם: (מתרגמת תרגום חופשי מפורטוגזית), אנה לבקוביץ', פיזיותרפיסטית.
<פליסיה מועלם: 16 שנים עבדה כפיזיותרפיסטית.
<פליסיה מועלם: למדה ארבע שנים, עבדה בבתי חולים ובמרפאות ובאופן פרטי מעל עשר שנים.
<פליסיה מועלם: לפני שנה וחצי עשתה עלייה.
<פליסיה מועלם: עשתה את המבחן פעמיים ולא הצליחה לעבור, היא עשתה אותו בספרדית.
<פליסיה מועלם: היא עשתה בספרדית כי היא לא יודעת אנגלית.
<פליסיה מועלם: היא אומרת שהמבחן מאוד קשה, כי לפני 16 שנים היא עשתה את התואר שלה ולחזור לחומר אחורה וגם החומר קשה, חומר שלפעמים לא נגעו בו, אז זה מאוד קשה, גם לא בשפה, גם החומר וגם בלי הכנה, לעבור מבחן כזה.
<פליסיה מועלם: אין להם גם גישה לחומר וכמו שהסבירה עורכת הדין אושריה, החומר נורא רחב, אין מיקוד במה להתמקד וללמוד וגם שאין קורס הכנה למבחן.
<פליסיה מועלם: היא אומרת שגם בארץ יש חוסר בפיזיות
<פליסיה מועלם: רפיסטים וצריכים אותם ובברזיל היה באמת הרבה, זה מקצוע ששם הוא כנראה מאוד נפוץ, ועדיין קשה כאן, אפילו שיש חוסר וצריכים פיזיותרפיסטים.
: אני אוסיף את דעתי שלי, שפיזיותרפיסטית עם 16 שנות ניסיון, בעיניי מספיק סטז' עם הערכה של הממונה עליה ולא צריך בעצם לעשות מבחן שלא מודד את היכולת שלה האמיתית בפועל.
: זו דעתי.
אברהם נגוסה: היא סיימה?
<אושריה פריינוביץ: כן.
<אושריה פריינוביץ: הגיע גם הבחור האדריכל שרציתי גם שייתן את העדות שלו בקשר לאדריכלים.
אברהם נגוסה: אמנם - - -
<אושריה פריינוביץ: משרד הכלכלה לא פה, אני יודעת.
אברהם נגוסה: אני אגיד לך, בדיון שלנו אנחנו דיברנו על מקצועות רפואיים ולכן נציג משרד הכלכלה לא הגיע, האם יש טעם להמשיך בנושא בלי שהמשרד המיועד או שיש לו אחריות בנושא שייתן תגובה או פתרון לא נמצא פה?
אברהם נגוסה: אנחנו אמנם נשמע ממשרד הקליטה איך יכולים לעשות, אבל בואו נשמע בקיצור.
<מיכאל עבאדי: אני רק רוצה להגיד שכדאי לשמוע אותו כי כל הבעיות האלה בסוף גורמות לאנשים גם לרדת מישראל ואז יכול להיות שהוא לא יהיה פה עוד כמה חודשים.
אברהם נגוסה: בסדר גמור, אנחנו נשמע אותו, אני רק אומר לכם שהמשרד לא הוזמן מכיוון שהכותרת שלנו הייתה בתחום הרפואה.
<פביו קאן: שלום, בוקר טוב לכולם.
<פביו קאן: אני אציג את עצמי, אבל אני אגיע לנקודה מסוימת שהיא החשובה.
<פביו קאן: אני פביו קאן, אני אדריכל, אני עליתי לפני קצת יותר מעשר שנים.
<פביו קאן: מאז, אחרי האולפן, אני התחלתי לעבוד ואני בעיקר עובד עם בניינים ציבוריים, גם כמה - - - לנקודות.
<פביו קאן: יחד עם עוד חבר'ה אנחנו הקמנו קבוצה ברזילאית שהם גם אדריכלים והגענו למסקנה, שזו מסקנה שהייתה לי לפני, שהבעיה שלנו, כדי להיות בוא נגיד אדריכלים שלמים פה, זה דומה לסיפור שלה, זה גם העניין של המבחן.
<פביו קאן: במקרה שלנו, אני מציע לבטל את המבחן לגמרי, אני גם אגיד לכם למה לבטל את המבחן.
<פביו קאן: קודם כל המקצוע, אין שום קשר ליום יום של המקצוע שאנחנו כן עוברים מבחנים יום יום למבחן הזה.
<פביו קאן: אני לא מתחיל לתת דוגמאות, אבל אם אני אתן דוגמאות אלה דברים הזויים.
<פביו קאן: אני אתן רק דוגמה אחת.
<פביו קאן: אחת מהשאלות המרכזיות הייתה תיבת דואר.
<פביו קאן: עוד שאלה על משהו יוצא מן הכלל, אבל לגמרי משהו שאנחנו כמעט שלא - - -
אברהם נגוסה: אחרי כמה זמן אתה ניגשת למבחן, אחרי כמה שנים שאתה בארץ?
<פביו קאן: אני חושב שאחרי חמש שנים.
<פביו קאן: יש כמה דברים שאני רציתי לדבר על המבחן עצמו, אבל ההצעה שלי היא לגמרי לבטל.
<פביו קאן: ההצעה שלנו, יחד עם האדריכלים הצעירים שהם מהארגון הישראלי, יחד עם חבר הכנסת יוסי יונה, הם מגישים לזה ודיברתי איתם וזה כבר עבר אפילו קריאה ראשונה בכנסת והחוק הזה, האפשרות לבטל את זה, הם אומרים שזה תקוע אצל חיים כץ, אז צריך לעשות קצת לחץ שם כדי לבטל.
אברהם נגוסה: את הצעת החוק?
<אושריה פריינוביץ: בעצם יש הצעת חוק קיימת כבר לביטול המבחן ובמקום מבחן שיהיו השתלמויות במקצוע.
<אושריה פריינוביץ: זה עבר בקריאה ראשונה, אבל תקוע, וזו המטרה הסופית כמובן, שלא יהיה מבחן אלא רק שלוש שנים של התמחות והשתלמות בסוף.
<פביו קאן: עכשיו אני רוצה להדגיש עוד משהו.
<פביו קאן: אני עובד עם אדריכל שהוא בן 86, הוא כבר בוא נגיד בסיום הדרך שלו.
<פביו קאן: כמו שאתם רואים אותי אני לא בן 86, אני פחות מחצי הגיל שלו ואני הצלחתי יחד איתו, אבל אני עשיתי כמעט את כל העבודה ברשויות ואני הצלחתי לקבל כמה היתרים מעיריית רמת גן, שזו עירייה יחסית קשה לזה, ועוד כמה עיריות.
<פביו קאן: עכשיו, אני מכיר עוד אנשים כמוני ועוד ישראלים ועוד עולים חדשים שהם מצליחים להגיע עד סוף התהליך, לעשות תכניות עבודה, היתרים, הכול הכול הכול, יש לי כבר כמה בניינים שאני השתתפתי, שהם כבר בנויים בארץ, יש גם ברמת גן וגם בכמה מרכזים מסחריים.
<פביו קאן: אני חושב שזה לא בדיוק הדגש פה, מה שקורה זה אותו דבר.
<פביו קאן: אני חשבתי שהבעיה זה עברית, הייתי בטוח, אם היה לי קצת יותר עברית, אבל היום אני לא חושב שזו הבעיה.
<פביו קאן: אני עשיתי קורס והייתי היחיד, עולה חדש שעשה קורס, הייתה עוד עולה חדשה, שהיא לגמרי, היא ראתה את החומר והיא אמרה 'לא, לא, אני לא ניגשת לזה', היא ביטלה.
<פביו קאן: אני מכיר כמה עולים חדשים שמפחדים מזה, מפחדים להגיע לזה.
<פביו קאן: אני ניגשתי, עשיתי את כל הדרך וראיתי שהמבחן עצמו זה לא כדי לעבור, זה מבחן ארוך מאוד, זה עם חומר יוצא מן הכלל, עם שאלות אמריקאיות.
<פביו קאן: במקצוע שלי, בוא נגיד, אני אתן דוגמה ואני אסיים בזה, אם אתה שואל אותי, 'תשמע, יש לי כאן וכאן, אני צריך זה והבניין כך וכך', אני לא נותן תשובה אמריקאית, אני צריך לבדוק את זה, לחשוב על זה, יש כמה אפשרויות, יכול להיות שאפשרות אחת היא נכונה והאפשרות השנייה היא גם נכונה, אז מה?
<פביו קאן: אז זה משהו שהוא לגמרי לא קשור למקצוע.
<פביו קאן: זהו.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את ד"ר ליליאן בלום, מתנדבת ב'בית ברזיל', בבקשה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתעשו בקיצור, כל אחד שמדבר.
<ליליאן בלום: אני אקרא מהדף, כתבתי, זה כתב גדול, אבל קצר.
<ליליאן בלום: אני רוצה להביא את העדכונים.
<ליליאן בלום: שמי לילי, אני מדברת פה בוועדה שנה וחצי לפחות ואני מדברת בעד הנגשה לשונית בתחום הרפואי בפורטוגזית לעולים מברזיל שהגיעו בגל העלייה האחרון.
<ליליאן בלום: מאז הפגישה האחרונה שלנו שלחתי מכתב לכבוד שר הבריאות לשעבר, הרב יעקב ליצמן, ובו ביקשתי הנגשה לשונית בפורטוגזית לעולים מברזיל.
<ליליאן בלום: הבקשה הסתמכה על כך שאחת, חוק בריאות ממלכתי מושתת על עקרונות הצדק והשוויון ומדובר על כבוד האדם, פרטיות וסודיות רפואיות, עקרונות נעלים שלא מתקיימים עבור העולים מברזיל בשנת 2017.
<ליליאן בלום: עולה מברזיל שמבקש סיוע רפואי נדרש לספוג פגיעה, או בזכותו לפרטיות וסודיות רפואית, כשהוא משתמש בשירותיהם של מתורגמנים, בדרך כלל בן משפחה או חבר, או פגיעה באיכות הרפואית שהוא מקבל כי לא מבינים אותו והוא לא מבין את הרופא המטפל.
<ליליאן בלום: לא סתם באים אליי עד לחיפה מטופלים מכל קצוות הארץ והיו גם כאלה שבאים אליי מבאר שבע.
<ליליאן בלום: אני חיפאית.
<ליליאן בלום: בהתאם לחוק הנ"ל, חוזר מנכ"ל מספר 7/11, התאמה והנגשה תרבותית ולשונית במערכת הבריאות, מתאריך 3.2.2011 מתחייב שכל אזרח יקבל טיפול רפואי מותאם תרבותית, מה שלא קורה, כאמור, עבור העולים מברזיל.
<ליליאן בלום: שירותי הנגשה לשונית קיימים כיום במשרד הבריאות בערבית, רוסית, אמהרית וצרפתית.
<ליליאן בלום: העלייה מברזיל הינה העלייה הגדולה ביותר היום שאינה זוכה לשירות הזה.
<ליליאן בלום: מכיוון שהשירות כבר קיים בשפות אחרות ברור וידוע שהוספת השירות בפורטוגזית היא בעלות זניחה.
<ליליאן בלום: אי התאמת השירות בפורטוגזית מהווה אפליה לרעה של העולים הללו וגם רמיזה שאינם רצויים.
<ליליאן בלום: תשובת השר הגיעה בכתב בתאריך 13 באוגוסט 2017, עיקרי התשובה שלו היו, ויש לי פה גם את התשובה בכתב, אני יכולה אחר כך להעביר אותה, אל"ף, מספר העולים מברזיל אכן עלה, אך גם בשנת 2017 הוא עדיין נמוך במיוחד ביחס לעולים מצרפת או ארצות הברית.
<ליליאן בלום: בי"ת, השר מתנער מאחריות משרדו לספק שירותי הנגשה לשונית בפורטוגזית ומטיל אותה על קופות החולים, על הקופות למצוא פתרונות למצבים של בעיות שפה.
<ליליאן בלום: גימ"ל, השר מדווח ששירות ההנגשה הלשונית בצרפתית הוחלט על ידי הממשלה ולא על ידי משרד הבריאות והקצבת הכספים הייתה מטעמה ולא מטעם משרד הבריאות.
<ליליאן בלום: לב ליבה של תשובת השר היא ההתייחסות לכך שמספר העולים מברזיל הוא נמוך במיוחד ביחס לכמות העולים מצרפת ומארצות הברית.
<ליליאן בלום: אני הלכתי לבדוק מה זה נמוך במיוחד לפי כבוד הרב.
<ליליאן בלום: מנתוני הממשלה למחצית 2017 עד וכולל חודש יוני, אליהם הופניתי על ידי כבוד הרב, כמות העולים מברזיל הייתה 43% מכמות העולים מארצות הברית ו-28% מכמות העולים מצרפת.
<ליליאן בלום: מכאן שבפעם הבאה כשמקצצים 43% או אפילו 28% מתקציב משרד הבריאות מדובר בכמות נמוכה במיוחד.
<ליליאן בלום: עוד כמה נתונים.
<ליליאן בלום: רק ממדינות חבר העמים, צרפת וארצות הברית מגיעים בשנת 2017 יותר עולים מאשר מברזיל, זו קבוצת העולים הרביעית בגודלה, מדובר ב-3% מכלל העולים.
<ליליאן בלום: האם 3% זו כמות קטנה במיוחד?
<ליליאן בלום: דוגמה, כבוד הרב מציג את אגודת ישראל, שהוא חלק ממפלגת יהדות התורה, לאגודת ישראל ארבעה חברי כנסת, שהם 3.3% מכלל חברי הכנסת.
<ליליאן בלום: לקבוצה זאת של 3.3% מגיעים תקציבים לצרכים מיוחדים ומגיע להם לשלוט במשרד ממשלתי, אך קבוצה של 3% מכלל העולים היא קטנה במיוחד ואינה זכאית אפילו לשירות הנגשה לשונית.
<ליליאן בלום: אכן, שיעור מאלף במתמטיקה.
<ליליאן בלום: עניין מנהלי אחר, אחת, יתר תשובת השר התייחסה לכך שההחלטה בדבר הנגשה לשונית היא של הממשלה ולא של משרד הבריאות.
<ליליאן בלום: את העניין הזה באמת לא עליי לפתור, זה לא התפקיד שלי לפתור מאיפה בא הכסף.
<ליליאן בלום: ונתון אחרון, לסבר את האוזן, זו עלייה בצמיחה.
<ליליאן בלום: בשנת 2014 היו העולים מברזיל 1.2% מכלל העולים, בשנת 2015 1.5%, בשנת 2016 2.3% וב-2017 3%.
<ליליאן בלום: העלייה כמעט שילשה את עצמה בשלוש שנים.
<ליליאן בלום: זה גל עלייה והפוטנציאל הוא של 150,000 יהודים מברזיל.
<ליליאן בלום: במשרד הקליטה כבר מתחילים להבין שקורה פה משהו ויש שם כיום מענה קולי בספרדית ובפורטוגזית 5 ימים בשבוע, שירות חדש.
<ליליאן בלום: אנא, אל תקלקלו את הדבר הנפלא הזה שמתרחש לנגד עאינינו בגלל התעקשות על פרוטות ועל בירוקרטיה של הגדרת סמכויות.
אברהם נגוסה: משרד הקליטה וגם משרד הבריאות יתייחסו לזה.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך לשמוע את נציגי העולים.
אברהם נגוסה: אני חושב שבאמת נאמרו והוצגו בעיות וגם דוגמאות, אבל עדיין יותר טוב שנמשיך לשמוע ואז נפנה אליכם, אני בטוח שאתם לוקחים את השאלות האלה וככה יותר טוב במקום לעשות - - - מה אתם מעדיפים?
<קריאה: כדאי לשמוע את - - -
אברהם נגוסה: אני חושב שנשמע.
אברהם נגוסה: בואו נמשיך לשמוע את גלדיס ברזובסקי.
אברהם נגוסה: מצטער על השמות שאני לא מבטא נכון, אבל לאט לאט נלמד את זה.
<גלדיס ברזובסקי: שלום לכולם.
<גלדיס ברזובסקי: אנחנו עמותה חדשה שרשמנו אותה בזמן האחרון במשרד המשפטים, קוראים לה 'עולים מברזיל'.
<גלדיס ברזובסקי: כבר תשע שנים אני מנהלת פורום באינטרנט של עולים מברזיל, עם אותו שם, שמחבר 3,000 חברים ברזילאים, עולים ותיקים כעולים חדשים וגם כאלה שעוד לא עלו לארץ ושם זאת דרך שהעולים מבטאים את עצמם בשפתם.
<גלדיס ברזובסקי: בזמן האחרון קיבלנו דיווח, אני קיבלתי דוח מעולים שהגיעו לטבריה.
<גלדיס ברזובסקי: טבריה לא הייתה עיר קליטה לעולים מברזיל בדרך כלל, אבל יש לציין פה את העבודה המצוינת שעושה קרן הידידות שחיברה את העולים מברזיל לטבריה.
<גלדיס ברזובסקי: כעיקרון הם מאוד מאוד מרוצים בקליטתם בעיר, הם אומרים שיש שם בית העולה שמקבל אותם מאוד יפה, יש שם פרויקטורית שמקבלת אותם, אבל הטענה היחידה, ובינתיים מאז שקיבלתי את הדוח ועד שהגענו לפה, הבעיה לא נפתרה, אבל כבר יש אולפן, יש עולים, ויש לי פה רשימה של עולים שהגיעו ביולי ובאוגוסט והתחילו את האולפן רק בנובמבר.
<גלדיס ברזובסקי: זאת אומרת שלושה-ארבעה חודשים אחרי עלייתם.
<גלדיס ברזובסקי: אני רוצה להזכיר שסל קליטה הם מקבלים מהרגע שהם מגיעים לפה וסל הקליטה הוא שבעה תשלומים, זאת אומרת שישה-שבעה חודשים, זאת אומרת שהם הולכים במשך שלושה-ארבעה חודשים ולא היה ביכולתם לעבוד בעבודות, אפילו אני חושבת שבעבודות ניקיון, שהיא עבודה מכובדת מאוד, צריך לדעת עברית והם התבססו על סל הקליטה.
<גלדיס ברזובסקי: אבל ברגע שסל הקליטה נגמר הם עדיין לא גמרו את האולפן ויש להם ילדים קטנים, יש לציין שרוב העולים שמגיעים לטבריה הם עולים עם ילדים קטנים, הם זוגות צעירים לא במצב כספי טוב, הם סובלים מהמשבר הכלכלי שיש בברזיל, זאת אומרת שהם לא באים עם אמצעים והם חייבים לעבוד, יש להם ילדים קטנים שבבוקר נמצאים בגנים ובבתי הספר ואחרי הצהריים, כשההורים מתפנים לעבודה הילדים בבית, אז תמיד נשאר העניין של זמן ההגעה והצורך לעבוד.
<גלדיס ברזובסקי: אנחנו מאמינים בעמותת 'עולים מברזיל' שתיאום טוב, תיאום בין כל הגורמים, קודם כל להביא את העולים בקבוצות, כי למה לא פתחו אולפן?