GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי יוגב: ובדיבור הזה אינני רוצה לומר, אבל יש פה גם קצת הרמה לריב ולא רק בהכרח אמונות ודעות.
מרדכי יוגב: אני מכבד את האמונות והדעות ויודע שיש גם דעות שונות משלי, אבל הכותל המערבי כמו שאמרתי הוא בית תפילה וכבית תפילה הוא מתנהל כפי שהוא מתנהל.
מרדכי יוגב: ורוב רובו של העם רוצה בכך.
מרדכי יוגב: רוב רובו של העם רוצה רחבות קדמיות כבית תפילה, רחבה אחורית כרחובה של עיר ורחבה נוספת, שכל אחד יכול להגיע בה עם משפחתו.
מרדכי יוגב: וזה אני חושב שגם יבוא לציון גואל וגם יהיה שלום על ירושלים ועל ישראל, וכל היתר ננמיך את אש הלהבות.
מרדכי יוגב: הרחבה מחכה לכל מי שרוצה להתפלל בה.
מרדכי יוגב: מי שרוצה לעשות בר מצווה משותפת, יכול לעשות.
יוסף ג'בארין: וזה ההסדר וכך ראוי שיהיה וכך גם יהיה.
מיכאל מלכיאלי: קודם כל תודה לך אדוני יושב הראש על קיום הדיון ואני חושב שזה המקום גם לחזק את ראש הממשלה.
מיכאל מלכיאלי: רונן ייצג אותו בצורה טובה ונאותה.
מיכאל מלכיאלי: לצערי הכותרת לא נכונה - - -
תמר זנדברג: במה?
תמר זנדברג: בהחלטה על מתווה הכותל או בהקפאה?
תמר זנדברג: באיזה יד של ראש הממשלה אתה רוצה לעזור?
אברהם נגוסה: חברת הכנסת תמר זנדברג, ברוכה הבאה שהגעת, אבל את לא שמעת מה שנאמר, אז תחכי.
תמר זנדברג: יש לי כאן אוזניים בחדר.
מיכאל מלכיאלי: הכותרת היא השפעת ביטול מתווה הכותל.
מיכאל מלכיאלי: לצערנו מתווה הכותל עדיין לא בוטל, הוא סך הכל הוקפא, רק אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו קודם.
מיכאל מלכיאלי: אני חושב שכשאנחנו נוסעים בחוץ לארץ לכל מיני מקומות, אנחנו אוטומטית מיישרים קו עם הוראות שיש במקום.
מיכאל מלכיאלי: אנחנו יודעים שיש מקומות שלא נכנסים עם כלבים, יש מקומות שדורשים לבוא בלבוש צנוע - - -
מיכל בירן: לא להיכנס עם נשים ולא להיכנס עם כלבים באותו - - -
מרדכי יוגב: תגידו לי, ממתי הכותל יקר לכן, שאתן מעוררות עליו ריב.
מרדכי יוגב: באתן לעורר ריב במקום לעורר שלום בישראל.
מיכל בירן: מדינת ישראל יקרה לנו.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת מיכל בירן - - -
מרדכי יוגב: אני נכנס למועדון ללסבים ולהומואים שלך?
תמר זנדברג: אתה מוזמן אגב, אולי תלמד משהו.
מרדכי יוגב: למה את נכנסת למקום שיקר לעם ישראל במשך דורות.
תמר זנדברג: תיכנס, אולי תלמד משהו.
מרדכי יוגב: את נכנסת למקום - - -
מרדכי יוגב: דורסת פה ברגל גסה - - -
מיכאל מלכיאלי: אני לא מבין למה שאמרתי כלבים - - -
תמר זנדברג: זה לא שייך לאבא שלך.
תמר זנדברג: זה לא שלך פרטי.
מרדכי יוגב: של עם ישראל במשך שנים - - -
תמר זנדברג: של עם ישראל, גם אני חלק מעם ישראל וגם - - -
מרדכי יוגב: נכון, אז את יכולה להתפלל בכל מקום.
אברהם נגוסה: סליחה, סליחה - - -
מרדכי יוגב: אף אחד לא מונע ממך.
אברהם נגוסה: תסתכלו איזה דיון היה.
עליזה לביא: איך אתם מעיזים לומר אתה כן ואתה לא?
עליזה לביא: מה - - -
אברהם נגוסה: חברת הכנסת עליזה לביא - - -
<קריאה: זה בדיוק חלק מההתנהלות הביזיונית הזאת, עם כל ה - - -
מרדכי יוגב: אני לא מתערב בכללים במקומות אחרים - - -
אברהם נגוסה: אני קורא לך לסדר, חבר הכנסת מוטי יוגב.
תמר זנדברג: אגב, אתה כן מתערב, אבל זה לא רלבנטי.
תמר זנדברג: זכותך להתערב ואתה לא תקבע לבד.
תמר זנדברג: הכותל לא שלך.
מרדכי יוגב: היא לא רלבנטית - - -
תמר זנדברג: היא כן רלבנטית ואתה לא תחנך אותי.
תמר זנדברג: הכותל לא רק שלך.
אברהם נגוסה: בבקשה, חברת הכנסת תמר זנדברג.
מרדכי יוגב: בקדושה את לא מבינה.
תמר זנדברג: אני מבינה יותר ממך בכל דבר כמעט.
מרדכי יוגב: במקום קדוש.
אברהם נגוסה: אני קורא לך קריאה שנייה.
תמר זנדברג: כולל בדת.
מיכאל מלכיאלי: אני נתתי דוגמאות של מקומות בעולם שאנחנו נוהגים ולא מתווכחים ומיישרים קו.
מיכאל מלכיאלי: רבותי, הכותל זה לא מוזיאון.
מיכאל מלכיאלי: הכותל זה מקום קדוש ומקום רוחני.
מיכאל מלכיאלי: עם כל הכבוד לאותן קבוצות שרוצות לבוא ומעטים במדינת ישראל הם לא עוזרים למדינה בכלום, חוץ מלהזיק לנו כאן בארץ לשסע ולפלג.
מיכאל מלכיאלי: יש קונצנסוס בעם.
מיכאל מלכיאלי: רוב העם רוצה לעשות בר מצווה כמו שסבא שלו עשה בר מצווה וכמו שהסבא של סבא של סבא שלו עשה בר מצווה.
מיכל בירן: אבל אף אחד לא מונע ממנו.
אברהם נגוסה: סליחה- - -
מיכאל מלכיאלי: וכשאנחנו רואים את התנועות שאין להן כוח בכנסת, כשחבריהן היו בקואליציה, הם לא הלכו וקידמו דבר כזה.
מיכאל מלכיאלי: הם הולכים ועותרים דרך בג"ץ.
מיכאל מלכיאלי: יש להם איזו שהיא פינה חמה במדינת ישראל, בבג"ץ, שם נמצאים אנשים שלצערי הם קצת מנותקים מההוויה הישראלית ושם הם מוצאים מנוח לנפשם.
מיכל בירן: ואם אפשר לתקוף את בג"ץ ב - - -
מיכאל מלכיאלי: ואני חושב שהמקום של הכנסת זה כמקום מחבר ומקום מגשר, לא אמרו לאיש אל תיכנס לכותל.
מיכאל מלכיאלי: כשנשיא ארצות הברית הגיע הוא היה מספיק אדם מכובד בשביל לכבד אותנו.
מיכאל מלכיאלי: הוא הבין שהוא צריך להיפרד מאשתו לכמה דקות, הלך להתייחד עם קונו בעזרת גברים ואשתו הלכה לעזרת נשים.
מיכאל מלכיאלי: ואני חושב שגם אם יש השפעה על יחסי ישראל עם יהודים בתפוצות, לא כל החלטה שמשרד הביטחון מקבל, אז זה מה שעומד בראש מעיניו.
מיכאל מלכיאלי: פתאום כשמגיעים לכותל כולם קופצים – יחסי ישראל.
מיכאל מלכיאלי: אז אני באמת רוצה לחזק את ראש הממשלה בסיפור הזה ובעזרת השם אנחנו גם נבטל את המושג הקפאה ונעבור לביטול מוחלט ויהיה מקום לכולם בכותל, כי הכותל הוא מקום לכולם.
אברהם נגוסה: אני רוצה לבקש, אמרתי קודם ואתם הגעתם עכשיו.
אברהם נגוסה: היה דיון חשוב, משכיל, כי נושא הדיון הוא נושא של כולם.
אברהם נגוסה: לאף אחד אין מונופול בנושא הזה ואנחנו רוצים להגיע.
אברהם נגוסה: אתם פשוט הגעתם, לא שמעתם מה שנאמר - - -
תמר זנדברג: שמענו.
אברהם נגוסה: אז בואי תקשיבי.
מיכל בירן: היה פה איזה טיעון מקדים?
אברהם נגוסה: תשבי, תקשיבי, תהיה לך רשות דיבור, תדברי.
אברהם נגוסה: בוועדה הזו מדברים ברשות דיבור.
אברהם נגוסה: לא צועקים.
תמר זנדברג: אני ממתינה.
תמר זנדברג: ביקשתי רשות דיבור ואני ממתינה.
אברהם נגוסה: בבקשה, את בקריאה שנייה.
אברהם נגוסה: בשלישית אני מוציא אותך.
קסניה סבטלובה: תודה לך כבוד יושב הראש.
קסניה סבטלובה: אני באמת שמחה שהדיון הוא של כולם, כמו שהכותל הוא של כולם.
קסניה סבטלובה: טוב לציין את הדברים האלה על ההתחלה.
קסניה סבטלובה: אני קודם כל רוצה להתייחס לנושא הדיון.
קסניה סבטלובה: נושא הדיון הוא השפעת ביטול מתווה הכותל על יחסי ישראל והתפוצות.
קסניה סבטלובה: אנחנו לא דנים עכשיו במתווה הכותל עצמו, כי זה משהו שהממשלה אישרה את זה.
קסניה סבטלובה: אז אנחנו קודם כל מתעסקים בכך שזה משהו שהקואליציה של הממשלה הזאת הם חתמו על זה וגם אנחנו תמכנו בזה, אם כי הסכמנו כאן לוויתורים כאלה ואחרים.
קסניה סבטלובה: אבל עכשיו אנחנו מדברים על ביטול ואני מבינה שלחבר הכנסת מלכיאלי יש הצעות יותר מרחיקות לכת, אבל אנחנו עכשיו נייחס למצב הקיים.
קסניה סבטלובה: אז ההשפעה היא שלילית ביותר.
קסניה סבטלובה: אם למישהו היה ספק ואם מישהו מדבר עכשיו על זה שהוא מכבד את הזרמים האחרים והוא מתייחס בכבוד לכל התפוצות האלה, ואדרבה גם מרחיב על זה שישראל היא באמת מדינה של כל העם היהודי ואם יש את השדולה של כל העם היהודי, אבל איך שהוא, כשאנחנו מגיעים לדברים המכריעים, לדברים הקריטיים, אז מסתבר לא, שזה לא של כל העם היהודי.
קסניה סבטלובה: זה של נבחרים שהם מסוג א' וכל השאר הם יהודים מסוג ב'.
קסניה סבטלובה: אפשר לשים אותם מאחורי גדר תיל, אפשר לסגור אותם באיזו שהיא רחבה, להרחיק אותם ולהגיד להם טוב, זה המקום שלכם.
קסניה סבטלובה: אתם לא יהודים מספיק כשרים.
קסניה סבטלובה: אתם טובים מספיק כדי לתת לנו את הכסף, אתם מספיק טובים כדי לגונן עלינו בחוץ לארץ מפני כל מיני רעות וכל מיני אסונות וכו', אתם לא מספיק טובים.
קסניה סבטלובה: צריך להבין שהיחס המזלזל הזה, ההתנשאות הפוגענית הזאת, שאנחנו בדיוק שמענו אותה עכשיו מפי חברי הכנסת שדיברו מקודם, אז זה חלק מההתנהלות של אותה הממשלה שגם מתייחסת לישראלים, שהם אזרחי מדינת הזאת, משלמים מיסים, הולכים לצבא, בדיוק באותה דרך.
קסניה סבטלובה: אי אפשר להפריד בין היחס המזלזל וביטול מתווה הכותל שהוסכם עליו, אחרי כל כך הרבה צער, אחרי דמעות, אחרי ויכוחים, מלמשל הזכות של הישראלים להתחתן בארצם.
קסניה סבטלובה: זה ש-400,000 יהודים פה, במדינת ישראל, ישראלים שהם יהודים על פי דרכם, אבל לא יהודים מספיק, מה לעשות, כדי לכרות ברית נישואין במדינה שלהם.
מיכאל מלכיאלי: את אומרת הוסכם עליו, על מי הוסכם?
אברהם נגוסה: סליחה, סליחה, אתה דיברת.
תמר זנדברג: אני לא מבינה, מה זה מי הסכים?
מיכאל מלכיאלי: הרבנות הראשית נגד - - -
תמר זנדברג: אה, הרב של הכותל היה מעורב - - -
מיכאל מלכיאלי: הוא לא היה בעד המהלך, לא נכון.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת מלכיאלי, אני קורא אותך לסדר.
אברהם נגוסה: דיברת.
קסניה סבטלובה: אני רוצה לסיים.
קסניה סבטלובה: זה שמיעוט מאד קטן, ואנחנו יודעים שזה מיעוט, אנחנו יודעים את זה מכל הסקרים בנושא של נישואים אזרחיים, גם בנושא של הכותל, כופה את דעתו על כל השאר, באמת על כל העם.
קסניה סבטלובה: והעם שלנו הוא זה שנמצא בציון וגם זה שנמצא בתפוצות.
קסניה סבטלובה: מי שלא זוכרת את זה, שולל את עצם קיומה של מדינת ישראל - - -
אברהם נגוסה: נא לסכם, הזמן שלנו מוגבל, אני אמרתי מראש.
קסניה סבטלובה: שהיא המדינה של כל העם היהודי באשר הוא.
תמר זנדברג: תודה רבה אדוני יושב הראש.
תמר זנדברג: אתמול היה דיון בוועדה שכנה פה, בוועדת החוקה, בנושא חוק הלאום.
תמר זנדברג: חוק שלתפיסתי, לתפיסת האופוזיציה, יש איתו המון המון בעיות, אבל לשיטת הקואליציה מבקש בפעם הראשונה להגדיר את מדינת ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי על כל המשתמע.
תמר זנדברג: ואחד הסעיפים שנידון אתמול היה הסעיף שנגע לקשר של מדינת ישראל ליהדות התפוצות ולעם היהודי ברחבי העולם, שמדינת ישראל מבקשת לייצג אותו, לדבר בשמו, לבטא את הזיקה של העם היהודי למדינת ישראל וגם לבטא את האחריות ואני מצטטת מהחוק – את האחריות של מדינת ישראל כלפי בנות ובני העם היהודי שגר מחוץ לגבולות המדינה.
תמר זנדברג: והנה כאן, רוב העם היהודי בתפוצות הוא לא אורתודוכסי.
תמר זנדברג: אתה יודע מה, רוב הציבור הישראלי - - -
מיכל בירן: את על תקן רפורמית, שהם יוצאים בזמן שאת מדברת?
תמר זנדברג: יכול להיות.
אברהם נגוסה: לא, לא, תראו - - -
תמר זנדברג: רוב הציבור הישראלי, שחי במדינת ישראל הוא לא חרדי אורתודוכסי, והנה הכותל, בשבתו כאתר לאומי, יהודי, שלכל יהודי ויהודייה בישראל ומחוץ לישראל יש זיקה עליו, הפך לבית כנסת חרדי אורתודוכסי, שצריך להתנהג בו לפי ההלכה המחמירה ביותר, שזרם קטן ביותר מאד מכל העם היהודי במדינת ישראל ומחוצה לה, דוגל בו.
תמר זנדברג: וזאת בניגוד להחלטת הממשלה, לא בג"ץ, לא האופוזיציה, לא התנועה הרפורמית, הממשלה, ממשלת ישראל ובניגוד למחויבות של מדינת ישראל לכל העם היהודי בישראל ובתפוצות.
תמר זנדברג: עכשיו אני חייבת לך באופן אישי גם, אדוני יושב הראש, ראיתי את ההתבטאויות שלך ואת הביקורים שלך ואת ההתייחסויות שלך לזה בפורומים נרחבים, גם בארץ וגם בעולם.
תמר זנדברג: אני יודעת ואנחנו יודעים שהדבר הזה מעמיד רבים מכם במבוכה, מהסוכנות ויושב ראש הסוכנות שהתבקש על ידי ראש הממשלה לטפל בנושא ועשה זאת במשך שנתיים-שלוש בצורה מאד מאד מחויבת, מסורה, שקטה ומכילה; ועד הרבה גורמים בקואליציה כמוך וכמו חברי כנסת ושרים אחרים, שמבינים את החשיבות ואת הקשר הזה.
תמר זנדברג: ולכן השאלה שלי ואפילו הבקשה וכמעט התחינה שלי אליכם, אל תהיו שבויים בידיים של קיצוניים, שמנסים לגרור אתכם למקום שהוא רחוק מאד מהמקום המכיל, האוהב ומושיט היד של מדינת ישראל לכל העם היהודי.
אברהם נגוסה: אני רק רוצה להגיד לך שאנחנו לא שבויים.
אברהם נגוסה: אנחנו עובדים על זה.
אברהם נגוסה: פשוט לא היית בהתחלה.
אברהם נגוסה: אני דיווחתי שהיו לי שיחות לקראת הדיון גם במשרד ראש הממשלה, גם במשרד הדתות נציג משרד ראש הממשלה נתן דיווח מה הם עושים על מנת להגיע לדבר מוסכם לכל הצדדים.
תמר זנדברג: כן, אבל העניין הוא ש - - -
עליזה לביא: אני שואלת אותך אם אתה יכול לשתף אותנו מה אמרת להם?
אברהם נגוסה: עד כאן.
עליזה לביא: אתה יכול לשתף אותנו מה אמרת להם?
אברהם נגוסה: עמדתי ברורה שצריך להגיע לפתרון בנושא הזה, כי התפוצות חשובות לנו לשם חיזוק מדינת ישראל עם התפוצות.
אברהם נגוסה: זה נכס למדינת ישראל וזה ידוע והם יודעים ולכן מהדיווח - - -
תמר זנדברג: בינתיים אנחנו שומעים שראש הממשלה - - -
אברהם נגוסה: מהדיווח ממשרד ראש הממשלה קיבלנו באמת מידע שיש שעובדים ברצינות על העניין הזה.
תמר זנדברג: שומעים משרים בכירים שילכו לחפש אם - - -
עליזה לביא: אבל שמענו מה - - -
אברהם נגוסה: אני אמרתי לך את דעתי.
עליזה לביא: אתה יודע איך הם נעלבו ממה שנאמר להם השבוע?
אברהם נגוסה: את לא ברשות דיבור.
עליזה לביא: אני שואלת אותך.
אברהם נגוסה: הרב צריך לעזוב מוקם, הרב סטיב וורניק.
אברהם נגוסה: בבקשה, ראש התנועה הקונסרבטיבית בצפון אמריקה.
<סטיב וורניק: תודה רבה לכולכם וליושב ראש הוועדה.
<סטיב וורניק: אני שמח להיות כאן אתכם עוד פעם וגם בכנסת כמה ימים בישיבות של הסוכנות.
<סטיב וורניק: אני אשמח מאד לשמוע את המחלוקת שלנו ואני מקווה שהמחלוקת לשם שמיים ושאנחנו צריכים להתקדם בפתרונות נכונים.
<סטיב וורניק: סליחה, אני רוצה לשנות עכשיו לאנגלית.
<סטיב וורניק: אני מבין את כל השיחה, אבל אני רוצה להיות בטוח שאתם מבינים את הכוונה שלי.
<סטיב וורניק: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) אני רוצה להוסיף כמה דברים למה ששמעתי מחברי הכנסת.
<סטיב וורניק: בכנות, זה באמת מרגש להגיע להבנה עד כמה רחוק הגענו במהלך השנתיים שלוש האחרונות, בבניית מערכת יחסים עם כל כך הרבה אנשים בכנסת ממפלגות שונות, אשר מתחילים להראות הבנה לגבי מהות הבעיות הקיימות ואיך סוגיית הכותל הוא הרבה יותר מאשר רק עניין הכותל.
<סטיב וורניק: נושא הכותל הוא סימבולי, בשאלה מה טיבה של היהדות היום ומה יהיה אופייה במדינה יהודית ודמוקרטית.
<סטיב וורניק: הנושא הזה הוא לא רק לגבי התפוצות וגם לא רק לגבי רפורמים, או קונסרבטיבים, או אורתודוכסים או יהודים חרדים.
<סטיב וורניק: הנושא הוא למעשה על היהדות עצמה מה החזון שלנו לגבי היהדות ומה המרחב הפיזי והרוחני שאנחנו יכולים ליצור במדינת העם היהודי, עבור היהדות על הבטיה הרבים, מה שקוראים "70 פנים לתורה", זאת על מנת להתקיים גם אם לא תמיד בהרמוניה, אבל בוודאי במערכת יחסים בין האחד לשני.
<סטיב וורניק: אני כאן כדי לספר לכם, כפי שאתם יודעים, שיחסים אלה נמצאים במשבר.
<סטיב וורניק: כפי שהוסבר, תהליך המשא ומתן בין נתן שרנסקי והסוכנות, פדרציית יהודי צפון אמריקה על זרמיה השונים וארגון נשות הכותל, לבין משרד ראש הממשלה, היה בהחלט תהליך מרגש.
<סטיב וורניק: הוא טופל על ידי ראש הממשלה במטרה למצוא פתרון ובמשך שלוש וחצי עד ארבע שנים, עבדנו על כך ואכן הגענו לפתרון אשר גם אושר על ידי הקבינט.
<סטיב וורניק: כמו שכולכם יודעים, ביוני האחרון, בלי אזהרה מוקדמת ומבלי שמשרד ראש הממשלה יצר קשר, אתם בגדתם בנו וזה פשוט נלקח בחטף.
<סטיב וורניק: בעצם, המשבר היום הוא מעבר לסוגיות השוויון הדתי במדינת ישראל.
<סטיב וורניק: זה גם משליך על האמון והיכולת שלנו להאמין שכאשר אנו מדברים זה עם זה ומנהלים משא ומתן אחד עם השני, כשאנחנו יושבים ביחד במטרה למצוא פתרון ואנחנו אכן נוכל להגיע לפתרונות, אשר לא יכובדו בסופו של דבר.
<סטיב וורניק: כפי שאמרה חברת הכנסת לביא, אין חידוש.
<סטיב וורניק: אין חידוש בפעולות ראש הממשלה עכשיו.
<סטיב וורניק: אם הנושא היה רק לגבי שינוי פיזי של הקטע הדרומי, הממשלה לא הייתה זקוקה לנו כדי לעשות את זה ולא הייתה סיבה לנהל משא ומתן, מאחר ששום דבר לא היה משתנה מלבד העובדה שזה היה נראה קצת יותר יפה.
<סטיב וורניק: הנושא המרכזי אשר אנחנו דיברנו עליו, לא היה על המצב המרחב הפיזי, למרות שהמרחב הפיזי הוא מאד חשוב.
<סטיב וורניק: הנושא המרכזי עסק בשאלה האם אנחנו כלולים בעם היהודי, כאשר אנחנו עומדים מולו, כמו שאמר חבר הכנסת, שאני מצטער, אבל אני לא זוכר את שמו - - -
אברהם נגוסה: מיכאל מלכיאלי.
<סטיב וורניק: תודה רבה.
<סטיב וורניק: כפי שהוא אמר, הכותל הוא פנים דתיות של הרוחני, של הקדושה וכאשר אנחנו עומדים לעמוד מול הכותל, אנחנו כמו אחרים, הולכים לשם ספציפית למטרה הזו ועם הכוונה הזו בליבנו.
<סטיב וורניק: ואנחנו רוצים לדעת שאנחנו חלק מהקהילה הגדולה יותר של עם ישראל, כאשר אנחנו עומדים שם.
<סטיב וורניק: נכון?
<סטיב וורניק: כך שהפנים האלה צריכות להיראות מהוגנות, כמו שהמראה הלאומי, ההיסטורי הדתי של העם היהודי הוא פשוט.
<סטיב וורניק: זה פשיטה, כמו שאומרים בגמרא.
<סטיב וורניק: זה ברור, הרי הוא מנותק מרחבת הכותל, הוא נסתר מהעין וכאשר אתה עובר את הביטחון אתה צריך לדעת איפה זה וגם אז אתה צריך להיעזר בווייז על מנת להגיע לשם.
<סטיב וורניק: זו הבעיה והאנשים שמשתמשים בו, היום זה יותר מ-50,000 אנשים על בסיס שנתי, ישראלים מכל העדות כמו גם יהודים מחוץ לארץ, שבאים ומשתמשים בו והאנשים שמשתמשים בו צריכים להיות חלק מהוועדה המפקחת על כך.
<סטיב וורניק: האלה הם שני האלמנטים המרכזיים שעליהם אנו מדברים: על להיות כלול בגורל העם היהודי במדינת ישראל באתר הכי קדוש שלנו ועל היכולת לקחת חלק בשימור האתר הזה.
<סטיב וורניק: רונן, למדנו להכיר אחד את השני במשך שנים רבות ועם כל הכבוד לך, זה קצת מזעזע עבורנו שרונן הוא זה שנמצא כאן בשם משרד ראש הממשלה ושהיכולת שלנו לדבר עם אנשים מסמכות יותר עליונה ומקורבים למקבלי ההחלטות, נעצרה.
<סטיב וורניק: אתמול זו היתה הפעם הראשונה שהיה לנו דיאלוג כלשהו ישירות עם משרד ראש הממשלה בנושא זה.
<סטיב וורניק: למרות שראש הממשלה אמר שישנם דיונים אשר מתקיימים, אני מוכרח לומר לכם שאני לא יודע עם מי הם מקיימים את אותם דיונים, משום שהם בטוח לא מדברים איתנו.
<סטיב וורניק: אנחנו התחייבנו לפתור בעיות, אבל פתרון הבעיות האלה צריך להתבסס על הגינות ומודעות לגבי מה הם הנושאים המרכזיים ולא מה הם הנושאים השוליים.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת בירן, בבקשה.
מיכל בירן: אני לא מוכנה בשום פנים ואופן לקבל את הטיעון הפלורליסטי בהקשר של הפרדה מגדרית.
מיכל בירן: יש לי פה הרבה חברים, חברי כנסת, חרדים, דתיים, אנחנו כמעט לא מרגישים את זה.
מיכל בירן: זו הייתה פרידה מאד מרגשת מזהבה גלאון עם משה גפני, הכל סבבה, אבל האמת שבסוף אני זוכרת שאם זה היה תלוי בהם אני לא הייתי יכולה לשבת פה.
מיכל בירן: ובסוף אי אפשר לשחק עם זה.
מיכל בירן: השאלה היא באיזה עולם אנחנו רוצים לחיות ואני – יודעות נשות הכותל – לא הצטרפתי לתפילה בכותל, כי אני לא מרגישה צורך לעשות את זה לא עם עצמי ולא כחלק מתנועת מחאה.
מיכל בירן: אבל אני חושבת שמי שרוצה לעשות את זה, יש לו את הזכות לעשות את זה באופן שהולם את שאר תפיסת העולם שלו.
מיכל בירן: וגם אף אחד לא אמר שום דבר.
מיכל בירן: מי שרוצה לעשות בנפרד, יעשו בנפרד.
מיכל בירן: אבל אהבתי משפט של ענת הופמן שהיא אמרה – בוטאו נראה איך תעבוד התחרות הזאת.
מיכל בירן: בואו נראה, שאם יהיו באמת שלוש רחבות תפילה שוות בחשיבותן ובכניסה אליהן ושבאחת מהן יכולה להיכנס כל המשפחה ביחד, בואו נראה מה יבחר עם ישראל.
מיכל בירן: ובניגוד למה שאמר חבר הכנסת מלכיאלי, הוא המיעוט, לא אנחנו המיעוט.
מיכל בירן: רוב עם ישראל אוהב את הקשר למסורת, אוהב את הקשר לדעת ומקיים אורח חיים שוויוני ולא שכפול של מערכות היחסים שלנו מלפני 2,000 שנה.
מיכל בירן: אז אני חושבת שבמקרה הזה התשובה היא ברורה, הממשלה הבטיחה.
מיכל בירן: הנזק שנגרם הוא כל כך עמוק, שאי אפשר יהיה לתקן אותו רק במשהו טכני או פרקטי.
מיכל בירן: אי אפשר יהיה להחזיר את הגלגל לאחור ולהגיד אוקיי, רבנו קצת, סידרנו את זה.
מיכל בירן: את מי שמעולם לא פקפק בקשר שלו למדינת ישראל ואנחנו גורמים לו עכשיו לפקפק, אי אפשר יהיה לפתור את זה בשיחת חיבוקי וטפיחה על השכם.
מיכל בירן: אי אפשר.
מיכל בירן: הנזק הזה הוא חסר תקדים.
מיכל בירן: הוא מצטרף לנזק ההסברתי של מדינת ישראל בתחומים האחרים ופוגע בנכס הכי משמעותי שלנו, בהתמודדות עם ה-BDS וכל האיומים האסטרטגיים על מדינת ישראל, וזה אנשים שבאמת אוהבים אותנו, מרגישים חלק מאיתנו.
מיכל בירן: שותפות גורל ואת הקשר הזה, אחרי ששוברים אותו, אחרי שקורעים אותו, אי אפשר יהיה לתקן בקלות.
אברהם נגוסה: מר ג'רי סילברמן, מנכ"ל הפדרציות ליהודי צפון אמריקה, בבקשה.
<ג'ארלד סילברמן: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) תודה אדוני יושב הראש וחברי הכנסת נחמן שי, חבר טוב שערך את הסיור מטעם משרד החוץ ולרונן ממשרד ראש הממשלה.
<ג'ארלד סילברמן: זה טוב להיות כאן.
<ג'ארלד סילברמן: אני רוצה לציין עובדה, אני רק רוצה להבהיר עובדה מחדשות מזויפות שנמצאות אי שם.
<ג'ארלד סילברמן: מה שרונן אמר על העצרת הכללית זו עובדה.
<ג'ארלד סילברמן: זו בהחלט העובדה שכאשר ראש הממשלה לא יכול לבוא באופן לוגיסטי, מיד הוא אמר שהוא כמובן יהיה שם באמצעות בשיחת וידאו, על מסך ענק.
<ג'ארלד סילברמן: אתה תודיע לנו מתי הזמן המתאים הגיע, אנחנו יודעים שאתה תודיע לנו בהמשך, אבל בהחלט זה היה כל הזמן על השולחן.
<ג'ארלד סילברמן: אני לא יכול לסבול את זה כשיש חדשות מזויפות בחוץ, בעולם, שהן כל כך לא נכונות.
<ג'ארלד סילברמן: אז אני רוצה להבהיר שמה שרונן אמר זו עובדה.
<ג'ארלד סילברמן: ניגש לגופו של עניין הדיון סביב השולחן, שהוא אשור הקפאת מתווה הכותל.
<ג'ארלד סילברמן: מה שנוצר בתוך אמריקה ואני יכול לדבר בשם אמריקה וצפון אמריקה, זה הציב את השאלה סביב השולחן – האם מדינת ישראל היא מדינת הלאום לכל העם היהודי.
<ג'ארלד סילברמן: האם היא באמת מדינת הלאום עבור כל העם היהודי או עבור ישראלים.
<ג'ארלד סילברמן: זו השאלה שהובאה לשולחן.
<ג'ארלד סילברמן: לפני כמעט 6 שנים ראש הממשלה פנה לנתן שרנסקי, אף אחד לא פנה לראש הממשלה אלא הוא פנה לנתן שרנסקי כדי למצוא פתרון ונתן שרנסקי ביחד עם הפדרציה, התנועה הרפורמית, התנועה הקונסרבטיבית ונשות הכותל, עם משרד ראש הממשלה ועם רב הכותל, קיימו דיונים במשך 3.5 שנים.
<ג'ארלד סילברמן: יכול להיות שבתחילת הדיונים היתה איזושהי התמקדות בנושא עיקרי שעליו דיבר רונן, אבל במשך 3.5 שנים של משא ומתן ופשרות, דברים אכן זזו ונעשה הסכם להתקדמות ההחלטה.
<ג'ארלד סילברמן: מאז ההחלטה, עברו כמעט 3.5 שנים ולמעשה שום דבר לא התקדם.
<ג'ארלד סילברמן: צריך להבין שזה נושא לדיון בכל רחבי אמריקה.
<ג'ארלד סילברמן: המשמעות וההחלטה להקפיא את מתווה הכותל מהווים נושא משמעותי לדיון בכל רחבי אמריקה.
<ג'ארלד סילברמן: אני מבקר קהילות כל הזמן וללא ספק שהנושא במקום הראשון שאנשים רוצים לדבר עליו, הוא השאלה מדוע ישראל לא מקיימת את מתווה הכותל.
<ג'ארלד סילברמן: זה לא הגיוני.
<ג'ארלד סילברמן: הדיון הזה נדון לא רק עם התנועה הרפורמית, לא רק עם התנועה הקונסרבטיבים, היא גם נדונה עם התנועה האורתודוכסית.
<ג'ארלד סילברמן: אבל התנועה האורתודוכסית באמריקה, הרבה רבים אורתודוכסים אמרו לי תקשיב, אולי אנחנו לא הסכמנו לפתרון, אבל משעה שיש הסכם וכאשר הוא נחתם הוא צריך להיות מיושם.
<ג'ארלד סילברמן: וזה הויכוח.
<ג'ארלד סילברמן: והתוצאות של אי יישום ההסכם הן משמעותיות ומתחילים לראות את ההשפעה.
<ג'ארלד סילברמן: אתם שואלים האם הקהילה היהודית כועסת?
<ג'ארלד סילברמן: היא מתוסכלת מה שגורם ליהודים רבים להרגיש לא מחוברים לערכים כמו יהדות ואנשים יהודים.
<ג'ארלד סילברמן: זה משהו שאפילו הגיע לקמפוסים וקולג'ים.
<ג'ארלד סילברמן: זה לא נושא שאנחנו רוצים שעליו יהיה כל הפוקוס במכללות ובקמפוסים, מאחר שבין השנים 2010 ל- 2016, היתה ירידה של יותר מ- 20% בקשר של יהודים לישראל כאשר אצל נוצרים זה נמצא בירידה של 10%.
<ג'ארלד סילברמן: אז אנחנו לא צריכים שום דבר כדי להמשיך את הירידה בקשר הזה.
<ג'ארלד סילברמן: חברי, עמיתי שאני מאד מעריך – רונן, היה באופן נלהב חלק מזה ואני חושב שאתה האיש הנכון להיות סביב השולחן הזה כמייצג, כי אתה היית הכי קרוב אלינו במשך כל כך הרבה שנים.
<ג'ארלד סילברמן: כשהוא מדבר על מה שהיה הנושא המקורי של הדיון, אני חושב שזה השתנה במהלך 3.5 השנים של משא ומתן.
<ג'ארלד סילברמן: יש שלושה חלקים להסכם שנחתם: חלק אחד הוא על איזור התפילה, חלק שני הוא כיצד הוא ינוהל, חלק שלישי הוא נושא הכניסות ושלושת החלקים הפכו לחלק מההסכם.
<ג'ארלד סילברמן: אני חושב שכל שינוי שייעשה, למעשה ישנה את הנרטיב המקורי.
<ג'ארלד סילברמן: אני אחלוק אתכם שאני מאמין שזה בהחלט גורם לפילוג בינינו, אנו רואים זאת.
<ג'ארלד סילברמן: אני מאמין לעובדה שבסוף יוני, כאשר איפא"ק נחתו כאן ל- 24 שעות לראשונה מזה 30 שנה, הם הגיעו לכאן בגלל בעיה עם ממשלת ישראל.
<ג'ארלד סילברמן: אם לפני 30 שנה הגיעו לכאן בעקבות הסוגייה "מיהו יהודי", עכשיו הם הגיעו בגלל שהם היו מודאגים.
<ג'ארלד סילברמן: הם שמעו היטב את מה שאמר ציבור הבוחרים: יש לנו כזו אהבה עמוקה לישראל, אך זה מרגיש כאילו ישראל לא אוהבת אותנו בחזרה.
<ג'ארלד סילברמן: היו לרב וורניק הצהרות שאני רוצה להבהיר גם כן.
<ג'ארלד סילברמן: אכן היו ישיבה או שתיים עם קבוצה ישראלית של אנשים שמעורבים בהחלטה הזו.
<ג'ארלד סילברמן: לתמוך בהערה של רונן, אכן הייתה ישיבה עם הקבוצה הישראלית, אבל ההצלחה של המגעים להגיע לפשרות הייתה הקבוצה מחו"ל בא היו גם ישראלים וגם אמריקאים, כולם התאגדו יחד תחת היועץ המשפטי היום מנדלבליט, שחיבר הכל ביחד והבטיח שכולנו נישאר ביחד.
<ג'ארלד סילברמן: זה מה שחסר בתהליך שיביא את כל הקבוצה חזרה ביחד, על בסיס עקבי לנסות לגרום לזה להצליח.
<ג'ארלד סילברמן: אני בהחלט מאמין שזה מה שיכול להניע אותנו קדימה.
<ג'ארלד סילברמן: אתם יודעים, הצעירים שואלים את השאלות וצעירים רבים במשך החגים פנו אלי בשאלות: אם אני מתפלל בבית כנסת ואני אוהב את ישראל ואני בתכנית מסע, אבל עם הוויכוחים על נושא הכותל, איפה זה שם אותי אם אני לא יהודי אורתודוקסי ואיפה זה שם אותי לגבי הקשר שלי לישראל?
<ג'ארלד סילברמן: אני חושב שלמעשה 30 שנה מהיום, בעזרת השם כאשר כולנו נחגוג 100 שנים להקמת מדינת ישראל, שהאנשים שיושבים סביב השולחן הזה היום יביטו לאחור מהשולחן הזה ויגידו שהיה להם השכל להתאחד כעם היהודי ולעשות את הדבר הנכון.
<ג'ארלד סילברמן: אנחנו בנקודת מפנה.
<ג'ארלד סילברמן: באמת נקודת מפנה בא אנחנו חייבים להתקדם כעם היהודי ולקבל החלטות אשר יאחדו אותנו ובאמת יביאו את הקונספט של חומה אחת לעם אחד ביחד.
<ג'ארלד סילברמן: אנחנו ידענו את הגרוע בהיסטוריה שלנו, כאשר ראינו שנאת חינם.
<ג'ארלד סילברמן: אני חושש שאם אנחנו לא נגיע לפתרון בדרך של כולנו יחד, המצב יתדרדר.
<ג'ארלד סילברמן: תודה.
אברהם נגוסה: תודה רבה לך, מר ג'רי סילברמן.
אברהם נגוסה: אני מצער שהיית קצר לקצר.
<ג'ארלד סילברמן: לא, לא.
אברהם נגוסה: אבל יש עוד רבים אשר מבקשים לדבר.
אברהם נגוסה: נשמע את הרבה נעה סתת, מנהל המרכז הרפורמי, בבקשה.
<נעה סתת: בוקר טוב.
<נעה סתת: אני חושבת שאנחנו דנים כאן בהחלטה פוליטית, החלטה שהיא אולי לגיטימית, משום שממשלה יכולה גם לקבל החלטה וגם לבטל אותה והיא יכולה לבחור בחירות ולהכריע.
<נעה סתת: אני חושבת שהמהלך הלא לגיטימי שקורה כאן, הוא מהלך של הממשלה שמנסה להונות את הציבור גם בנוגע לכוונותיה.
<נעה סתת: המתווה בוטל, כבר חצי שנה לא הייתה שום פנייה של הממשלה אלינו לקיום משא ומתן מהותי בנשוא.
<נעה סתת: אנחנו, התנועה הרפורמית, קיבלנו החלטה להפסיק לפגוש את ראש הממשלה, שזאת החלטה מאד חסרת תקדים מבחינתנו, ולהפסיק לפגוש גם את ידידנו, השר צחי הנגבי, שהוא באמת חבר אמת שלנו, מפני שאנחנו לא רוצים להמשיך לאפשר לממשלה להציג מצג שקר של הניסיונות שלה לפתור את הנושא.
<נעה סתת: הממשלה לא מנסה לפתור את הנושא.
<נעה סתת: הממשלה מנסה למרוח זמן ואנחנו לא נמשיך לאפשר את זה.
<נעה סתת: הממשלה רוצה לומר לנו שאין פתרון, שתאמר שאין פתרון.
<נעה סתת: זה צעדים מאד מאד יוצאי דופן מבחינתנו.
<נעה סתת: הדבר השני שבו הממשלה, הצד השני שבו הממשלה מנסה להונות את הציבור זה שהיא מנסה להמעיט מחומרת המשבר.
<נעה סתת: המשבר הזה הוא משבר היסטורי.
<נעה סתת: זה נכון שאני לא חושבת שהשאלה של ה-GA היא השאלה המשמעותית כאן, השאלה כאן היא שאלה של שבר, של בגידה שביטא הרב סטיב וורניק והיא מתבטאת בכל הקהילות שלנו, גם בצפון אמריקה וגם בשאר העולם.
<נעה סתת: אני מסתכלת כאן על חברי עקיבא תור ממשרד החוץ, שבאמת מנסה לתת פתרון.
<נעה סתת: הפתרון לא יבוא באמצעות הפקידים שנמצאים כאן, שהם מסורים לעבודתם ולמדינת ישראל.
<נעה סתת: הפתרון יבוא משינוי פוליטי.
<נעה סתת: שינוי ההחלטה הפוליטית האומללה הזאת, שאומרת אנחנו מפנים את גבינו ליהדות התפוצות בגלל מניעים קואליציוניים צרים.
<נעה סתת: המשבר הוא אמיתי והוא נבנה על גבי שנים של משברים שונים בנושא ההכרה.
<נעה סתת: רונן פרץ צודק שהמתווה הזה לא נותן מענה לשאלת ההכרה, אבל הוא נתן איזו שהיא תקווה לאיזו שהיא התקדמות.