GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נתן שרנסקי: אז באווירה חגיגית זו לא נעשה שום ביקורת, נגיד כמה טוב שיש לנו מדינת ישראל, כמה טוב שיהודים בכל העולם מקבלים טלפונים וכמה טוב שיהודים בכל העולם יודעים שיש להם בית, נעשה הכול שזה יהיה בית חם.
אברהם נגוסה: אני מזמין את יושב ראש ועדת הרווחה, העבודה והבריאות, חבר הכנסת אלי אלאלוף.
אלי אלאלוף: זה יהיה במבטא אחר.
אלי אלאלוף: אני מאוד רוצה והבטחתי לידידי אברהם, זה באמת יום חג.
אלי אלאלוף: קודם כל כמו רובם של האנשים פה, אני יליד מרוקו, 52 שנה בארץ, הרגשה נפלאה שאני מרגיש שאני שייך לסביבה הזאת, כאילו נולדתי פה, ואני חושב שזה היופי של המדינה שלנו.
אלי אלאלוף: בלי לקלקל את החגיגיות אני רוצה להגיד, כולל החברה שלי, שרת הקליטה, שאין פנייה שלי שהיא לא מתייחסת ברצינות, העלייה תמיד תוכננה מראש לאתגרים הבאים, לספר על המעשים זה נפלא, כשנהיה בפנסיה, היום אנחנו צריכים לצאת לתכנון ולביצוע של עידוד עלייה בצורה אגרסיבית משני מקומות לפחות ואני אתחיל בזה שמרגש אותי יותר מכול, מאתיופיה.
אלי אלאלוף: הקהילה היהודית מאתיופיה, לא קהילות עם טרמינולוגיות מוזרות, לא מחכות לנו, צמאות, ותפקידנו למלא אותו כלפיהם.
אלי אלאלוף: לא יכול להיות שיש לפחות, ואברהם לקח אותי לשם וראינו וחזרנו כדי לפעול וממשיכים לפעול, לפחות 12,000 יהודים מחכים לנו.
אלי אלאלוף: ואני חוזר ואומר יהודים, שנפסיק לפצל ולמיין את היהודים בצורה זו או אחרת.
אלי אלאלוף: מספיק.
אלי אלאלוף: מספיק לעשות את זה.
אלי אלאלוף: לא טוב לנו כעם יהודי, בוודאי לא טוב כשמסתכלים עלינו.
אלי אלאלוף: אז חייבים תכנית, אתגר.
אלי אלאלוף: זה נכון, ה-1,300, כמו שאמר לכם אברהם, הם בדרך, אבל מחכים לנו, לפי הנתונים של משרד הפנים, של הישיבות שאנחנו מקיימים, אברהם ואני ומאיר כהן, במעקב מתמיד, לפחות מספר דומה אם לא יותר.
אלי אלאלוף: מיד, אין שום סיבה שהם יחכו.
אלי אלאלוף: וזה תפקיד המדינה ותפקיד הסוכנות לעשות את זה.
אלי אלאלוף: לא יכול להיות, אני אומר את זה ביום של חגיגה, כי זה חגיגה נפלאה לראות את אחינו שבאים מאתיופיה, לא יכול להיות שהם יישארו שם בלי ספר תפילה מינימלי, מפני שלקחו להם את זה, לא יכול להיות שהתפילות המדהימות שלהם, מי ראה מניין של 1,200 אנשים באמצע השבוע?
אלי אלאלוף: אנחנו, שמה, רק שמה, באיזה אמונה ובאיזה תפילה מדהימה.
אלי אלאלוף: אז אל"ף, תכנית עבודה מיידית, ואנחנו עובדים עם משרד ראש הממשלה, אברהם ואני, ונגיע לזה בהקדם האפשרי כדי להביא.
אלי אלאלוף: זו העלייה היחידה שבודקים אותה בציציות, כמה זה עולה להביא יהודים מאתיופיה?
אלי אלאלוף: 141,000 שקל.
אלי אלאלוף: זה בדיחה, זה תרגיל כדי לחסוך.
אלי אלאלוף: והעלייה מאירופה, ובמיוחד מצרפת.
אלי אלאלוף: אמרת את זה, שרת הקליטה, שאסור לנו לפספס את ההזדמנות הזאת.
אלי אלאלוף: אנחנו יכולים להביא מצרפת, ל עודד, לעזור, לתכנן, להעמיד לרשותם יותר ויותר אמצעים כדי שיגיעו באלפים.
אלי אלאלוף: לצערנו, בתקופה שאנחנו הצהרנו שנעשה יותר, יש פחות עלייה.
אלי אלאלוף: איזה הישג זה ביום החגיגה הזאת?
אלי אלאלוף: פחות עולים מצרפת?
אלי אלאלוף: כי החברים מצרפת, לא כולם עשירים, לרובם אין דירה, ואם לא נתמודד, גם בנושא הדיור וגם בנושא תעסוקה, הם לא יוכלו להגיע כי שם יש הגנה חברתית סוציאלית מדהימה.
אלי אלאלוף: לכן זה האתגר שלנו, לכן אנחנו חייבים ביום זה לחשוב על אלה שעוד לא הגיעו.
אלי אלאלוף: אלה שהגיעו, שימו לב איזה שולחן, רובם עולים, חוץ מדובדב, אבל הוא יותר זמן בחו"ל מאשר בארץ, בגלל השליחויות שלו.
אלי אלאלוף: אז אנחנו באמת אומרים לכם, אנחנו חייבים אתגרים, לתכנן ולבצע ולהעמיד לרשותם את האמצעים הנדרשים.
אלי אלאלוף: אני מתנצל, מחכים לי בוועדה לקדם את נושא הפנסיה של האוניברסיטאות.
אברהם נגוסה: אני מזמין את אחד מחברי הכנסת, שיזמנו וקידמנו ביחד את חוק יום העלייה, חבר הכנסת רוברט אילטוב, בבקשה.
רוברט אילטוב: חברי, אברהם נגוסה, יושב ראש ועדת הקליטה של הכנסת, כבוד השרה, השרה סופה לנדבר, נתן שרנסקי, שבדיוק יוצא עכשיו מאולם הדיון.
רוברט אילטוב: מגיע לו כפיים, כי הוא באמת שבר תקרת זכוכית והקים בזמנו מפלגת עולים שהגיעה פעם ראשונה לכנסת והתחילה להעלות את הנושאים לסדר היום ואנחנו ממשיכים את הדרך.
רוברט אילטוב: בזמנו זאת הייתה ממשלה, לפני הקמת המדינה הסוכנות היהודית ייצגה את מדינת ישראל והוא היום תופס את המקום הזה ואנחנו נותנים הרבה מאוד משקל לשבירת הזכוכית בכל מה שקשור לעולים.
רוברט אילטוב: יו"ר האופוזיציה הלך, אני הייתי רוצה לשאול אותו שתי שאלות.
רוברט אילטוב: שאלו פה את ראש הממשלה, אבל הוא היה שר הרווחה, אני מאוד מצטער שאנחנו גלשנו לסיפור הזה ביום החגיגי הזה, אבל צריך לשים את הדברים במקומם, מה הוא עשה בסוגיית אותו הון שהוא דיבר עליו, שהעולים מגיעים לכאן בלי הון.
רוברט אילטוב: אפס, הוא לא עשה שום דבר.
רוברט אילטוב: הוא היה גם חבר ועדה למינוי שופטים, כמה עולים מחבר העמים ומאתיופיה הוא מינה?
רוברט אילטוב: גם אפס.
רוברט אילטוב: אבל הוא עשה גם דברים, אני לא יכול להגיד שהוא לא עשה וחשוב להגיד שבפעילות הציבורית לא כל דבר ניתן לעשות וחשוב בנושא של קליטת העלייה להתחבר כולם ביחד כי אנחנו כאן בקונצנזוס.
רוברט אילטוב: אני רוצה גם לברך את ידידתי וחברתי סופה לנדבר, שהיא כבר מספר פעמים, שלוש, אם אני לא טועה, ממשיכה בפעילות כשרת עלייה וקליטה ולוקחת את זה כדגל, דגל חייה, חשוב להגיד את זה, מכיוון שהיא באמת עושה הכול, באמת הכול, כדי שיגיעו לכאן הרבה עולים.
רוברט אילטוב: יש פוטנציאל, עוד מיליוני עולים, לבוא למדינת ישראל, היהודים עדיין חיים מחוץ למדינת ישראל ויש הרבה מה לעשות ואני חושב שגם הארגונים הציוניים הישראליים הם חלק מזה.
רוברט אילטוב: אני רוצה גם לברך את יושב ראש ההסתדרות הציונית שנמצא איתנו, שגם עושה עם הצוות שלו, מרינה קוריטני כאן, הרבה מאוד פעילות בחוץ לארץ כדי שהעולים ימשיכו להגיע למדינת ישראל.
רוברט אילטוב: וכמובן אני רוצה לברך את כל האורחים שהגיעו לכאן, עולים, עולים לשעבר וצאצאי עולים.
רוברט אילטוב: אני חושב שמעט מאוד אנשים בישראל יכולים להגיד שהם לא שייכים לעלייה כזאת או אחרת.
רוברט אילטוב: רוב הציבור הישראלי היהודי הוא בעצם עולים או צאצאי עולים או עולים לשעבר.
רוברט אילטוב: אני חושב שהסוגיה שאנחנו נוגעים בה בציון יום העלייה, שהגיעו אלינו חבר'ה שסופה לנדבר דיברה עליהם, TLV Internationals, ישראל אינטרנשיונל, שחלקם עוד צריך לעשות עלייה ואני מקווה שבימים הקרובים כן יגישו את המסמכים, הגיעו עוד בקדנציה הקודמת אליי ללשכתי ואמרו 'אתה ממלא מקום יו"ר קואליציה, בוא נתחיל לקדם את החקיקה' ואנחנו באמת התחלנו את החקיקה.
רוברט אילטוב: לצערנו הממשלה נפלה והקואליציה נפלה בטרם עת, בקושי שנתיים הייתה הקואליציה הקודמת, ולא הצלחנו, אבל בקדנציה הזאת אנחנו המשכנו וביחד עם אברהם נגוסה וחברים נוספים, מוטי יוגב, גם אתה היית מאוד פעיל, וחברי כנסת אחרים בוועדה שממש תמכו, קסניה סבטלובה, אני רוצה גם לך להודות על התמיכה והעזרה בקידום החוק בכל האינסטנציות שאנחנו פעלנו בהן.
רוברט אילטוב: ולמה זה חשוב?
רוברט אילטוב: היום שואלים אותי, ביום חמישי אני מגיע לבית ספר, בכיתה ב' שם לומד הבן שלי, להסביר מה זה יום עלייה ולמה זה חשוב יום עלייה, הילדים שלי כבר למדו בישראל, אבל למה זה באמת חשוב, למה אנחנו צריכים לחזק את הדבר הזה.
רוברט אילטוב: קודם כל כי יש עדיין הרבה מתנגדים לעלייה, כולל בבית הזה, יש לנו קבוצה של הרשימה המשותפת שלא פעם אחת צועקים לנו 'תחזור לרוסיה', ו'אתם לא נולדתם פה', 'אנחנו נולדנו פה, זה לא שייך לכם, זו המדינה שלנו'.
רוברט אילטוב: לא, זאת המדינה שלנו, לכאן אנחנו עולים.
רוברט אילטוב: כשיהודי מגיע לכל מקום אחר בעולם הוא מהגר, כאן הוא חוזר הביתה.
רוברט אילטוב: זה נושא מאוד עקרוני.
רוברט אילטוב: כשמישהו אומר לי שאני מהגר אני מתחיל את הוויכוח, כמעט מלחמה, אני לא מהגר, זה הבית שלי במשך אלפי שנה, ככה זה כתוב, ככה למדנו, ככה הרמנו לחיים, 'לשנה הבאה בירושלים', כל שנה בכל חג ישראל.
רוברט אילטוב: לכן אני חושב שהעלייה היא דבר מבורך וזה יסוד מיסודה של הציונות, זה יסוד מיסודה של המדינה הזאת, אנחנו חייבים לציין את זה, חייבים להסביר את לדורות הבאים.
רוברט אילטוב: אנחנו חייבים לחזק את העלייה.
רוברט אילטוב: יש עוד מיליוני עולים פוטנציאליים בכל מקום בעולם.
רוברט אילטוב: אני רוצה להגיד לכם דבר מאוד פשוט.
רוברט אילטוב: רוב העולים הגיעו לישראל אחרי מלחמת העולם השנייה, הרדיפה הייתה גם אחרי מלחמת העולם השנייה, אם זה באתיופיה ואם זה בברית המועצות ואם זה בגוש הקומוניסטי, בכל מקום רדפו את היהודים, ואתם חושבים שזה לא יכול לקרות במדינות אחרות?
רוברט אילטוב: זה כן יכול להיות במדינות אחרות.
רוברט אילטוב: מי חשב שבצרפת תהיה גזענות כלפי היהודים בצורה כפי שהיא היום?
רוברט אילטוב: מי חשב שבארצות הברית יהיו קבוצות גזעניות, שהיום אנחנו רואים ושומעים אותם והם מתבטאים בחופשיות?
רוברט אילטוב: במדינה החופשית ביותר בעולם.
רוברט אילטוב: לכן אנחנו צריכים לחזק את המדינה, אנחנו חייבים לחזק את העולים, אנחנו צריכים לחזק את העולים, אנחנו צריכים לעשות הכול כדי שיהיה להם טוב ונוח לחיות כאן ולשבור את תקרות הזכוכית, יש עדיין לא מעט תקרות זכוכית.
אברהם נגוסה: אני מזמין את חברת הכנסת קסניה סבטלובה, בבקשה.
קסניה סבטלובה: תודה לך, כבוד היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, נכבדים, ארגונים חברתיים ונציגים שלהם, ועולים, כל עולֶה ועולָה שנמצאים כאן באולם הזה וכאלה שגם לא איתנו, אלא מציינים את היום הזה בביתם, עם משפחתם.
קסניה סבטלובה: אני רוצה לומר שזה יום באמת חג וזה יום שמח לכולנו כי אנחנו הגענו לבית שלנו.
קסניה סבטלובה: יפה אמר חברי רוברט, אנחנו לא מהגרים, אנחנו עולים.
קסניה סבטלובה: התפקיד שלנו זה גם לגרום לכל עולֶה ועולָה להרגיש שהמקום שלהם הוא פה, שהבית שלהם פה, דואגים להם פה, אוהבים אותם, אוהבים לא רק את העלייה, אלא אוהבים גם את העולים.
קסניה סבטלובה: כל עולה הוא עולם ומלואו, כל אחד מביא את המטען התרבותי הייחודי שלו ושלה, השפות שלנו, המורשת שלנו, התרבות שלנו, אלה דברים שאנחנו גאים בהם.
קסניה סבטלובה: יש אנשים במדינת ישראל, שלצערי הרב מנסים לגרום לנו לחוש אחרת.
קסניה סבטלובה: קמתי היום בבוקר, ביום השמח הזה, שזה יום העלייה והקליטה, פתחתי את העיתון 'ידיעות אחרונות' וראיתי את הכותרת 'אצלנו רוסיות לא עובדות', מסעדת שניצליה בכרמל לא מעסיקיה בחורות ממוצא רוסי שעומדות להתגייס, שהן כשירות מספיק כדי להתגייס, אבל לא כשירות מספיק כדי לעבוד במסעדה הזאת.
קסניה סבטלובה: יש לנו הרבה סוגיות לא פתורות.
קסניה סבטלובה: על מנת שהחגיגה שלנו תהיה שלמה, על מנת שהיא תהיה מוחלטת, היא צריכה לכלול את כולם, כי אחרת זו לא חגיגה בכלל.
קסניה סבטלובה: אני רוצה להגיד לכם שאנחנו, הבית של כל היהודים בתבל, לא מאפשר הבית הזה לרבבות של עולים, שעלו גם מחבר העמים, גם מאתיופיה, גם מארצות הברית, להתחתן בארצם.
קסניה סבטלובה: איפה נשמע כדבר הזה?
קסניה סבטלובה: מה עם 25,000 עולים קשישים שעומדים עדיין בתור במשרד העלייה והקליטה לדיור ציבורי?
קסניה סבטלובה: מה עם אותם אלפים שזקוקים באופן נואש לסיוע ועזרה בקצבאות הזקנה שלהם והם קיבלו את הסיוע הזה, 31 שקלים תמימים.
קסניה סבטלובה: אז נכון, אנחנו אמרנו שזה יום של חג, אבל בחג הזה כולם צריכים להשתתף.
קסניה סבטלובה: בן אדם שאין לו מספיק כסף לשלם עבור שכר דירה, כי המדינה לא בנתה בשבילו בכל השנים האלה, 27 שנים לעלייה מחבר העמים, 35 שנים לעלייה מאתיופיה, לא בנתה מספיק דיור ציבורי.
קסניה סבטלובה: הבן אדם הזה, תאמינו לי, קשה לו מאוד לשמוח ביום הזה.
קסניה סבטלובה: ואנחנו באמת רוצים שביום הזה אנחנו נוכל לצאת בשמחה ובאמת בריקודים ובמחולות ברחובות ובחוצות העיר ולחגוג ולהסביר לכולם, לילדים בבתי הספר.
קסניה סבטלובה: אני רוצה שהתאומות שלי, שהן בכיתה ג', ילמדו עד כמה חשובה העלייה הזאת, עד כמה העולים הם לא אוכלי חינם פה, הם לא אורחים בלתי קרואים, המקום שלהם פה, ולא בכל מקום אחר על פני האדמה.
קסניה סבטלובה: זאת הציונות האמיתית, לבנות את המדינה שלנו לתפארת, לתפארת של העם שלנו, העם שלנו, שלפחות בחציו עדיין נמצא בגולה.
קסניה סבטלובה: אני מאמינה שאנחנו כולנו צריכים להתקבץ פה, זה רגע משמח מאוד, אנחנו צריכים לשאוף לכך שעוד ועוד עולים, עוד ועוד יהודים יצטרפו אלינו.
קסניה סבטלובה: יהודים רוסיים, יהודים מאתיופיה, יהודים רפורמים, יהודים חרדים, יהודים חילוניים, לכולם צריך להיות פה מקום במדינת ישראל.
קסניה סבטלובה: אז בואו, כל אחד שיעשה מאמץ קטן.
קסניה סבטלובה: על הממשלה אני לא מדברת, ביקשת ממני לא לבקר, ולמרות שאנחנו חברי כנסת ואנחנו כאן בבית הזה כדי לבקר ולפקח על עבודת משרדי הממשלה.
קסניה סבטלובה: אני אגיד לך, כבוד היושב ראש, אני מכבדת אותך מאוד על כל העבודה שאתה עושה, על החוק הזה שאתם חוקקתם, יחד עם חבר הכנסת אילטוב, כי זו התחלה, אבל זו התחלה קצת מאוחרת, זו הצתה קצת מאוחרת מבחינת המדינה שלנו שמספיק שנים לא חגגה את שלל המוצאים, של המבטאים השונים, של השמות השונים.
קסניה סבטלובה: אף אחד לא צריך להתבייש, בין אם קוראים לו נגוסה, בין אם קוראים לה אלכסנדרה, בין אם קוראים לה קסניה, אף אחד לא צריך להתבייש בזה.
קסניה סבטלובה: אסור שאף עולה שמגיע לפה, ופוגשים אותם עכשיו בשדה התעופה, באיזה יופי, באיזה שמחה, אבל אחרי זה הם מתמודדים עם כותרות כאלה.
קסניה סבטלובה: אני מקווה שבשנה הבאה אנחנו נדבר על דברים שמחים באמת ולא על הדברים העצובים האלה שאין להם חלק בחגיגה שלנו, על העולים ועל העלייה.
מרדכי יוגב: ברשות יושב ראש הוועדה, ברשות חבריי חברי הכנסת, ברשות כל מי שהיה פה, מכובדיי כולם, ואתם, אחרונים חביבים, העולים מכל קצוות תבל, ותיקים יותר, ותיקים פחות, באמת חג שמח, כפי שאמרה שרת העלייה והקליטה.
מרדכי יוגב: אני רוצה לומר דברים קצרים מאוד, חלקם כבר אמרו, מראש הממשלה ומיתר הדוברים, באמת מדינת ישראל נבנתה על היסוד הגדול הזה של קיבוץ גלויות.
מרדכי יוגב: מי שנולד פה ומתרברב שהוא דור כזה או אחר, וגם אני, יש מסביי שקבורים בהר הזיתים, ומצד שני, מי שעלה, מצד אבי ואחרים, מדינת ישראל נבנתה, עוד בנבואות הנביאים, לפני 3,500 שנה ו-3,000, ישעיהו שניבא, 'שאי סביב עינייך וראי כולם נקבצו ובאו לך, בנייך מרחוק יבואו ובנותייך על צד תאמנה', ואנחנו חיים את המציאות הזאת.
מרדכי יוגב: ואיך אפשר שלא להתרגש, כפי שגם התרגשו פה קודמיי, מהסוכנות ומהמקומות הנוספים.
מרדכי יוגב: על גבי זה אני רוצה לומר שאנחנו בוועדת העלייה והקליטה, החברים הפעילים יותר והפעילים פחות, אני לוקח את ביקורתי אחורה, כמה אתגרים שעוד לא נפתרו ויש מקום ואני מאלה שמשתדלים שנפתור אותם, יש לנו עוד הרבה אתגרים, לפנינו אתגרים להוריד עוד חסמים על גבי מה שמשרד העלייה והקליטה עושה, כדי להוריד.
מרדכי יוגב: אנחנו מטפלים בנושא הרפואה, לא רק רופאי השיניים של צרפת, אלא גם רופאי השיניים של אוקראינה וגם רופאי העיניים של דרום אמריקה ומקומות נוספים, ואני שמח לראות דווקא מיוצאי אתיופיה, בקרבם, רק בעת האחרונה מונה ועלה בדרגה אלוף משנה יוצא העדה כרופא בכיר בצה"ל, ובעזרת ה' בעניין הזה צריך להמשיך ולפעול.
מרדכי יוגב: יודע יושב ראש הוועדה, ואנחנו מקיימים בזכותו ובזכות מנהלת הוועדה, צריך לציין גם אותה, את דנה, איש לא ציין, היא בסוף מנהלת את כל הדברים, מביאה את האנשים השונים - - -
רוברט אילטוב: גם שתי שופטות אתיופיות וגם שני שופטים מחבר העמים.
מרדכי יוגב: כן, נכון, גם שופטות אתיופיות.
מרדכי יוגב: אנחנו צריכים לציין את שרת המשפטים איילת שקד, עם חברי חבר הכנסת אילטוב, בוועדה למינוי.
מרדכי יוגב: אני רוצה לומר עוד אתגרים.
מרדכי יוגב: יש לנו אתגר כן לקדם את הדיור הציבורי.
מרדכי יוגב: אנחנו עוסקים בו, צריך לקיים בו יותר ועדות מעקב.
מרדכי יוגב: ועדות המעקב הן אלה שבודקות שהממשלה והגורמים האחרים אכן מממשים.
מרדכי יוגב: יש לנו צורך לקדם אולפן אינטרנטי, אני רואה בו יעד גדול מאוד.
מרדכי יוגב: משפחות מתלבטות בכל ארצות העולם, חמש ועשר שנים, כן לעלות, לא לעלות.
מרדכי יוגב: ואם יהודי בצרפת, או באוקראינה, או באוסטרליה או בדרום אמריקה, או בצפון אפריקה או באתיופיה, בזמן הזה יוכל ללמוד את העברית הרי הוא ירוויח ויגיע לארץ כשהוא מכיר, ובנו בגן הילדים ובתו בכיתה ג' ובנו בתיכון והוא בעצמו עם אשתו וכך יגיעו אלינו כאשר הם מדברים עברית ובעיית הגישור הזו, יהיה בה הרבה יותר קל.
מרדכי יוגב: אנחנו צריכים לפעול להעלות עוד יהודים מארצות מצוקה ואנחנו פועלים ואי אפשר להרחיב.
מרדכי יוגב: היו פה אנשים שעושים את זה בעצמם, יהודה שרף ואחרים.
מרדכי יוגב: אנחנו צריכים לקדם קליטה טובה יותר במקומות רבים בישראל.
מרדכי יוגב: אני לא אוסיף יותר, גם נושא הגיור וגם דברים אחרים שנאמרו פה, בהחלט הוועדה קיימה ומקיימת וצריכה לקיים עוד ישיבות מעקב.
מרדכי יוגב: אמרתי פעם לידידי אברהם נגוסה, הוועדה הזאת בקומה התחתונה, בחדר האחרון, בממ"ד, זו ועדה שצריכה להיות באולם ירושלים למעלה כי, ובזה אני רוצה לסיים, קיבוץ הגלויות הוא אבן יסוד של הקמתה של מדינת ישראל וכך העלייה והקליטה, ואני קורא לנו שבשנת ה-70, ידידי אברהם, נצליח להביא, ניסיתי לעשות את זה בשנה הזו, שזה יהיה הנושא המרכזי בשנת הלימודים הבאה במשרד החינוך.
מרדכי יוגב: אני גם קורא לחברי, שר החינוך נפתלי בנט, אני קורא כאן לנציגי תנועות הנוער, שזה יהיה הנושא, כבר ניסיתי לקדם את זה גם לגבי שנים שעברו, שזה יהיה הנושא המרכזי בחינוך הפורמלי והלא פורמלי.
מרדכי יוגב: אני יודע שכל הציבור הישראלי, ראשי רשויות, בקיבוצים, במושבים, בכל הקהילות בישראל, ייקחו את האתגר הזה ויקלטו כל אחד את הקהילה שלו, את ה-20, את ה-30, ממקום מסוים, שיהיה ביחד, ונזכה כולנו בשנת ה-70 למדינת ישראל לחזור למספרים עוד יותר גדולים של עלייה ברוכה וקליטה טובה לתפארת מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו עוברים לדוברים שהם נציגי ארגוני העולים.
אברהם נגוסה: אני מבקש שכל אחד ידבר בקיצור כדי שכולם יספיקו לדבר.
אברהם נגוסה: יהיה לנו דיון גם במליאה היום, נציין את היום הזה.
אברהם נגוסה: כמובן גם חבריי חברי הכנסת, שהם עזבו בגלל דיונים בוועדות שונות, אבל הם יקראו את הפרוטוקול, יש פרוטוקול והם יקראו אותו.
אברהם נגוסה: עכשיו אני מזמין את יושב ראש מועצת ארגוני העולים, מר מריו לב, בבקשה.
<מאיר לב: קודם כל יושב ראש הוועדה, אל תיקח את זה שהיה דיון כאן בין חברי הכנסת, בגלל שלנו הייתה הרגשה, לעולים, כאילו אנחנו במליאה של הכנסת, אז זה היה ככה משהו פיקנטי.
<מאיר לב: אני שמח שאנחנו, מועצת ארגוני עולים, הבאנו את הנושא של יום העלייה למר נגוסה לפני כמה שנים והוא הצליח עם החברים להגיע לחוק שהיום חוגגים את יום העלייה.
<מאיר לב: יום העלייה זה לא עוד יום בלוח השנה של המדינה.
<מאיר לב: אני חושב שזה היום המיוחד בלוח השנה.
<מאיר לב: העלייה זה אחד העמודים שמחזיק את המדינה.
<מאיר לב: איך הייתה נראית מדינת ישראל אם לא היו גלי העלייה, אם לא באו הרופאים, המהנדסים, אנשי הייטק, העובדים הפשוטים שהגדילו את האוכלוסייה והיו צריכים לייצר יותר דברים, יותר מזון, יותר מפעלים, לתת עבודה ליותר אנשים.
<מאיר לב: איך היינו נראים ולאיפה היינו מגיעים?
<מאיר לב: אם אנחנו היום מדברים על המדינה, איך היא נראית, אחוזים גדולים, אני הייתי אומר כמעט 100% שייך לעולים החדשים.
<מאיר לב: השנה יגיעו קרוב ל-30,000 עולים, לפי הנתונים שקיבלתי מהסוכנות, ואני חושב שאנחנו צריכים לשים אתגר לשנה הבאה, לפחות 40,000 עולים.
<מאיר לב: זה לא מספיק שאנחנו הורדנו חסמים, ועשינו את זה עם הוועדות השונות של הכנסת, ונשארה הבירוקרטיה.
<מאיר לב: אני חושב שצריכים להוריד בצורה יותר דרסטית ולא להמשיך לשחק, אם זה משרד הבריאות או כל מיני ועדות, שאין אפשרות לעשות דברים, שלא יכולים לטפל בכל דבר, או שיש חלוקה וכאשר כבר מורידים את החסמים לא עושים את זה לכל העולים, לא עושים לכל היהודים.
<מאיר לב: כל יהודי שבא, מדרום אמריקה, מדרום אפריקה, מארצות הברית, מצרפת, זה יהודי, זה בן אדם, אז לא יכול להיות שכל פעם מקדמים איזה נושא לאוכלוסייה נוספת ולא רואים את כל המכלול, את כל המדינות, את כל העולים שמגיעים לישראל.
<מאיר לב: אני מקווה שנצליח וכן נגיע לזה שנראה כל עולה כבן אדם שצריכים לפתור לו את הבעיה.
<מאיר לב: להגיע לקהילות גדולות כמו הקטנות עם מסר של יהדות, עם מסר של ציונות או עם מסר של עלייה.
<מאיר לב: אם אנחנו לא נגיע ההתבוללות תגיע לפנינו וזה האסון שיש לעם היהודי, בגלל שאנחנו נרדמים, אנחנו מחכים, אנחנו מוצאים כל מיני דברים כדי לא לעשות פעילויות חזקות לעידוד עלייה, לחזק קהילות ולחזק את העלייה.
<מאיר לב: אני אומר לכולם, נשארו עולים, נשארו נציגים של ארגוני עולים, אני רוצה לאחל יום עלייה שמח לכולם.
<מאיר לב: תודה.
אברהם נגוסה: אני מזמין את יושב ראש ארגוני העולים מאתיופיה, מר פנטאון אספה דוויט, מנכ"ל טבקה.
<פנטהון אספה-דוויט: תודה, אדוני היושב ראש, ד"ר אברהם נגוסה, חברי הכנסת, קהל נכבד.
<פנטהון אספה-דוויט: בתור אחד שהיגר פעמיים, אפשר להגיד, פעם אחת היגר לקנדה, אחרי שבע וחצי שנים גם עליתי לארץ, אני יודע מה זה להיות עולה ומהגר.
<פנטהון אספה-דוויט: הקשיים, האתגרים וכל מה שכרוך בזה.
<פנטהון אספה-דוויט: מה ששונה אצלי גם, אני גם יודע מה האתגרים והקושי בצד של הקולט, כי אני עבדתי בסוכנות היהודית כמנהל מרכז קליטה ויש שם הרבה מאוד אתגרים.
<פנטהון אספה-דוויט: אבל להבדיל מעולה שמגיע, הוא משאיר את כל מה שהיה לו בארץ המוצא, מתבקש ומצופה מהמערכת והרשות הקולטת איזה שהיא למידה ולשנות את הגישה ולשנות את דרך הטיפול בעולים כדי שטעויות שנעשו בעבר לא ייעשו.
<פנטהון אספה-דוויט: אני חושב שמדינת ישראל, שהיא מורכבת מעליות שונות מכל העולם, גם עולי יוצאי אתיופיה שהגיעו לפה, כבר ארבעה עשורים ומעלה, נמצאים בחוד החנית בבנייתה ושגשוגה של מדינת ישראל.
<פנטהון אספה-דוויט: אני חושב, למרות הקשיים של האפליה, אי הצדק, אי השוויון, שיוצאי אתיופיה חווים וחשים, אני רואה את זה יום יום בעבודה שלי כמנכ"ל עמותת טבקה, שמטפלים בכ-1,000 פניות שפונים אלינו ומבקשים שאנחנו נטפל באי צדק ואי שוויון ואפליה שקורית נגדם, אני רואה את זה.
<פנטהון אספה-דוויט: אבל יחד עם זאת המאבקים שלנו, במיוחד בשנתיים האחרונות, ההפגנות, אותם צעירים שיצאו לרחובות ודרשו את הצדק ואת השוויון כאזרחים שווים בין שווים, גם אז יש תקווה, אני רואה את האור בקצה המנהרה.
<פנטהון אספה-דוויט: אדוני היושב ראש, עבדנו יחד איתך ויש הרבה מאוד הישגים תקדימיים ואנחנו רואים שינוי ואנחנו, תפקידנו להמשיך להיאבק ולהילחם כדי שהשינוי שחל לא ידעך.
<פנטהון אספה-דוויט: אנחנו חייבים להמשיך ללחוץ ולהשאיר את הגחלים בוערים עד שנגיע למחוז שבו אנחנו רואים מדינת ישראל שבה הצדק והשוויון יהיו לכולם.
<פנטהון אספה-דוויט: מדינת ישראל תתרגל לכך שאין הבדלים במוצא.
<פנטהון אספה-דוויט: אנשים מסתכלים על המוצא של מישהו אחר ושופטים אותו.
<פנטהון אספה-דוויט: לדעתי ההישגים האחרונים הם התקווה שלנו ואנחנו נבנה על ההישגים האלה.
<פנטהון אספה-דוויט: יש לנו עוד הרבה עבודה לעשות, אבל ביחד, בנחישות, בהתמדה, בשיתוף פעולה, עם כל המגזרים, עם כל הגורמים הרלוונטיים, נמשיך לעבוד ולבנות את מדינת ישראל, המדינה של כולנו.
<פנטהון אספה-דוויט: בתור אחד שהיה בקנדה ובתור אחד שבילה חמש שנים וחצי באוסטרליה בתור שליח של קרן היסוד אני רואה שם מהגרים שבאו והצליחו.
<פנטהון אספה-דוויט: הם הצליחו קודם כל בגלל העבודה הקשה שהם עשו, אבל בנוסף לזה הם הצליחו בגלל חלונות ההזדמנויות והאפשרויות שנפתחו בפניהם.
<פנטהון אספה-דוויט: לכן מדינת ישראל צריכה להמשיך לעשות את הסוויץ' שהיא התחילה לעשות, המערכות צריכות להתגייס ולעשות יד אחת לקלוט את העולים שמגיעים הנה, לתת להם את ההזדמנויות ואת המשאבים הנדרשים על מנת שאותם עולים יהיו ותיקים ויהיו מנהיגים ואנחנו, אני אומר לכם, כקהילה קטנה, מודל לחיקוי לא רק פה בישראל, אלא בכל העולם, בכך שאנחנו מובילים ומצליחים להביא את השינוי.
<פנטהון אספה-דוויט: חג עלייה שמח ואני מודה לך, אדוני היושב ראש, על היוזמה.
<פנטהון אספה-דוויט: אחת ההצלחות הגדולות, ההוכחה שליוצאי אתיופיה יש את היכולת ואת האיכות להוביל מהלכים ולשנות, אחד מהם זה אתה, אדוני היושב ראש.
<פנטהון אספה-דוויט: בהצלחה בהמשך.
אברהם נגוסה: אני מזמין את גב' גלי שחר, מנכ"ל עמותת גבהים.
<גלי שחר אפרת: צהריים טובים.
<גלי שחר אפרת: האמת שהייתה לי פה רשימה מאוד ארוכה של אנשים להגיד להם תודה, אבל כולם הלכו.
<גלי שחר אפרת: זה קצת עצוב בעיניי שביום חגיגי זה אנחנו נשארנו לבד.
<גלי שחר אפרת: אבל אני רוצה להודות לכם, חברי הכנסת, נבחרי הציבור, שבכל זאת נשארתם.
<גלי שחר אפרת: לך, יושב ראש ועדת הקליטה, חבר הכנסת נגוסה, לכם, חבריי, שותפים, מנכ"לים של העמותות, תורמים, עובדי עמותת גבהים, חג עלייה שמח.
<גלי שחר אפרת: אתם יודעים, מדינת ישראל זה מדינה שאין לה הרבה אוצרות טבע, אין לנו מכרה זהב וגם נפט זה לא מה שקיווינו, האוצר הכי גדול שלנו זה ההון האנושי, זה אתם, זה האנשים, זה המוח היהודי, זה האוצר הכי הכי גדול שיש לנו.
<גלי שחר אפרת: העלייה למדינת ישראל היא הזדמנות שלנו, הזדמנות של כולנו, לפתח את ההון האנושי, לחזק את הכלכלה הישראלית, את התרבות, להעשיר אותה.
<גלי שחר אפרת: תראו איזה מבחר מדהים של אנשים יש כאן, דוברים שפות רבות ושונות, בצבעים שונים, וזה הכוח שלנו, הגיוון הזה ואת זה אנחנו צריכים לחזק.
<גלי שחר אפרת: עמותת גבהים כבר 11 שנים גאה להוביל את קידומם של עולים אקדמאים במשק הישראלי באמצעות תעסוקה ויזמות.
<גלי שחר אפרת: אנחנו עושים את זה עם לב גדול ובאהבה רבה ובתשוקה.
<גלי שחר אפרת: עד היום עזרנו ל-3,0000 עולים חדשים להשתלב בשוק התעסוקה והיזמות בישראל.
<גלי שחר אפרת: אנחנו שער הכניסה שלהם למשק הישראלי.
<גלי שחר אפרת: אנחנו עובדים עם למעלה מ-1,000 מעסיקים במדינת ישראל וזאת החוזקה היחידה שלנו.
<גלי שחר אפרת: אנחנו לא עושים שום דבר אחר שקשור בעלייה, אנחנו עוסקים בחסם הכי הכי מרכזי בקליטת עולים, תעסוקה.
<גלי שחר אפרת: כי אם לעולים חדשים לא יהיה מענה בתעסוקה הם לא יישארו כאן ולראיה, אנחנו יודעים ש-30% מהעולים החדשים, לצערנו, עוזבים את מדינת ישראל.
<גלי שחר אפרת: אמרו לי שזה חגיגה היום, אז הבאתי פה דף מספרים, מבחינתי הצלחה מודדים במספרים.
<גלי שחר אפרת: אז יש לנו 91% הצלחה בהשמה, יש לנו 250 מקומות תעסוקה חדשים שהקמנו על ידי הסטארט אפים שלנו.
<גלי שחר אפרת: כמו שאמרתי, 3,000 בוגרים מ-60 מדינות שונות.
<גלי שחר אפרת: אנחנו מחזקים את העלייה מצרפת ואת העלייה מברזיל ואת העלייה מטורקיה ואת העלייה מארצות הברית ומכל מקום בעולם אנחנו עוזרים לעולים החדשים להשתלב כאן בשוק התעסוקה כדי שיישארו כאן וייקחו חלק פעיל ויתרמו למשק הישראלי.
<גלי שחר אפרת: בשנה האחרונה פתחנו תכניות שבעצם פונות החוצה ואנחנו החלטנו לעזור למשק הישראלי ולאכלס את המקצועות במחסור, אם זה רופאים ואחיות מצרפת, אם זה מהנדסי תוכנה וחומרה מכל העולם, עולים ותושבים חוזרים, ואנחנו מאמינים ששיתוף פעולה של כל הארגונים ביחד יביא להצלחה אף יותר גדולה.
<גלי שחר אפרת: אז אנחנו עשינו הרבה עד היום ויש מקום להשתפר ולעשות עוד ואני קוראת למשרדי הממשלה, לארגונים נוספים, לקחת חלק, לעבוד ביחד ולתרום עוד ועוד למדינת ישראל.
<גלי שחר אפרת: אני רוצה באמת תודה אחרונה לכל האנשים שבאו לפה היום ולאלה שנשארו, כי זה כנראה לא מובן מאליו, וחג שמח.
אברהם נגוסה: בר יהונתן יאבור, מנכ"ל עמותת עם ישראל.
<יהונתן יאבור: כבוד יושב ראש ועדת העלייה והקליטה, חבר הכנסת ד"ר אברהם נגוסה, חברי כנסת נכבדים, עולים ועולות, קהל נכבד, חג שמח לכולם.
<יהונתן יאבור: היה לנו רעיון לפני כמה שנים שצריך, אפילו חייבים, לחוקק את החוק הזה.
<יהונתן יאבור: כולנו עולים, כולנו באנו הביתה וזה לא משנה אם הסבים והסבתות שלנו באו לפני 50, 60, 70, 80 שנה או נחתנו בבן גוריון לפני שעתיים.
<יהונתן יאבור: אנחנו מדינה קולטת עלייה, אנחנו מדינה שטוענת שהעלייה היא אבן יסוד של מדינת ישראל ולכן אנחנו חייבים לציין את זה, אנחנו חייבים לחגוג את התרומה של כל העליות לכל דורותיהן ועליות מכל רחבי תבל.
<יהונתן יאבור: תרשו לי להציג את עצמי.
<יהונתן יאבור: כמו שאמרתי, קוראים לי יהונתן, אני עולה מאנגליה, גדלתי במטולה, התחנכתי בקיבוץ דפנה והיום אני גר בתל אביב.
<יהונתן יאבור: אם זה לא קיבוץ גלויות אני לא יודע מה זה.
<יהונתן יאבור: אפשר להיות בכל מקום ואפשר להגיע לכל מקום.
<יהונתן יאבור: הארגון שלנו התחיל לחגוג את הדבר הזה, את יום העלייה, לפני מספר שנים, זה התחיל אצל תל אביבים צעירים עולים, ו-TLV Internationals, זה הארגון שאני עומד בראשותו, התחיל לקדם את זה ולחגוג את זה בבתי קהילות, בבתי כנסת וגם בפאבים.