GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קסניה סבטלובה: זה מה שחשוב לי כיהודייה, כישראלית, כציונית ואני חושבת שהגוף הזה באמת עושה הרבה מאוד דברים, ואני כל פעם לומדת על נדבכים חדשים בפעילות שלו.
קסניה סבטלובה: נכון שיש נדבכים מסוימים שאולי כן אפשר להתווכח על כך, שאולי אם משרד הרווחה, אם יחפוץ בכך, יכול להחליף ויכול להיות שגם משרד העלייה והקליטה יכול להיות יותר אקטיבי בנושאים כאלה ואחרים, אבל אין תחליף בנוגע להתוויית מדיניות של העם היהודי באשר הוא, העם היהודי שעדיין נמצא בתפוצות, ועל זה אנחנו מברכי, על המאמצים שלכם ומאחלים לכם בהצלחה בסוכנות היהודית.
קסניה סבטלובה: תמשיכו עם העבודה הטובה למרות שלפעמים זה קשה עד קשה מאוד.
אברהם נגוסה: הצטרפו אלינו חברי הכנסת נאוה בוקר ואלעזר שטרן.
יצחק הרצוג: תן את רשת הדיבור לחבר הכנסת חיים ילין, בבקשה.
חיים ילין: לא רק ששמרו לך את הכיסא אלא גם את המקום.
חיים ילין: אני מוחה על כך שיועצים צריכים לשמור את המקום לחברי הכנסת.
חיים ילין: זה פשוט ביזיון.
יצחק הרצוג: אני חבר ועדה כאן.
יצחק הרצוג: אתה צריך לזכור את זה.
יצחק הרצוג: אני חבר ועדה פעיל.
יצחק הרצוג: באמת מעניין שיש לפחות 15 חברי כנסת לראשונה בוועדה הזאת ומועלה נושא שמעניין מישהו.
חיים ילין: לקחת את זכות הדיבור שלי?
חיים ילין: כבודו, אני מודה לחבר הכנסת גפני שהעלה את הנושא.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו יושב ראש הקואליציה, חבר הכנסת דוד ביטן.
אברהם נגוסה: רשות הדיבור לחבר הכנסת חיים ילין.
דוד ביטן: אני מבקש שהפעילות בסוכנות תיעשה בשבת.
משה גפני: עם כל הכבוד, יש דיון ועד עכשיו הדיון היה רציני.
חיים ילין: בשנת 1976 בזמן הדיקטטורה בארגנטינה, הסוכנות היהודית מעלה לכאן הרבה מאוד צעירים בתכנית שנקראת אתגר ואני זכיתי לעלות עם הסוכנות היהודית.
חיים ילין: מאז בכל מקום שאני יכול, אני אלחם למען הסוכנות.
חיים ילין: יש הרבה מאוד דברים שאפשר לומר וגפני העלה חלק מהם.
חיים ילין: יש ביקורת שהיא ביקורת נכונה.
חיים ילין: האם הסוכנות היהודית צריכה להחזיק יחידות דיור, כן או לא, דרך חברות בנות, הכול לגיטימי.
חיים ילין: לי באופן אישי דבר אחד ברור לחלוטין והוא שהקשר עם התפוצות הוא אחד הדברים החשובים ביותר.
חיים ילין: הקשר עם התפוצות, למרות מה שאני אומר עכשיו, לא יכול להיות פוליטי.
חיים ילין: גם אם יש שר שהוא אחראי על התפוצות, השר הוא פוליטי.
חיים ילין: בסוף צריך להיות חיבור שהוא לא פוליטי בין התפוצות לעם היהודי שיושב בישראל.
חיים ילין: אם מישהו לא מבין את הניואנס שאני כרגע אומר, אז הוא לא מבין מה המשמעות של הסוכנות.
משה גפני: אני אומר.
משה גפני: אתה מערער על כל הדמוקרטיה.
חיים ילין: גפני, אני הקשבתי לך.
חיים ילין: אם מישהו לא מבין את מה שאמרתי, הוא לא מבין מה תפקיד הסוכנות.
חיים ילין: זה למרות שברגעים מסוימים בהסתדרות הציונית, לא מעט פוליטיקה אני רואה שם.
חיים ילין: ביטן, תרשה לי להגיד לך משהו.
חיים ילין: כך אי אפשר לדבר.
מאיר כהן: הרעיון של דוד ביטן, זאת הברקה של השבוע.
מאיר כהן: שליצמן יהיה יושב ראש הסוכנות.
<קריאה: אני מציע שתיזהרו כי הוא עוד יכול להסכים.
חיים ילין: הקהילה היהודית בארגנטינה, ב-1976, מנתה 450 אלף יהודים.
חיים ילין: הקהילה השלישית בגודלה.
חיים ילין: יותר גדולה מהקהילה בצרפת באותה תקופה.
חיים ילין: היום יש 150 אלף, בקושי, וכאן בארץ רק שישים אלף.
חיים ילין: תגידו לי לאן נעלמו עוד 240 אלף.
חיים ילין: אני אומר לכם לאן הם נעלמו.
חיים ילין: הם התבוללו ואת אף אחד, גפני, זה לא מעניין, כאן בתוך מדינת ישראל למעט הסוכנות.
חיים ילין: אם אנחנו לא מבינים מה המלחמה שלנו, לא משנה, אתה יכול לעורר את הדיון ואני יכול להסכים להרבה מאוד דברים שאמרת, אבל בסוף שם צריך להתמקד.
חיים ילין: לא יהיו יהודים בתפוצות אלא רק אורתודוכסים במדינת ישראל וזה כל העם היהודי שיהיה קיים.
חיים ילין: באותו יום שנגיע למקום הזה, גם לא תהיה קיימת מדינת ישראל.
חיים ילין: המלחמה הזאת על כך שכולם יהודים, שיש יהודים שנוסעים עם רכב לבית הכנסת להתפלל, כן, נוסעים לבית הכנסת ביום שישי בערב להתפלל, מי שלא מכיר את זה בחוץ לארץ, הוא לא מבין מהי היהדות בחוץ לארץ, והם לא פושעים.
חיים ילין: הם יהודים.
חיים ילין: את זה גפני אתה צריך להפנים.
משה גפני: מה אתה רוצה ממני?
משה גפני: אני אמרתי משהו על זה?
חיים ילין: אתה העלית את הדיון ואני ממשיך אותו.
חיים ילין: זאת המהות, איך אני רואה את תפקיד הסוכנות היהודית.
חיים ילין: להקים בתי ספר יהודים שם, שילמדו עברית וילמדו את המורשת היהודית לכולם.
חיים ילין: כך אנחנו נגמור עם ההתבוללות.
חיים ילין: אם תהיה פתיחות יותר גדולה, או כמו שאני אומר אם נוציא את הפוליטיקה מהדת, אנחנו נצליח לבנות עולם שלם של גוונים שונים שכולם סופו של דבר יהיו יהודים.
חיים ילין: לסוכנות היהודית ולהסתדרות הציונית יש תפקיד מרכזי בזה.
חיים ילין: יש דברים שאולי צריך לייעל בחטיבה, בקק"ל, בקרן היסוד ובכל הבניין המפואר הזה.
יצחק הרצוג: גם במועצה הציונית.
חיים ילין: אבל לא לשכוח את המהות.
חיים ילין: אחרי שבעים שנים כשאנחנו רואים שחלק מהעם שלנו הולך ומתבולל, אני מבין יותר מכולם את החשיבות של הסוכנות היהודית.
אברהם נגוסה: אני מבקש מחבריי חברי הכנסת, נמצאים כאן מעל 16 חברי כנסת וכולם רוצים לדבר, שתתחשבו ותקצרו.
מאיר כהן: שלום אדוני היושב ראש, שלום ליוזם ההצעה.
מאיר כהן: אני משער שההצעה הזאת היא לא תלושה מהמציאות.
מאיר כהן: בכל פעם שמישהו מעצבן אותנו, משהו מעצבן אותנו, נאמר משהו, אנחנו מיד רצים לעשות דיון.
מאיר כהן: הדיון הזה הוא חלק ממה ששרנסקי וחבריו עשו בחיבוק הגדול שהם נתנו, בצדק מבחינתי, בחוץ לארץ לזרמים האחרים ביהדות שהם לא הזרם האורתודוכסי.
מאיר כהן: הגיעה גם מנת חלקם, שנביא אותם לוועדה ונחבוט בהם שמא חס וחלילה הם לא יבינו שיש לנו את הכוח.
מאיר כהן: איך זה שנעבור בשקט לשרנסקי הזה שהוא רחמנא ליצלן הלך וניסה לחבק את האנשים האלה ועבד על מתווה מסוים בתוך הכותל.
מאיר כהן: אני רוצה לספר משהו בו נכחנו.
מאיר כהן: אני ונחמן שי נסענו במסגרת משלחת לארצות הברית ופגשנו קבוצה של חבר'ה צעירים שנוסעים דרך הסוכנות ותוך איזה גוף לארצות הברית.
מאיר כהן: החבר'ה האלה מטיילים בבתי קפה ומחפשים חבר'ה צעירים יהודים שאין להם שום קשר.
מאיר כהן: סיפרו לנו על התהליך, איך החבר'ה הנחמדים האלה שביום שהם פגשו אותם בבתי הקפה, חוץ מזה שהם ידעו שהם יהודים, לא היה כל קשר.
מאיר כהן: בתהליך של חצי שנה, חלק מגיע לארץ ומתגייס.
מאיר כהן: אנחנו עמדנו מול הילדים האלה של הסוכנות נפעמים ובאמת זה מילא את הלב.
מאיר כהן: אני רוצה לדבר מתוך נקודת מבט של ראש עיר בעיר שעד לפני כמה שנים הייתה חלשה מבחינת תקציבים.
מאיר כהן: עודד, אתה מכיר, הייתי בא אליך.
מאיר כהן: אני מדבר על דימונה.
מאיר כהן: באתי פעם אליך, גפני.
מאיר כהן: החלטתי להקים חדר מיון.
מאיר כהן: באתי אליך גפני וקיבלת אותי יפה מאוד.
מאיר כהן: ביקשתי ממך שתעזור לי.
מאיר כהן: אמרת לי: מאיר, אני לא אוכל לעזור – הייתי צריך 600 אלף שקלים – כי זה לא חלק מתקציב המדינה.
מאיר כהן: בצר לי, מה עשיתי?
משה גפני: פנית לליצמן.
יצחק הרצוג: לליצמן היה בערד.
יצחק הרצוג: הוא מדבר על דימונה.
משה גפני: תאמין לי שאני יודע.
משה גפני: אני איש הנגב.
מאיר כהן: הלכתי לסוכנות היהודית.
מאיר כהן: בצר לי פניתי לסוכנות היהודית וראו זה פלא, הסוכנות היהודית שלחה אותי לחמישה ימים לארצות הברית, לאנשים הנכונים.
מאיר כהן: באתי לשם - יש חדר מיון בדימונה.
מאיר כהן: יתרה מכך, ובזה אני מסיים.
מאיר כהן: אספנו בדימונה – גפני, תקשיב טוב – שמונים תלמידים שהם התלמידים הקשים ביותר בבתי הספר.
מאיר כהן: ישבנו ביחד עם הסוכנות היהודית ופתחנו תכנית שקראו לה יוט' פיוצ'ר.
מאיר כהן: אמרתי שאני צריך מיליון וחצי דולר כדי לקחת שמונים תלמידים.
מאיר כהן: זה אחרי שהייתי אצל שרת החינוך ואצל שר הרווחה שיושב לשמאלי.
משה גפני: לא מדברים על מה שאני רוצה.
משה גפני: אני לא יודע, לשם מה יש ממשלה?
אברהם נגוסה: תנסה לסכם.
מאיר כהן: הצלחנו להביא כסף והילדים האלה נמצאים במקום הטוב ביותר.
מאיר כהן: לבוא ולומר היום שאנחנו כאלה פופאיי שרק הממשלה תעשה את הכול – זאת שטות גמורה.
מאיר כהן: יש מקום קם לקק"ל, במידה וקק"ל מתפקדת כמו שצריך והיא תחת ביקורת, ויש מקום לסוכנות והיא תחת ביקורת, ויש מקום גם למועצה הציונית שאתמול ראינו את מה שראינו.
מאיר כהן: אלה גופים ואנחנו צריכים לבדוק שיתפקדו כמו שצריך אבל לבוא ולומר שהגופים האלה מיותרים, אנחנו לא בפוסט ציונות.
מאיר כהן: יש עוד שבעה מיליון יהודים ברחבי העולם.
מאיר כהן: הלוואי ונוכל להביא אותם.
<קריאה: גפני עוד לא התחיל את הפרה ציונית, אז מה אתה מדבר על הפוסט ציונות?
משה גפני: אולי תירגע?
משה גפני: מי נתן הטבות לדימונה?
משה גפני: הסוכנות או אני?
אלעזר שטרן: אתה.
משה גפני: יש מדינה.
משה גפני: העליתי את הנושא.
משה גפני: מה המדינה עושה?
אלעזר שטרן: אתה עושה דברים טובים.
בצלאל סמוטריץ': אני מציע שהמדינה גם תפעיל את בתי הספר במגזר החרדי.
בצלאל סמוטריץ': למה צריך חינוך עצמאי ומערכות פרטיות?
משה גפני: הכול בסדר.
משה גפני: אני מציע שתגן על הסוכנות כי לא יכול להיות כאן מישהו שלא מגן על הסוכנות.
אלעזר שטרן: גפני, הסוכנות אומרת לך תודה על הדיון.
אלעזר שטרן: אף פעם הם לא שמעו כל כך הרבה חברי כנסת מדברים כך.
משה גפני: אני רק רוצה לייעל את עבודת הממשלה שהיא בטלנית ולא עושה את הדברים שהיא צריכה לעשות.
משה גפני: משרד הקליטה, מה עושה משרד הקליטה?
יצחק הרצוג: היה כאן מנכ"ל משרד הקליטה לשעבר.
אברהם נגוסה: בואו ניתן לחברי הכנסת להתבטא.
אברהם נגוסה: אני שוב אומר לחברי הכנסת, תקצרו.
יצחק הרצוג: אני אומר מאוד בקצרה.
יצחק הרצוג: חבר הכנסת גפני, אני בהפוך מכולם חושב שזה דבר מבורך שיזמת את הדיון הזה כי אנחנו לא רואים את נציגי הציבור החרדים בכלל בשיח הציוני בארץ ובתפוצות בהקשר של החיבור בין הארץ לתפוצות.
יצחק הרצוג: הרבה שנים נמנעתם מזה.
יצחק הרצוג: הסוכנות היהודית לפני שבעים שנים, כעת חיה היום, היא זאת שהובילה את המאבק בעצרת האו"ם בכ"ט בנובמבר ומאז היא לבשה צורה אחרת והיא בעצם שולחן משותף או הבריח התיכון של הקשר בין ממשלת ישראל, מדינת ישראל לתפוצות.
יצחק הרצוג: אתם בכלל לא שם.
יצחק הרצוג: אתם לא שם כי אתם לא מוכנים להכיר בכך שהעם היהודי רב גוני ויש לו זרמים אחרים.
יצחק הרצוג: אם היית מוכן – אני חושב שאתם צריכים להיכנס לתוך המוסדות הציוניים כמו הקונגרס הציוני.
משה גפני: לא ביקשתי את זה.
יצחק הרצוג: אבל זה משתמע מדבריך.
יצחק הרצוג: הדרך היחידה להתקדם היא שכולם ינהלו דיאלוג בין כל הזרמים כנדרש בעם שרוצה לפני שהוא נקרע לגזרים, לשמור על אחדותו.
יצחק הרצוג: אני אומר לך בצורה כנה שאני חושב שאתם צריכים להיות חלק מהמשלחות שיוצאות ושומעות את הקהילות, אתם צריכים לפגוש אותן כאן בשיח סביב הכותל.
יצחק הרצוג: חלק מהבעיות היו שלא שיתפו את הציבור החרדי מראש כי הוא לא רוצה ולכן זה שאתה כאן, זה הישג עצום.
יצחק הרצוג: זה דבר אדיר.
יצחק הרצוג: אני באמת חושב כך.
יצחק הרצוג: אני חושב שאתם צריכים להיות שם.
יצחק הרצוג: אני אומר את זה בגלל שהעם שלנו נמצא בסכנה נוראית של היעלמות.
משה גפני: אם אפשר רק לא לשים אותי במקום שאני לא שם.
משה גפני: אני חבר כנסת, העליתי הצעה לסדר וזה הכול.
יצחק הרצוג: אבל זה לא תפקיד הממשלה.
יצחק הרצוג: חלק מהעניין של השולחן המשותף הזה הוא לא תפקיד של הממשלה.
יצחק הרצוג: ראשי הארגונים או הקהילות בחוץ לארץ יושבים מול הממשלה.
יצחק הרצוג: מישהו צריך להכניס את כולם ביחד למקום משותף והמקום הזה נקרא הסוכנות היהודית.
יצחק הרצוג: לכן אני חושב שמאליו יובן שהגיע הזמן באמת, לפני שיהיה מאוחר מדי, שנוכל לדון בכל הסוגיות של גיור, של המשכיות יהודית, של חינוך יהודי, של אתגרי הכשרות, אנטישמיות, האיום על הביטחון של קהילות יהודיות, עתידן של הקהילות וסוגיות שנוגעות אפילו לקבורה.
יצחק הרצוג: כל מיני נושאים שמן הראוי שכולם, כל עם ישראל כולו יהיה מעורב בהם והמקום הנכון לכך היא הסוכנות היהודית.
יצחק הרצוג: אני מברך את הסוכנות על פועלה.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת נחמן שי.
נחמן שי: תודה גם לך משה גפני שיזמת את הדיון וזאת הזדמנות להעלות בכנסת סוגיות שקשורות לעם היהודי.
נחמן שי: זה לא פשוט.
נחמן שי: אנחנו הקמנו כאן שדולה.
משה גפני: אני רק העליתי את תפקיד המדינה בעניין הזה.
משה גפני: כל הדברים האחרים, זה בסדר.
משה גפני: אתם כולכם מדברים כמו אנשים חרדים שאמרו קהילות, למה צריך מדינה.
יצחק הרצוג: יש מדינה.
יצחק הרצוג: הסברתי לך.
משה גפני: לא, אין מדינה.
משה גפני: יש סוכנות.
יצחק הרצוג: יש ארגון שמביא את כולם ביחד.
יצחק הרצוג: יש רק מקום אחד.
משה גפני: אני שמח שהתקדמתם, כמו החרדים.
משה גפני: קהילות.
נחמן שי: אני אסביר לך משהו.
משה גפני: אני בעד זה שתהיו חרדים.
נחמן שי: כרגע אמרתי שאתה כמו מסי ועכשיו אני אגיד שאתה כמו רונלדו.
נחמן שי: תן לי.
יצחק הרצוג: לא כמו רונלדו.
יצחק הרצוג: כמו אחד מגדולי הרבנים.
נחמן שי: כמו הרב הרצוג זצ"ל.
נחמן שי: משכת אותי לאיזה מקום ואני אומר לך דבר אחד הכי חשוב.
נחמן שי: בלי עם יהודי אין מדינת ישראל.
נחמן שי: אם לא נשמור על כמה מיליונים שיש, שבעה, שישה, שמונה, במקומותיהם – לא תהיה לנו מדינה.
נחמן שי: לכן המשימה של קיום העם היהודי במקומותיו, בעיני היא המשימה מספר אחת של מדינת ישראל.
נחמן שי: אם ביבי רוצה עכשיו לקנות עוד כמה דברים כדי להגן מפני האיראנים, תאמין לי שאם הוא יצליח לצמצם את ההתבוללות באמריקה או במדינות אחרות, כי אמר חיים ילין שנעלמת לו קהילה שלמה, בזה אנחנו עושים את ההחלטה הכי חשובה שלנו.
נחמן שי: אני יודע, יש שאלה איזה מין יהודים הם והאם הם ילכו בזרם הזה או בזרם ההוא, ואני אומר לך שמבחינתי בכל זרם שהם יהיו בו, עדיין הם בתוך העם היהודי.
נחמן שי: אנחנו הקמנו כאן בכנסת שדולה לעם היהודי וזאת כבר כנסת שלישית בה אנחנו מתכנסים.
נחמן שי: לכאורה זה נשמע מצחיק כי מה הכנסת צריכה שדולה כזאת, אבל כן היא צריכה כי אני רוצה שהשיח על העם היהודי, מה הוא היום ומה הוא יהיה, אם הוא יהיה, הוא בלב העניין שלנו.
נחמן שי: לכן טוב שהוועדה עוסקת בנושא הזה היום ולכן אני מודה לך שהעלית את זה על סדר היום.
נחמן שי: הנושא חיוני וחשוב מאין כמוהו.
נחמן שי: הסוכנות היהודית היא מוסד "ישן".
נחמן שי: גם המוסדות הציוניים ואני לא מוציא מכלל חשבון שצריך לערוך אותם מחדש ולבחון את פעילויותיהם והם עושים את זה מדי פעם, עוד תכנון אסטרטגי ועוד תכנון אסטרטגי.
נחמן שי: כולנו צריכים לעשות מחשבה עתידית ולבדוק את עצמנו אם אנחנו יעילים ואם אנחנו עונים למטרות שלנו וכן הלאה.
נחמן שי: אבל לא הייתי מבטל את זה.
נחמן שי: לא הייתי מבטל אותם לחלוטין או מוציא אותם.
נחמן שי: בשורה התחתונה, המדינה לא יכולה להחליף אותם.
נחמן שי: היא לא יכולה.
נחמן שי: מקצת הפעולות היא יכולה לעשות ועובדה שהיא עשתה.
נחמן שי: במשך השנים, אם תראה, המדינה נכנסה בנעלי הסוכנות בכמה נושאים.
נחמן שי: בכמה נושאים הסוכנות נשארה גוף יחיד וייחודי שרק הוא יכול לעשות בהיותו נון גוורמנטל.
נחמן שי: כלומר, ארגון לא ממשלתי הכי גדול לפי דעתי שיש למדינת ישראל ושיש לו יכולות שהן יוצאות דופן.
נחמן שי: אני אומר עוד משהו ובזה אני אסכם.
נחמן שי: אני מדבר גם על הצד ההפוך.
נחמן שי: אני רוצה שישראלים ידעו מהו העם היהודי.
נחמן שי: גם זאת נקודה מאוד חשובה.
נחמן שי: גדל כאן דור, יותר מאחד, שאפילו לא יודע שיש עם יהודי מעבר לגבולות הארץ.
נחמן שי: הוא נוסע לטייל בכל מקום, הוא רואה את כל העולם, הוא אף פעם לא טורח ללכת לבית כנסת.
נחמן שי: אומרים לו כאן בניין הקהילה היהודית, הוא הולך לפיצרייה ממול.
נחמן שי: אני חושב שכל ישראלי שגדל בארץ צריך לדעת מהו העם היהודי ולכן אני גם לא נגד לימוד ההיסטוריה היהודית וכן הלאה.
נחמן שי: אני לא נגד.
נחמן שי: אני חושב שצריך לבדוק את זה.
נחמן שי: לסוכנות יש חלק בזה כי מאות ואלפי צעירים – אלפים, אנחנו פגשנו, מאיר הזכיר את זה – עוברים את ההתנסות הזאת דרך העבודה שלהם בחוץ לארץ ולומדים והם חוזרים מגויסים לעניין.
נחמן שי: אני אומר לך שזה נכס.
נחמן שי: לא לומדים את זה בבית ספר אבל לומדים את זה דרך העשייה וגם זה חשוב, שידעו כמה שיותר ישראלים מהו העם היהודי שהם חלק בלתי נפרד ממנו.
עודד פורר: ראשית, חבר הכנסת גפני, אני אתייחס דווקא לדבריך.
עודד פורר: אני לא אתייחס למה עושה משרד הקליטה.
עודד פורר: אני מניח שהמנכ"ל יתייחס לזה בהמשך.
עודד פורר: אתה פתחת ואמרת שאחרי שבעים שנים שיש מדינה, יכול להיות שנגמר תפקידה של הסוכנות.
משה גפני: אני אמרתי שיכול להיות שהם צריכים להישאר בדברים מסוימים.
עודד פורר: אחרי שבעים שנים תפקידה של הסוכנות רק התחיל.
עודד פורר: אנחנו עדיין נמצאים במצב שמתוך 14.5 מיליון יהודים, רק 6.5 מיליון חיים בישראל.
עודד פורר: זה אומר שרוב העם היהודי חי בגולה.
עודד פורר: המקום היחיד בו יש שותפות בין העם היהודי בתפוצות לבין העם היהודי כאן – אגב, כפי שהיה מראשית המאה הקודמת – כדי לבנות כאן את מדינת היהודים, זה תחת המטריה הזו של אותם מוסדות לאומיים.
עודד פורר: עם כל הציונות שבדבר, ויש כאן קצת ציניות בדיון הזה, אנחנו יודעים מהיכן נולד הדיון הזה, לאן הוא הולך ולאן אתה חותר.
עודד פורר: אני אומר לך, גם אולי בהמשך לדברים שאמר לך קודם יושב ראש האופוזיציה - - -
נאוה בוקר: אתה יכול להגיד מהיכן נולד הדיון?
נאוה בוקר: אני באמת שואלת.
עודד פורר: מי שמבין, מבין.
אברהם נגוסה: זאת הצעה לסדר יום.
עודד פורר: היא לא שאלה ברמה הטכנית.
נאוה בוקר: אני באמת רוצה להבין.
עודד פורר: אני אענה אחר כך.
עודד פורר: גפני, הסוכנות היהודית היא חלק מהמארג של אותו קיבוץ גלויות שאנחנו נמצאים בו היום.
עודד פורר: שבעים שנים, זה נראה הרבה זמן אבל זה פסיק ושבעים השנים האלה הם שבעים שנים שהם המשך של חלק מ-120 שנים בהן העם היהודי חוזר לארצו.
עודד פורר: התהליך הזה הוא תהליך שקורה לכל העם היהודי כאן ובגולה.
עודד פורר: חלק חוזרים וחלק יחזרו.
עודד פורר: בסוף כולם יחזרו.
עודד פורר: כשאתה תלך לפרשת ניצבים ואתה תקרא שם על שיבת ציון, ושב ה' אלוהיך את שבותך, איך מפרש את זה רש"י?
עודד פורר: היה לו לכתוב השיב את שבותך, שהשכינה כביכול שרויה עם ישראל וצרת גלותם וכשנגאלים הכתיב גאולה לעצמו שהוא ישוב עמהם.
עודד פורר: ועוד יש לומר, וזאת הנקודה, שגדול יום קיבוץ גלויות ובקושי, כאילו הוא עצמו צריך להיות אוחז בידיו ממש איש איש ממקומו.
עודד פורר: הוא אומר שיום קיבוץ הגלויות כל כך קשה שאפילו בקיבוץ הגלויות הקדוש ברוך הוא אוחז איש איש ממקומו.
אלעזר שטרן: הוא אומר הקדוש ברוך הוא ולא הסוכנות.
אלעזר שטרן: זאת הבעיה שלו.
עודד פורר: הקושי הזה, כפי שהוא מחייב את הקדוש ברוך הוא לעזור לכל אחד בקיבוץ הגלויות, הוא מחייב אותנו כאן והוא מחייב את היהודים בתפוצות ואת זה עושה העם היהודי באמצעות המסגרת הזאת שהיא הסוכנות היהודית.
משה גפני: אדוני היושב ראש, אני חייב לעלות כי יש לנו ישיבה על ים המלח.
משה גפני: חשבתי שהדיון יהיה עד 3:00.
משה גפני: אם אפשר, עוד משפט.
משה גפני: אני יכול להזדהות עם רוב הדברים שנאמרו כאן על ידי חברי הכנסת.
משה גפני: בוודאי עם דבר התורה ובוודאי עם כל הדברים שנאמרו.
משה גפני: אני לא העליתי את הנושא האידיאולוגי.
משה גפני: הנושא האידיאולוגי, יש לו בו עמדה אבל היא לא רלוונטית.
משה גפני: אני העליתי את הנושא זה וגם לא אמרתי לבטל את הסוכנות.
משה גפני: המדינה צריכה לקחת על עצמה אחריות.
משה גפני: גם בקק"ל, גם בסוכנות, גם בקרן היסוד, יש דברים שהיום המדינה צריכה לקחת.
משה גפני: חברת עמיגור, אחד הגופים שהוא פאר היצירה של הסוכנות היהודית.
משה גפני: אני לא מתווכח על זה בכלל.
משה גפני: יש לי הכרת הטוב לעמיגור.
משה גפני: אני גרתי באופקים.
משה גפני: משרד השיכון לא יכול לעשות את זה?
משה גפני: אתם התחלתם לדבר כמו אנשים חרדים.
משה גפני: האנשים החרדים פעם אמרו שצריך להקים קהילות.
משה גפני: אתם רוצים להחזיק קהילות?
משה גפני: תחזיקו קהילות, אבל לשם מה המדינה?
משה גפני: למה יש משרד קליטה?
משה גפני: למה יש משרד שיכון?
משה גפני: למה יש משרדים שצריכים לטפל בזה?
משה גפני: זה מה שהעליתי.
משה גפני: עם רוב הדברים שנאמרו, ואני חושב שאפילו עם הכול, אני מזדהה.
משה גפני: תפקיד המדינה וכל מה שנעשה ושצריך למנוע התבוללות.
משה גפני: למה יש התבוללות?
משה גפני: לא היה דיון.
משה גפני: אתם רוצים לקיים דיון?
משה גפני: יש לי עמדה אבל לא זה מה שהעליתי.
משה גפני: אני מאוד מודה לך אדוני היושב ראש.
משה גפני: אני מתנצל.
משה גפני: אני הייתי נשאר אבל יש לנו דיון על ים המלח.
טלי פלוסקוב: גפני, רק משפט אחד.
טלי פלוסקוב: תודה לך שנתת לנו הזדמנות לומר לסוכנות היהודית תודה על מה שהיא עושה.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ.
בצלאל סמוטריץ': אני דווקא רציתי להתייחס לדברים של גפני.
בצלאל סמוטריץ': אני באמת חושב שביחס למה שעושה הסוכנות, לא צריך להאריך.
בצלאל סמוטריץ': דיברו כאן קודמיי.
בצלאל סמוטריץ': אגב, אני לא מסכים עם כל מה שנאמר.
בצלאל סמוטריץ': נחמן, הקשר עם יהדות התפוצות חשוב לי מאוד, הסוכנות חשובה, העם היהודי לא ייכחד, מדינת ישראל לא תיכחד.
בצלאל סמוטריץ': צריך להיזהר מלצייר ציורים הפוכים.
בצלאל סמוטריץ': אמרת שאם לא יהיה שם, לא יהיה כאן.
בצלאל סמוטריץ': כאן ברוך השם יש.
בצלאל סמוטריץ': ציטוטים אפשר כמה שרוצים.
בצלאל סמוטריץ': אני דווקא רוצה להתייחס לנושא עליו דיבר גפני.
בצלאל סמוטריץ': אני חושב שזאת עמדה מיתממת, לא רלוונטית, לא רצינית.
בצלאל סמוטריץ': המדינה לא מתנערת מאחריות.
בצלאל סמוטריץ': המדינה לוקחת אחריות והיא מממשת את האחריות לתוך מארג שלם של גופים ושל תחומי עשייה.
בצלאל סמוטריץ': אין מדינה בעולם שהמדינה עושה הכול לבד.
בצלאל סמוטריץ': אגב, המדינה היא אחד הגופים הכי פחות יעילים.
בצלאל סמוטריץ': כמה שלא נמצא בעיות והסתיידות עורקים של גופים עתיקים כמו המוסדות הלאומיים, המדינה היא גוף הרבה פחות יעיל והרבה יותר מורכב.
בצלאל סמוטריץ': אני לא רוצה להגיד ביטויים יותר קשים אבל לחשוב שאם המדינה תעשה את זה, זה ייעשה בצורה יותר יעילה?
בצלאל סמוטריץ': זה היפך המציאות והיפך האמת.
בצלאל סמוטריץ': אני חושב שבכל המדינות בעולם, בוודאי במדינת ישראל, אין שום התנערות של המדינה מאחריותה ומחובותיה אם היא מסתייעת ועובדת בשיתופי פעולה חשובים עם גופים כמו הסוכנות, כמו קק"ל, כמו החטיבה להתיישבות וכמו הרבה מאוד גופים אחרים.
בצלאל סמוטריץ': יש אין ספור דוגמאות.
בצלאל סמוטריץ': דיברו כאן קודם על הגמ"חים אבל יש אין ספור דוגמאות שמדינת ישראל לוקחת אחריות ועושה יחד, ליד, במקביל, תוך כדי, על ידי, בהסתייעות עם גופים אחרים וזה הדבר הכי נכון, הכי צודק, הכי לגיטימי.
בצלאל סמוטריץ': כל גוף עושה את מה שהוא מתמחה בו ובביחד הזה כל מה שצריך לקבל מענה, מקבל מענה.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת נאוה בוקר.
נאוה בוקר: אני אקצר כי אני צריכה לרוץ לרביזיה בוועדת החוקה.
נאוה בוקר: אני חושבת שהישיבה הזאת היא אבסורד.
נאוה בוקר: מישהו האמין שאי פעם נצטרך לשבת כאן ולנהל את הדיון הזה על הצורך בקיומה של הסוכנות היהודית?
נאוה בוקר: אני רואה בזמן האחרון יותר מדי מתקפות על גופים שהם עמודי התווך של הציונות כמו הסוכנות היהודית, כמו קק"ל.
נאוה בוקר: הארגון הזה ממלא תפקידים ומבצע פעולות שהמדינה לא יכולה ולא עושה, לצערנו.
נאוה בוקר: אני חושבת שהם עושים עבודה נהדרת, אם זה בהסברה, אם זה בעידוד עלייה.
נאוה בוקר: ביקרנו בפרגוואי, בקייב, בהרבה ארצות וראינו את העבודה המדהימה של השליחים של הסוכנות.
נאוה בוקר: אתה יודע מה?
נאוה בוקר: דמעות בעיניים.
נאוה בוקר: מעבר להתרגשות, הם עושים עבודת קודש.
נאוה בוקר: הם אחראים לעלייה ארצה של מיליוני יהודים.
נאוה בוקר: אגב, דווקא היום הסוכנות רלוונטית יותר מכל זמן אחר, דווקא בגלל המתקפות האנטישמיות.
נאוה בוקר: הם עושים עבודת הסברה מצוינת וממזערים נזקים בעולם כלפי העם היהודי וכלפי מדינת ישראל.
נאוה בוקר: אסור לנו לפגוע בגוף הזה.
נאוה בוקר: אני חושבת שהדיון הזה היה מיותר מלכתחילה.
נאוה בוקר: פגיעה בארגון כזה תהיה בכייה לדורות.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת שטרן הלך.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת ביטן הלך.
אמיר אוחנה: אני רוצה כמובן להצטרף לכל השבחים שמעתירים על הסוכנות.
אמיר אוחנה: אני נוכחתי מקרוב בעבודה של הסוכנות.
אמיר אוחנה: אני בקשר די רציף עם קהילות יהודיות ברחבי העולם, מאוסטרליה, צפון אמריקה, אירופה וכולי, ואני רואה את החשיבות של הקשר בין הקהילות לבין הסוכנות ואני רואה גם שזה מבשיל הרבה פעמים לאחד הדברים שהכי חשובים לנו במדינה – לעלייה.
אמיר אוחנה: עלייה למדינת ישראל.
אמיר אוחנה: אני חושב שהמדינה לא יכולה - יש הרבה דברים שאני חושב שהמדינה לא צריכה לעשות וזה אחד מהם – לטפל בזה בעצמה ולכן טוב שיש את הסוכנות, אבל כן, הסוכנות צריכה, כי זה אינטרס של מדינת ישראל, את כל העזרה והסיוע גם מאתנו המחוקקים.
אמיר אוחנה: טוב שהיא קיימת, שתמשיך להתקיים ושתעלה ותפרח.
טלי פלוסקוב: אני רציתי להתחיל בתודה לגפני.
טלי פלוסקוב: באמת זאת הזדמנות בפעם אני לא יודעת כמה לפרגן לסוכנות היהודית ולדבר על הדברים היפים שהיא עושה.
טלי פלוסקוב: נמצא כאן ג'וש ובאמת, מכל הלב, אנחנו יודעים עד כמה הנושא חשוב לליבך ואיזו עבודה אתה עושה.
טלי פלוסקוב: אני כמובן גם מדברת ומעבירה את המסר למר שרנסקי.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לדבר לא רק על דברים שאנחנו עושים כאן בארץ.
טלי פלוסקוב: הפרויקט הענק של דיור ציבורי יחד עם משרד האוצר, הוא חלק מאוד משמעותי.
טלי פלוסקוב: הנוכחות שלכם שם היא הכרחית.
טלי פלוסקוב: אתם יודעים לגלות את הסוגיות והבעיות אתן המדינה מתמודדת ולמצוא את הכלים שעומדים לכם כדי לקחת חלק בפתרון דברים אתם אנחנו מתמודדים.
טלי פלוסקוב: גם את זה צריך להגיד.
טלי פלוסקוב: אני כבר לא מדברת על כך שבאמת יש המון עולים שעברו דרככם.
טלי פלוסקוב: מי שעבר את העלייה ומי שיודע מה זה, רק יכול להעריך עד כמה השותפים לדרך בצעדים שעושים, כמו הסוכנות היהודית, הם חשובים.
טלי פלוסקוב: לא מזמן ביקרנו באוקראינה, עת היינו בכנס עם עולים פוטנציאליים.
טלי פלוסקוב: כמה שאלות נשאלו שם.
טלי פלוסקוב: אם לא האנשים האלה שנותנים להם את התשובות – ורק אתמול היה לנו דיון לגבי הכרת התארים בארץ וישב כאן
טלי פלוסקוב: נציג הסוכנות והסביר לנו עד כמה חשוב לאנשים לקבל את כל הכלים האלה מראש, לא כשהם יגיעו לכאן וילמדו מה קורה כאן, לא, הם צריכים לדעת מראש מה מחכה להם.
טלי פלוסקוב: לכן התפקיד שלכם במקרה הזה בעיני הוא הכרחי.
טלי פלוסקוב: בעיני, לצערי, מה ששמעתי מגפני, בתקווה שהמדינה תוכל להחליף את הסוכנות היהודית, אנחנו מאוד מאוד רחוקים מזה.
טלי פלוסקוב: כדי לקצר אני יכולה להגיד לכם יישר כוח על העבודה שאתם עושים.
טלי פלוסקוב: אנחנו תמיד נשמח לעזור לכם ולתמוך בכם.
טלי פלוסקוב: אני שמחה על החוק שעבר כדי לחזק את הגוף כמו הסוכנות, חוק שכולנו היינו שותפים לו.
טלי פלוסקוב: תמשיכו בעבודתכם.
טלי פלוסקוב: אנחנו מאחוריכם.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת שטרן.
אלעזר שטרן: אני אומר את האמת.
אלעזר שטרן: גפני הלך ולכן כאילו עזבו אתכם, כולנו כאילו אומרים כמה הסוכנות חשובה אבל זה לא הדיון.
אלעזר שטרן: ג'וש, אתה ביקשת מגפני שיבקש את הדיון?
טלי פלוסקוב: זה נראה כך.
טלי פלוסקוב: נכון?
אלעזר שטרן: לי אין מה להגיד.
אלעזר שטרן: אני חושב שהוויכוח כאן הוא ויכוח אידיאולוגי קשה בין התנועה הציונית על כל מה שהיא מייצגת, על העם שיושב בציון ועל העם שיושב בתפוצות ועל הזכות של כולנו להיות יהודים, וגפני, לצערי הרב, מייצג חלק קטן שבחלקו הגדול הוא בכלל לא ציוני.
אלעזר שטרן: כאילו אין קרקע משותפת.
אלעזר שטרן: אני לא רוצה להגיד אפילו אבל חלק מהדברים, אם יש מדינה ויש ממלכתיות, כאילו בשבח הממלכתיות, אז מה כל החינוך שלהם ומה כל הכשרויות שלהם.
אלעזר שטרן: אני לא רוצה להיכנס לזה.
אלעזר שטרן: אני חושב שטוב שקיימנו דיון, שניתן עוד פעם צ'פחות לסוכנות.
אלעזר שטרן: דרך אגב, שהסוכנות לא תחשוב חס וחלילה שאין מה לתקן בה מרוב הדברים הטובים שאמרו כאן.
יחיאל חיליק בר: חוץ מג'וש.
יחיאל חיליק בר: בו אסור לגעת.
טלי פלוסקוב: אותו לא מתקנים.
אלעזר שטרן: ג'וש יודע שאני מכיר את הסוכנות שנים לפני ולפנים ונהנה לשתף פעולה כדי לדאוג לעתיד טוב יותר לעם היהודי.
אלעזר שטרן: דווקא בגלל מה שגפני עושה כאן, ניסה לעשות כאן, אני לא חושב שזה המקום שעכשיו נדבר על הסוכנות אלא חוץ מזה שנאמר לגפני של נעליך, אתה נהנה ובמדינת ישראל בזכות הסוכנות היהודית לדורותיה, יש לימוד תורה כמו שלא היה בעולם היהודי אף פעם וזה בזכות הציונות שהסוכנות היהודית היא חלק מרכזי בה.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת חיליק בר.
יחיאל חיליק בר: אני מצטער מאוד על האיחור.
יחיאל חיליק בר: אירחתי משלחת של אמריקאים שגם את זה אתם מבקשים מאתנו בסוכנות לעשות אבל היה חשוב לי לבוא לכאן כדי לתת כתף, ג'וש, לפעילות המדהימה שאתם ואתה בפרט עושים.