GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<לינדה אביטן: תבואו בראש חודש לראות אותנו.
אברהם נגוסה: קודם כל אני מאד מודה לכולם, לכל מי שבא והשתתף ובמיוחד גם למי שנשאר עד הסוף, כי הנושא הזה חשוב לנו.
אברהם נגוסה: כולנו ביחד צריכים לחפש פתרון.
אברהם נגוסה: אני אמרתי אתמול, אחדותנו חשובה מאד והאחדות בין התפוצות לבין מדינת ישראל, היא נכס לשני הצדדים.
אברהם נגוסה: לכן חובתנו לשבת לדבר ולעשות, כדי שיהיה פתרון מוסכם על כל הצדדים.
אברהם נגוסה: אני חושב שכולנו נמשיך לעשות כדי להגיע ליעד הזה.
אברהם נגוסה: כיוון שהנושא מאד כבד ומאד חשוב ומשמעותי, הוועדה תקיים דיון נוסף לפני שתגבש את מסקנותיה, ואני בהחלט מקבל את ההצעה של, חברת הכנסת תמר זנדברג.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקיים עוד דיון בעוד ארבעה חודשים.
נחמן שי: על מה עוד דיון?
תמר זנדברג: עדכון על המשא ומתן.
אברהם נגוסה: כן, בעוד ארבעה חודשים, כדי לשמוע דיווח משני הצדדים על המשא ומתן.
נחמן שי: מתי הבג"ץ הבא?
אברהם נגוסה: אותנו לא מעניין מה שבבג"ץ.
תמר זנדברג: זה לא חשוב.
אברהם נגוסה: זה לא שייך לנו, זה לא במגרש שלנו.
אברהם נגוסה: מה שיהיה בבג"ץ, שיהיה.
אברהם נגוסה: זה לא מעניין אותנו, אנחנו לא צד בזה.
אברהם נגוסה: במסגרת תפקידנו פה בכנסת אנחנו נמשוך לדון בנושא הזה.
אברהם נגוסה: בעוד ארבעה חודשים אנחנו נקיים דיון ונדרוש דיווח גם ממשרד ראש הממשלה, גם מהתנועות הדתיות – מה התוצאה של המשא ומתן ואנחנו נשמח.
אברהם נגוסה: אני מאד מודה לכולם.
אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם, איתי חבריי, חברי הכנסת, חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברת הכנסת יעל כהן-פארן וחבר הכנסת יואל רזבוזוב.
אברהם נגוסה: היום הכנסת מציינת ועושה גם במליאה ישיבה חגיגית לציון 100 שנה להצהרת בלפור.
אברהם נגוסה: אנחנו במסגרת הזו מציינים היום גם פה בוועדה.
אברהם נגוסה: כידוע לכולם, לפני 100 שנה ב-2.11.1917 ממשלת כבוד מלכותו התומכת בהקמת בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל, זה הבריטים.
אברהם נגוסה: הכרזה חשובה זו סללה את הדרך להקמת מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: לצערי, ביום הזה הודיעה שגרירות בריטניה שהם לא ישלחו נציג לוועדה מכל מיני סיבות שלהם שהם לא הספיקו להגיע.
אברהם נגוסה: השגריר יוכל להשתתף בדיון אולי בחוץ וביטחון אז אולי יהיה במליאה אבל אצלנו לוועדה אין להם כנראה מספיק כוח אדם לשלוח.
אברהם נגוסה: כידוע לכולנו, ההצהרה הזאת היא באמת חשובה להיסטוריה של עם ישראל בעת המודרנית.
אברהם נגוסה: ההצהרה הזו שהמסמך הזה שהביאו אותו ל- - - באותו זמן שהיה והביא את זה להכרה בינלאומית.
אברהם נגוסה: מהכרה של האימפריה הבריטית להכרה הבינלאומית, וכך ב-1947-48 את ההחלטה והקמת מדינת ישראל, ולכן זה מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: בעיקר גם בוועדה שלנו כוועדת עלייה, הקליטה והתפוצות שמאז הקמת המדינה מספר העולים גדל למדינת ישראל בגלל שיש בית לאומי בארץ ישראל ועד היום הגיעו לישראל 3.5 מיליון עולים חדשים למדינת ישראל.
אברהם נגוסה: לכן היום הצהרת בלפור היא משמעותית גם בתחום העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: לכן, אשמח לשמוע את דברי המשתתפים פה בדיון.
אברהם נגוסה: כמובן, בהתחלה, חבריי חברי הכנסת ולאחר מכן נציגי המשרדים.
אברהם נגוסה: נמצאים פה נציג משרד החוץ, נציג ההסתדרות הציונית, הסוכנות היהודית, כמובן גם המשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה.
אברהם נגוסה: ואני בטוח גם הקונגרס היהודי האירו-אסייתי גם הנציג נמצא פה ובהמשך אנשים יצטרפו והפדרציה הציונית דרום אפריקה.
אברהם נגוסה: זה פשוט אני - - -
<קריאה: ברוך שובך.
אברהם נגוסה: הייתה לי הזדמנות, באמת הזדמנות להיות בדרום אפריקה בסוף השבוע.
אברהם נגוסה: הקהילה היהודית שם ציינה את 100 שנה להצהרת בלפור.
אברהם נגוסה: אני הייתי האורח שם ודיברתי שם.
אברהם נגוסה: קהילה מאוד איכותית, חזקה, מאוחדת ואוהבת את מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: הייתה לי גם הזדמנות להסתובב ולבקר במוסדות חינוכיים של הקהילה, בתי הספר היהודיים, יסודי, גן ילדים, תיכון, ישיבה וגם בתי הכנסת.
אברהם נגוסה: פשוט ראשי הקהילה מאוד מאוד אוהבי ישראל והם איתנו, ולכן יישר כוח וגם ראיתי שם משהו שלא ראיתי בקהילות האחרות שיש להם פרוייקט או תכנית מיוחדת בעניין חינוך יהודי.
אברהם נגוסה: מי שמנהל אותו נקרא, רבי רמון, מנהל את העניין.
אברהם נגוסה: זה לא יאומן שזו פעם ראשונה בתפוצות שיהיה תואר שני בחינוך יהודי, שם במסגרת התכנית הזו.
אברהם נגוסה: יישר כוח מה שהם עושים.
אברהם נגוסה: אנחנו נזמין אותם לפה לוועדה, נקיים דיון כדי להזמין גם את כל משרדי הממשלה והמוסדות הלאומיים גם.
אברהם נגוסה: באמת אפשר להעתיק את המודל הזה לקהילות בתפוצות בכל העולם.
אברהם נגוסה: זה מודל מאוד חשוב על הציונות, על יהדות והקשר לישראל.
אברהם נגוסה: נמשיך עכשיו בדיון שלנו.
קסניה סבטלובה: תודה כבוד היושב ראש, שלום לכל הנוכחים.
קסניה סבטלובה: אכן זה יום חג שאנחנו מציינים אותו היום בכנסת ישראל ובמדינה שלנו.
קסניה סבטלובה: ואם אנחנו חוזרים בזיכרון ל-100 שנים אחורה אז אנחנו מבינים שבריטניה שעשתה מהלך נועז, אפשר לומר, ולא מובן מאליו בכלל.
קסניה סבטלובה: כי הרי בריטניה אז ב-1917 היא היא המדינה המוסלמית הגדולה ביותר בעולם.
קסניה סבטלובה: מתפרקת האימפריה העותמאנית והאימפריה הבריטית שהיא חולשת על מרחבים עצומים: הודו, מצריים, עיראק, מדינות אחרות ששם יש לה גם שליטה ממשית וגם השפעה.
קסניה סבטלובה: למרות כל זה, למרות החששות שכן היו, היו חששות, כמו שיש היום גם למנהיגי העולם שתומכים במדינת ישראל ובעם היהודי, גם אז היו חששות, גם אז היו שיקולים.
קסניה סבטלובה: אבל בריטניה בחרה להיות בצד הנכון של ההיסטוריה, בצד של האמת, בצד של העם היהודי שסבל וחיפש את ביתו והגיע לביתו ובין היתר בזכות הצהרת בלפור, בזכות מאמציו של חיים ויצמן שהוא בחוכמה רבה מצא את הדרכים הנכונות אל ההנהגה הבריטית ודחף את העניין הציוני והגיע לכדי מסמך שהוא מסמך היסטורי ממדרגה ראשונה של חשיבות למדינתנו.
קסניה סבטלובה: לצערנו הרב אנחנו רואים שגם היום לאחר כ-100 שנה ישנם גורמים רבים, גם גורמים פוליטיים וגם גורמים חוץ פוליטיים מחוץ למערכת הפוליטית במדינות אירופה וגם בבריטניה עצמה שמנסים היום להתכחש לאותה הצהרת בלפור.
קסניה סבטלובה: בין אם זה בהשפעה של תנועות כגון ה-BDS בין אם זה משיקולים ציניים, פוליטיים כאלה ואחרים.
קסניה סבטלובה: מנסים ככה קצת להנמיך את העניין הזה של הצהרת בלפור ויש כאלה אפילו גורמים שמנסים לגרום לדיונים בפרלמנט הבריטי על ביטול של הצהרת בלפור.
קסניה סבטלובה: מה שמצער פה זה שבאמת אנחנו נתקלים לא פעם בבורות מוחלטת ברחבי העולם.
קסניה סבטלובה: גם בתפוצות היהודיות, דרך אגב, לא בדיוק יודעים למרות שהמסמך הזה הוא לא קשה להבנה הוא גם לא מסמך ארוך.
קסניה סבטלובה: אבל לא כל כך יודעים להגן עליו כי כאשר גורמים שמאשימים את ישראל בזה שהיא מדינה שאינה מאפשרת לעמים אחרים את החופש והחירות ובעצם מטילה את כל האשמה באותו המסמך המכונן בעצם אף אחד לא יודע, לא אף אחד אבל הרבה אנשים לא יודעים כיצד להתגונן בפני זה.
קסניה סבטלובה: ולכן זה עלינו, על מדינת ישראל לעשות יותר בתחום של הסברה ויש פה נציגים מצויינים של המשרדים הממשלתיים ושל הארגונים היהודיים שאכן אחראים לדבר הזה שהפנימו והבינו וידעו לקרוא נכונה את ההצהרה הזאת שנתנה אפשרות וצוהר לבית לאומי של יהודים כאן בארץ ישראל בלי לשלול, כאמור כמו שכתוב בהצהרה הזאת, את הזכויות האזרחיות והדתיות של המיעוטים האחרים.
קסניה סבטלובה: אז, המיעוטים האלה לא היו מיעוטים אלא הם היו הרוב כאן בארץ ישראל.
קסניה סבטלובה: כעבור כ-100 שנה אנחנו מסתכלים על ההצהרה הזאת ואנחנו יודעים שעלינו להמשיך ברוח של ההצהרה כאשר אנחנו בונים פה את הבית הלאומי שלנו, ממשיכים לבנות אותו.
קסניה סבטלובה: קוראים לכל היהודים בעולם להגיע לכאן, זה הבית של כל יהודי באשר הוא, בין אם זה דרום אפריקה, הודו, רוסיה, אתיופיה או ארצות הברית.
קסניה סבטלובה: בין אם הוא יבחר היהודי הזה להגיע לפה זה צריך להיות בית שלו.
קסניה סבטלובה: בלי לשכוח כמובן מהזכויות שמובטחות גם על ידי החוקים כאן במדינת ישראל וגם על ידי אותן מילים גורליות של הצהרת בלפור, של הבטחת הזכויות של המיעוטים כמו שזה מקובל במדינות הדמוקרטיות.
קסניה סבטלובה: אני רוצה באמת לברך את כולם ולאחל לנו לחגוג מאות בשנים של הצהרת בלפור והצלחה של הבית הלאומי שלנו, הרי היא מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: תודה חברת הכנסת קסניה סבטלובה.
אברהם נגוסה: אני רוצה להזכיר גם למשתתפים, בתום הישיבה הנכם מוזמנים לבקר בתערוכה, 100 שנה להצהרת בלפור.
אברהם נגוסה: התערוכה מוצגת בקומה 1, בתערוכה מוצגים פרטים אשר בחלקם לא הוצגו קודם.
אברהם נגוסה: חלקם מעידים על ההתרגשות שקדמה לביקורו של בלפור בארץ אז אתם מוזמנים אחרי הדיון.
יעל כהן-פארן: תודה רבה אדוני היושב ראש.
יעל כהן-פארן: אני גם רוצה להצטרף לברכות על קיום הדיון ביום החשוב לציון 100 שנה להצהרת בלפור הכל כך חשובה ואני לא אחזור על דבריי חברתי, קסניה סבטלובה, שאני מסכימה עם כל מילה שאמרת.
יעל כהן-פארן: אני רק רוצה איזשהי פרספקטיבה, זה בסך הכל היה לפני 100 שנה, אף אחד מאתנו לא חי אז.
יעל כהן-פארן: דמיינו שזה רק 100 שנה מאז שהייתה פה אימפריה בריטית, כל הקולוניאליזם, מלחמת עולם ראשונה.
יעל כהן-פארן: אנחנו מדברים על טווח זמן לא כל כך ארוך.
יעל כהן-פארן: פרספקטיבה של עוד 100 שנה, העולם כנראה ייראה אחרת לגמרי, כמו ש-100 שנה מהיום העולם היה שונה לחלוטין ואני חושבת שבראייה הזאת גם צריכים איזשהו מימד של זמן, זאת אומרת להבין כמה הכל מאוד מאוד שברירי.
יעל כהן-פארן: העולם יכול להשתנות מאוד מהר, הוא משתנה כל הזמן, אם זה שינויי אקלים, פליטים, שינויים פוליטיים מאוד גדולים.
יעל כהן-פארן: הם קרו רק ב-100 שנה האחרונות בצורה דרמטית ואנחנו לא מחוסנים, לא לעולם חוסן.
יעל כהן-פארן: מה שקרה ב-100 שנה האחרונות כנראה יקרה גם ב-100 שנה הקרובות.
יעל כהן-פארן: אז ההצהרה הזאת שהביאה אותנו לכאן, אנחנו באמת מדינה, כבר לא כל כך צעירה, אבל עדיין ביחס למדינות העולם כל כך צעירה וכשהיא הוקמה וההצהרה הזאת נתנה לה את האור הירוק להתחיל, העולם היה מאוד שונה.
יעל כהן-פארן: אנחנו צריכים לראות איך ההשרדות שלנו כאן
יעל כהן-פארן: בראייה גלובלית ובראייה של פרספקטיבה של זמן איך אנחנו דואגים להשרדות שלנו כאן, לשמור על המקום שלנו במקום כל כך רגיש ושברירי, אפשר לומר, המזרח התיכון.
יעל כהן-פארן: שברירי מבחינה פוליטית ועם מלא תהפוכות ואנחנו צריכים תמיד לזכור את זה, תמיד לזכור את הפרספקטיבה הפוליטית.
יעל כהן-פארן: אני רוצה להוסיף משהו קטן אישי, לפני בערך חצי שנה אני הייתי באיזשהו אירוע של מפגש של המפלגות הירוקות מכל העולם.
יעל כהן-פארן: אני כנציגת התנועה הירוקה בתנועה, כמובן, אבל נסעתי למפגש כזה.
יעל כהן-פארן: הזמינו אותי שם לפאנל שנגע ל-100 שנים להצהרת בלפור.
יעל כהן-פארן: בהתחלה לא הבנתי מה זה הפאנל הזה ואז מהר מאוד הבנתי שהוא אורגן על ידי פרלמנטרים ומומחים, בעיקר מהמפלגה הירוקה הסקוטית, וכמובן כל כולו נגע - - - הם לא הסכימו שאני אשתתף בפאנל, אני מהמחנה הציוני, לא הסכימו שמישהו ציוני ישתתף בפאנל.
יעל כהן-פארן: כמובן שלא הלכתי אליו וגם ניסיתי לדאוג שהוא יהיה מאוד צנוע בלו"ז, הוא לא הופיע במקום בולט שלא יגיעו אליו יותר מדיי אנשים.
יעל כהן-פארן: כמובן שלא יכלו לבטל את זה, זו ועידה דמוקרטית.
יעל כהן-פארן: אבל בסופו של דבר נוכחתי עד כמה הקמפיין הזה שבעצם לקרוא לצערה או התחרטות של ממשלת אנגליה על אותה הצהרה, אני לא אגיד שהוא אדיר וענק, אבל יש לו בסיס לא מועט בלפחות מחוזות מסויימים בעולם, למשל סקוטלנד שהיא חלק מבריטניה.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שאנחנו צריכים לשים לב גם לזה ולתשומת לב העולמית שהייתה עכשיו, השנה, בחודש האחרון לנושא של הצהרת בלפור ולקחת גם את זה לתשומת לבנו ולאיך אנחנו כמדינת ישראל שהיא המדינה הכי לגיטימית, אין עוררין על כך, צריכה לראות איך היא מורידה את ההתנגדויות האלה, איך היא מביאה לכך שהן פשוט לא קיימות יותר.
אברהם נגוסה: יש לנו נציג משרד החוץ, אופיר קריב, מנהל מחלקת צפון אירופה, בבקשה.
<אופיר קריב: תודה רבה.
<אופיר קריב: אדוני היושב ראש וברכות גם ממני כאיש משרד החוץ אבל גם אישית על יום הדיון הזה ועל ציון האירוע החשוב הזה.
<אופיר קריב: מבחינתנו הצהרת בלפור היא אבן יסוד ונכס מדיני ודיפלומטי ממדרגה ראשונה.
<אופיר קריב: זה אבן דרך שהובילה, כפי שאמרת בדבריך, גם בסיכומו של דבר להקמת מדינת ישראל וכך אנחנו רואים את זה וכך אנחנו מתייחסים לזה.
<אופיר קריב: הנושא הזה נמצא השנה ב-2017 וימשיך גם קצת לתוך 2018, נמצא גבוה על סדר היום של משרד החוץ.
<אופיר קריב: דגש על פעילויות בבריטניה אבל גם במדינות רבות אחרות נעשו אירועים ונעשו פעילויות במדינות רבות.
<אופיר קריב: אם אנחנו מדברים על מאמר של מנכ"ל משרד החוץ שהתפרסם בעיתונות העולמית, מדברים על קמפיין טוויטר מקיף שהגיע ל-5.5 מיליון איש שהביא את המסרים של בלפור.
<אופיר קריב: משרד החוץ הפיק שני סרטים בנושא והפיץ גם את זה במדיה האלקטרונית וברשתות החברתיות וזה זוכה לחשיפה רבה מאוד.
<אופיר קריב: השגרירות בלונדון גם כן משקיעה הרבה מאוד תשומת לב והרבה מאוד פעילויות.
<אופיר קריב: אפשר להגיד שגולת הכותרת או האירוע המרכזי היה כמובן ביקורו האחרון של ראש הממשלה בלונדון, ביקור מוצלח מאוד בארוחת הערב החגיגית לציון 100 שנה לבלפור בהשתתפות ראש ממשלת בריטניה, תרזה מיי.
<אופיר קריב: אפרופו כאן הייתי מוסיף הערה לגבי ההתנגדויות והערעורים על בלפור בבריטניה.
<אופיר קריב: התופעה כמובן קיימת, תמיד הייתה קיימת ואנחנו התנועה הציונית ואחר כך מדינת ישראל מתמודדות עם האתגרים האלה מיום הקמתה.
<אופיר קריב: אנחנו ממשיכים ומתמודדים עם זה.
<אופיר קריב: אני חושב שתוצאת ההתמודדות שלנו משתקפת גם בעמדה הרשמית של בריטניה כפי שבוטאה על ידי ראש הממשלה מיי וגם על ידי שר החוץ ג'ונסון שהדגש שם הוא על כך שבריטניה מציינת בגאווה את חלקה בהקמתה של מדינת ישראל וכמובן בהצהרת בלפור.
<אופיר קריב: האתגרים קיימים, אנחנו משקיעים בלהתמודד איתם.
<אופיר קריב: ושוב, שורה תחתונה כפי שמשתקפת בעמדת בריטניה זאת העמדה ובריטניה גאה בחלקה.
<אופיר קריב: ראינו עוד כמה דברי התנגדות, ראינו הפגנה פה ושם, הפגנה נגד בלפור שהייתה קטנה בהרבה מתקוות מארגניה, אבל עדיין התקיימה ואין להתעלם מכך.
יעל כהן-פארן: איפה בלונדון?
<אופיר קריב: בלונדון כן.
יעל כהן-פארן: לאחרונה, עכשיו?
<אופיר קריב: ב-4.11.
אברהם נגוסה: הייתה גם הפגנה בדרום אפריקה.
אברהם נגוסה: אני הייתי בפגישה בתוך הפרלמנט בקייפטאון וההפגנה הייתה ב- - - מול שגרירות ישראל.
אברהם נגוסה: אז כשהייתי יושב עם חברי הפרלמנט שם אז אמרו לי, אתה יודע על ההפגנה.
אברהם נגוסה: אז באמת הייתה גם הפגנת נגד ההצהרה הזו גם בדרום אפריקה.
אברהם נגוסה: שם ה-BDS וכל זה מאוד מאוד קשה.
אברהם נגוסה: כולנו יודעים ש-BDS נוסד בדרבן בדרום אפריקה.
אברהם נגוסה: אבל זה אני אספר לכם זה היה לי חוויה גם בתוך הפרלמנט שם.
<אופיר קריב: אנחנו מכירים את התופעות.
<אופיר קריב: היו גם אירועים במדינות אחרות, לא מאוד גדולים אבל היו אירועים כאלה.
<אופיר קריב: אם לציין חלק מהאירועים עם דגש על בריטניה, הוזכרה סקוטלנד אז היה שם טקס חגיגי באסיפה הלאומית של סקוטלנד בארגון השגרירות ובהופעה של אמן ישראלי גם.
<אופיר קריב: הייתה קבלת פנים במנצ'סטר, היה אירוע באסיפה הלאומית בצפון אירלנד.
<אופיר קריב: עוד חלק חשוב בבריטניה.
<אופיר קריב: וגם זה כמובן בארגון השגרירות.
<אופיר קריב: הייתה עצרת ב- - - שזה אורגן על ידי המועצה הנוצרית בשיתוף פעולה עם השגרירות.
<אופיר קריב: והיו אירועים נוספים בעשרות בתי כנסת, בעשרות מרכזים בבריטניה.
<אופיר קריב: שוב, אירוע הדגל היה, כמובן, ביקור ראש הממשלה וארוחת הערב בהשתתפותה של תרזה מיי.
<אופיר קריב: אלה הדברים העיקריים כרגע.
אברהם נגוסה: אז אנחנו נשמע את משרד הקליטה, רותי דהן, בבקשה.
<רותי דהן: אני רותי דהן, עובדת באגף לעידוד עלייה ותושבים חוזרים.
<רותי דהן: אני רוצה להגיד שאני שמחה שמשרד העלייה והקליטה נוסד בעקבות כל הצהרת בלפור, הקמת המדינה ואנחנו כאן במשרד מחבקים כל עולה.
<רותי דהן: אנחנו רוצים הרבה תכניות לעידוד עלייה למען היהודים שיעלו ארצה כמובן.
<רותי דהן: ובארץ יש לנו המון תכניות לקליטת העולם.
<רותי דהן: מלווים אותם אחד אחד, כל עולה, מלווים אותם לקליטה טובה ומחכים לעולים הבאים.
אברהם נגוסה: משרד לנושאים אסטרטגיים והסברה, מר יאיר פריימן, בבקשה.
<יאיר פריימן: תודה רבה אדוני היושב ראש.
<יאיר פריימן: אני רוצה גם להצטרף לברכות על הדיון, דיון מאוד חשוב.
<יאיר פריימן: המשרד לנושאים אסטרטגיים שהוקם בצורה חדשה לפני שנתיים עוסק במאבק בדה לגיטימציה של ישראל יחד עם העמיתים שלנו, עם משרד החוץ, אנחנו עקבנו גם בין היתר אחר הניסיונות של ארגוני הדה לגיטימציה להתכונן לאירועים האלה, גם לאירועי 100 שנה לבלפור, גם יש אירועים אחרים שהם בדיוק מסתדרים שאני לא רוצה לחזור אחריהם כדי לא לעודד אותם בציונים אבל ציונים שמחים שלנו שהם בעצם רוצים להפוך אותם נגד מדינת ישראל.
<יאיר פריימן: מעבר למעקב אחר הדברים האלה אנחנו יכולים כבר לראות שאנחנו אחרי שנה של מעקב אנחנו יכולים לראות כמו שעמיתי ממשרד החוץ גם כן ציין שהאירועים שהם תכננו ועבדו עליהם חלק מהם הרבה זמן לא הצליחו מכל מיני סיבות.
<יאיר פריימן: חלק מהסיבות נעוצות בעבודה שלנו יחד עם הארגונים הפרו ישראלים.
<יאיר פריימן: האירועים שלהם לא מצליחים, גם האירוע האחרון בלונדון לא זכה להצלחה יתרה וגם אירועים במקומות אחרים.
<יאיר פריימן: אנחנו רואים שהם פשוט לא מצליחים לצבור קהל.
<יאיר פריימן: אנחנו רואים גם את המגמה הזאת במקומות אחרים, אפילו בארצות הברית שאנחנו רואים ששבוע האפרטהייד כבר לא מצליחים כמו פעם.
<יאיר פריימן: אנחנו רואים דעיכה ולשמחתנו מדינת ישראל נמצאת במצב שהיא מכירה את הניסיונות לערער על הלגיטימיות שלה ואנחנו יודעים גם להפיק אירועים משלנו.
<יאיר פריימן: אירוע גדול שאנחנו עשינו בבריטניה לפני מספר חודשים שגם השר השתתף בו זה אירוע לחשיפה של תרבות ישראלית שזכה להצלחה מאוד גדולה ואנחנו רואים הצלחה בכל הפעילות שלנו.
<יאיר פריימן: עם זאת אנחנו ממשיכים גם בשנה הקרובה לקראת 2018 גם לציין באופן חיובי גם את אירועי בלפור וגם מספרים שונים של הקמת המדינה וכו', גם באירועים חיוביים ואנחנו מעודדים ארגונים יהודיים שעובדים איתנו ביחד עם משרד החוץ לשתף פעולה באירועים חיוביים.
<יאיר פריימן: עם זאת אנחנו עוקבים וממשיכים לעקוב בדאגה אחר כל מיני ניסיונות לציין באופן שלילי את המועדים האלה ונקווה שנמשיך גם במגמה הזו שאנחנו רואים שלפחות בציון אירועים הממש משמעותיים האלה שהם התכוננו עליהם הרבה זמן נקווה שהם ימשיכו לא להצליח.
<יאיר פריימן: תודה רבה.
אברהם נגוסה: אני אגיד לך שבפרלמנט בקייפטאון יש לנו חברים בתוך הפרלמנט, הם פרו ישראלים והם נלחמים אבל הם הביעו בפניי שהם מאוכזבים מהצד שלנו שאנחנו לא מספקים להם חומר הסברה נגדי שהצד השני מפיץ ומסביר.
אברהם נגוסה: בתוך החומרים שהם מפיצים ברשתות החברתיות הם נתנו לי שם בפרלמנט, אני הבאתי את זה, אני אתן לך.
אברהם נגוסה: אני חושב שהמשרד צריך להגיב בדיוק כפי שהם ציינו מ-1917 איך המפה של ארץ ישראל ואז הם ירדו ירדו ירדו והגיעו עד עכשיו אז איך הם מסבירים שם זה פשוט.
אברהם נגוסה: אז הוא אמר לי החבר פרלמנט, אני בעד אני נלחם אבל איך אני מתמודד עם זה.
אברהם נגוסה: אין נגדי.
אברהם נגוסה: אז כדי להכחיש את הדברים האלה ולהגיד את זה כך וכך, ולכן אני ממש אשמח באמת אם תכינו מסמך נגדי ואז נפיץ את זה בכל העולם שכל החברים שלנו שהם פרו ישראליים יהיה להם מה להגיד.
אברהם נגוסה: זה הכל מה שאני שמעתי.
<יאיר פריימן: אדוני היושב ראש, אני מצטרף לדברים שלך בנוגע לדרום אפריקה.
<יאיר פריימן: זה מוקד אירועים מאוד מרכזי ויותר מזה, יש מאמץ עכשיו מדיני לגרום לפגיעה מאוד חמורה של מדינת ישראל בדרום אפריקה שאם זה יקרה זה יהיה ניצחון מאוד גדול בשבילם אז באמת צריך להשקיע בדרום אפריקה השקעה מאוד גדולה עם כלל הגופים.
<יאיר פריימן: מצטרף לדברים וכל מה שאפשר שאנחנו נעשה אני אשמח לקדם בדבר הזה כי זה באמת יכול להיות אירוע מכונן שאנחנו לא רוצים.
<יאיר פריימן: ההיפך, אני חושב שדווקא דרום אפריקה צריך להיות מקום שאנחנו משקיעים בו ומפיצים את הליברליזם של מדינת ישראל, את הפלורליזם, את הקבלה של האחר וצריך לעשות את זה כמה שיותר מהר.
יעל כהן-פארן: מה החשש?
יעל כהן-פארן: לניתוק יחסים?
<יאיר פריימן: לא, הם מאיימים לסגור את השגרירות.
<יאיר פריימן: יש מאמץ מאוד גדול ואם הם יצליחו זה יהיה ניצחון.
<אופיר קריב: אם אפשר רק להוסיף כאן, אני לא רוצה להתייחס למדינה ספציפית, אנחנו נאבקים באתגרים ובחורשי רעתנו לעתים במקומות רבים בעולם.
<אופיר קריב: יש מאגר גדול מאוד של חומרים שהופק על ידי משרד החוץ ומופץ כל הזמן ברחבי העולם.
<אופיר קריב: הזכרתי קודם כדוגמה את קמפיין הטוויטר רק בנושא בלפור שהגיע ל-5.5 מיליון איש.
<אופיר קריב: יש עוד המון חומרים, המון - - - של חומרים בפורמטים שונים שמציגים את העמדה שלנו.
<אופיר קריב: חומרים ישראלים שמשרד החוץ הפיק.
<אופיר קריב: הוא מפיץ את זה באופן קבוע בכל העולם.
<אופיר קריב: גם יזום וגם כמענה לפניות או כמענה לאתגרים מקומיים.
<אופיר קריב: אני לא רוצה להתמקד באף מדינה ספציפית כרגע אבל זה נעשה בכל המדינות.
<אופיר קריב: במדינות שיש בהן אתגרים גדולים יותר אנחנו גם משקיעים יותר משאבים.
<אופיר קריב: לא תמיד מגיעים לכל אדם ואדם בשטח אז אם יש איזה אדם ספציפי שחסרים לו חומרים אנחנו יכולים לדאוג לכסות את זה בצד קצר.
אברהם נגוסה: כן אני עניתי להם את החומר.
אברהם נגוסה: באמת ששם נתנו לי כמובן שאני השגתי שם באירוע את החומר.
אברהם נגוסה: נציגות השגרירות גם הייתה שם, ולכן אני חושב שהם גם יכולים להעביר לכם את החומר.
אברהם נגוסה: אני גם מוכן להעביר לכם כי צריך להגיב לדבר הזה כי זה נותן נשק לתומכים שלנו להגיד שזה לא נכון, כך זה האמת.
אברהם נגוסה: אז כרגע אין להם.
אברהם נגוסה: זה מה שאמרו לי.
אברהם נגוסה: אז אנחנו נמשיך, נציג הסוכנות היהודית, ד"ר שיבי גרינפילד, בבקשה.
<שיבי גרינפילד: תודה רבה אדוני היושב ראש, תודה לכולכם, אני מצטרף לכל הברכות והחגיגות אז אני ארשה לעצמי להיות טיפה חגיגי לכבוד ה-100 שנה אין לנו, אני לא - - - במקום עדכונים קטנים בשתי הפרשיות האחרונות, פרשות השבוע, אנחנו חוגגים 4000 שנה לאברהם אבינו שיוצא מהאזור שם של קוויט ומגיע בסופו של דבר אלינו ולאט לאט מתפתחת, אנחנו עדיין בסיפור של השבוע, עוד שומעים על משהו שקורה בקבוצה בשבט של 10 אנשים בסך הכל פחות או יותר הדמויות הפעילות.
<שיבי גרינפילד: 4000 שנה אחרי אנחנו פה במדינה משלנו, יש סיפור מדהים.
<שיבי גרינפילד: איפה נמצאות האיפאות הגדולות של אברהם.
<שיבי גרינפילד: אז עברו 100 שנה מהצהרת בלפור שזה מרשים מאוד.
<שיבי גרינפילד: 100 שנה זה פרק זמן משמעותי, זה אותו סוג של וקטור צמיחה של העם היהודי.
<שיבי גרינפילד: יש שלושה דברים שצריך ללמוד מזה שהייתי רוצה אולי לחלוק אתכם.
<שיבי גרינפילד: אחד מהם זה שאנחנו פה לטווח הארוך.
<שיבי גרינפילד: אז צריך כמובן לדאוג, BDS, כל מיני סוגיות כאלה, אבל בסופו של דבר מבחינת הפרספקטיבה ההיסטורית הם לא אפילו רבע תנודה.
<שיבי גרינפילד: הדבר השני זה שהיסטוריה נעשית בין אנשים בסופו של דבר.
<שיבי גרינפילד: אנחנו שוכחים.
<שיבי גרינפילד: זה לא בלפור כתב את זה לחיים ויצמן ובסופו של דבר שם קורים הדברים הגדולים זה לא בהכרח רק סיפורים של חברות גדולות ושל מדינות שמנהלות אחת עם השנייה.
<שיבי גרינפילד: הדבר השלישי זה העם היהודי.
<שיבי גרינפילד: חיים ויצמן כימאי שהצליח לנצל את העובדה שהוא תרם תרומה מאוד משמעותית לכלכלה הבריטית וציוני גדול.
<שיבי גרינפילד: חיים ויצמן במקרה זה היה אדם שהיה באנגליה בזמן הנכון עם הנתינות הנכונה אבל באותו זמן היו יהודים בכל רחבי העולם שניצלו את כל היכולות שלהם ואת כל הקשרים שלהם בשביל המפעל הגדול הזה, בשביל הפרוייקט הגדול שהיום מסביבנו.
<שיבי גרינפילד: ואסור לשכוח את זה, שהעם היהודי, לכל אחד מהם יש חלק ונחלה במדינת ישראל, זה הבית העולמי של כולם ואנחנו צריכים לוודא שזה נשאר ככה, שכולם מרגישים את החובה להמשיך לתמוך בנו לא רק במאבקים פוליטיים כאלה או אחרים פשוט שזה המקום שיישאר הבית שלהם לא משנה מה, עם כל העמדות.
<שיבי גרינפילד: אז אני רוצה להגיד שבאמת עוד 100 שנה נשב פה ועוד 200 ועוד 4000 ויהיו הרבה סיפורים טובים לחלוק.
אברהם נגוסה: בהחלט העם היהודי חזר לארצו ושחרר את אדמתו ויהיה פה לנצח נצחים במדינת ישראל ובארץ ישראל.
אברהם נגוסה: ולכן כל הניסיון לערער את העובדה הזו זה לא יצליח כי זו הארץ שלנו, המדינה שלנו ולא התיאוריה שנותנים כאילו שנעבור כמו רומאים ויוונים או מה שהתיאוריה שאומרים.
אברהם נגוסה: מדינת ישראל היא הבית הלאומי של העם היהודי.
אברהם נגוסה: העובדה הזו צריכה להתקבל בצד השני כדי להיות בביטחון ובשלום לכל הצדדים.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך לשמוע נציג הסתדרות הציונית העולמית, מר ראובן שלום, מזכיר הנהלה, בבקשה.
<ראובן שלום: תודה.
<ראובן שלום: היום שבו אנחנו מציינים 100 שנה להצהרת בלפור הוא יום חג לעם היהודי, למדינת ישראל ולתנועה הציונית.
<ראובן שלום: יישר כוח לכנסת ישראל שבחרה לציין את זה בדרך הזו עם יושב ראש הכנסת וכמובן יושב ראש הוועדה.
<ראובן שלום: בתכנית באזל שעליה הוחלט בקונגרס הציוני הראשון ב-1897 אמר הרצל שהיה בעצמו משפטן שהשאיפה שלו להקים בית לאומי לעם היהודי המוכר לפי משפט הכלל.
<ראובן שלום: - - - משפט הכלל שזה לא משפט בינלאומי יותר משפט פומבי.
<ראובן שלום: ובעצם מה שקרה בהצהרת בלפור, 20 שנה אחרי זה, שהמעצמה הגדולה, בריטניה, זה קנה מידה שקשה לתאר היום, באה ואומרת, אני לוקחת על עצמי לסייע לתנועה הציונית במימוש המטרה הזו.
<ראובן שלום: דבר עצום.
<ראובן שלום: מזכיר כמובן את חיים ויצמן שבאותה תקופה היה נשיא ההסתדרות הציונית העולמית, הפדרציה הציונית באנגליה, בהמשך היה נשיא התנועה הציונית ואחר כך נשיא מדינת ישראל.
<ראובן שלום: הוזכר פה התרומה שלו - - - למלחמה אבל אין ספק שהאישיות שלו, ההשפעה שלו, הקשרים שלו באנגליה הם שעשו את השינוי והביאו את מה שהביאו, את המסמך הזה שכל מי שמבין אותו רואה אותו כחלק משרשרת נדבך מהותי בשרשרת שבסופו של דבר הביאה לתהליך הקמת המדינה בצורה שהיא הוקמה.
<ראובן שלום: נניח שהמדינה הייתה מוקמת כך או כך, אי אפשר לקחת דבר בודד ולהגיד הוא זה שתרם אבל בדרך ובלוח הזמנים אין ספק שהיה משמעותי.
<ראובן שלום: כמו שאמרתי, זה ההישג הראשון המשמעותי של התנועה הציונית ומאז התנועה הציונית המשיכה את הישגיה ומציינים בסוף החודש 70 שנה להחלטת האו"ם בעניין הזה, עניין הקמת המדינה.
<ראובן שלום: ההישגים נמשכים.
<ראובן שלום: אני מזכיר פה שאנחנו מציינים השנה 120 שנה לקונגרס הציוני וכמו שאמר הרצל הציונות זה אידיאל אינסופי אז הוא נמשך.
<ראובן שלום: בהקשר הזה אני מתחבר לדברים שנאמרו פה על ידי נציגת משרד העלייה והקליטה.
<ראובן שלום: היישוב בארץ מנה באותה תקופה כ-70-80 אלף איש יהודים שהיו 10% מהאוכלוסייה.
<ראובן שלום: היום אנחנו יותר מפי 100.
<ראובן שלום: 100 שנים, פי 100, לא דבר פשוט.
<ראובן שלום: בריטניה נכון שבשנה האחרונה פחות אבל עד לפני מספר שנים הייתה מוקד משמעותי למאבק נגד ישראל.
<ראובן שלום: קבוצות סטודנטים וגם פה יחד עם הפדרציה הציונית במקום, בשיתוף משרד החוץ ובתיאום המשרד לעניינים אסטרטגיים עובדים גם באנגליה, גם במדינות אחרות כנגד התופעות האלה.
<ראובן שלום: אני חושב שאנחנו מתחילים להרגיש סממנים של ירידת הגל הזה.
<ראובן שלום: אני מקווה שאני לא מתבדה אבל אלה התחושות שיש בנו אם אנחנו משווים למה שהיה לפני שלוש וארבע שנים מבחינת העוצמות של האירועים, התכיפות שלהם, כמות המשתתפים וכדומה.
<ראובן שלום: נחזור לחג, כמו שאמרתי, השנה הזו גם משרד מציין אותה כשנה ההיסטורית, שנה של יובלות, 120 שנה להסתדרות הציונית העולמית, 100 שנה להצהרת בלפור, 70 שנה להחלטת האו"ם, 50 שנה לאיחוד ירושלים ואנחנו נכנסים ל-70 שנה למדינת ישראל.
אברהם נגוסה: תודה, אנחנו נשמע עכשיו מהקונגרס היהודי האירו-אסייתי.
אברהם נגוסה: אלון קיסר בבקשה.
<אלון קיסר: רצינו באמת להיות נוכחים בדיון הזה.
<אלון קיסר: אין לנו הרבה מה לומר.
<אלון קיסר: אנחנו מייצגים בגדול את הקהילות היהודיות בתפוצות ורק משפט אחד ומסר אחד להעביר שקהילות חזקות בתפוצות הן ערובה לישראל חזקה, לזכור את זה.
אברהם נגוסה: הפדרציה הציונית דרום אפריקה, רב דורון קליין, מנכ"ל, בבקשה.
<דורון קליין: תודה רבה נגוסה.
<דורון קליין: אני שמח שדרום אפריקה קיבלה כמה וכמה אזכורים ומאוד שמחתי לשמוע שביקשו מכבוד חבר הכנסת להגיע לשם.
<דורון קליין: אני חושב שיש לנו פה הזדמנות ללמוד משהו מאוד מעשי ואפשר ליישם אותו היום מבחינת עידוד העלייה, אני יושב ליד רותי, שאנחנו עובדים ביחד בתחום הזה.