GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דורון קליין: ואני רוצה להתייחס להצהרת בלפור לפנים המאוד מעשיות שאיך אפשר לקחת אירוע היסטורי וליישם את מה שאפשר ללמוד ממנו גם היום.
<דורון קליין: שלשום אנחנו קיימנו אירוע עם הנין של יאן סמץ.
<דורון קליין: הגיעו 200 עולים לאירוע שלנו ברעננה.
<דורון קליין: יאן סמץ היה הראש ממשלה השני של דרום אפריקה.
<דורון קליין: והוא היה בוועד המלחמה במלחמת העולם הראשונה של אנגליה, הוא היה ידיד מאוד טוב של חיים ויצמן שהזכרנו כבר כמה פעמים.
<דורון קליין: עקב הידידות הזאת יאן סמץ הצטרף כנוצרי מאמין לתנועה הציונית והוא זה שדחף את הרעיון של הצהרת בלפור בוועדת המלחמה של מלחמת העולם הראשונה.
<דורון קליין: כל זה נעשה מאחורי הקלעים אבל אם שואלים את אלה שיודעים, כולל האנגלים, בקשר של יאן סמץ עם לויד ג'ורג' שבלי הדחיפה הזאת של יאן סמץ הצהרת בלפור לא הייתה יוצאת לפועל.
<דורון קליין: הוא זה שדחף את העניין של המכתב ובאמת בזכותו אפשר לומר שהגענו להצהרת בלפור, בזכות יאן סמץ.
<דורון קליין: אז אנחנו הבאנו את נינו מדרום אפריקה, פיליפ ויילס, שהוא המנהל של המוסד למורשת יאן סמץ בדרום אפריקה והוא דיבר על כל הקטע של הסבא רבא שלו, איך הוא הצליח להביא להצהרת בלפור.
<דורון קליין: ואני ראיתי, אני הייתי מנחה של הערב וראיתי את ההתלהבות בעיני העולים על הקשר של דרום אפריקה, אז כמדינה צעירה בתחילת המאה הקודמת להצהרת בלפור.
<דורון קליין: ולכן פה אני בא ליישום המעשים שרציתי להזכיר.
<דורון קליין: אני חושב כוועדה של עלייה וקליטה אנחנו צריכים להעזר בארגוני העולים.
<דורון קליין: אני יושב בוועדת ארגוני העולים, יש לנו 23 ארגונים במועצת ארגוני העולים וכל אחד מאתנו אנחנו מכירים את הסיפורים האלו.
<דורון קליין: אני רוצה לנחש שהרוב המוחלט של האנשים שיושבים בחדר הזה היום לא ידעו על הקשר של יאן סמץ להצהרת בלפור.
<דורון קליין: אבל כל ארגון וארגון של מועצת ארגוני העולים אנחנו מכירים את הדברים האלו, ההיסטוריים, שקשורים למדינה שלנו וזה נותן גאוות יחידה למדינה הזאת.
<דורון קליין: אנחנו צריכים להגיע לסיפורים האלו, להביא את המרצים, את הדוברים, כמו פיליפ ווילס שמדבר על הסבא רבא שלו ולהביא לגאווה אצל העולים הפוטנציאלים והעולים החדשים של הקשר שלהם להקמת מדינת ישראל.
<דורון קליין: הגאווה הזאת היא מאוד חשובה כי זה מתקשר למה שדיברנו פה על נושא של ה-BDS.
<דורון קליין: הסכנה שאני רואה בדרום אפריקה של ה-BDS זה לא רק מה שמצליחים לשכנע את הדרום אפריקאים השחורים לבוא נגד מדינת ישראל.
<דורון קליין: לי הרבה יותר מדאיג שאני רואה שהם מצליחים לשכנע את היהודים שאין צדק בדרכנו ושיש להם צדק במה שהם אומרים או במפה שהראו לך או בכל מיני דרכים אחרות.
<דורון קליין: זה הפחד שלי.
<דורון קליין: אני לא הולך לשכנע את האיש השחור שאני פוגש בכביש שהוא צריך להיות ציוני.
<דורון קליין: אבל כשאני פוגש יהודי שמתחיל לצטט לי את האמירות של ה-BDS אז אני באמת מתחיל לדאוג.
<דורון קליין: והדרך שלנו להלחם נגד ההשפעה של ה-BDS על העולים הפוטנציאלים שלנו והפגיעה בעידוד עלייה זה להביא גם לגאווה שכל אחת מהמדינות של המנהיגים, הזכרנו את חיים ויצמן, מה שהוא עשה, אבל אני לא צריך להגיע לשיא הפירמידה.
<דורון קליין: היו מנהיגים מקומיים בעבר שכל אחד עזר להתקדם, לקדם את המפעל הציוני.
<דורון קליין: אם אנחנו יכולים להתחבר דרך מועצת ארגוני עולים לכל המדינות עם הסיפור שלהם איך הם עודדו עלייה, איך הם הצליחו להביא להקמת מדינת ישראל זה יתן גאוות יחידה וזה יעזור לנו בסיפור שלנו של עידוד עלייה וזה מחבר את הקהילה היהודית לסיפור של מדינת ישראל.
<דורון קליין: אז מהיום שאנחנו מציינים את הצהרת בלפור אני רוצה לצאת עם הצעה לוועדה שלנו שנעבוד ביחד עם מועצת ארגוני עולים, איתנו במיוחד הפדרציה הציונית, דרום אפריקה, כמו הסיפור שהזכרתי עכשיו, ולציין את העשייה המקומית של כל מדינת ומדינה גם על ידי היהודים אבל במיוחד על ידי המנהיגים הלא יהודים של אותן מדינות, להביא לגאווה של איך כל מדינה ומדינה עזרה להקמת מדינת ישראל ובכך להגיע ללבם של היהודים שם, לעודד את עלייתם ארצה וגם להלחם נגד ה-BDS עם הסיפורים האמיתיים של מנהיגי העולם שעזרו בצדק ובהרגשה ציונית נוצרית גם להקמת מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: אם יש מישהו שרוצה לדבר שלא נתנו לו, אם לא אז אני אסכם את הדיון.
אברהם נגוסה: כמובן שהצהרת בלפור היא אחת העובדות ההיסטוריות שבזמנו סללה את הדרך להקמתה של מדינת ישראל כבית הלאומי של העם היהודי בארץ ישראל.
אברהם נגוסה: ולכן היום הזה הוא שאנחנו מציינים יום חשוב לנו להיסטוריה שלנו.
אברהם נגוסה: מאוד חשוב לנו כי זה סלל את הדרך לקיומנו שהיום יש לנו מדינה לתפארת, מדינה שהיא משגשגת, מדינה שיש לה טכנולוגיות שמצילות חיים בכל העולם.
אברהם נגוסה: כמו שנאמר שאור לגויים שהיום התוצרת של מדינת ישראל ואנשיה הם בכל העולם מסייעים.
אברהם נגוסה: התרשמתי מזה גם בביקור של בדרום אפריקה.
אברהם נגוסה: גם אם אין לנו כל כך ידידות אבל יש לנו גם הרבה ידידים בתוך דרום אפריקה אני חושב שהקהילה היהודית שם היא מודל לחיקוי שהיא מתחברת גם לקהילות לא יהודיות שם ובאמת יש לנו אנשים שם גם שהם לא יהודים תומכי ישראל.
אברהם נגוסה: כמובן, יש לנו גם אויבים אבל אני חושב שהמאבק שלנו בצדקת דרכנו בסוף ננצח.
אברהם נגוסה: הקמת מדינת ישראל היא הבית לכל יהודי באשר הוא ואם התקבצנו מארבע כנפות הארץ ומאז הקמת המדינה מ-600 אלף יהודים הגענו ל-6.5 מיליון יהודים בארץ ישראל ומתוכם, כמו שאמרת קודם, שעלייה היא חשובה, 3.5 מיליון הם עולים חדשים שבנו את ביתם, כמוני, פה במדינת ישראל.
אברהם נגוסה: לכן, יום חשוב שאנחנו תומכים.
אברהם נגוסה: בעניין ה-BDS שכמובן, אני גם ראיתי את זה שבוע שעבר בדרום אפריקה, את ההתנגדות.
אברהם נגוסה: אני חושב שאם כולנו נעבוד בשיתוף פעולה, בשילוב ידיים, משרדי הממשלה, הארגונים הלא ממשלתיים, כמו שאמרת, ארגוני העולים, פדרציות, נעבוד בשיתוף פעולה ונביא את האמת בפני העולם גם את זה אנחנו יכולים לנצח.
אברהם נגוסה: אויבנו צריכים להבין שאנחנו פה שחררנו את אדמת היהודים שכמו שציינת, בזמן אברהם אבינו שהאדמה ששייכת לנו מאז ואת זה הם צריכים לדעת, זה השחרור ולא כיבוש וזה ניצחון.
אברהם נגוסה: את זה צריכים להבין ואז לשבת איתנו בצורה טובה ביותר כדי שאנחנו נוכל להיות בשלום כולנו.
אברהם נגוסה: זו המשמעות של הצהרת בלפור ואני מאוד מודה לכולם שהגעתם וציינו ביחד את היום החשוב הזה.
אברהם נגוסה: תודה והישיבה נעולה.
אברהם נגוסה: אנחנו מאשרים את מסקנות הוועדה.
אברהם נגוסה: קיימנו שני דיונים בהצעה לסדר של חבר הכנסת נחמן שי שהוא חמישים אחוזים מתקציב משרד התפוצות שימש לרכישת תוכן תקשורתי בישראל.
אברהם נגוסה: אני קורא את המסקנות עליהן נצביע.
אברהם נגוסה: נמצאת אתנו חברת הכנסת קסניה סבטלובה.
אברהם נגוסה: הוועדה קיימה שני דיונים בנושא ובדיון השני השתתף שר התפוצות נפתלי בנט שהתייחס לנושא במסגרת דיווח השר לוועדה על פעילות משרדו ותקציבו.
אברהם נגוסה: לוועדה הובהר כי בפרויקט התקשורתי המדובר הושקעו 8.258 מיליון שקלים עבור תוכן תקשורתי בישראל לשנים 2015-2016 בעוד שתקציב משרד התפוצות עמד בשנים אלו על 1.148.
אברהם נגוסה: 971 שקלים, על 78 מיליון שקלים בשנת 2015 ועל 70.891 מיליון שקלים בשנת 2016.
אברהם נגוסה: מכאן יוצא שהתקציב שהוקצב לפרויקט עמד על 5.5 אחוזים מתקציב המשרד.
אברהם נגוסה: בדיון מחו חברי הוועדה על כך שהמשרד פרסם בתקשורת באמצעות כתבות קנויות.
אברהם נגוסה: משרד התפוצות הבהיר לוועדה כי הוא פועל בתיאום ועל פי הנחיות לשכת הפרסום הממשלתית.
אברהם נגוסה: להלן מסקנות הוועדה: יושב ראש הוועדה הדגיש כי הקשר בין מדינת ישראל לבין יהדות התפוצות מהווה נכס לשני הצדדים.
אברהם נגוסה: הוועדה קוראת למשרד התפוצות: להימנע ככל האפשר מפרסום בתקשורת באמצעות כתבות קנויות.
אברהם נגוסה: לנהוג ברגישות בכל הקהילות היהודיות והזרמים השונים בתפוצות במסגרת פעילותו של המשרד לחיזוק הקשר בין ישראל לבין יהדות התפוצות.
אברהם נגוסה: אלה המסקנות של הוועדה ואנחנו נצביע עליהן.
אברהם נגוסה: מי בעד אישור מסקנות הוועדה?
אברהם נגוסה: מסקנות הוועדה אושרו פה אחד.
אברהם נגוסה: הוועדה אישרה את המסקנות פה אחד ללא התנגדות.
אברהם נגוסה: המסקנות יונחו על שולחן הכנסת.
אברהם נגוסה: יחד אתי נמצאים חבריי חברי הכנסת חברי הוועדה – חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי וחבר הכנסת יואל רזבוזוב.
אברהם נגוסה: על סדר-היום: יחס מפלה לכאורה כלפי משפחות עולים מברית המועצות לשעבר מצד רשות האוכלוסין וההגירה.
אברהם נגוסה: יזמה את הדיון חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.
אברהם נגוסה: הוועדה דנה מספר פעמים בעבר בנושאים דומים על הקושי בו נתקלים במשפחות עולים, בני משפחה שהגיעו ארצה כתיירים – כשהם מבקשים לשנות את מעמם למעמד עולה.
אברהם נגוסה: אבקש לשמוע קודם כל מיוזמת הדיון, חברת הכנסת מלינובסקי.
אברהם נגוסה: לאחר דבריה - חבריי חברי הכנסת, אם רוצים לדבר, ואז נשמע גם מהעולים שהגיעו לדיון, להתייחס לחוויה האישית שלהם, ונבקש לשמוע לאחר מכן את נציגי משרדי הממשלה, רשות האוכלוסין וההגירה ואת המשרדים הרלוונטיים, כמובן מנציגי נתיב.
אברהם נגוסה: כך ננהל את הדיון.
אברהם נגוסה: עכשיו אבקש מחברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה.
יוליה מלינובסקי: אני חייבת להודות לך על כך שהתייחסת לבקשה שלי במהירות לא אופיינית לכנסת.
יוליה מלינובסקי: כשפניתי אליך, מש תוך שבוע וחצי יש לנו דיון, שזה לא שגרתי בכנסת, אבל הנושא הוא כל כך כאוב וכל כך נוגע ללב, שאני מאמינה שכל היושבים פה יתרגשו ויפנימו מה קורה פה.
יוליה מלינובסקי: אני שמעתי מקרים שאנשים קיבלו יחס לא יחס מזמן.
יוליה מלינובסקי: הסיפורים צצים כל הזמן.
יוליה מלינובסקי: אבל לאחרונה התחלתי לקבל המון-המון פניות מרחבי הארץ, מאזרחים עם סיפורים שדי חוזרים על עצמם – רציתי להתחתן עם בחורה מברית המועצות לשעבר, שלחו אותי לנתיב, והתברר שבודקים את האזרחות שלי.
יוליה מלינובסקי: אני עשרים שנה בארץ, בצבא, ועושה מילואים.
יוליה מלינובסקי: הבאתי את אשתי, ויש לנו ילדים, ויש בעיה עם קבלת תעודת זהות.
יוליה מלינובסקי: היחס – למה אתה מביא את הרוסיות האלה?
יוליה מלינובסקי: הפקידים במשרד הפנים בפה מלא כך מדברים עם אנשים: מה אתה מביא את הרוסייה הזאת, זונה?
יוליה מלינובסקי: מה אתה צריך אותה?
יוליה מלינובסקי: אין לך מספיק בחורות פה?
יוליה מלינובסקי: פקיד אחר מרשה לעצמו לומר: אני לא מטפל ברוסים.
יוליה מלינובסקי: ריבוי המקרים האלה וגם המקרה האחרון, שיושבים פה אם עם שני ילדים, שהצלחנו עם חבר הכנסת עודד פורר להוציא אותה – ממש להוציא אותה מנתב"ג מבית המעצר, זה גרם לי לפנות אליך ולבקש את הדיון הזה, ולשים דברים על השולחן.
יוליה מלינובסקי: למה משרד הפנים ורשות האוכלוסין וההגירה מרשים לעצמם להתעלל – ואני משתמשת במכוון במילה החזקה הזאת – ולהשפיל את אזרחי ישראל, שכל אשמתם כביכול, שהם עולים חדשים לשעבר, מלפני עשרים שנה, מלפני 19 שנה?
יוליה מלינובסקי: כלומר אם מחר – אני נשואה, הכול בסדר, אבל אם, למשל, ארצה להתחתן עם בחיר לבי מברית המועצות לשעבר – יעשו לי ויה דולורוזה.
יוליה מלינובסקי: גם יבדקו את האזרחות שלי מלפני 19 שנה.
יוליה מלינובסקי: אני חייבת לציין, שכפי שידוע לי, ההנחיה הזאת לא פועלת כבר, וטוב שכך.
יוליה מלינובסקי: לפי מיטב ידיעתי, אני חייבת לציין שמשרד הפנים מתעקש להמשיך את הבדיקות האלה.
יוליה מלינובסקי: אשמח לשמוע למה.
יוליה מלינובסקי: גם אחר כך, לקבלת האזרחות לבן זוגי, נעבור – ההליך אינו ברור.
יוליה מלינובסקי: המועדים הם לא ברורים.
יוליה מלינובסקי: כל פקיד יכול לזמן אותי מתי שהוא רוצה.
יוליה מלינובסקי: אני יכולה לחכות שעות רבות, ובסוף יבטלו לי את התור בלי להסביר לי מה קורה.
יוליה מלינובסקי: אני צריכה לשבת ולפחוד שלא יגרשו אותי, ותוך כדי אני מנהלת חיים - נולדים לנו ילדים, הכול בסדר, אבל אני תלויה במדיניות לא ברורה של משרד הפנים, ויש לזה הוכחות.
יוליה מלינובסקי: היה דוח מדינה מ-2016, שבדיוק הצביע על אותן נקודות – הנהלים לא ברורים, אף אחד לא יודע להסביר את מועד קבלת ההחלטות.
יוליה מלינובסקי: הוועדה הומניטרית לא פועלת על-פי הנדרש.
יוליה מלינובסקי: יש מקרים שזה לא על-פי חוק השבות או איחוד משפחות.
יוליה מלינובסקי: יש מקרים הומניטריים – יש לי מקרה על השולחן, שאני כבר מיציתי כמעט את כל האפשרויות, ויכול להיות שמהוועדה תצא קריאה כלשהי, שכל הסיפור – עולה חדשה מלפני 17 שנה, נשאר לה בן באוקראינה.
יוליה מלינובסקי: הוא הלך לעולמו.
יוליה מלינובסקי: היא פה יחד עם בעלה, יחד עם הבת שלה, שמשרתת היום במשטרה.
יוליה מלינובסקי: הבן הלך לעולמו.
יוליה מלינובסקי: נשאר שם נכד.
יוליה מלינובסקי: לצערי הרב, אמא של הנכד הידרדרה לסמים.
יוליה מלינובסקי: הסבתא קיבלה אפוטרופוס מלא על הילד.
יוליה מלינובסקי: משרד הפנים שלנו לא מוכן לקבל את זה.
יוליה מלינובסקי: מגיע ילד בן 6 לפה, הם מפרידים בין הסבתא לילד, ורוצים לגרש את הילד חזרה לאוקראינה.
יוליה מלינובסקי: זה יעלה על הדעת?
יוליה מלינובסקי: ואחר כך אנשים מגישים בקשה לוועדה הומניטרית – היא יושבת עם הנכד באוקראינה, כי אין ברירה, כי אין שם אף אחד.
יוליה מלינובסקי: אף אחד מהמשפחה הזאת לא רוצה להגיע למצב הזה.
יוליה מלינובסקי: הוועדה ההומניטרית לא מקבלת את הבקשה שלהם בטענה שהם לא הוכיחו שבאוקראינה יש מוסדות מתאימים לילד, כלומר הם מציעים לסבתא אוהבת לשלוח ילד לבית יתומים רק כדי לא להכניס אותו לארץ.
יוליה מלינובסקי: והסיפור הזה מתרחש כבר יותר משנה, ויש פה אטימות נפש, אטימות לב, אטימות שכל.
יוליה מלינובסקי: אשתמש בביטוי מאוד חזק – לפעמים לאור המקרים שאני רואה, יש לי הרגשה שמשרד הפנים מסתכסך עם השכל.
יוליה מלינובסקי: יש שכל ישר.
יוליה מלינובסקי: יש היגיון בריא.
יוליה מלינובסקי: לא צריך להיות חכם במיוחד.
יוליה מלינובסקי: אז יש הרגשה שהם פשוט הסתכסכו.
יוליה מלינובסקי: גם המקרה הזה, שבאה עולה חדשה – יושבת פה עם שני ילדים חמודים – לפני שנה וחצי מאוקראינה לפה, לפי חוק השבות.
יוליה מלינובסקי: שני ילדיה נשארו בחו"ל עם הגרוש מסיבות משפחתיות.
יוליה מלינובסקי: בסוף היתה הסכמה של האב להביא אותם לארץ.
יוליה מלינובסקי: היא מביאה אותם לארץ, ורוצים לגרש אותם.
יוליה מלינובסקי: היא לפי חוק השבות, דור שלישי.
יוליה מלינובסקי: הילדים קטינים.
יוליה מלינובסקי: לפי כל חוק, מגיע להם.
יוליה מלינובסקי: כן, היא עשתה טעות, היא לא ידעה שצריך להביא מסמכים, אבל השכל הישר, כשאתה רואה את המסמכים, ואני קוראת גם רוסית – הפקידים במשרד הפנים קוראים את השפות, מראים שהכול בסדר.
יוליה מלינובסקי: מפרידים בין האם לילדים, ושמים את הילדים בבית מעצר – לא יודעת איך זה נקרא – מסורבים.
יוליה מלינובסקי: ואם לא ההתערבות שלנו, שלי ושל עודד פורר, שנסענו לשם פיזית, אבל ברור שאנחנו לא יכולים לנסוע בכל מקרה לשם.
יוליה מלינובסקי: הם הבינו שזה לא יעבור.
יוליה מלינובסקי: הילדים עכשיו היו באוקראינה.
יוליה מלינובסקי: עכשיו הכול בסדר, הילדים פה, האם פה, במגדל העמק סגן ראש העיר מטפל בהם.
יוליה מלינובסקי: הילדים כבר נכנסו למערכת החינוך, ועם המסמכים זה מסתדר.
יוליה מלינובסקי: כלומר אותו דבר היו יכולים לומר: אולי עשית טעות שלא טיפלת במסמכים 100%, ואפשר להבין למה, כי עדיין שנה וחצי בארץ בלי עברית, והסיפור המשפחתי לא קל, אבל תיכנסי, יש לך זמן מסוים לסדר את העניינים, והכול בסדר.
יוליה מלינובסקי: במקום זה גורמים נזק ועוול לאנשים.
יוליה מלינובסקי: יש פה עוד מקרה , שאדם רצה להתחתן, מיכאל.
יוליה מלינובסקי: שלחו אותו לנתיב, לעשות בדיקת אזרחות שלו.
יוליה מלינובסקי: יש גם אלון פה.
יוליה מלינובסקי: היה בחור במילואים.
אברהם נגוסה: רגע, הוא אזרח ישראלי, ועכשיו כשהוא רוצה להתחתן, רוצים לבדוק?
יוליה מלינובסקי: לא מספיק שבודקים את זוגתו – יכול להיות שזה בסדר; גם בודקים את הזכאות לאזרחות שלו מלפני 25 שנה.
יוליה מלינובסקי: סביר להניח שהיית בצבא, עושה מילואים.
יוליה מלינובסקי: זה לא מתאים.
יוליה מלינובסקי: אלון, שני ילדים.
יוליה מלינובסקי: עוד מקרה.
יוליה מלינובסקי: האדם הלך למילואים, ולאשתו היה תור למשרד הפנים.
יוליה מלינובסקי: היא באה לשם, אומרים לה: מי את בכלל?
יוליה מלינובסקי: בלי בעלך את לא שווה כלום.
יוליה מלינובסקי: הוא במילואים.
יוליה מלינובסקי: הוא לא סתם מבלה.
יוליה מלינובסקי: גם נולדו ילדים, אז משרד הפנים החליט שהוא לא נותן להם תעודת זהות.
יוליה מלינובסקי: התערבנו.
יוליה מלינובסקי: מה זה אומר שאין תעודת זהות?
יוליה מלינובסקי: שאין טיפול רפואי.
יוליה מלינובסקי: ילד נולד.
יוליה מלינובסקי: במקום שמחה, הם היו צריכים להתעסק עם הבירוקרטיה הזאת.
יוליה מלינובסקי: בסוף הם קיבלו, אבל ברור שאני וחברי הכנסת האחרים ולא מסוגלים להתערב בכל מקרה ומקרה.
יוליה מלינובסקי: לכן אני מבקשת מהוועדה ומכל הגורמים הרלוונטיים, תסבירו לנו ותחדדו את הנהלים.
יוליה מלינובסקי: תסבירו לנו מה קורה.
יוליה מלינובסקי: ועוד נקודה.
יוליה מלינובסקי: אם כל הסיפורים האלה היו קורים, עם הסבתא באוקראינה – אם היא היתה לא עולה חדשה מאוקראינה אלא מארצות הברית, והנכד לא היה באוקראינה, לא היה קורה.
יוליה מלינובסקי: מדינת ישראל לא היתה מתנהגת כך.
יוליה מלינובסקי: אם אותו בחור מיכאל לא היה עולה חדש מברית המועצות לשעבר, אלא ממדינה אחרת, אירופאית, זה לא היה קורה לו.
יוליה מלינובסקי: גם אלון, אם אשתו לא היתה מרוסיה, לא היו אומרים לה: למה אתה מביא?
יוליה מלינובסקי: זה מה שאמרו לך – למה אתה מביא את הרוסיות האלה?
יוליה מלינובסקי: אין לך בחורות פה?
יוליה מלינובסקי: זה לא היה קורה.
יוליה מלינובסקי: לאור כל המקרים וכל מה שאמרתי, אנחנו לא פעם נתקלים ברחוב בכזו שפת עם – אתם רוסים, אתם לא בדיוק יהודים.
יוליה מלינובסקי: אין לכם קשר, אין לכם זיקה.
יוליה מלינובסקי: זה קורה.
יוליה מלינובסקי: גם חברי הכנסת פה יכולים להעיד על זה שאנחנו כל פעם צריכים להוכיח שאנחנו כשרים.
יוליה מלינובסקי: בכל המקרים האלה ובמדיניות הזו של משרד הפנים יש לי הרגשה שהם אימצו את שפת הרחוב הזו אחד לאחד.
יוליה מלינובסקי: כי יושבים פקידים במשרדים שם, בהרגשה שהם לא יהודים בכלל, וכל המשפחות האלה זה שקר וכזב, וכל הבנות האלה באו לצורך הזנות בלבד ולא לשום דבר אחר.
יוליה מלינובסקי: לדעתי, שאנחנו עוד מעט 30 שנה לעלייה, צריך לשים קץ לכל האפליה המובנית הזאת.
יוליה מלינובסקי: לפני הדיון אני התעמקתי ונכנסתי לעומק הדברים.
יוליה מלינובסקי: יש אין ספור פסקי דין שהשופטים מטיחים ביקורת מאוד-מאוד קשה ברשות האוכלוסין וההגירה, אבל כשאתה נכנס להליך הזה, וצריך להגיע בסוף, מאוד קשה להתעמת עם הממסד, ואחר כך, כשאתה צריך להיכנס להליך משפטי, זה כסף.
יוליה מלינובסקי: זה התעסקות, שמוציאה ממך את כל הנשמה.
יוליה מלינובסקי: זה לוקח המון-המון זמן.
יוליה מלינובסקי: אז בואו נחשוב יחד, איך לסדר את העניין כדי שכל הנהלים – וגם מבקר המדינה כותב על זה, אגב, שהנהלים שלהם לא בדיוק ברורים.
יוליה מלינובסקי: שהנהלים יהיו ברורים, שתפעלו גם את הלב וגם את השכל, ותפעלו יחד, ולא רק אתה עם הסטיגמות של הרחוב שכל הרוסים הם שקרנים והבנות הן זונות.
יוליה מלינובסקי: נכון, יש המשפט הזה.
יוליה מלינובסקי: היה עכשיו סקר, ששאלו את הציבור הישראלי - תשלימו משפט: כל הרוסיות הן – 99.9 השלימו: זונות, כי זה הסטיגמות של העם.
יוליה מלינובסקי: משרד הפנים פועל לפי הסקר הזה בדיוק.
יוליה מלינובסקי: אבקש ממך – יש פה אנשים שהגיעו מרחוק, מעפולה, מתל-אביב, מכל רחבי הארץ, שחוו את הדברים האלה.
יוליה מלינובסקי: שלא תהיה הרגשה שרק אני מספרת את הסיפורים, אלא האנשים האמתיים שחוו את זה על בשרם.
יוליה מלינובסקי: אז אם תהיה אפשרות שהוועדה תשמע אותם, יותר מאשמח.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת עודד פורר, מנכ"ל משרד הקליטה לשעבר - אני אומר את זה, כי זה רלוונטי לדיון שלנו.
עודד פורר: כל דיון שאני בא לוועדה פה זה רלוונטי.
אברהם נגוסה: לכן אני מזכיר, כי היית מנכ"ל משרד הקליטה.
קסניה סבטלובה: לא אאריך בדבריי.
קסניה סבטלובה: קודם כל, אני מודה לך על הקיום המהיר של הישיבה הזאת, לך, לחברתי, יוליה מלינובסקי, על הזימון של הדיון החשוב הזה.
קסניה סבטלובה: כולנו, ללא יוצא מן הכלל – חברי כנסת שדוברי רוסית גם כאלה שלא – עמוסים בפניות כואבות ביותר של האזרחים, שמתלוננים, שבוכים ושסובלים סבל לא יתואר כאן במדינת ישראל בגלל מה שלא ניתן להגדיר אחרת מאשר התעללות של משרד הפנים בהם ובקרובי המשפחה שלהם ובאהובים שלהם.
קסניה סבטלובה: יש שמות אין ספור.
קסניה סבטלובה: רק אגיד כמה שהתעסקנו בהם פה בוועדה הזאת – מר אנטולי אלקין, שכבר שנים רבות, עם בתי משפט, נכה מאה אחוז, אדם שנישא לבחירת לבו, שבאה אליו מרוסיה ורוצה להביא לפה את הנכדה שלה, שהיא האפוטרופסית שלה.
קסניה סבטלובה: לא מאשרים פה – לא ועדה הומניטרית, ואומרים: זה לא שייך אלינו בכלל.
קסניה סבטלובה: אין מה לעשות.
קסניה סבטלובה: נכון שאתה נכה 100%, נכון שאתה אזרח מדינת ישראל כחוק.
קסניה סבטלובה: נכון שאתה נשוי לאשה הזאת - אנחנו לא רואים אותך מילימטר.
קסניה סבטלובה: אנחנו לא מוצאים בשבילך את הפתרונות הללו.
קסניה סבטלובה: אנחנו מנהלים את הדיון הזה בעת שספורטאית מצטיינת, שהביאה זהב וכבוד כל כך גדול למדינת ישראל בשם בטינה, ג'ודוקאית, עומדת להיות מגורשת ממדינת ישראל.
קסניה סבטלובה: אשה שגם היא נישאה לישראלי, אבל יש כל מיני מצבים שבהם משרד הפנים מעדיף לעשות ראש קטן, להתעלם, ואם אנחנו מדברים על חוקים ועל חקיקה במדינת ישראל, ולמה זה קיים בכלל, ואיך זה מתחבר למהות שלנו, למה קיימת מדינת ישראל - אנחנו מבינים שמעדיפים לא לפתוח את הדיון, לא לנסות להקל על האזרח, אלא להשתמש בסט של חוקים על-מנת להקשות על אותו אזרח או אזרחית.
קסניה סבטלובה: ואנחנו לא יכולים לאפשר את זה, כי יש כללים, וזה טוב, ויש יוצא מן הכלל.
קסניה סבטלובה: היוצא מן הכלל בהרבה מאוד מקרים גם בעצמו הופך לכלל.
קסניה סבטלובה: הכלל הוא שאם זוג מנסה להתחתן, ואחד מבני הזוג בא ממדינות חבר העמים לשעבר, במקביל גם אותו זוג אחר באותם גילאים גם מנסה להתחתן במדינת ישראל, ואחד מבני הזוג בא ממדינות אירופה, נחשו איזה זוג יסיים את התהליך בזמן הקצר ביותר?
קסניה סבטלובה: כן, אותו זוג שבא ועלה מאנגליה או מארצות הברית או ממדינות אחרות.
קסניה סבטלובה: אותו זוג שהתחיל באותו זמן את ההליך, ומנסה לעגן את החיים המשפחתיים שלו, ואומרים לו בזלזול: למה אתם ומי אתם?
קסניה סבטלובה: וכפי שפנו אליי זוגות שאמרו להם במפורש: אתם רוצים לחיות ביחד?
קסניה סבטלובה: תחיו ברוסיה, תחיו בקנדה, במקום אחר.
קסניה סבטלובה: למה לכם להתעקש על מדינת ישראל?
קסניה סבטלובה: זו מדינה של יהודים.
קסניה סבטלובה: וכולנו מסכימים שמדינת ישראל היא אכן מדינתו של העם היהודי, אבל אם הצוררים הכי גדולים שלנו לא היו מפשפשים יותר מדי בעניינים של דור שלישי, דור רביעי - לא, היו רוצחים את כולם, גומרים את כולם, ואנחנו יודעים שהדברים האלה קרו ממש עד לפני שבעים שנה – שואה, פוגרומים וכל מה שהתרחש במזרח אירופה וגם בעולם המערבי.
קסניה סבטלובה: לא פשפשו בתעודות.
קסניה סבטלובה: לא בדקו בציציות, אם האדם מספיק כשר כדי להרוג אותו.
קסניה סבטלובה: פשוט הרגו אותו.
קסניה סבטלובה: כאן במדינת ישראל הפשפשנות הזאת, הבירוקרטיה הזו, הניסיון לחפש בציציות ומראש לקבוע עובדות לגבי קבוצה כל כך גדולה של אוכלוסייה הופכת למשהו ששייך לעולם אחר, שהוא לא עולם דמוקרטי, לא עולם מלא חמלה, כפי שאנחנו נוהגים לכנות את עצמנו.
קסניה סבטלובה: הרי יהודים רחמנים בני רחמנים, אז היכן הרחמנות, כאשר מדובר בגירוש של ילדים קטנים?
קסניה סבטלובה: היכן הרחמנות כאשר מדובר בגירוש של סבתות?
קסניה סבטלובה: ויש לנו פעיל במפלגה שלנו, בוריס לוינשטיין המצוין, שאמו גורשה ממדינת ישראל כאן, למרות שחיה פה שבע שנים.
קסניה סבטלובה: הבן והבת שלה שירתו בצבא, שניהם התגיירו, שניהם אזרחים גאים במדינת ישראל - לא יכולים להשאיר את אמא שלהם.
קסניה סבטלובה: לא יכולים לעשות עם זה דבר.
קסניה סבטלובה: העניין הוא אחר.
קסניה סבטלובה: המדינה יכולה לקבוע מי זכאי להיכנס אליה, מי לא.
קסניה סבטלובה: מי יכול להישאר פה, מי לא.
קסניה סבטלובה: אבל כאשר אנחנו רואים פרפרנציה מוגדרת ומובנת לטובת אלה שבאים מהעולם המערבי, ואפליה של אלה שבאים לא מהעולם המערבי, אנחנו לא יכולים לחשוב על מילה אחרת מאשר אפליה, גבירותיי ורבותיי.
קסניה סבטלובה: את האפליה הזאת – אנחנו לא יכולים להמשיך לחיות אתה.
קסניה סבטלובה: אנחנו פה יותר מדי זמן כדי שיגידו לנו: מי אתם בכלל?
קסניה סבטלובה: מה המקום שלכם?
קסניה סבטלובה: תחזרו.
קסניה סבטלובה: כולי מתקווה שהוועדה הזאת תישא פרי, וכולנו נשמע תשובות הגיוניות וגם הבטחות לשינוי, אבל כל עוד גם חברת כנסת במדינת ישראל, כל טוקבק שני שאני מקבלת לפייסבוק שלי זה תחזרי לרוסיה.
קסניה סבטלובה: זה לא בא יש מאין.
קסניה סבטלובה: זה לא נוצר עכשיו בראשו של מישהו שקם בבוקר והחליט לכתוב לי את הדבר הזה.
קסניה סבטלובה: זה בא מלמעלה.
קסניה סבטלובה: זה בא מקביעות של חברי כנסת – לצערי הרב, הם גם חברי כנסת במפלגה שלך, כבוד היושב-ראש, שאומרים: אלה?
קסניה סבטלובה: חצי מהם לא יהודים.
קסניה סבטלובה: מה הם שייכים לפה?
קסניה סבטלובה: שיחפשו מדינה חלופית.
קסניה סבטלובה: ההסתה באה מלמעלה ויורדת למטה.
קסניה סבטלובה: אם לא מטפלים בדרגים הכי גבוהים במשרד הפנים ובמקומות אחרים, ששם יושבים אנשים שאחראיים על התהליכים האלה, לעולם לא נוכל למגר את התופעה המכוערת הזו.
יואל רזבוזוב: אני מברך על הדיון.
יואל רזבוזוב: מברך את חברת הכנסת מלינובסקי.
יואל רזבוזוב: דיון מאוד חשוב.
יואל רזבוזוב: אני מסכים עם חברותיי חברות הכנסת.
יואל רזבוזוב: עד כמה שכל הסיפורים ידועים ומוכרים לכולנו, מקבלים אין סוף סיפורים כאלה, הייתי רוצה לגשת למשהו יותר פרקטי – אולי חלק מהדברים האלה ייכנסו להמלצות הוועדה.
יואל רזבוזוב: אחד המקרים שנתקלתי - אני מבין שזו תופעה, ויש פה נציג משרד החוץ.
יואל רזבוזוב: הוא לא כאן, אבל נבקש שזה יוגש למשרד החוץ גם כחלק מהפרוטוקול.
יואל רזבוזוב: אחד המאמנים הבכירים בישראל החליט להתחתן בחו"ל, אחת המדינות בברית המועצות לשעבר – אני לא רוצה לחשוף פה שמות ופרטים.
יואל רזבוזוב: הוא פנה אליי כי הוא הסתבך, ולא הצליח להביא את אשתו ארצה.
יואל רזבוזוב: אמרו לו ללכת לקונסול, ודווקא לא קשור לנתיב – לקונסול באחד ממדינות ברית המועצות לשעבר.
יואל רזבוזוב: המקרה הוא פרטי, לא אדייק לאילו מדינות.
יואל רזבוזוב: רציתי להבין את התהליך.
יואל רזבוזוב: דיברתי עם הקונסול, והקונסול אומר:
יואל רזבוזוב: אני צריך לראות האם זה סיפור אהבה אמתי.
יואל רזבוזוב: מי אתה שתגיד אם זה סיפור אהבה אמתי או לא?
יואל רזבוזוב: הרי הבחורה תיכנס לתהליך א'5.
יואל רזבוזוב: היא תעבור את כל הבירוקרטיה.
יואל רזבוזוב: הוא עוד אומר לי: לא בטוח שנוכל לעזור לך – אני צריך לבדוק.
יואל רזבוזוב: קודם כל, לעזור לי?
יואל רזבוזוב: לא אכנס לפרטי-הפרטים של השיחה, אבל אם הבחורה עוברת את כל התהליך – לא משנה אם זה גבר או אשה – למה לעשות עוד פילטר אצל קונסול במשרד החוץ?
יואל רזבוזוב: זה לא קונסול של נתיב, שהם, אני חושב, יותר מיומנים, אלא דווקא קונסול של משרד החוץ שאחראי על אזרחים ישראליים.
יואל רזבוזוב: הוא עושה את הבדיקה, והבדיקה באמת הלכה לשם, ולא בנתיב.
יואל רזבוזוב: בנוסף, זוג בתהליך של א'5, והבן זוג ישראלי, נאלץ מסיבות שונות לצאת לחו"ל.
יואל רזבוזוב: פעם נתקלתי - למשל, מאבטח בשגרירות, כן נחשבת אצלו התקופה שהוא בחו"ל עם אשתו, נחשבת כחלק מהתהליך של א'5, אבל עכשיו קיבלתי כמה פניות – נגיד, הוועד האולימפי שלח ספוראטית מסוימת, והיא התחתנה עם מישהו מחו"ל, אז זה כבר לא נחשב, והבחור צריך להיות מגורש מהארץ.
יואל רזבוזוב: ואותו סיפור של בטינה הג'ודוקאית הבולגרייה, שמתחרה בחו"ל ואין לה מספיק ימים – גם מפסיקים לה את התהליך.
יואל רזבוזוב: אני חושב שצריך להיות נוהל, אולי מסיבות מוצדקות, לאותם מתאזרחים שנמצאים בחו"ל, צריך להיות נוהל אחיד – כמובן, כמו שאמרתי, מסיבות מוצדקות, שנמצאים בחו"ל ולא יפסיקו להם את התהליך.
יואל רזבוזוב: והדבר השלישי, ואולי החשוב ביותר, אם אנחנו מדינת עלייה, ואנחנו רוצים לקלוט את העולים כמו שצריך, אני חושב שראוי וחייבים להוסיף תקנים – גם במשרד הפנים, גם בנתיב.
יואל רזבוזוב: לא ייתכן שאנשים מחכים חודשים לתור.
יואל רזבוזוב: הרבה פעמים זה עניין של חיים ומוות.
יואל רזבוזוב: אני לא רוצה להיכנס.
יואל רזבוזוב: יש פג תוקף.
יואל רזבוזוב: אנחנו מקבלים המון פניות.
יואל רזבוזוב: יש הרבה תלונות על לשכה בנתניה – העיר שבה אני גר.
יואל רזבוזוב: דיברתי לא מעט.
יואל רזבוזוב: פשוט אין תקנים.
יואל רזבוזוב: שמשרד הפנים יקצה תקנים לאותה מטרה בדיוק, לקליטת עולים, לתהליך א'5.
יואל רזבוזוב: אותו דבר בנתיב.
יואל רזבוזוב: אם יש המתנה, סימן שאין מספיק כוח אדם.