GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קסניה סבטלובה: אני אומרת לך, אני באתי לפה ואנחנו יזמנו את הדיון הזה, דיון מכובד בנוכחות כל המוזמנים המכובדים שטרחו ובאו מזמנם כדי לשמוע איזה פתרונות אתם תספקו, באיזה אופנים.
קסניה סבטלובה: אני לא צריכה עכשיו שתגיד לי 'תשמעי, אנחנו נמצאים בשלב כזה וכזה של משא ומתן עם מקבץ דיור'.
קסניה סבטלובה: אני צריכה לדעת האם אתם תבנו להם, האם אתם תשכרו להם, מה תעשו כדי שהם יישארו במקומם?
קסניה סבטלובה: כדי שלא נגיע לקו פרשת המים ואז תגידו 'טוב, לא הספקנו ואתם מוזמנים ללכת בין דימונה למטולה, לעפולה, ולחפש את הפתרונות שלכם.
קסניה סבטלובה: בגלל זה אנחנו פה.
קסניה סבטלובה: וזה שאתה אומר לי 'לא, זה לא עניינך פה ואל תתערבי לנו בזה', סליחה, זה בדיוק המקום שלי.
קסניה סבטלובה: אני באה במקום של פיקוח על עבודת הממשלה.
קסניה סבטלובה: אם אתה לא מבין את זה עד עכשיו כדאי שתבין את זה.
אלכס קושניר: אני מבין את זה מצוין.
קסניה סבטלובה: ולהאשים חברת כנסת נבחרת ציבור שמקבלת את כל התלונות האלה, לא אתה מקבל אותם.
אלכס קושניר: אני לא מקבל אותם?
קסניה סבטלובה: לא מקבל אותם.
קסניה סבטלובה: לא יודעת.
קסניה סבטלובה: כי אני יודעת שאנשים באים אלי ואומרים לי 'אני חרד כרגע' לא בגלל שחברת הכנסת סבטלובה ייצרה כותרת, לא, בגלל שאנחנו לא יודעים לאן אנחנו נלך בעוד שנתיים.
קסניה סבטלובה: הם רוצים לדעת, אלה אנשים מבוגרים.
קסניה סבטלובה: איך אתם מעזים בכלל לדבר בטון כזה.
קסניה סבטלובה: אלה אנשים שמייצגים פה ציבור גדול, 500 איש זה המון אנשים.
אלכס קושניר: אני אמתין שתסיימי.
קסניה סבטלובה: סיימתי אבל אתה עוד לא התחלת אפילו במתן התשובות ובאחריות שלך.
אברהם נגוסה: ניתן להשלים ואחר כך חבר הכנסת מוטי יוגב ידבר.
אברהם נגוסה: בבקשה אדוני המנכ"ל.
אלכס קושניר: אני אומר שוב פעם, הפתרון יימצא ויש לנו כמה כיוונים ולא יהיה שום עולה שהיום - - -
קסניה סבטלובה: מה הפריע לכם עד עכשיו לפעול?
אלכס קושניר: אנחנו פועלים.
אלכס קושניר: מאיפה את יודעת.
קסניה סבטלובה: עובדה שאין שום דבר גמור.
אלכס קושניר: או שאת נותנת לי לסיים לדבר או שאת קוטעת אותי ואז אני קם ויוצא.
קסניה סבטלובה: אם יש לך פתיל קצר, תצא.
אלכס קושניר: אין לי פתיל קצר, את לא נותנת לדבר בכלל.
קסניה סבטלובה: אני שואלת אותך.
קסניה סבטלובה: מותר לי.
אלכס קושניר: אני יכול לסיים משפט?
אלכס קושניר: אני קודם כל לא מקבל את ההאשמה שאנחנו לא התחלנו לפעול, אדוני היושב ראש.
אלכס קושניר: אנחנו פועלים מזמן, אנחנו לא צריכים לתלות את זה בכל כיכרות העיר.
אלכס קושניר: תאמינו לי שכל חידוש של מקבץ דיור זה לא דבר של מה בכך ותאמינו לי שיש מאחורי זה צוות שלם שעושה עבודה מאוד יסודית בשביל לאשר את זה, בשביל להאריך את מקבצי הדיור.
אלכס קושניר: דבר שני, מה עשינו השנה?
אלכס קושניר: אני אגיד לך מה עשינו השנה.
אלכס קושניר: בינואר חתמנו על אישור של עוד 1,500 יחידות דיור עבור הקשישים.
אלכס קושניר: דבר שני, הכנסנו השנה כמעט 2,000 קשישים למקבצי דיור ולהוסטלים ודירות עמידר.
אלכס קושניר: אז לבוא ולהגיד שאנחנו לא עושים כלום, קודם כל זה לא נכון.
אלכס קושניר: דבר שני, אני כן מחויב לדיווח לוועדה, אבל הדיווח שאני מוסר לך והוא שאנחנו נמצאים במשא ומתן כדי להביא לפתרון והפתרון יימצא כי אף עולה שמתגורר במלון דיפלומט לא יעזוב את ירושלים, אני יכול להבטיח לך את זה פה, ואני כמנכ"ל המשרד יש לי את הזכות לעשות את זה, ויותר מזה - - -
קסניה סבטלובה: אז תעדכן את הוועדה ואל תגיד את זה בפורום הזה אם אתה חושש מהדלפה.
אלכס קושניר: עוד פעם את קוטעת אותי.
אלכס קושניר: ויותר מזה, לגבי ההרגעה של הקשישים, תאמיני לי שגם אנחנו מקבלים פניות, את לא היחידה בעולם הזה.
אלכס קושניר: גם אנחנו מקבלים פניות.
אלכס קושניר: לכן שרת העלייה והקליטה נסעה בעצמה למלון דיפלומט ודיברה עם הקשישים כדי להרגיע אותם ולהסביר להם שבדיוק כמו בשנת 2015 היא לא נתנה לאף אחד לגעת בהם, כך זה גם יהיה בשנת 2020.
אלכס קושניר: אז אין לכם מה לדאוג.
אלכס קושניר: אין מה לדאוג לקשישים.
קסניה סבטלובה: משום מה השרה - - - אך ורק כשנקבעה הוועדה שלנו.
קסניה סבטלובה: רק כשהוועדה שלנו נכנסה.
קסניה סבטלובה: אני יכולה לקטוע אותך.
קסניה סבטלובה: רק כשקבענו את הדיון בוועדה היא הגיעה למלון דיפלומט.
אלכס קושניר: אדוני היושב ראש - - -
אברהם נגוסה: אתה וותיק, אתה צריך לדעת שלחברי כנסת יש פריבילגיה להיכנס באמצע הדיבור.
אלכס קושניר: הם יכולים להיכנס באמצע הדיבור, ואז הדיון הופך להיות חסר תוחלת.
קסניה סבטלובה: עדיף לא לתת תשובות ולא לענות על שאלות.
קסניה סבטלובה: ברור שזה עדיף.
אלכס קושניר: אם הרעיון הוא שחברי כנסת באים לפה בשביל להשמיע את דברם ולא לשמוע מה שאחרים אומרים, אז תסלחו לי.
קסניה סבטלובה: אבל אתה לא אומר כלום.
אלכס קושניר: אני אומר שוב פעם בצורה מאוד ברורה ופשוטה.
אלכס קושניר: אף אחד מהקשישים שמתגוררים במלון דיפלומט לא יעזוב את ירושלים ויישאר במסגרת הפתרונות שמשרד העלייה מספק במסגרת פתרונות לדיור ציבורי.
אלכס קושניר: תודה רבה אדוני היושב ראש, אני חייב ללכת.
קסניה סבטלובה: איזו התנהגות זאת.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת רוצה לדבר.
קסניה סבטלובה: כי אנשים שבאו ממלון דיפלומט עצמו, זה לא חשוב לשמוע אותם.
מרדכי יוגב: ראשית, גם אני מכיר בדיפלומט לא רק קשישים, יש שם גם יחידים ובודדים ותקופות, לא בעת האחרונה, יצא לי שגם ביקרתי שם תדיר בפורים עם משלוחי מנות ודברים אחרים.
אברהם נגוסה: סליחה חבר הכנסת מוטי יוגב, אתה יכול להחליף אותי לכמה דקות?
אברהם נגוסה: (היו"ר מוטי יוגב)
מוטי יוגב: אני אחליף אותך מפה, ואסיים את דבריי.
מוטי יוגב: זה דבר ראשון.
מוטי יוגב: דבר שני, אני חושב שאנחנו צריכים רק שני דברים, ואני חושב שהדאגה להם היא בסדר אבל יש עוד שנתיים, ואני סומך מאוד על משרד העלייה והקליטה, ולא צריך לזלזל בזה ששרת העלייה והקליטה באה לשם לדבר עם האנשים, זה מה שצריך לעשות, להרגיע ולומר שיהיו פתרונות ולבקש שהפתרונות יהיו לפחות לגבי מי שרוצה להישאר באזור ירושלים כי קרובי המשפחה שלו, כי מזג האוויר, כי הרגילות שלו, כי לא בגיל כזה או אחר תעתיק אותו עכשיו לתל אביב או לנגב או לבאר שבע, לבקש שמירב הפתרונות, בראיונות האישיים שעושים לאנשים כל מי שרוצה להישאר במרחב ירושלים יוכל להישאר, קופת החולים שלו, כל מיני דברים אחרים.
אלכס קושניר: אני אומר שכל מי שירצה להישאר בירושלים יישאר בירושלים.
אלכס קושניר: אגב, לא אמרתי שלא יכול להיות שהוא יישאר במלון דיפלומט.
אלכס קושניר: את זה לא אמרתי.
מוטי יוגב: הדבר השני שאני אומר, אני חושב שלגיטימי שהמשרד יאמר שמה שהוא מנהל משא ומתן הוא לא יחשוף פה כרגע, כי זה פורום פתוח, את לא יכולה לדעת לאן זה ילך.
מוטי יוגב: אבל לגיטימי גם שאנחנו כחברי כנסת נבקש שעוד חצי שנה, שנה וחצי לפני יבואו ויציגו לנו את הפתרונות.
קסניה סבטלובה: שנה וחצי לפני?
קסניה סבטלובה: איך שנה וחצי לפני?
קסניה סבטלובה: תוך שנתיים הם צריכים לעוף מפה.
קסניה סבטלובה: כרגע יש לך 500 קשישים שיודעים דבר אחד, שאין להם המשכיות.
קסניה סבטלובה: הם לא יודעים לאן הם הולכים.
קסניה סבטלובה: וזה מ-2008, יש דו"ח מבקר של המדינה.
אלכס קושניר: זה לא מה שהם יודעים.
מוטי יוגב: הם יודעים שיש פתרון.
אלכס קושניר: לדו"ח מבקר המדינה הזה יש לו גם תשובות.
קסניה סבטלובה: אין על זה תשובות.
אלכס קושניר: המשרד ענה על דו"ח מבקר המדינה.
אלכס קושניר: את יכולה לראות את דו"ח מבקר המדינה ודו"ח תיקון ליקויים.
קסניה סבטלובה: אלה לא תשובות מספקות.
אלכס קושניר: אם זה סיפק את מבקר המדינה אני חושב שזה צריך לספק גם את קסניה סבטלובה.
אלכס קושניר: מוטי אני מתנצל אני חייב ללכת.
קסניה סבטלובה: אבל יש כאן אנשים שיש להם שאלות אליך.
קסניה סבטלובה: מה זה?
אלכס קושניר: חברים, אני מוכן להזמין אתכם אלי למשרד ונשב ונדבר.
קסניה סבטלובה: שיירשם.
קסניה סבטלובה: זו זילות.
קסניה סבטלובה: הוא מוכן להזמין אותם למשרד ולא מוכן לענות להם.
קסניה סבטלובה: איך אתה יכול ללכת?
קסניה סבטלובה: יש פה אנשים שהם - - - (היו"ר אברהם נגוסה)
אלכס קושניר: אדוני היושב ראש, אני יודע לדבר עם עירית ירושלים, אני לא צריך את כל הפורום הזה.
קסניה סבטלובה: אה, לא צריך את כל הפורום הזה?
קסניה סבטלובה: וואלה.
קסניה סבטלובה: אפשר בבקשה, יש פה כמה עיתונאים?
קסניה סבטלובה: יש פה מנכ"ל משרד - - -
מרדכי יוגב: אני רוצה לומר לחברתי חברת הכנסת קסניה שהיא מבלבלת בשכל, היא יוצאת כנגד פקידים.
מרדכי יוגב: אני מאמין למשרד העלייה והקליטה ואני אומר את זה אחרי שהוא יצא, שהוא יישב עם האנשים והוא יפתור את הבעיות.
מרדכי יוגב: את עושה פופוליזם זול.
קסניה סבטלובה: אבל אנחנו פה כדי לשמוע ממנו תשובות.
מרדכי יוגב: אני גם דואג לעולים.
מרדכי יוגב: יושב ראש הוועדה דואג לא פחות ממך.
קסניה סבטלובה: אז אתה גם מזלזל במעמד של וועדת העלייה והקליטה?
מרדכי יוגב: באתי לדיון כי זה חשוב לי.
קסניה סבטלובה: אבל אנחנו הזמנו את כל האנשים כדי לשמוע.
מרדכי יוגב: לא הלכתי לוועדת חוץ ובטחון ולא הלכתי לחינוך, באתי לפה כי זה חשוב לי.
קסניה סבטלובה: סליחה, לא מקובל מה שאתה אומר.
קסניה סבטלובה: אני מטפלת בזה יותר משנה.
מרדכי יוגב: אבל הדיבורים שלך לא יפים.
מרדכי יוגב: את בסדר, את מאה אחוז.
מרדכי יוגב: בסדר, אמר המנכ"ל שהוא מטפל.
קסניה סבטלובה: לא, זה מנכ"ל המשרד שאמר 'הפורום הזה לא מתאים לי, אני לא רוצה לדבר בפורום הזה'.
מרדכי יוגב: אבל הוא לא יכול.
קסניה סבטלובה: הוא כן יכול.
מרדכי יוגב: - - - לסגור עניין עסקי בפורום הזה.
מרדכי יוגב: יש דברים שלא לפורום הזה.
קסניה סבטלובה: הוא כן יכול לענות לשאלות שלהם.
מרדכי יוגב: זה פופוליזם לא מעבר לזה.
קסניה סבטלובה: פופוליזם זה מה שאתה עושה.
מרדכי יוגב: את לא דואגת לעולים, את דואגת לעצמך.
מרדכי יוגב: את דואגת לעצמך.
מרדכי יוגב: שמאל קיצון שדואג לעצמו.
קסניה סבטלובה: שמאל קיצון?
קסניה סבטלובה: בסדר, תתחיל.
קסניה סבטלובה: אתה כהנא חי שאתה דואג למתנחלים שלך ולא לעולים.
מרדכי יוגב: אני דואג לעולים, באתי לפה כי אני דואג לעולים.
מרדכי יוגב: אני נמצא בוועדה הזאת פי כמה - - -
קסניה סבטלובה: אני כבר שנה פה.
קסניה סבטלובה: שנה מטפלת בסיפור של דיפלומט.
מרדכי יוגב: הרבה מאז שאת נמצאת פה אני נמצא פה.
קסניה סבטלובה: בסדר, אני משום מה ראשונה בנוכחות בוועדת העלייה.
קסניה סבטלובה: איזה בלבול שכל.
קסניה סבטלובה: ממש, לא מתאים אפילו לך.
מרדכי יוגב: את מתבטאת לא יפה, מגיע לך שיתבטאו כלפייך לא יפה.
קסניה סבטלובה: אפילו לפופוליסט כמוך.
קסניה סבטלובה: אחרי שהשר שלך אורי אריאל גנב דיור ציבורי, עדיף שתשתוק בכלל.
קסניה סבטלובה: עדיף שלא תפתח את הפה שלך.
מרדכי יוגב: אל תבלבלי את השכל.
מרדכי יוגב: צורת הדיבור שלך לא מתאימה לכנסת ישראל.
מרדכי יוגב: לא בונה.
קסניה סבטלובה: אחרי שהשר שלך גנב, גנב, השר שלך גנב דיור ציבורי, אתה בכלל אל תפתח את הפה.
מרדכי יוגב: אני דואג לעולים האלה לא פחות ממך.
מרדכי יוגב: אני נמצא כאן לא פחות ממך.
אברהם נגוסה: לא מספיק לכם עכשיו?
מרדכי יוגב: לא, אני כבר לא רוצה להרגיז אותה.
מרדכי יוגב: אני רוצה - - - איזון.
מרדכי יוגב: פופוליזם זול.
קסניה סבטלובה: לא הצלחת בזה.
קסניה סבטלובה: כהנא חי זה מה שאתה.
מרדכי יוגב: יש פה דיון ענייני, אמרתי בדיון הענייני - - -
קסניה סבטלובה: דיון ענייני שאני יזמתי אותו.
מרדכי יוגב: ואני מכבד את זה, אני חושב שזה חשוב.
קסניה סבטלובה: ומה אמרת?
קסניה סבטלובה: 'בסדר, אל תעדכן אותנו.
קסניה סבטלובה: נחכה שנתיים ואז נגיע לרגע'.
מרדכי יוגב: אמרתי בואו נבקש ממנו עוד חצי שנה להגיד לנו את הפתרון.
קסניה סבטלובה: חצי שנה?
קסניה סבטלובה: לא אמרת שנה וחצי.
קסניה סבטלובה: אמרת שנה וחצי, זה מה שאמרת.
מרדכי יוגב: אמרתי חצי שנה, שזה שנה וחצי לפני.
מרדכי יוגב: את אפילו לא מקשיבה, לא לו ולא לי.
מרדכי יוגב: את מקשיבה לעצמך בכלל.
קסניה סבטלובה: זה לא מתאים.
קסניה סבטלובה: אם אין לו תשובות שיגיד 'בואו נדחה את הוועדה הזאת'.
מרדכי יוגב: יש לו תשובות.
אברהם נגוסה: הוא נתן - - -
קסניה סבטלובה: הוא לא נתן תשובה.
קסניה סבטלובה: מה זה תשובה?
קסניה סבטלובה: הוא אמר 'אנחנו מטפלים אבל לא נגלה לכם מה'.
קסניה סבטלובה: אנחנו רוצים לדעת.
מרדכי יוגב: הוא לא יכול כרגע.
אברהם נגוסה: הוא לא חייב לפרט את הפרטים של מה שהמשרד עושה.
קסניה סבטלובה: אבל לא ביקשתי לפרט פרטים, אמרתי לו 'תן לנו כיוונים, על מה אתם עובדים, במה אתם מתעסקים'.
מרדכי יוגב: תחזרי לתפקידך הקודם כעיתונאית חוקרת בארצות ערב, מתאים לך.
קסניה סבטלובה: תחזור עכשיו לכהנא חי.
קסניה סבטלובה: לנוער הגבעות.
מרדכי יוגב: מעולם לא הייתי שם.
קסניה סבטלובה: אז אולי תתחיל לבקר שם.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע אם לנציגי עירית ירושלים שמטפלים בקשישים, האם יש לכם הרגשה כזאת שבאמת יש פתרון ומשרד הקליטה עובד על פתרון והאם יש לכם חששות.
אברהם נגוסה: בואו נשמע דעות שונות, אם יש.
<מרינה קונצביה: אני מחזיקת תיק קליטה ועליה חברת מועצת העיר ירושלים.
<מרינה קונצביה: אני מכירה את הסיפור של דיפלומט הרבה שנים, יותר אני אגיד, אני מכירה את רוב הדיירים בדיפלומט אישית.
<מרינה קונצביה: הגיל הממוצע שם הוא מעל 90.
<מרינה קונצביה: זה אומר על דאגה גדולה מאוד.
<מרינה קונצביה: אני טוב מאוד מבינה את מה שיזמה קסניה ושזה ממש בא מליבה ולא בגלל סיבות פוליטיות, אתה טועה חבר הכנסת, אני נורא מצטערת, אבל זה לא כך.
<מרינה קונצביה: אני מכירה את קסניה גם הרבה שנים גם כעיתונאית מצוינת וגם כאשה שדואגת לדברים האלה ודואגת לפנסיונרים בעיר שלנו.
<מרינה קונצביה: זה ידוע.
<מרינה קונצביה: דבר שני, חבל שמנכ"ל משרד הקליטה יצא מהדיון.
<מרינה קונצביה: בעצם בתיק שלי, תקציב משרד הקליטה הוא 90%.
<מרינה קונצביה: זאת אומרת כל האחריות בעצם עוברת פחות או יותר למשרד הקליטה כי עירית ירושלים כידוע היום בכלל לא מקבלת עדיין את התקציב.
<מרינה קונצביה: מה שאני דואגת, אני מאוד מקווה שנמצא פתרון ומה שאומר ראש העיר שאף פעם לא היה לנו בירושלים בזמן כהונתו שמישהו מירושלים לא קיבל אישור להישאר בעיר במיוחד אנשים שהם כבר בקהילה שלהם וגם שיש להם את מרכז החיים בדיוק כמו שקסניה אמרה.
אברהם נגוסה: את מחזיקת תיק הקליטה בעירית ירושלים.
אברהם נגוסה: המנכ"ל אמר שלפני שבועיים שרת הקליטה הייתה במלון דיפלומט והבטיחה חד משמעית לקשישים שהם לא יהיו בחוץ ואף אחד לא ייגע בהם.
אברהם נגוסה: האם היית בביקור הזה ואם לא היית האם שמעת את זה?
<מרינה קונצביה: אני לא הייתי בביקור הזה אבל אני נפגשת עם כמעט כל 500 האיש האלה ומגיעות אלי המון תלונות והם דואגים מאוד.
<מרינה קונצביה: מה שמדאיג אותי, ואחר כך הצוות המקצועי שלנו ידבר גם על הדברים שהם עושים בדיפלומט, מדאיגה אותי המדיניות של משרד הקליטה, מה שהיה בשנת 2008 וגם בשנת 2014, זה דבר ידוע, שבאו פקידים ממשרד הקליטה ואמרו 'יש לכם פתרון, אתם יכולים לעבור לאשקלון', זה המדיניות של משרד הקליטה וזה מה שרציתי לשאול את המנכ"ל.
<מרינה קונצביה: אם הכל יישאר בירושלים - - -
אברהם נגוסה: הכל מצוי בפרוטוקול.
אברהם נגוסה: הוא אמר חד משמעית שלא מוציאים אותם מירושלים, שאלתי אותו והוא אמר את זה.
<מרינה קונצביה: חוץ מאלה שיצאו מרצונם.
אברהם נגוסה: אפשר להטיל ספק במה שהוא אומר, אבל יש פה פרוטוקול מוקלט.
אברהם נגוסה: אני לא בודק את הצורה הסובייקטיבית של אדם איך הוא חושב.
אברהם נגוסה: אני בודק איך הוא מציג את הנושא ואומר לנו.
<מרינה קונצביה: אני זוכרת את המשפט.
<מרינה קונצביה: חוץ מי שיקבל את ההחלטה מרצונו.
<מרינה קונצביה: זה היה גם בפרוטוקול.
<מרינה קונצביה: אני זוכרת את סוף המשפט הזה.
<מרינה קונצביה: זה מה שהיה.
<מרינה קונצביה: תבדקו במה שנרשם.
אברהם נגוסה: הוא אומר שיש עוד שנתיים.
אברהם נגוסה: שנה וחצי לפני אנחנו - - - פתרון אם צריכים לעשות את זה.
אברהם נגוסה: יכול להיות שיאריכו את זה.
אברהם נגוסה: אנחנו לא יודעים בדיוק, אבל הוא לוקח את האחריות שיימצא הפתרון.
<מרינה קונצביה: אם המדיניות הזאת לא תשתנה, זה מה שאני - - - אני זוכרת את סוף המשפט וזה מה שמדאיג אותי מאוד כי באמת באים אנשים ומבקשים, אומרים 'אנחנו יכולים לתת לכם פתרון דיור בעיר אחרת' ולאנשים האלה, כמה שאני יודעת, כמה מקרים זה היה טראומה לעבור מירושלים.
<מרינה קונצביה: (היו"ר מוטי יוגב)
מוטי יוגב: שאלתי היא, את לא היית בביקור של שרת הקליטה.
<מרינה קונצביה: אני כבר אמרתי שלא הייתי בביקור אבל אני מכירה כמעט את כל ה-500 אנשים שנמצאים בדיפלומט.
<מרינה קונצביה: חוץ מזה הייתי שם לפני זה ואני עוד אהיה, באים אלי אנשים מדיפלומט, הם באים אלי, גם כמו שקסניה סבטלובה מקבלת את התלונות מהאנשים האלה, אני מכירה אותם כמעט בשמות.
<מרינה קונצביה: זה מה שאני יודעת.
<מרינה קונצביה: אני יודעת עד כמה הדבר מדאיג את האנשים שם ויש שם גם אנשים בודדים שאין להם משפחה אבל שהם נמצאים כבר בירושלים וזה מרכז החיים שלהם והם לא יודעים מה יהיה איתם.
<מרינה קונצביה: לכן הייתי מאוד רוצה לקבל תשובות יותר ברורות ובאמת מה מתוכנן ממשרד הקליטה, כי עירית ירושלים היום לא כל כך יכולה לעזור לכם, חוץ מזה שאנחנו יכולים לקדם את המשא ומתן ולדבר ולחפש את הפתרונות דיור.
<מרינה קונצביה: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לצוות המקצועי שמכיר את העניין.
<רחל פוסטולובסקי: אני סגנית מנהלת אזור דרום וירושלים, אני מכירה את מלון דיפלומט ומלווה אותו אישית משנת 1991.
<רחל פוסטולובסקי: אני מעריכה את המחויבות של משרד הקליטה אבל אני עדיין מאוד מאוד דואגת.
<רחל פוסטולובסקי: אנחנו עובדים בשותפות 25 שנה עם משרד הקליטה ועירית ירושלים על התכניות היום יומיות של המלון כדי לאפשר מצב חיים טוב לאותם קשישים, בתכניות של שכונה תומכת, פעילויות וטיפול אישי.
<רחל פוסטולובסקי: הייתי מאוד שמחה שהשיתוף הזה על העתיד שלהם יתקיים איתנו בשיתוף כבר מעכשיו.
<רחל פוסטולובסקי: הלחצים שהדיירים נמצאים בהם הם אדירים, אנה עובדת סוציאלית שם, היא נפגשת איתם יום יום.
<רחל פוסטולובסקי: אי הוודאות של בנאדם, גם אם מבטיחים לו שהוא יישאר בירושלים לא מספקת אותו.
<רחל פוסטולובסקי: אנשים קשישים, אנשים שעברו דברים, הם בחרדות.
<רחל פוסטולובסקי: הייתי במעבר כשהעבירו את מלון רם למלון דיפלומט.
<רחל פוסטולובסקי: זה בתוך ירושלים.
<רחל פוסטולובסקי: אני לא אשכח את החוויות של האנשים שהרגישו אבודים.
<רחל פוסטולובסקי: גם קשישים שעוברים ממקום מסוים למקום אחר זה דורש תהליך של הכנה, תהליך של לשמוע אותם, לראות מה הם רוצים, מה מתאים להם, איזה חלופות.
<רחל פוסטולובסקי: אנחנו חייבים להיות בדרך הזאת כבר עכשיו.
<רחל פוסטולובסקי: פנינו למשרד הקליטה, ביקשנו לקיים איתם דיון, עם פיני, מנהל רשות הקליטה ולא נענינו, ואני מוטרדת.
<רחל פוסטולובסקי: אני לא רוצה להיות שותפה ברזי הדברים שאני לא אמורה לדעת אבל אנשים הם בני אדם והבטחות, צריך לתת להם דברים שהם יותר בהירים.
<פיני גלינקביץ: אני מנהל את רשות הקליטה בעירייה.
<פיני גלינקביץ: אני מברך על הדיון הזה.
<פיני גלינקביץ: אני חושב שהוא באיחור.
<פיני גלינקביץ: אני לא קונה כל כך מהר את הדברים של המנכ"ל שנאמרו שיש עוד שנתיים.
<פיני גלינקביץ: אנחנו באיחור של שנתיים.
<פיני גלינקביץ: אתם לא מבינים.
קסניה סבטלובה: ואפילו של עשר שנים.
<פיני גלינקביץ: אנחנו באיחור של אולי עשר שנים אבל בוודאי באיחור של שנתיים ויש עוד שנתיים.
<פיני גלינקביץ: לא יכול להיות מצב כזה, זה לא שאתה מעביר רהיט ממקום למקום.
<פיני גלינקביץ: אתה חייב להיערך לנושא הזה, אתה חייב להיערך ברמה העירונית, אתה חייב להיערך מבחינת מקומות, אתה חייב להיערך מבחינת המשפחות, להיכנס לכל משפחה ומשפחה מתוך ה-500 או 400 משפחות שיש שם, בודדים, לעשות תסקיר של כל אחד ואחד, להכיר כל משפחה, למצוא פתרון לכל משפחה ומשפחה, זה תהליך שלוקח זמן.
<פיני גלינקביץ: אנחנו מכירים את ירושלים, אין מקומות בירושלים.
<פיני גלינקביץ: אין מקומות אופציונאליים ואני לא יודע איזה קלף מוציאים מהשרוול אבל אנחנו באיחור של שנתיים.
<פיני גלינקביץ: אנחנו באיחור כי עצם זה, אתם יודעים מה, זה ששרת הקליטה הייתה שם בסיור והרגיעה, אותי זה יותר מפחיד.
<פיני גלינקביץ: כי אף אחד מהגורמים המקצועיים – ואני מדבר מקצועית בלבד, ממש לא פוליטית – אף אחד מהגורמים המקצועיים לא היה בתוך הסיור הזה ואפילו נציגים של עירית ירושלים לא היו בסיור הזה.
קסניה סבטלובה: סליחה שאני קוטעת אותך, זה סיפור ספונטני שנקבע מהבוקר לערב.
קסניה סבטלובה: וגם לא כל הדיירים ידעו עליו.
<פיני גלינקביץ: יכול להיות, אבל אם זה ספונטני זה אומר שזה חמור ומשהו מציק לאנשים ואנחנו היינו בדברים האלה גם בפסגת זאב.
<פיני גלינקביץ: כל הסיפור של המעבר, זה קשה לנו לעבור ממקום למקום, לקשיש עוד יותר ולמערכת המקצועית שצריכה לחבר אותו.
<פיני גלינקביץ: יושבת כאן עירית ירושלים שמטפלת ומשקיעה המון כסף, זמן ומשאבים ומכירה כל משפחה.
<פיני גלינקביץ: אני יכול להגיד לכם שלמרות מה שאלכס אמר, ידידי הטוב כאן, אנחנו שתי פגישות ניסינו ליזום איתם, ביוזמה של עירית ירושלים.
<פיני גלינקביץ: פגישות שנקבעו ביומן.
<פיני גלינקביץ: אני יכול להגיד לכם אפילו כמדיניות עירונית, זה בא מראש העיר, בואו תקבעו כדי לקדם את הנושא הזה.
קסניה סבטלובה: מתי פנית בפעם האחרונה?
קסניה סבטלובה: נדבר עובדות, לאלה שמדברים כאן על פופוליזם, לסבר את האוזן.
<פיני גלינקביץ: פניה אחת הייתה לדעתי באוגוסט, ישיבה קודמת הייתה צריכה להיות לפני שבוע ונדחתה על ידי משרד הקליט שאמר 'יש פתרון הכל בסדר'.
<פיני גלינקביץ: אני כן חייב להגיד שמשרד הקליטה אומר שהכל יהיה בסדר.
<פיני גלינקביץ: הלוואי, אבל אתם יודעים, מתוך הניסיון והעבודה לאורך השנים והרגישות עם האנשים והקהילה, גם עולים, גם קשישים, גם פגועים, חלקם תשושים.
<פיני גלינקביץ: אנחנו מכירים את המצב, זה רגיש, זה מחייב את העבודה כבר עכשיו.
<פיני גלינקביץ: אני שמח על הפגישה, שמענו את מה שאלכס אמר שהוא יקבע והוא יודע לעבוד עם עירית ירושלים.
<פיני גלינקביץ: אנחנו מחכים לפגישה כי שתי פגישות נדחו, אנחנו רוצים לקיים את הישיבה הזאת, היא חשובה.
<פיני גלינקביץ: אנחנו שמים כסף, זמן, משאבים, מלווים כל משפחה.
<פיני גלינקביץ: אנחנו רוצים שהם יישארו בירושלים.
<פיני גלינקביץ: אלה משפחות שחיות כאן 20 שנה, הן מחויבות, הן רוצות להישאר.
<פיני גלינקביץ: תחשבו שמוציאים אותם גם מהמקום וגם שמים אותם באיזה מקום מרוחק אחר, המשבר הוא כפול והם לא יחזיקו מעמד.
<פיני גלינקביץ: לכן אני מברך על הפגישה, ואני רוצה לקדם את שיתוף הפעולה המקצועי של כל הגופים כי לבד אי אפשר.
<פיני גלינקביץ: אז חבר'ה, גם אנחנו אנשי מקצוע, אפשר לשתף אותנו בהתלבטויות.
<פיני גלינקביץ: לפעמים יש שתי אופציות, אופציה אחת לדיור חלופי – וסתם אני זורק - בפסגת זאב למשל, ואחת בקרית יובל.
<פיני גלינקביץ: תשאלו את העיר.
<פיני גלינקביץ: אנחנו יודעים איפה יש שירותים, איפה יש שירותי רווחה, אנחנו מכירים את הרשות העירונית, אנחנו מעורבים ורוצים להיות מעורבים.
<פיני גלינקביץ: תתחברו כי בכוחות משותפים נוכל לעשות את זה.
<פיני גלינקביץ: אם כל אחד משאיר את כל הקלפים ו'יש דיונים, יהיה בסדר', אנחנו קצת חוששים.
<פיני גלינקביץ: אז נשמח לכל שיתוף פעולה כי אנחנו לא בורחים מהעניין, אנחנו מכירים את הקשיים ורוצים להירתם, כל הצוות רווחה כאן.
<פיני גלינקביץ: אם אתם מכירים את התכניות, עובדים סוציאליים שנשארים, פעילויות מועדוניות ושכונה תומכת ועוד תמיכות שיש כאן בתוך דיפלומט כדי שהמקום יתפקד הכי טוב.
<פיני גלינקביץ: אנחנו קוראים לשיתוף פעולה, והשעון מתקתק.
<פיני גלינקביץ: עוד שנה וחצי זה לא זמן, זה עכשיו.
<פיני גלינקביץ: זה מאוחר.
מוטי יוגב: מי עוד מהנוכחים פה רוצה לדבר?
<אנה ציפיס: אני עובדת סוציאלית בעירית ירושלים, אני עובדת במלון 15 שנה.
<אנה ציפיס: אני רוצה להצטרף לדברים שנאמרו קודם ולהביא את דאגת הדיירים.
<אנה ציפיס: אני אכן כן הייתי בביקור השרה לפני שבועיים.
<אנה ציפיס: הביקור באמת נקבע באופן ספונטני, תלינו מודעות אבל לא הספקנו להודיע לכל הדיירים וגם אין לנו את האמצעים הטכנולוגיים לכך.
<אנה ציפיס: אני רוצה להדגיש שמתוך 470 דיירים שגרים בדיפלומט היום הגיעו יותר מ-300 וזה לדעתי רק מהווה את הדאגה שלהם, הרבה דיירים באו, כל אחד עם ההליכון שלו, בקושי, ואפשר היה לראות את הדאגה.
<אנה ציפיס: השרה אכן דיברה על כך שלכל אחד יימצא פתרון בירושלים ויחד עם הדיירים מאוד שמחתי לשמוע שזה מה שהשרה מבטיחה.
<אנה ציפיס: אני רוצה להגיד שגם אחרי הביקור אני שומעת עדיין את הדאגה של הדיירים.
<אנה ציפיס: לדעתי כי לא נאמר פתרון קונקרטי שמצפה להם ואני יכולה רק להגיד שהם ממשיכים לדאוג ויחד איתם אני מקווה שאכן יימצא פתרון בירושלים.
קסניה סבטלובה: יש לי שאלה אליך.
קסניה סבטלובה: קודם כל אני מכיר את המחויבות שלך ואני יודעת את המצב המאוד מאוד לא קל ששורר במלון כי אנשים מבוגרים, יש גם אדם בגיל ממוצע ששומע את ההבטחות ואומר 'בסדר, יש לי על מי לסמוך, אני יודע שהכל בסדר'.
קסניה סבטלובה: בן אדם שהוא בן 90 צריך בטחון.
קסניה סבטלובה: קודם כל הייתי רוצה לשמוע ממך, לתחושתך, מה צריך לקרות כדי שאנשים היום יחושו בטחון, כדי שהם ידעו שלא חס וחלילה כל החששות שלהם יתממשו, מה צריך לעשות כי את מכירה אותם הכי טוב.
<אנה ציפיס: לדעתי הם צריכים לשמוע על הפתרונות כמו שאנחנו צריכים לשמוע על הפתרונות ולהיערך, כי כל מעבר בגיל הזה גם אם הוא מחדר לחדר בדיפלומט דורש הרבה מאמץ וחשיבה והיערכות, כשדייר עובר מחדר לחדר אנחנו מראים לו את החדר והוא מתלבט ומתייעץ, אז על אחת כמה וכמה מעבר כזה.
מוטי יוגב: בבקשה.
מוטי יוגב: אביטל ארצי.
<אביטל ארצי: אני רוצה להוסיף על מה שאנה אמרה.
<אביטל ארצי: אני באמת מלווה ופוגשת את הקשישים האלה באופן יום יומי.
<אביטל ארצי: לשאלתך, אני חושבת שאחד הדברים שיכול להרגיע אותם, זה שאנחנו שותפים מלאים נדע מה הולך להיות הכיוון כי כרגע הבטחות, טובות ככל שיהיו, הן לא מהוות בטחון מספיק לדיירים האלה ואנחנו בתחושה שהדיירים לא מרגישים שיש להם על מי לסמוך.
<אביטל ארצי: אני חייבת לציין שגם הביקור של השרה שבאמת היה מאוד מבורך, עדיין שמעתי שדיירים יצאו ממנו בתחושה שנכון, נאמרה הבטחה כללית אבל לא שמעו אותם, לא הקשיבו לקול שלהם, לא שמעו את הדאגה.
<אביטל ארצי: אם אנחנו, שאנחנו שותפים מלאים והייתה פה כבר בקשה לשקיפות, אם אנחנו שאנחנו שותפים מלאים נדע כיוון, משהו, גם אם לא פרטים ואני מסכימה עם מה שאמרה רחל, גם אם לא פרטים שאנחנו יכולים להיות חשופים אליהם, אנחנו שנמצאים בקשר יום יומי נוכל להעביר את המסר שהוא מסר יותר מרגיע.
<אביטל ארצי: אני מסכימה גם עם כל מה שאמר פיני קודם, ההיערכות צריכה הייתה להתחיל אתמול.
<ז'אן סוקולובסקי: אני מייצגת את עמותת כן קליטה.
<ז'אן סוקולובסקי: אנחנו עובדים ועבדנו מהתחלה לפני לפחות 25 שנה במלון דיפלומט, יש לנו נציגה שם כל הזמן, היא מכירה כל דייר שם.
<ז'אן סוקולובסקי: אני רוצה להצטרף לכל הדאגות האלה ואנחנו רוצים להיות שותפים לכל הנושא.
<ז'אן סוקולובסקי: אנחנו אלו שדאגנו לפני אולי 20 שנה לשים את תחנת האוטובוס מס' 7.
<ז'אן סוקולובסקי: אף אחד לא דאג לזה, וכל העבודה שלנו היא בהתנדבות.
<ז'אן סוקולובסקי: אני כן הייתי בביקור הראשון של שרת הקליטה כשהם הכריזו על מכירת המלון והיא הבטיחה שהכל יהיה בסדר ומאז לא שמענו שום דבר.
<ז'אן סוקולובסקי: אנחנו לוחצים על משרד הקליטה מאז, מהרגע הראשון שידענו על המכירה.
<ז'אן סוקולובסקי: אנה מכירה את העבודה שלנו וגם פיני מכיר.
<ז'אן סוקולובסקי: כולם יודעים על כן קליטה וזה מאוד חשוב שאנחנו נהיה גורם פעיל בכל הנושא הזה.
<ז'אן סוקולובסקי: אנחנו ממשיכים לתת שירותים דרך מרכז המינהל הקהילתי שאלתיאל, התעמלות ופסיכולוגיה וכל מיני דברים שאנחנו מספקים והכל בהתנדבות, ודואגים לכל אחד מהם.
מוטי יוגב: אני רוצה לומר בהקשר זה כמה דברים.
מוטי יוגב: אחד – אני אומר לחברתי חברת הכנסת קסניה, בלי קשר לגופם של דברים, עומד פה מנכ"ל ואת לא נותנת לו לדבר.
מוטי יוגב: הוא בא עם תשובות.
קסניה סבטלובה: הוא לא בא עם תשובות.
מוטי יוגב: תרשי לי.
מוטי יוגב: הוא בא עם תשובות ויהיו לו תשובות.
מוטי יוגב: אני רוצה לדבר לגופו של עניין.
קסניה סבטלובה: הוא לא בא עם תשובות מוטי, זה לא נכון.
קסניה סבטלובה: הוא בא ואמר 'הכל יהיה בסדר' אנחנו רוצים כפי שאתה שומע מכל הגופים, רוצים לשמוע איך יהיה בסדר.
קסניה סבטלובה: את השלבים.
קסניה סבטלובה: זה תפקידנו, שלך ושלי.
מוטי יוגב: אני יודע.
מוטי יוגב: בשביל זה אני פה.
מוטי יוגב: לא רק את.
מוטי יוגב: בשביל זה אני פה ולא בחוץ ובטחון שיש שם ישיבה סגורה ש- - -
קסניה סבטלובה: גם אני הייתי צריכה להיות בחוץ ובטחון.
מוטי יוגב: ואני לא בחינוך ולא במקום אחר, באתי לפה כי מלון דיפלומט והאנשים שם מעניינים אותי.