GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: ההכרה בתארים וגם בעניין מגשרים בעניין של השתלבותם בגן ילדים, במערכת החינוך, מה שהם דיברו.
אברהם נגוסה: גם הכרה בתארים.
<ציפי וינברג: שמי ציפי וינברג, משרד החינוך.
<ציפי וינברג: אנחנו מעריכים תארים אקדמיים מחו"ל לצורכי דירוג ושכר במגזר הציבורי.
<ציפי וינברג: אנחנו קודם כל מתעסקים אך ורק בתארים אקדמיים.
<ציפי וינברג: עם תארים שהם מקצועיים או פחות מאקדמיים אנחנו לא מתעסקים.
<ציפי וינברג: אנחנו מעריכים אותם לצורך מי שרוצה לעבוד במגזר הציבורי, כלומר מי שרוצה לעבוד במשרדי הממשלה, במגזר הציבורי בכללותו – עיריות, בתי ספר, מורים וכו'.
<ציפי וינברג: צריך להגיע אלינו עם התואר האקדמי שלו מחו"ל כדי שנעריך אותו.
<ציפי וינברג: תנאי ראשון כדי שנעריך תואר אקדמי הוא שהמוסד האקדמי יהיה מוכר בארצו.
<ציפי וינברג: כן, יש לנו עוד כללים שיש לעבור גם אותם, ואז מכירים בתואר.
<ציפי וינברג: אני חייבת לומר שהוצאתי מפרט של תארים שהגיעו מהודו בשנת 2016, וראיתי שרובם המכריע כן הוערכו וכן אושרו.
<ציפי וינברג: היה אחד שלא אושר כי המוסד היה לא מוכר, ויש עוד שניים שצריכים להשלים מסמכים, אבל בגדול התארים כן הוכרו, כך שלא ברור לי על מה מדובר.
<ציפי וינברג: יכול להיות שיש בלבול בינינו לבין המגזר הפרטי שלא מכיר בדיפלומות האקדמיות או משהו כזה.
<ציפי וינברג: אשמח לשמוע באחד על אחד – אני גם מוכנה לקבל אתכם אצלי כדי להסביר לכם, אם אתם רוצים, איך המשרד שלנו עובד, מה אנחנו מכירים, במה אנחנו לא מכירים, מה צריך להגיש לנו כדי שנכיר בתארים, אבל בגדול אין בעיה ספציפית עם הודו.
<ציפי וינברג: אמרתי – דירוג בשכר.
דובר: הבעיה היא הנגישות.
דובר: אין לאנשים הנגישות.
דובר: אף אחד לא מכיר את זה.
דובר: אני, למשל, שפה גדלתי, לא יודע איך להגיע אליך.
דובר: ודאי שעולה חדש לא יידע איך להגיע אליך.
אברהם נגוסה: זה נשאל את משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אני מבקש – אין לנו מספיק זמן.
אברהם נגוסה: חברים, שמענו את כל הנציגים.
אברהם נגוסה: עכשיו זה זמן המשרדים לענות.
אברהם נגוסה: עד עכשיו הקשיבו בשקט, ועכשיו תורם לענות.
אברהם נגוסה: לכן בואו תקשיבו עד הסוף.
אברהם נגוסה: אם יש לכם הערות – תרשמו.
אברהם נגוסה: בסוף אתן לכם.
<ציפי וינברג: האתר שלנו, אתר אגף להערכת תארים במשרד החינוך, מגיעים אליו בקלות דרך גוגל.
<ציפי וינברג: הוא נגיש בחמש שפות, כולל אנגלית.
<ציפי וינברג: אנחנו גם עובדים בשיתוף עם משרד הקליטה.
<ציפי וינברג: גם משרד הקליטה יודע להפנות אלינו, והוא יודע להנחות את העולים מה צריך כדי להגיש לנו מסמכים.
<ציפי וינברג: אשמח אם מישהו מהעמותה רוצה לבוא אלינו לישיבה כדי שנלבן את העניינים ונראה במה מדובר, כי אני באמת לא יודעת במה מדובר.
<ציפי וינברג: תודה.
קריאה: אפשר לשאול משהו?
אברהם נגוסה: אני מעדיף שתרשום את השאלה שלך ואתן לך בסוף, כי הם לא סיימו.
אברהם נגוסה: זו מערכת.
אברהם נגוסה: אני חושב שמה שלא שמעת ממנה, אולי תשמע ממשרדים אחרים, כי אנחנו עובדים בצורה של מערכת.
<רויטל דותן: בוקר טוב.
<רויטל דותן: אני שמחה על ההזדמנות לפגוש אתכם.
<רויטל דותן: זו הפעם הראשונה שאני שומעת על קשיים בקרב קהילת יוצאי הודו, שלא בני מנשה.
<רויטל דותן: אנחנו היינו קשובים לצרכים שעלו מבני מנשה, ובאמת בני מנשה קיבלו מגשרים דוברי השפה.
<רויטל דותן: אני מבינה עכשיו שיש צורך במגשרים דוברי הינדית.
אברהם נגוסה: אם תנסי ללכת לכל אחד, זה טוב, אבל זה יכול להיות קשה.
אברהם נגוסה: אנגלית, אני חושב, זה השפה הכללית, כי יש שפות רבות כמו הינדית, מרקית.
אברהם נגוסה: אני חושב שאם יש אפשרות לרכז – לבני מנשה, קוקית, אנחנו לא מדברים היום על זה – זה משהו אחר, אבל אנחנו לקהילות יהדות הודו, שדיברו, אני חושב שאנגלית יכולה להיות המרכזת בינתיים.
<רויטל דותן: אני מקבלת.
<רויטל דותן: אם אנגלית – גם יותר קל למצוא מגשרים דוברי אנגלית.
קריאה: במקרה בן זוגי הוא- - - קיבל ילדה הודית שהוריה- - - פה בקונסוליה, והילדה לא ידעה.
קריאה: לקח לה הרבה זמן עד שנקלטה בגן, כי לא היה מגשר בשפה שלה.
קריאה: כלומר לא בטוח שלילדים זה מתאים.
קריאה: הם מגיעים מאזורים שמדברים אנגלית.
<רויטל דותן: האופציה של מגשרים דוברי אנגלית היא ריאלית.
<רויטל דותן: אבל אני רוצה פה לומר – הדרך להגיע לגישור היא – אנחנו עובדים במאצ'ינג עם הרשויות.
<רויטל דותן: רשות שפונה ועונה לקול קורא שמתפרסם בכל שנה בתחילת ינואר, היא רשות שאנו יכולים לעבוד אתה ולתת מגשר.
<רויטל דותן: חשוב מאוד שהרשויות יהיו בתמונה, ושיענו על הקול קורא בזמן, כדי שנוכל לתת את המשאב הזה של המגשרים.
אברהם נגוסה: מי צריך לעשות את זה?
<רויטל דותן: רשויות מקומיות, בדרך כלל אגף החינוך.
<רויטל דותן: לפעמים זה אגף קליטה.
אברהם נגוסה: אבל מי ברמת הרשות הארצית?
אברהם נגוסה: האם לא משרד הקליטה צריך לרכז את הדברים, אלא להפנות את זה לרשות המקומית?
אברהם נגוסה: נשמע ממשרד הקליטה.
<רויטל דותן: אנחנו עובדים מול הרשויות.
<רויטל דותן: אנחנו מתזכרים אותם, ומציעים להם להגיש, אבל ברגע שרשות לא אומרת: רוצה אני, אין דרך לעשות את זה.
אברהם נגוסה: בכל רשות יש מחלקת חינוך.
אברהם נגוסה: משרד החינוך ומחלקת החינוך של הרשות, אין מגשר?
<רויטל דותן: ודאי שיש מגשר.
אברהם נגוסה: אז העולים צריכים לפנות למחלקת החינוך.
<רויטל דותן: מחלקת החינוך ברשות בדרך כלל יודעת מה הצרכים.
קריאה: אבל אם אין דובר אנגלית- - -
<רויטל דותן: לא צריך להיות דובר אנגלית.
קריאה: אבל הם לא ממלאים את הצורך.
אברהם נגוסה: רשות הקליטה ברשות המקומית, זה לא תפקידה?
אברהם נגוסה: כי העולה, אומרים שלא ידענו ולא שמענו ולא יודעים.
אברהם נגוסה: אין לנו דרך לדעת.
אברהם נגוסה: האם זה רשות הקליטה, משרד הקליטה, משרד החינוך – האם לרשויות אין אפשרות להסביר להם את הזכויות והחובות שלהם?
<רויטל דותן: משרד הקליטה ודאי יכול לעשות עבודה.
<רויטל דותן: אנחנו עובדים גם עם נציגי משרד הקליטה ברשויות.
<רויטל דותן: כל מה שחשוב – שנדע על הצורך הזה.
<רויטל דותן: היום אני שומעת שיש צורך, ואשמח להיפגש עם מי מכם כדי באמת לראות היכן יש ריכוזי תלמידים עולים, כי יש מפרט, יש קריטריונים.
קריאה: - - זה פחות חשוב, והרשות גם חלשה ולא עושים מאצ'ינג, ואותם שלושה-ארבעה-חמישה ילדים שם, לא יתקבלו.
<רויטל דותן: יש קריטריונים.
<רויטל דותן: אני יכולה לומר לך שלבני מנשה הורדנו את זה ממגשרים דוברי שפות אחרות לעשרה תלמידים.
<רויטל דותן: ברגע שיש עשרה תלמידים, יכולים להגיש ולקבל, ואני מאמינה שעשרה תלמידים יש.
<רויטל דותן: צריך לבדוק.
<רויטל דותן: בואו נבדוק.
אברהם נגוסה: אנחנו פונים למשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחסי לפחות לשלוש נקודות: אחת, זכויות בעניין הדיור – דיור ציבורי וסיוע בשכר דירה, משכנתאות; הדבר השני, האולפנים; והשלישי, המודעות.
אברהם נגוסה: מה ששמענו פה, יש אי-הבנה אצל העולים.
אברהם נגוסה: אין מי שמסביר את הזכויות שלהם, ואיפה לפנות, למי לפנות, מתי לפנות, מה הזכויות שלהם.
אברהם נגוסה: אני רוצה שגם תתייחסי לדברים אחרים, אבל לפחות לשלוש הנקודות האלה.
דוברת: ברשותך, אתחיל עם מודעות.
דוברת: קודם כל, אתר האינטרנט שלנו קיים בכמה שפות, וגם באנגלית כמובן.
דוברת: מעבר לזה, בכל משרדי המשרד לעלייה וקליטה ברחבי הארץ אין מצב שאין- - - שפה.
דוברת: שמעתי פה אשדוד, שמעתי פה רמלה.
דוברת: אם לא ניתן השירות באנגלית, נשמח לדעת ולהבין מה קרה.
דוברת: מעבר לכך, המשרד כמשרד מממן ברשות, אמורים ללוות את העלייה בשפה האנגלית, וגם אם לא יועד ספציפית לשפה האנגלית, יש קריטריונים לאוכלוסייה לפי כמות העולים- - - אגב, נכללת בשפה האנגלית, כדי שזה יגביר את הסיכויים של הרשות לקבל פרויקטים.
דוברת: אז גם דוברי הרוסית ודוברי הספרדית, הם דוברי אנגלית.
דוברת: אנחנו משתדלים להעמיד תנאי לרשות כדי שהשפה האנגלית – זה הרבה שנים ברשויות.
דוברת: זה עוזר מאוד לנו כמשרד שלא תמיד יכולים לצאת לשטח וללוות את העולים בקושי שלהם מול הבירוקרטיה במשרדי הממשלה האחרים.
דוברת: אני חייבת לציין, שהמשרד במומביי הוא לא המשרד שלנו אלא הוא משרד של הסוכנות היהודית.
דוברת: משרד העלייה והקליטה מטפל פה.
דוברת: הוא לא יכול לטפל שם בציבור.
דוברת: החומר קיים באנגלית, אני יודעת - גם שם, גם אצלנו, גם מדריכי כיס, אנחנו קוראים לזה, לעולה.
דוברת: ושוב – האתר שלנו ויועצי הקליטה – אם יש בעיה באחד מהסניפים, נשמח לדעת ולראות היכן הקושי לקבל זכויות ולקבל את כל ההנחיות, מה אתה אמור לעשות, גם עם התארים.
דוברת: אנחנו משרד מטפל.
דוברת: אם אנחנו לא מטפלים בעצמנו, אנחנו אמורים להפנות למשרדי ממשלה אחרים ולנדנד ולטפל.
דוברת: מאוד חשוב לנו לדעת.
דוברת: זו תורת השירות, בכלל – לא רק על הודו.
דוברת: תמיד אנחנו רוצים לקדם את זה, ולראות היכן יש בעיות.
דוברת: בנושא האולפנים, אני מעל 26 שנה במשרד.
דוברת: מעולם לא אמרנו לא לאולפנים.
דוברת: פעם ראשונה ושנייה ושלישית ואפילו תושבים חוזרים, שחוזרים ומתקשים בשפה – אין מצב.
דוברת: תמיד אמרנו כן לאולפן וניסינו לשלב – שוב, במגבלות שיש.
דוברת: אם אתה גר בעיר שאין אולפן לקשישים, אתה תשתלב באולפן שיש.
דוברת: לא יפתחו אולפן לשני קשישים ולא לשלושה.
דוברת: אנחנו מנסים לשלב במה שיש.
דוברת: לעניין תור הממתינים לדיור ציבורי – בעיה כאובה וידועה.
דוברת: אין אפשרות לצרף בן לזוג קשישים.
דוברת: הדיור הציבורי, סביר להניח, ממה שאני מבינה, דירה שהוצעה לו הוא בהתאם לזוג קשישים, ולא יכול להכיל שלוש נפשות.
דוברת: נפש שלישית לא יכולה להיכלל בתעודה – הוא עצמאי – אין תקדים לזה.
אברהם נגוסה: זו הבעיה של שמשון.
דוברת: זו לא בעיה רק שלו אלא מכל ארצות המוצא.
אברהם נגוסה: אתה מבין את התשובה?
דובר: (אומר דברים בשפה האנגלית.
דובר: להלן התרגום החופשי) עם כל הכבוד, כל מה שהוסבר נאמר, וכרגע מישהו כמוני, קשה להבין מאוד, בכלל.
דובר: במקרה הזה אשאל את חבריי, מה האשה אמרה.
אברהם נגוסה: (אומר דברים בשפה האנגלית.
אברהם נגוסה: להלן התרגום החופשי) העניין ההוא – וזה מה שאני מצפה, ואני מדמיין, כפי ששאלתי קודם – למה שאלתי עם הבן שלך.
אברהם נגוסה: היא אומרת, שהדירה שהוצעה לך ולאשתך היתה רק בשבילך ובשביל אשתך.
אברהם נגוסה: היא לא כוללת את בנך.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתבין – אולי אחרים יסבירו לך אחר כך.
דוברת: חשוב להבין שאנחנו פועלים לפי נהלים וכללים ושוויוניות, ואנחנו לא יכולים להחריג כזה או אחר אלא אם כן נקבעה איזו החלטת ממשלה לגבי אוכלוסייה כזו או אחרת.
דוברת: אנחנו צריכים לעבוד באופן שוויוני.
אברהם נגוסה: מה עם דניאל סולומון?
אברהם נגוסה: הוא גר עם הבת שלו, ותתייחסי למה שהוא אמר.
דוברת: הוא בתור.
אברהם נגוסה: מה עם הסיוע בשכר דירה?
אברהם נגוסה: הוא מקבל סיוע בשכר דירה?
אברהם נגוסה: למשל, הם מקבלים סיוע בשכר דירה.
דוברת: הוא נכלל בתוך- - -
אברהם נגוסה: אתם מקבלים?
דוברת: עוד לא.
אברהם נגוסה: אבל סל קליטה מקבלים.
דוברת: הוא עלה באוקטובר 16'?
אברהם נגוסה: 15'.
אברהם נגוסה: כבר שנה עברה.
דוברת: אז הוא כן מקבל ממשרד השיכון סיוע בשכר דירה.
דוברת: הוא צריך להגיש בקשה.
אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת אילן גילאון.
דוברת: תעבירו לנו את הפרטים.
דוברת: לעניין משכנתאות והסיוע בשכר דירה, נמצאת כאן נציגה של משרד השיכון – כדאי שהיא תרחיב בעניין.
דוברת: גם בעניין הבחור שלא הספיק לעשות אולפן, נשמח לקשר בינו לבין יועץ הקליטה, ולתת לו את האולפן באפשרויות הקיימות.
דוברת: כרגע הוא- - - אני מבינה.
דוברת: ב-1 בספטמבר נפתחות שלל אפשרויות של אולפנים באזור הצפון – אפשר יהיה לשלב אותו באולפן, ככל שיידרש.
דוברת: יכול להיות שיש אולפן ערב, כי הוא עובד בבוקר.
דוברת: זו גם אופציה.
דוברת: ניקח ממנו את הפרטים, ונדאג שיועץ קליטה בשפה האנגלית ייצור אתו קשר.
אברהם נגוסה: בעניין התעסוקה – עם משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: בעיות התעסוקה.
דוברת: כיוון שהוא הכריז שהוא מאומן לשירות ביטחון, ההיצע של העבודות שלנו – אנחנו לא יכולים לשלוח אותו לעבודה קבועה ולעבוד על זה שנתן לנו את המשרה, מעסיק שמבקש להעסיק אותו בלי לומר לו שזה לתקופה קצרה, כי הוא עומד להתגייס לצה"ל.
<יהודה שרף: הוא בן 25.
<יהודה שרף: הוא לא יהיה חייב גיוס, אלא אם כן הוא רוצה.
דוברת: הוא רוצה להתנדב.
דוברת: לכן הוא גם מכריז על זה כל הזמן, שהוא רוצה להתגייס.
דוברת: נראה לי שזו אחת הבעיות.
דוברת: אי-אפשר לשלוח אותו לעבודה שהיא ארוכת טווח.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו כאן באמת נחשפים לעוד ועוד קבוצות עולים שהגיעו ממדינה כזו או אחרת, ופה אני רואה מספר – בעשר השנים האחרונות 2,154 עולים מהודו.
יואל רזבוזוב: אנחנו מדינת עלייה וקליטה.
יואל רזבוזוב: כמובן אנחנו יכולים עוד הרבה-הרבה להשתפר בזה.
דוברת: הכנסת את בני מנשה.
יואל רזבוזוב: זה יחד עם בני מנשה?
אברהם נגוסה: הדיון שלנו היום הוא לא על בני מנשה.
יואל רזבוזוב: אבל סך הכול העולים- - -
אברהם נגוסה: 2,154 זה כולל בני מנשה?
יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים על מספר עוד יותר נמוך, אבל שוב – אנחנו לא מזלזלים בשום מספר.
יואל רזבוזוב: כפי שאמרתי, אנחנו מדינה שצריכה להשתפר בקליטת העולים.
יואל רזבוזוב: לפחות כאן בוועדה אין קואליציה ואופוזיציה.
יואל רזבוזוב: אנחנו באמת רוצים לתת את השירות הטוב ביותר לעולים.
יואל רזבוזוב: לכן גם אם הקבוצה קטנה ויש גוף מייצג, תמיד נשמח לחבר אתכם אל המשרדים.
יואל רזבוזוב: תמיד התמיכה מאתנו, מהוועדה – ההיענות תהיה כנראה יותר מהירה, אבל אנחנו עובדים עם המשרדים שנים.
יואל רזבוזוב: הם משתדלים, מנסים לעשות הכול.
יואל רזבוזוב: תמיד נשמח לעזור לכם, מה שאתם צריכים – שוב, הכול במסגרת החוק והאפשרויות שיש לנו.
יואל רזבוזוב: הלוואי שיכולנו להצמיד מגשר לכל עולה וכו', אבל כפי שאמרתי, חשוב שתדעו שיש לכם כתובת.
יואל רזבוזוב: תפנו אלינו לוועדה, ונעשה את החיבורים כמה שיותר מהר ומועיל כדי שהקליטה שלכם תהיה טובה יותר.
יואל רזבוזוב: אדוני היושב-ראש, אני מברך על הדיון.
יואל רזבוזוב: גם אני לא ידעתי על הקשיים בקבוצה הזאת.
יואל רזבוזוב: גם בקדנציה הקודמת, שהייתי יושב-ראש ועדה, נחשפתי לכמה קבוצות.
יואל רזבוזוב: אנחנו נחשפים יותר ויותר, וכפי שאמרתי, המטרה היא לעזור.
יואל רזבוזוב: אני מצטער – צריך לצאת לדיון.
אברהם נגוסה: הנושא פה, עניין המספר לא כל כך חשוב.
אברהם נגוסה: יש חוקים, יש נהלים.
אברהם נגוסה: נקבעו לא על-פי מספרי העולים; נקבע שכל עולה שיש לו זכות, הוא יקבל את הזכויות האלה, גם אם עלה עולה אחד או שניים.
אברהם נגוסה: לכן מה שאנחנו פה בודקים – האם העולים הללו מקבלים את הזכויות שלהם על-פי החוק.
אברהם נגוסה: יכול להיות שיש נהלים לקבל מגשר, למשרד החינוך, יש נהלים שצריך להיות מינימום הכרה – תלמידים כדי להעמיד להם מגשרים, אבל לקבל זכויות בסיסיות כמו סיוע בדיור, כמו אולפנים, כמו תעסוקה והכרה בתואר – אלה חוקים ונהלים שקיימים, ללא התייחסות למספר העולים.
אברהם נגוסה: לכן זה מה שאנו מנסים להבין, ויש פה אי-הבנות, ממה שאני מבין.
אברהם נגוסה: יש חוסר-מודעות מצד העולים.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לשפר את המצב הזה, אין ספק.
אברהם נגוסה: אני רוצה לפנות למשרד השיכון.
אברהם נגוסה: שמעת את המקרים הללו, ואני רוצה שתתייחסי גם לעניין המשכנתאות.
<אסנת רחמים: צהריים טובים.
<אסנת רחמים: שמי אסנת.
<אסנת רחמים: אני מנהלת תחום תוכניות סיוע במשרד הבינוי והשיכון.
<אסנת רחמים: משרד הבינוי והשיכון נותן שלושה סוגי סיוע בדיור לכל אזרחי מדינת ישראל: דיור ציבורי, סיוע בשכר דירה ועזרה ברכישת דירה, מה שנקרא משכנתאות.
<אסנת רחמים: הדיור הציבורי לעולים חדשים – 15 שנים ראשונות בארץ - באחריות משרד הקליטה.
<אסנת רחמים: נציגת משרד הקליטה דיברה בנושא.
<אסנת רחמים: סיוע בשכר דירה – עולים חדשים, כמו כל עולה חדש, משרד הבינוי והשיכון מעניק סיוע בשכר דירה לעולים חדשים, חמש שנים ראשונות לעלייתם ארצה.
<אסנת רחמים: אם יש בעיה ספציפית – אני לא יודעת למה אתה לא מקבל סיוע בשכר דירה; אני יכולה לקחת את הפרטים, ולבדוק את הנושא הזה.
אברהם נגוסה: אחרי שאת בודקת, אנחנו רוצים לקבל בכתב, מה נעשה.
<אסנת רחמים: דיברתם על סיוע במשכנתא, רכישת דירה.
<אסנת רחמים: אין קבוצה מועדפת במשרד השיכון שאנו נותנים לה סיוע מועדף בהלוואות למעט הקבוצה של העולים מאתיופיה, שהקבוצה הזו יש לה היום תוכנית מיוחדת להלוואות מיוחדת, אבל היא הוקמה מכוח החלטת ממשלה 2253, כחלק מתוכנית גדולה, תוכנית חומש, לשילובם המיטבי של יוצאי אתיופיה באוכלוסייה.
<אסנת רחמים: אנחנו פועלים מתוקף החלטת ממשלה, ואם תהיה החלטת ממשלה לטובת אוכלוסייה אחרת- - -
אברהם נגוסה: לא, ההחלטה הזו שאת מציינת, זה משהו אחר לגמרי; זה לא זכויות עולים.
אברהם נגוסה: זה בכלל לא לעולים.
אברהם נגוסה: ההחלטה הזאת מתייחסת אפילו למי שנולד פה.
אברהם נגוסה: לכן זה לא רלוונטי לדיון שלנו.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על זכויות העולים במסגרת 15 שנים.
אברהם נגוסה: עולי הודו שווה לעולי אתיופיה בעניין זכויות עולים.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה שתתייחסי לזה.
<אסנת רחמים: כמו כל עולה חדש, יש תוכנית עולים ותוכנית ותיקים.
<אסנת רחמים: אם הוא נרשם בתוכנית עולים לפי מעמד עולה – 15 שנה בארץ – הוא מקבל הטבה כלשהי, תוספת ניקוד במשכנתא.
<אסנת רחמים: מעבר לזה אין שום תוכנית או סיוע או מענק.
קריאה: ההון העצמי.
<אסנת רחמים: אין שום העדפה, כמו כל אזרחי מדינת ישראל, לעולים חדשים מבחינת ההון העצמי.
<אסנת רחמים: אלה כללים של בנק ישראל, מעבר לתוכנית הזו, שדיברתי עליה, של יוצאי אתיופיה, אין שום- - -
אברהם נגוסה: אני רוצה להבהיר פה – נושא החלטת הממשלה שהיא התייחסה אליה – הממשלה קיבלה החלטה במסגרת ועדת השרים לשילובם המיטבי של יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: ההחלטה הזו התקבלה, למיטב ידיעתי, בנובמבר או בדצמבר.
<אסנת רחמים: בינואר 2017.
אברהם נגוסה: זה ל-250 זוגות צעירים שהתחתנו פה, ועלו כילדים קטנים או נולדו פה בארץ.
<אסנת רחמים: נולדו בארץ או נולדו באתיופיה.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים – עולי הודו, יש להם זכויות 15 שנה, וזה בוועדה הזאת קיבלנו החלטה, להשוות את העניין.
אברהם נגוסה: לא 10 שנים כמו העלויות האחרות.
אברהם נגוסה: אמרנו שעולי תימן, עולי הודו, עולי אתיופיה – הם דומים בכמה היבטים, גם מבחינה כלכלית וגם מבחינת המנטליות וכל זה, אז צריך לעזור.
אברהם נגוסה: מ-10 שנים הפך ל-15 שנים.
אברהם נגוסה: אני אומר, האם הם מקבלים אותם דברים לפי ההחלטה?
<אסנת רחמים: כמו כל עולה חדש – 10 שנים, ועולי הודו – 15 שנה – מקבלים את המשכנתא.
<אסנת רחמים: יש להם תוספת ניקוד בגין זה שהם עולים חדשים.
אברהם נגוסה: אז לא הבנתי שאפילו סל קליטה הוא לא קיבל.
<אסנת רחמים: את זה נבדוק.
אברהם נגוסה: גם משרד הקליטה.
קריאה: לא, סל קליטה הוא קיבל.
אברהם נגוסה: הוא אומר שהוא לא קיבל סל קליטה.
אברהם נגוסה: צריך לבדוק.
אברהם נגוסה: תבררו אחר כך, ותודיעו לנו בכתב אילו דברים נעשו, מה מצאתם.
אברהם נגוסה: נשמח מאוד לדעת.
אברהם נגוסה: אז אני עכשיו שואל את יהודה – תסביר לנו, יש לכם המשרד במומביי, משרד הסוכנות היהודית, ואני מניח שתפקיד המשרד הוא- - -
<יהודה שרף: המשרד במומביי מתפקד לא לשביעות רצוני המלא.
<יהודה שרף: אדוני היושב-ראש, אנחנו לא פרוסים בכל מקום בעולם, ואנחנו עובדים אל מול מציאות.
<יהודה שרף: אנחנו כן – ומי כמוך יודע – לחלץ יהודים מכל פינה חשוכה בעולם, אבל כמו שאני לא פרוס בארצות הברית בכל מקום, או בחבר העמים, כך גם לא בהודו.
<יהודה שרף: כן, המשרד אינו לשביעות רצוני, אבל יש לנו מענה.
אברהם נגוסה: הזכויות שלהם.
<יהודה שרף: אתייחס.
<יהודה שרף: אין שום בעיה לקבל מידע.
<יהודה שרף: חברים, במאה ב-21 כל אחד מכיר את גוגל.
<יהודה שרף: כותב סוכנות יהודית, ומייד מפנה אותו למקום שנקרא גלובל.
<יהודה שרף: מרכז המידע והתקשורת הכי גדול בעולם זה מהודו, ואנחנו למדנו את זה מהם.
<יהודה שרף: אתה בוחר בגדים בארצות הברית, ומקבל את המידע מהודו, כ calling center .
<יהודה שרף: אז לנו יש calling center שנקרא גלובל סנטר.
<יהודה שרף: ברגע שמשה, יעקב, יפה או יצחק פונים דרך הגוגל לגלובל סנטר, נותנים את האימייל שלהם – מאותו רגע נוצר קשר בינינו לעולה.
<יהודה שרף: בהרבה מקומות העולה בכלל לא מגיע למשרדים שלנו אלא כדי למסור ניירות, וגם את הניירות אפשר לשלוח אלינו בצורה מסוימת, כך שלא אמורה להיות בעיית תקשורת.
<יהודה שרף: יכול להיות שיש בעיית מודעות, אבל אני חושב, בלי חלילה לפגוע באף אחד – ואם אני פוגע, אני מתנצל מראש – שכל אחד היום במאה ה-21 פותח גוגל, כותב סוכנות יהודית, וזה מייד קופץ לו, ואין שום מידע לתקשר.
<יהודה שרף: יושב פה אדם שניהל את הדברים הללו מול כל הארצות דוברי האנגלית.
<יהודה שרף: זה בנושא המידע.
<יהודה שרף: ואם יש הערות על זה, אשמח לקבל אותן ולהשתפר.
<יהודה שרף: בנושא של המסמכים, המסמכים שנדרשים מאדם שהוא זכאי עלייה – לא רוצה לומר יהודי.
<יהודה שרף: זכאי עלייה מהודו, המסמכים שנדרשים – זכאי עלייה מחבר העמים וזכאי עלייה מצפון אמריקה או כל מקום אחר בעולם, הם אותם מסמכים.
<יהודה שרף: זכאי עלייה הוא מישהו שצריך להוכיח יהדות או שסבו היה יהודי.
<יהודה שרף: מה הבעיה בהודו – אתם מכירים את הבעיה יותר טוב ממני.
<יהודה שרף: הקהילה היא קטנה, מצומצמת.
<יהודה שרף: חלקה לא מרוכזת.
<יהודה שרף: לכן לפעמים – לא תמיד – קשה להשיג מסמך שמוכיח שאכן אתה זכאי עלייה.
<יהודה שרף: אבל ב-99.
<יהודה שרף: 9% מאלה שנמצאים בהודו – אגב, יודעים כמה עלו בחמש השנים האחרונות?
<יהודה שרף: כ-200 עולים מהודו.
<יהודה שרף: לכל ה-200 האלה יש משפחה ממעגל ראשון בארץ.
<יהודה שרף: גם אם הוא בן דוד, הסבא הוא אותו סבא, כך שלא צריכה להיות בעיה להגיש את המסמכים כדי להוכיח שאתה או היא זכאי עלייה.
<יהודה שרף: אם יש בעיה, יושב פה יגל – ייתן לכם את הכרטיס שלו.
<יהודה שרף: אם אתם מכירים בעיה – לפנות אליו, והיא תיפתר בעודה באבה.
<יהודה שרף: לא אמורה להיות שום בעיה.
<יהודה שרף: אני הולך לפי מה שהאנשים העלו.
<יהודה שרף: לגבי קליטה, מעולם – לפחות כל זמן שאני בתפקיד, כלומר חמש שנים – אנחנו לא אומרים לעולה איפה להיות.
<יהודה שרף: אם הוא רוצה מרכז קליטה, ויכול להשיג מרכז קליטה, יכול – אבל מגורי קבע, האוכלוסייה היחידה שבה יש הגבלה, במירכאות, לעולים לרכוש דירת קבע זה האוכלוסייה האתיופית, על-מנת שלא יהיה עומס על רשות מסוימת.
<יהודה שרף: אתה מדבר על בני מנשה?
<יהודה שרף: אני לא מדבר עליהם.
אברהם נגוסה: הוא אומר שלעולים חדשים אין הגבלה- - -
<יהודה שרף: אני מדבר על זכאי עלייה, במסגרת חוק השבות.
<יהודה שרף: רק עליהם.
<יהודה שרף: וכשאני מתייחס להודי – אני מתייחס לזכאי עלייה, או במילה בוטה, במירכאות, ושוב, אני מתנצל – שהוא יהודי.
<יהודה שרף: או התגייר שם גיור מוכר – אהלן וסהלן, הוא שייך למשפחה.
<יהודה שרף: אנחנו לא אומרים לעולה איפה לגור.
<יהודה שרף: מעולם לא.
<יהודה שרף: לגבי מרכזי הקליטה – אני מנהל 24 מרכזי קליטה.
<יהודה שרף: יש לי מנהל רוסי אחד של האתיופים, שהוא מנהל מרכז הקליטה של האתיופים.
קריאה: זה לא מה ששמעתי.
<יהודה שרף: אין לי מרכז קליטה שאין בו דובר אנגלית.
<יהודה שרף: בבאר-שבע, שדיברו – לא רק שהיא דוברת אנגלית – אמא שלה גם הודית, אז היא יכולה אחד הדיאלקטים לדבר, כך שלא צריכה להיות בעיה.
<יהודה שרף: לגבי הבחור, הוא שינה סטטוס בארץ.
<יהודה שרף: הוא היה תייר, באשרת סטודנט, וזה בסדר גמור.
<יהודה שרף: ברגע שאתה משנה סטטוס דרך משרד הפנים, אני לא יודע.
<יהודה שרף: לכן שאנשים לא ייפלו, כמוהו, יצאנו בדבר חדש, שרץ כמה חודשים – אנחנו לוקחים על עצמנו לעזור לכל תייר, בייחוד צעירים, שרוצה לשנות סטטוס – שיעשה את זה דרכנו.
<יהודה שרף: אז הוא לא צריך לעמוד בתור של משרד הפנים.
<יהודה שרף: אנחנו דואגים לו לכול.
<יהודה שרף: אומרים לו: אתה, אדוני, תגיע ביום זה וזה בשעה זו וזו ליעקב – הפקיד שיטפל בך, ומאותו רגע יש לו קשר עם האיש שלנו.
<יהודה שרף: לכן אמרתי – הוא יקבל מרכז קליטה.
<יהודה שרף: הוא פשוט נפל בין הכיסאות, וחבל.
<יהודה שרף: אני מצטער.
<יהודה שרף: אני יכול להציע לו או חיפה או תל-אביב – שיבחר.
<יהודה שרף: זה מה שיש לי לתת לצעירים.
<יהודה שרף: (אומר דברים בשפה האנגלית.
<יהודה שרף: להלן התרגום החופשי) אתה בן 25.
<יהודה שרף: אם אתה לא רוצה, אתה לא חייב ללכת לצבא.
<יהודה שרף: אם אתה רוצה ללכת לצבא – הוא יגיד בסדר, כי זה בינך לבין הצבא, אבל לך ליגל, תן לו את הכתובת שלך, מספר טלפון, ואנחנו ננסה.
<יהודה שרף: אני לא יכול להבטיח, אבל ננסה לעזור.
<יהודה שרף: יש לך שתי אפשרויות – לך ליגל.
<יהודה שרף: זה ייקח זמן.
<יהודה שרף: אני מדבר על שבועות – לא חודשים.
<יהודה שרף: פחות מארבע שבועות.
<יהודה שרף: בין שבוע לשלושה.
<יהודה שרף: אתה צריך להחליט – חיפה או תל-אביב.
<יהודה שרף: אתה תקבל את האולפן, שיתחיל בערך בספטמבר.
<יהודה שרף: הוא יבוא ליגל – יש לו או בחיפה או בתל-אביב מרכז קליטה.
<יהודה שרף: ושם יש אולפן.
<יהודה שרף: עניתי על הכול, אדוני היושב-ראש, או יש עוד משהו?
<יהודה שרף: אני מתנצל – צריך ללכת.
<דובר: אני רוצה לומר דבר אחד.
<דובר: אני יודע שאתם מתאמצים, ובטוח שאתם עושים את המקסימום כדי לקבל עולים חדשים לארץ, אבל ההכוונה לעולים חדשים אינה נכונה.
<יהודה שרף: אני בבעיה בהודו.
<דובר: דבר נוסף, בעניין הקליטה של האנשים פה בארץ, כמו שהוא אמר, שהוא רשם את הבן שלו – הוא לא יודע לשקר.
<דובר: הוא רוצה את הבן שלו אצלו.
<דובר: הוא לא יודע לשקר.
אברהם נגוסה: זה לא שקר.
<דובר: פה היתה אי-הבנה.
<דוברת: הוא רוצה שתאחדו- - -
<דובר: כשרציתי לעלות לארצן – הייתי חוצפן.
<דובר: נשיא הסוכנות כתב לי מכתב בזמנו: אתה לא תעלה ארצה.
<דובר: ואני פה.
<דובר: אמרתי לו את זה לפני כן.
אברהם נגוסה: תודה רבה, יהודה.
אברהם נגוסה: עוד משרד ממשלה נשאר לנו – משרד העבודה והרווחה והשירותים החברתיים.
אברהם נגוסה: בבקשה, תתייחסי לשאלות שעלו שקשורות למשרד שלכם, גם בתחום הרווחה – למשל, למבוגרים, וגם לנוער.
אברהם נגוסה: דווקא הוא אמר שאין נוער במצוקה, כפי שהוא הגדיר קודם – עבריינות ודברים כאלה.
אברהם נגוסה: זה לא בקהילה הזאת, אבל אני רוצה בעניין תעסוקה ועבודה, שתתייחסי.
<חני זוהר: שמי חני זוהר, מנהלת היחידה לתוכניות לימודים.
<חני זוהר: אנחנו אחראיים על החינוך הטכנולוגי-מקצועי.
<חני זוהר: היחידה שלי לא עוסקת בטכנאים, הנדסאים.
<חני זוהר: אנחנו גם לא עוסקים באקדמאיים – זה משרד החינוך.
<חני זוהר: אנחנו עוסקים בחינוך טכנולוגי.
<חני זוהר: יש לנו כ-62, נדמה לי, בתי ספר לנוער מקצועי, ורוב העיסוק שלנו הוא חינוך מבוגרים.
<חני זוהר: יש גם הסבת אקדמאיים, כלומר המקצוע שלהם – לא מבוקש, לא מצליחים בו, רוצים הסבה, נמאס להם – יכולים ללמוד אצלנו בקורסים מקוצרים.
<חני זוהר: יש לנו שלל מקצועות.
<חני זוהר: אנחנו גם מאוד גמישים ובונים כל הזמן תוכניות חדשות.
<חני זוהר: הבנתי משיחות שהיו פה, שיש ביקוש, למשל, בדרום לסיעוד.
<חני זוהר: בכל המדינה יש את זה, אבל שעולים חדשים מהודו מעוניינים לעבוד בסיעוד, ואנחנו אחראים על סיעוד לקשישים, לנכים וכו'.
<חני זוהר: הבנו שיש אנשים שמעוניינים גם בעולים מהודו.
<חני זוהר: כיוון שהאנגלית כל כך טובה – אני הצגתי נושאים של ייבוא, ייצוא, יכולים לעבוד בכל מיני חברות.
<חני זוהר: יכולים לעבור קורסים בנושא זה.
אברהם נגוסה: בנושא זה הוא אמר שאנשים שלמדו כלכלה בהודו- - -
<חני זוהר: זה תואר.
<חני זוהר: זה לא אני.
<חני זוהר: זה לא אצלי אלא במשרד החינוך.
<חני זוהר: זה תארים אקדמאיים.
<חני זוהר: אם יש אנשים בעלי תארים אקדמאיים שמעוניינים בהסבה – זה אחד הדברים שיכול להצליח, שהם יעבדו במקומות כאלה ויהיו אנשי קשר עם ארצות אחרות בשפה האנגלית, בכל מה שקשור לעברית – זה יכול להיות בין-לאומי.
<חני זוהר: נראה לי מאוד מתאים לעולי הודו, שיש להם רמה גבוהה בשפה האנגלית.
<חני זוהר: זה יכול מאוד לעזור.
<חני זוהר: דיברו פה על חקלאות.
<חני זוהר: אמנם אנחנו לא ממש עוסקים בחקלאות, אבל יש לנו דברים קטנים – גננות נוי ועוד.
<חני זוהר: המקצועות שאני נותנת אצלי הם יותר רצפת הייצור, אבל יש עוד דברים.
<חני זוהר: אני לא יודעת עד כמה יש פה אנשים שקשורים למלאכות יד כמו מתכת, בניין - דברים שנדרשים מאוד בישראל.
<חני זוהר: אני לא מספיק מבינה במי הם העולים פה, אבל גם אלה מקצועות נדרשים שאנחנו נותנים להם הכשרות.
<חני זוהר: לנשים אנחנו נותנים הכשרות בנושאים – מאוד מבוקש פה בישראל קוסמטיקה, עיצוב שיער.
<חני זוהר: יכול להיות שזה גם דברים שיכולים להתאים – אני לא יודעת מה קורה פה.
<חני זוהר: היריעה מאוד רחבה – זה מחשבים, זה סייבר.
<חני זוהר: אנחנו עובדים המון-המון עם מטה הסייבר בכל מיני מקצועות חדשים שמתחילים להיכנס לשוק כמו חוקר סייבר, מיישם הגנת סייבר, כל מיני דברים שקשורים לאבטחת מידע.
<חני זוהר: הבנתי שעולי הודו מאוד טובים בתחום האלה, כך שניתן להציע קורסים גם בתחומים האלה.