GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<לורטה קאש: לכן אנחנו השקנו עכשיו תכנית מנהיגות נוספת בבתי הספר התיכוניים בבריטניה ואנחנו מאפשרים לתלמידים להביע את עצמם, לדבר על נושאים בקול.
<לורטה קאש: תכנית נוספת, 'דע את זכויותיך', תכנית שהשקנו לאחרונה גם בבריטניה, בה אנחנו מעצבים אנשים צעירים על מנת שיידעו את הזכויות שלהם, ידברו בעד עצמם, ילמדו על ישראל ויהדות.
<לורטה קאש: אנחנו עובדים עם קהילות שונות, זה לא פוליטיקה, זה חינוך טהור.
<לורטה קאש: יש טיולים שנוסעים לישראל, אירועים שונים.
<לורטה קאש: לסיכום, השבוע אנחנו נחגוג 100 שנה להצהרת בלפור.
<לורטה קאש: ראש הממשלה, תרזה מיי, אמרה שזו הזדמנות מצוינת להדגים את התפקיד החשוב שיש למדינת היהודים ואנחנו מציינים את האירוע הזה בגאווה.
<לורטה קאש: אנחנו חולקים את אותם הערכים המשותפים ואת היחס.
<לורטה קאש: תודה רבה.
אברהם נגוסה: אנחנו גם פה בוועדה נציין בעוד שבוע בנושא של הצהרת בלפור.
אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו נשמע מד"ר צ'רלס סמול, מנהל המכון לחקר האנטישמיות והמדיניות הגלובלית (ISGAP), העבודה שאתם עושים מאוד - - - אני רוצה להודות לכם על העבודה שאתם עושים.
אברהם נגוסה: הייתה לי הזכות להשתתף באחד מהכנסים הבינלאומיים שלכם באוניברסיטת אוקספורד השנה ואני רק רוצה להגיד תודה שבאתם לשתף אותנו.
<צ'רלס סמול: תודה רבה, לכבוד הוא לי להיות כאן, ד"ר נגוסה, חברי הכנסת.
<צ'רלס סמול: תודה רבה על העבודה הנהדרת שאתם עושים.
<צ'רלס סמול: אתה בהחלט דוגמה לפעילות שצריך לעשות חבר כנסת.
<צ'רלס סמול: ד"ר תבורי, שנמצאת גם איתנו.
<צ'רלס סמול: ISGAP הוא המוסד ללימוד ולחקר אנטישמיות בעולם, יש לנו משרדים בניו יורק, אנחנו ארגון ללא מטרת רווח, נמצאים גם בקנדה, באיחוד האירופי ובישראל.
<צ'רלס סמול: אנחנו מנסים לערוך מחקר אקדמי, ליצור מקום באוניברסיטאות לסטודנטים.
<צ'רלס סמול: כפי ששמענו גם קודם לכן, יש צורך שהם ימצאו מקום ויוכלו לדבר על הנושאים האלה בכיתות השונות באקדמיה, בצורה אקדמית, לדבר, לדון.
<צ'רלס סמול: אנחנו עורכים פרויקטים של חקר אקדמי באוניברסיטאות בעולם כולו, בכלל זה קולומביה, אוניברסיטה בקייב, שיש לנו שם גם תכנית ומעבר לזאת במקומות נוספים.
<צ'רלס סמול: תכנית חשובה, שגם ד"ר נגוסה השתתף בה, בכל קיץ באוניברסיטת אוקספורד, אנחנו מביאים פרופסורים מרחבי העולם כולו והם מגיעים לאוקספורד לתכנית הכשרה מרוכזת, כיצד ליצור קורס שמדבר על אנטישמיות בעולם והמלחמה באנטישמיות.
<צ'רלס סמול: אנחנו מכשירים את הפרופסורים והמרצים, אנחנו עוזרים להם, הם בונים תכנית כזו, חוזרים חזרה לאוניברסיטאות שלהם ושם הם מלמדים את הקורסים על נושאים רלוונטיים ועדכניים שקשורים לאנטישמיות.
<צ'רלס סמול: יותר מ-90% מהבוגרים שלנו אכן מלמדים קורסים שהסטודנטים צוברים עבורם נקודות.
<צ'רלס סמול: מדובר בסורבון, באוקספורד, אוניברסיטת הומבולדט בברלין, ברוסיה, סין, הודו, מרוקו, פקיסטן, סנגל, והרשימה ממשיכה הלאה, מאמריקה, מהצפון ועד הדרום.
<צ'רלס סמול: אנחנו יוצרים קבוצה של אנשי אקדמיה, בפעם הראשונה.
<צ'רלס סמול: למעשה לפני שהתכנית שלנו התחילה, לפני שלוש שנים, לא היו קורסים באקדמיה שעסקו בנושא האנטישמיות, הגדרתה, הקשר בין הדמוניזציה כלפי מדינת ישראל, האנטישמיות הישנה, הגזענות והעובדה שצריכים לפרק את הנושאים העכשוויים של האנטישמיות, של התקפת היהודים והעם היהודי.
<צ'רלס סמול: אנחנ ומסתכלים על זה לא רק בצורה תיאורית, אלא גם מנקודת מבט של אנליזה, גישה בין תחומית, גישה ביקורתית.
<צ'רלס סמול: אנחנו מסתכלים על הדיאלוג, אנחנו שואלים שאלות.
<צ'רלס סמול: למשל כשמדינות מובילות במערב עושות עסקאות עם משטרים שונים שקוראים להשמדת המדינה היהודית, האם זה דבר שאפשר לעשות אותו, מה קורה כשאוניברסיטאות שונות מקבלות מימון מקרב גורמים שיוצאים כנגד מדינת ישראל.
<צ'רלס סמול: תודה רבה.
אברהם נגוסה: נמצא איתנו גם ניצול שואה, מר יוסף קליינמן, בבקשה.
<יוסף קליינמן: שמי יוסף קליינמן, הייתי עד במשפט אייכמן.
<יוסף קליינמן: הגעתי לאושוויץ ב-22 במאי 1944, השבוע הראשון של השמדת יהודי הונגריה.
<יוסף קליינמן: אני הייתי בן 14, אחי היה 15.5 ואחות בת 11 ואמא ואבא.
<יוסף קליינמן: בסלקציה מתחת לרכבת הפרידו ביני לבין ההורים, אני ואחי נבחרנו להיכנס לעבודה ואבא ואמא ואחותי נידונו למוות עם כל שאר היהודים בטרנספורט.
<יוסף קליינמן: נכנסנו למחנה, קיבלנו בגדים.
<יוסף קליינמן: הנה, זה הכובע שלי מהכניסה לאושוויץ.
<יוסף קליינמן: באושוויץ נבחרו למות בדרך כלל 80% מבאי אושוויץ, אני לא היסטוריון ולא חוקר, ככה דיברו.
<יוסף קליינמן: 80% לא זכו להיכנס למחנה, כל השאר נכנסו למחנה לעבודה.
<יוסף קליינמן: היו אלה ימי השיא של מחנה אושוויץ, תוך פרק זמן של שבעה שבועות, מ-16 במאי עד 7 ביולי הובאו לאושוויץ 438,000 מיהודי הונגריה.
<יוסף קליינמן: ארבע ארובות עבדו, כשזה לא הספיק חפרו בורות ושרפו גוויות בתוך בורות.
<יוסף קליינמן: היו ימים שהעשן לא עלה לשמים, אלא היה מתפזר והיה מכסה את כל רחבי אושוויץ.
<יוסף קליינמן: אמצע היום, ענן שחור.
<יוסף קליינמן: כל אלה שנבחרו לעבודה נשלחו לגרמניה לעבודה, אבל מתוכם הוציאו את כל הנערים מגיל 14 עד 16, לא נתנו להם לצאת מאושוויץ.
<יוסף קליינמן: היינו תחת פיקוחו האישי של ד"ר מנגלה.
<יוסף קליינמן: זה היה עם יהודי הונגריה, אחר כך התחילו להגיע יהודים מגטו לודז'.
<יוסף קליינמן: מספר הנערים הלך וגדל, כל משלוח שעזב את אושוויץ, עשו לו סלקציה ולא נתנו לנו לצאת.
<יוסף קליינמן: לא קיבלנו מספר על היד ולא עבודה, דבר מוזר ביותר.
<יוסף קליינמן: אחרי שיהודי לודז' התחילו להגיע גם הנערים שלהם הצטרפו אלינו וכך הגענו ולקראת ראש השנה היינו כבר בערך 3,000 נערים מגיל 14 עד 16.
<יוסף קליינמן: היה נוהג באושוויץ שכל החגים היהודיים, ראש השנה, יום כיפור, שמחת תורה, מחסלים את כל אלה שלא עובדים, כל החולים וכל אלה שלא מביאים תועלת לרייך הגרמני.
<יוסף קליינמן: הנוהג הזה קראו הקלנדר של גבלס.
<יוסף קליינמן: גבלס היה שר התעמולה של היטלר ועל שמו נקרא הנוהג הזה, לחסל את כל אלה שלא עובדים.
<יוסף קליינמן: כך מצאנו את עצמנו, כ-3,000 נערים, בלי עבודה.
<יוסף קליינמן: יומיים לפני ראש השנה ד"ר מנגלה עשה מסדר ובחר בערך כ-1,000 נערים.
<יוסף קליינמן: החזיקו אותם עד מוצאי ראש השנה ולקחו אותם להשמדה, אני הייתי ביניהם, אבל הצלחתי לברוח.
<יוסף קליינמן: ה-1,000 השני נבחר בערב יום כיפור, ד"ר מנגלה בא וזרקו קרש על יד עמוד של מגרש כדורגל.
<יוסף קליינמן: הוציאו את כולנו למגרש כדורגל, הוא בחר נער גבוה ולקח אותו אל העמוד וציווה לדפוק קרש, עשה את האות ד', הוא ציווה על כולנו לעבור מתחת לקרש, כל מי שראשו לא נגע בקרש נגזר דינו למות.
<יוסף קליינמן: לא שמענו מעולם על דבר כזה.
<יוסף קליינמן: שלוש פעמים חמקתי מהסלקציה הזאת.
<יוסף קליינמן: כ-1,000 נערים לא השיגו את הגובה הדרוש, יומיים אחרי ראש השנה לקחו אותם להשמדה.
<יוסף קליינמן: נשארנו כ-1,000, ידענו שנשאר לנו רק כמה ימים לחיות.
<יוסף קליינמן: 10 נערים, אני ואחי בתוכם, הצלחנו להסתנן למשלוח שעמד להישלח לגרמניה.
<יוסף קליינמן: הסתננו לתוכו, 10 נערים בתוך 1,500 מבוגרים, הסתננו לתוך המשלוח הזה ועזבנו את אושוויץ.
<יוסף קליינמן: ארבעה ימים אחר כך בשמחת תורה לקחו את כל השאר.
<יוסף קליינמן: בערך נשארו, כך אומרים, בין 100 ל-150.
<יוסף קליינמן: כל הפרשה הזאת לא הייתה ידועה עד משפט אייכמן, עד שאני סיפרתי את כל זה.
<יוסף קליינמן: הנה, זאת המשפחה שלי היום.
<יוסף קליינמן: מאז התווספו עוד 2 נינים.
<יוסף קליינמן: נולדו לנו 3 ילדים, 16 נכדים ועכשיו יש 2 נינים.
אברהם נגוסה: תודה רבה לך, תודה ששיתפת אותנו, תודה שבאת במיוחד לוועדת העלייה והקליטה של הכנסת.
אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לך בשם הוועדה.
אברהם נגוסה: ד"ר דויד גורביץ', מייסד תכנית שגרירים ברשת.
אברהם נגוסה: אני מבקש, הזמן שלנו ממש קצר, נא לקצר.
<דויד גורביץ': תודה רבה על ההזמנה.
<דויד גורביץ': אני חוקר את העת העתיקה וגם את האנטישמיות בעת החדשה והסיפור שלי נוגע באופן ישיר לאורחים שלנו מאירופה.
<דויד גורביץ': אני רוצה לספר לכם שמה שאנחנו ראינו פה בסרטים ושמענו את הסטודנטים, זה אולי מתחיל בסטודנטים, זה לא נגמר בסטודנטים.
<דויד גורביץ': לפני מספר חודשים אני ומספר קולגות נזרקנו מכנס שארגן ארגון בריטי בשם - - - חבל שבדיוק הקולגות מבריטניה יוצאים, נזרקנו מהכנס הזה בטענה שהם לא מוכנים לתת במה ל- recent Jewish excavation in Jerusalem.
<דויד גורביץ': נשיא הארגון, כשהתבקש להסביר מה זהrecent Jewish excavation , אז הוא אמר אנגלית excavation conducted by Jews, funded by Jews, all by Jewish purposes.
<דויד גורביץ': זאת אומרת בשנת 2017 יו"ר ארגון מדעי זורק חוקרים מכנס מדעי בטענה שיש קונספירציה יהודית.
<דויד גורביץ': הדבר הזה, רבותיי, הביא אותי להבנה קודם כל שאנחנו חייבים להעלות את המודעות בארץ לתופעה הזאת ולכן ביום ראשון הקרוב, ואני רוצה להזמין את כולכם לכנס שאני מארגן, הכנס נקרא Anti-Semitism in European left wing, הדוברים יהיו ד"ר דיוויד הירש מלונדון, שבדיוק כתב ספר בנושא הזה, חברת הכנסת לשעבר, ד"ר עינת וילף, אבי מאייר, דובר הסוכנות היהודית לתקשורת הזרה, ומיכל חתואל, מהמכון למחקרי ביטחון לאומי.
<דויד גורביץ': אני מאוד מקווה שאתם תוכלו להגיע וגם לתרום לדיון.
<דויד גורביץ': מי שירצה להגיב, אני אשמח לתת במה.
אברהם נגוסה: מר ארסן אוסטרובסקי, הקונגרס היהודי הישראלי.
<ארסן אוסטרובסקי: ברשות
<ארסן אוסטרובסקי: כם אני הכנתי את דבריי באנגלית, חבל שהשגרירים יצאו, אבל ככה זה .
<ארסן אוסטרובסקי: לכבוד לי להיות כאן שוב ולדבר בפניכם, במיוחד לדבר מטעם הקונגרס היהודי.
<ארסן אוסטרובסקי: אלברט איינשטיין אמר שאנחנו צריכים להיות קצת מטורפים אם אנחנו נעשה שוב ושוב אותו דבר ונצפה לתוצאות אחרות, ולכן זו הדרך גם מבחינת המאבקים שלנו, המאבקים שאנחנו כבר מנהלים כל כך הרבה שנים, כי ראינו שהיום המאבקים האלה נדרשים פי כמה.
<ארסן אוסטרובסקי: אם אנחנו מדברים על הימין, על השמאל, על המוסלמים, כל אלה, אני לא רוצה שיהיה דוח נוסף שידבר על המצב הגרוע, מה שאנחנו צריכים זה שינוי בפרדיגמה, איך להיות יותר פרו אקטיביים, יותר חכמים.
<ארסן אוסטרובסקי: כדי להשיג זאת אנחנו מציעים חמישה דברים.
<ארסן אוסטרובסקי: קודם כל להגדיר אנטישמיות.
<ארסן אוסטרובסקי: יש כמה מדינות, לא רבות, המדינות האלה הן למעשה אימצו את ההתקפה על הציונות ועל ישראל כאמצעי אנטישמי.
<ארסן אוסטרובסקי: אנחנו קוראים לכל מדינות אירופה לאמץ את ההגדרה הזאת.
<ארסן אוסטרובסקי: וכן צריך להיות מיקוד בחינוך, שזה דבר חשוב ביותר.
<ארסן אוסטרובסקי: אנחנו צריכים להתמקד לא רק בהיסטוריה של האנטישמיות מאז השואה, אלא גם התרומה של העם היהודי לתרבות ולשגשוג של אירופה.
<ארסן אוסטרובסקי: אף אחד לא נולד לשנאה.
<ארסן אוסטרובסקי: שלישית, אנחנו הולכים להכיר בכך שהשעבוד הזה לא נדרש לנו, אם זה מתחיל ביהודים זה ממשיך עם יהודים ואנחנו רואים שזה ממשיך לא רק כלפי יהודים, אלא גם כלפי בעלי אמונות אחרות ודרכי ניהול עצמם בצורה אחרת ולכן אנחנו צריכים פלטפורמות משותפות, שלא רק יקטעו את השנאה, אלא גם יעבירו את המסר.
<ארסן אוסטרובסקי: ולבסוף, אנחנו צריכים למנף את הצד המשפטי והחוקי לפני שנגיע לדברים אחרים.
<ארסן אוסטרובסקי: הרב הראשי, הרב יונתן זקס, אמר לפרלמנט האירופי שהאנטישמיות היא וירוס, קודם נגד הדת, הגזע ועכשיו המדינה.
<ארסן אוסטרובסקי: כך הוא אמר.
<ארסן אוסטרובסקי: השנאה, יש לה צורות שונות, אבל השנאה היא אותה שנאה, ליהודים אין זכות לחיות כאנשים חופשיים.
<ארסן אוסטרובסקי: צריך ללחום בווירוס הזה.
אברהם נגוסה: ד"ר רוברט רוזט מ'יד ושם', בבקשה.
<רוברט רוזט: הזכיר אותנו בהתחלה השגריר האוסטרי על הפעילות שלנו בחינוך על השואה וכמובן כולנו יודעים על הפעילות של 'יד ושם' בנושא הזה.
<רוברט רוזט: לפני שנתיים החלטנו שמעבר לזה אנחנו צריכים לחפש דרכים ללמד על הנושא של האנטישמיות העכשווית ופיתחנו שלושה דברים בזמן האחרון.
<רוברט רוזט: האחד זה סדנה של מורים שבאים לקורסים הבינלאומיים שלנו.
<רוברט רוזט: בינתיים העברנו את זה לבערך 20 קורסים מצפון אמריקה ומגרמניה, שבהם אנחנו מנסים להראות להם כמה זה חשוב ללמד את הנושא של אנטישמיות עכשווית ולתת להם כלים גם להתמודד בכיתה.
<רוברט רוזט: הדבר השני שאנחנו עושים, שהוא לקראת הסוף של ההכנה, אנחנו פיתחנו קורס און ליין על אנטישמיות עכשווית.
<רוברט רוזט: הקורס האחרון שלנו על השואה, שהיה און ליין, הגיעו אליו כ-40,000 אנשים מאירופה והעולם.
<רוברט רוזט: יש לנו תקווה שגם יגיעו מספרים גדולים לקורס הזה.
<רוברט רוזט: הדבר האחרון, במסגרת של קורס מאוד מוצלח, שיש לצפון אמריקה בעיקר, בשם Echoes and Reflections, שאנחנו עובדים עם הליגה נגד השמצה וגם visual history archive, שזה הארכיון ב-USC, אנחנו גם בונים ארגז כלים ובתוך ארגז הכלים כבר יש לנו סרט שמספר על אנטישמיות עכשווית וגם נוגע בנושא.
<רוברט רוזט: אנחנו מדברים שנים על הנושאים האלה, בסופו של דבר כולנו צריכים גם לעבור לדברים פרקטיים שאנחנו יכולים לעשות, ככה החלטנו ב'יד ושם' בזמן האחרון.
אברהם נגוסה: איילה שטגמן, בת לניצולי שואה.
<איילה שטגמן: תודה על ההזמנה.
<איילה שטגמן: אני מאוד מעריכה את הוועידה הזו.
<איילה שטגמן: אני בת לניצולי שואה זיכרונם לברכה מאושוויץ בירקנאו.
<איילה שטגמן: אני לא ארחיב בדברים כי אני מבינה שיודעים מה עבר על האנשים האלה, אבל אני רוצה להתייחס ולהתחבר לסטודנטים שדיברו כאן על היחס שיש להם בחוץ לארץ.
<איילה שטגמן: חמי, שהוא אבא של אבי, למד רפואה בווינה ולא היה יום שהוא לא קיבל מכות היות שהוא היה יהודי והצטיין בלימודים שלו וגם שברו לו את האף.
<איילה שטגמן: כך גם כמה תלמידים סטודנטים שלמדו רפואה ונאלצו לעלות לארץ.
<איילה שטגמן: אני מאוד מאוד מעריכה את הוועידה הזו, שבאמת נשים דגש ונעשה באמת כדי שהדברים האלה לא יחזרו וכדי לראות איך אפשר לפתור - - - אני כבר חשבתי שחמי זו הדוגמה שכבר יותר זה לא יקרה.
<איילה שטגמן: אז תודה על ההקשבה ונקווה שאנחנו נאחד כוחות ונוכל באמת למנוע את הדברים הנוראיים האלה.
אברהם נגוסה: הדובר האחרון שלנו זה מר דני גרוסמן, בבקשה.
<דני גרוסמן: תודה רבה.
<דני גרוסמן: אני אדבר באנגלית כדי לעשות זאת אפילו מהר יותר.
<דני גרוסמן: אני מייצג את הפרופסור אלן דרשוביץ'.
<דני גרוסמן: הוא חווה מקרה מייצג לפני שבועיים בברקלי, מייקל דיקסון כבר הזכיר את זה, אלן הוזמן לדבר בברקלי והוא היה צריך לתבוע את זכותו לדבר בברקלי.
<דני גרוסמן: זה כדי להדגים לכם את הקושי שאנחנו חווים בקמפוסים.
<דני גרוסמן: מה שקרה כתוצאה מכך, צויר צלב קרס על הפנים שלו בכרזות ולמרות שהנאום שלו עבר בשלום היו הערות אנטישמיות.
<דני גרוסמן: בואו נשמע את אלן דרשוביץ' בתכנית הזו לפני מספר שבועות
. בסרטון: אני אעצור כאן זה ורק אוסיף דבר אחד, הנגיד של האוניברסיטה הוציא הודעה, יכולנו לראות את זה בעמוד הראשון של הג'רוזלם פוסט, שלחתי את זה לכל מי שמעוניין, אני יכול להפיץ את זה גם הלאה, אלן דיבר על כך.
. בסרטון: זה אולי גם יעניין אותך, יושב ראש הוועדה.
. בסרטון: הדעה של אלן דרשוביץ' היא לא להשתיק את עורך העיתון ולא לגרום לו להוציא את הקריקטורה המעליבה הזו, תנו לו להשאיר את זה והעולם צריך לראות בדיוק איזה אדם נמצא שם.
. בסרטון: העולם ישפוט את כל הרעיונות האלה ואת התופעות האלה.
. בסרטון: זה שונה מאוד מהאופן שבו אנשים מגיעים, הם בדרך כלל אומרים 'בואו נשתיק את כל השנאה הזו והמעשים האלה, אלן בעד חשיפה רבה כמה שיותר.
אברהם נגוסה: אנחנו הגענו לשלב של סיכום הדיון.
אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לשגרירי המדינות שהגיעו אלינו, במיוחד אני רוצה להודות לנציג שגרירות צרפת שנשאר עד הסוף איתנו.
אברהם נגוסה: אני כמובן מאוד מודה לכל הארגונים, אני לא אתחיל לקרוא בשמות של הארגונים, כדי שלא אתקל בבעיה, לכן אני אגיד כל הארגונים, כל המשתתפים, נציגי משרדי הממשלה, אני מאוד מודה לכם שהקדשתם היום לנושא הזה.
אברהם נגוסה: כמובן לאורחים שהגיעו מחו"ל במיוחד, תודה על השתתפות
אברהם נגוסה: כם בדיון החשוב הזה.
אברהם נגוסה: חשוב היה לקיים את הדיון היום בשל התגברות האנטישמיות.
אברהם נגוסה: מה ששמענו היום מהשגרירים, מנציגי השגרירויות וכן מנציגי הקהילות היהודיות בתפוצות, שחוו באופן אישי אירועים אנטישמיים, ומנציגי המשרדים הרלוונטיים.
אברהם נגוסה: אני מקווה מאוד שהמדינות בהן קיימות תופעות אנטישמיות יפעלו כדי להפחית ואפילו למגר את האנטישמיות.
אברהם נגוסה: הוועדה בראשותי תמשיך לעקוב מקרוב אחר הטיפול במניעת האנטישמיות.
אברהם נגוסה: בשם הוועדה אני קורא למשרדי הממשלה הרלוונטיים לעשות מאמץ מול הממשלות שבארצותיהן יש אנטישמיות ולמנהיגי הקהילות היהודיות לסייע ככל הניתן במיגור תופעת האנטישמיות.
אברהם נגוסה: אנחנו דנים היום בנושא עולים חדשים במכינות הקדם צבאיות.
<קריאה: ובשנת שירות.
אברהם נגוסה: בסדר, תרחיבו אחר כך.
אברהם נגוסה: לציון יום תרומת מתנדבי שנת השירות וחניכי המכינות הקדם צבאיות.
אברהם נגוסה: אני מאמין ששילוב עולים במכינות קדם צבאיות עוזר לעולים חדשים והוותיקים לשפר את הקליטה שלהם בצבא ובחברה הישראלית.
אברהם נגוסה: אני מרגיש שזו דרך מצוינת לשפר את הקליטה ושילובם מצד אחד, ולתרום לשירות משמעותי ותורם יותר לעולים בצבא.
אברהם נגוסה: הנושא הזה כמובן הצבא הוא המקום הכי טוב לקליטתם ושילובם של עולים חדשים, וכמובן המכינות הקדם צבאיות יותר יחזק אותם להשתלב ולהתקדם.
אברהם נגוסה: אנחנו רואים את הנושא כמאוד חשוב, וקבענו את הדיון במסגרת היום שהכנסת מציינת היום.
אברהם נגוסה: איתי נמצאת חברתי חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברה בועדה.
אברהם נגוסה: לפני שאני נותן את רשות הדיבור לאחרים, אם את רוצה להתייחס בשלב זה?
קסניה סבטלובה: לא, בוא נשמע קודם אחרים.
אברהם נגוסה: רשות הדיבור לניסים שלם, יו"ר תנועת הנוער.
<ניסים שלם: שלום, בוקר טוב לכולם אנחנו נחלק את זה בצורה, לפחות של תנועות הנוער בגלל שחוץ ממני אף אחד עוד לא נכנס עוד.
<ניסים שלם: אני אפתח בכמה מילים, נחכה שגם הנערים והנערות יגיעו על מנת שיוסיפו.
<ניסים שלם: אני רוצה לברך את הכנסת על ההזמנה ליום הזה, אני חושב שמיטב הנוער יושבים פה, בנות השירות, המכינות, הארגונים.
<ניסים שלם: אני חושב שהאור הזה של הצעירים האלה שמקרינים לנו, אנחנו המבוגרים גם מסתכלים עליהם ואנחנו רואים שהחברה הישראלית הולכת לכיוונים נכונים.
<ניסים שלם: כל הנושא של קליטת עליה בתוך המגזר השלישי, בתוך החברה האזרחית, אני חושב שגם אנחנו עומדים מול הכנסת, מול הממשלה, מול הגופים האחרים, ואנחנו מראים איך עושים את זה.
<ניסים שלם: וההוכחות הן בשטח.
<ניסים שלם: זה אומר אותם בני נוער שנקלטים בשנת השירות לדוגמה, מתחילים ד', ה', ו', הם מכינים את עצמם לקראת השלב הזה של השירות.
<ניסים שלם: לא כל ילד נכנס לשם, ואנחנו יודעים את זה וזה חבל ואין מספיק תקנים וזה חבל.
<ניסים שלם: אבל כל נער ונער שנכנסים יוצר מצב שהתנועה, אחר כך מסתכלים עליהם, על אותם מאות ילדים, מדובר על 2,000 חבר'ה שנמצאים היום בשנת שירות, בחלקם עולים חדשים, בחלקם מבני העדה האתיופית שגדלו בתוך תנועות הנוער, זה אומר גדלו, עשו את כל המסלול ונכנסו לשנת שירות, והיום אני חושב שהם המנהיגים בשטח, הם מנהיגים של קבוצות חברתיות שעושים שינוי חברתי בתוך החברה הישראלית.
<ניסים שלם: אנחנו נחכה שהם יגיעו שנשמע גם אותם מדברים.
<ניסים שלם: תודה רבה.
אברהם נגוסה: אנחנו ממשיכים לשמוע.
אברהם נגוסה: אני לא יודע מי נמצא מתנועות הנוער, טל מדר נמצאת?
<ניסים שלם: לא, היא לא נמצאת.
אברהם נגוסה: נציג משרד העלייה והקליטה, אולי תעדכן אותנו מה אתם עושים, מה החלק שלכם בנושא הזה ואיך אתם משתלבים במהלך הזה ושיתוף הפעולה ביניכם.
<רן קלדרון: אני מנהל תחום צה"ל במשרד העלייה והקליטה.
<רן קלדרון: מי שאחראי בעצם בלעדית על הנושא הזה של המכינות הקדם צבאיות וגם שנת השירות זה משרד הביטחון, האגף הביטחוני חברתי, הם בעלי הבית.
<רן קלדרון: אנחנו שותפים לחלק מהמהלכים, אני יכול לפחות לציין את כמות המשתתפים העולים כמו שאנחנו מכירים אותם בתוך התהליך הזה, מדובר בעשרות בודדות של עולים וכל האלפים שמשתתפים זה סדר גודל, אם הבנתי את הנתונים נכון ממשרד הביטחון, בסביבות ה-7,000 שמשתתפים בכלל המכינות והכל, כמות הנתונים על פי הנתונים שאני קיבלתי ממשרד הביטחון זה עשרות בודדות, 20 או 30 חבר'ה שהם משתתפים.
אברהם נגוסה: מתוך 7,000 זה 20-30 עולים?
<רן קלדרון: עולים לפי הגדרות המשרד.
<רן קלדרון: כן.
אברהם נגוסה: זה מספר, נראה לי מוזר, לא?
קסניה סבטלובה: שזה עד 10 שנים בארץ ו-15 מעליית אתיופיה.
אברהם נגוסה: אתה יכול לומר לנו?
<רן קלדרון: אני יכול אולי, שני דברים, אני לא רוצה לדבר בשם משרד הביטחון כי הם בעלי הבית של הדבר הזה, אבל אני יכול להגיד שני דברים מההבנה שלי,
<ניסים שלם: הנתון לא נכון פשוט.
<ניסים שלם: הנה משרד החינוך,
קסניה סבטלובה: אנחנו נשמח לשמוע.
אברהם נגוסה: נשמח ממשרד החינוך.
אברהם נגוסה: אבל בואו ניתן לו את רשות הדיבור למשרד הקליטה, ואנחנו נשאל אותו.
<רן קלדרון: אני רק אומר את ההבנה הצנועה שלי מהעניין הזה, אמרתי שוב, אני מזכיר, משרד הביטחון הוא בעל הבית.
<רן קלדרון: ההבנה שלי – אחת – זה להאריך את השירות בשנה, לא כל העולים רוצים את המסגרת של להאריך את השירות לכאורה הצבאי בשנה, דבר שני, יש מסגרות להבנתנו שהן לפעמים יותר אטרקטיביות ומעדיפים להגיע במסגרתם, או למשל גרעיני צב"ר, שמתחילה הכנה בחו"ל דרך הצופים, מגיעים לשלושה חודשי הכנה ודרך זה הם מתחברים.
<רן קלדרון: זאת ההבנה הצנועה שלנו מהעניין הזה.
<רן קלדרון: המספרים גם מתחברים אל מול התקצוב שאנחנו נותנים לעניין הזה.
<רן קלדרון: אני אגיד משהו על החלק הזה, כבר בסוף שנה שעברה זיהה משרד העלייה והקליטה צורך לסיוע ותמיכה בקרב העולים הבודדים שעלו לארץ שנה לפני הגיוס, כאן אולי אני מתקן, אני מדבר על האוכלוסייה הזאת, כי זו האוכלוסייה שאנחנו לפחות תומכים בה, אותם עולים בודדים שמגיעים ולוקחים חלק או בשנת שירות או בקדם צבאי.
<רן קלדרון: הצורך נגע בחצי השני של השנה שהם נמצאים כאן
<רן קלדרון: לאחר שהם סיימו את סל הקליטה שהוא בגובה של 2,622 שקל ובעצם היה חסר להם החצי השני מבחינת התמיכה.
<רן קלדרון: המשרד זיהה את זה בסוף שנה שעברה ובהוראת שעה שיצאה בתחילת השנה הזאת, הוראת שעה של המשרד, מעניק משרד העלייה והקליטה לאותם עולים בודדים דמי קיום בסך 1,524 שקלים בחודש, כמובן לחצי השנה השניה עם תום סיום סל הקליטה, ועד הגיוס.
<רן קלדרון: זה אלה שמגיעים לשנה, השלמנו את החצי השני ובעצם בסכום הראשון באותו סל קליטה מגולם גם שכר דירה למשך שנה.
<רן קלדרון: לכן ההשלמה והצורך היה לדמי קיום.
<רן קלדרון: הצורך זוהה, ויצאה הוראת שעה וזה כבר יצא לדרך מתחילת השנה, מפברואר.
אברהם נגוסה: להגדיל את מספר העולים החדשים שישתלבו במסגרת, מי צריך להוביל את הדבר הזה ומי רואה את זה כאינטרס?
אברהם נגוסה: כמובן כל המשרדים רואים את זה כאינטרס לאומי, לשלב ולחזק את העולים החדשים, אבל בראש ובראשונה אחריותו של משרד הקליטה להיות הפה של העולה וגם לדאוג, שנמצא בהגדרה של הזכאות, האם משרד הקליטה לא לקח יוזמה לדבר עם משרד הביטחון ולעודד את העולים להשתלב במסגרת?
<רן קלדרון: אני אומר שוב, כל העיסוק סביב הדבר הזה, צריך גם להסתכל אל מול עידוד עליה וגם אל מול הסוכנות, כל הקבוצות שעובדות מול עידוד העלייה בחו"ל.
<רן קלדרון: לפי מה שאני מכיר, גם ממפגשים עם הנוער בחו"ל הנוער מעדיף מסגרות אחרות שדרכן הוא חושב שההשתלבות שלו בתוך השירות בצה"ל תהיה הכי נכונה.
<רן קלדרון: ולוקחים למשל את גרעין צב"ר שדיברתי עליו קודם, שהוא מסלול יחסית אטרקטיבי.
<רן קלדרון: מגיעים כקבוצה, כגרעין, עושים הכנה בחו"ל, הצופים מזהים את הצורך, אוספים את כולם.
<רן קלדרון: מגיעים לארץ שלושה חודשים לפני, נכנסים למסגרת של קיבוץ שבעצם מחבק את כל הקבוצה הזאת, מקבלים שם מסגרת תומכת, יום יומית עם משפחות מאמצות, כולל אולפן מאוד אינטנסיבי שמביא אותם לנקודת זינוק הרבה יותר טובה במהלך השירות.
<רן קלדרון: המסגרת הזאת מכה גלים והחבר'ה הצעירים מעדיפים כנראה להגיע עם מסגרת כזאת, עם קבוצה, כקבוצה של שווים וכנראה להמשיך.
<רן קלדרון: זה מה שאני יכול להגיד מהגזרה שלנו.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מנציגת משרד החינוך, יש לך מחלוקת על הנתונים שהוצגו כאן, את יכולה לתת לנו את התמונה הכללית?
<גילת דנה: כן.
<גילת דנה: אני ממינהל החברה ונוער במשרד החינוך.
<גילת דנה: אני שמחה לומר שאנחנו העמדנו קרן מלגות לשנת י"ג זה אומר גם לקדם צבאי וגם לש"ש.
<גילת דנה: הפריזמה שלי היא על הדרך החדשה של יוצאי אתיופיה.
<גילת דנה: אנחנו הענקנו 320 מלגות בתשע"ח, מקווים לחלק 450 השנה.
<גילת דנה: תיכף יהיו לנו נתונים, בנובמבר, אני מקווה שיהיו כבר נתונים על החלוקה.
<גילת דנה: וזה רק יוצאי אתיופיה, כך שבוודאות לגבי - - -
<רן קלדרון: יוצאי אתיופיה שהם עולים חדשים?
אברהם נגוסה: זה לא מתייחס, התכנית הממשלתית החדשה לא מתייחסת לעולים חדשים.
<גילת דנה: נכון, אלא מעל 15 שנים.
אברהם נגוסה: לכן גם אני רוצה להזכיר שבתכנית כתוב כל שנה 1,000.
אברהם נגוסה: אם את אומרת לי שזה 300 ומשהו לפני שנה, ועכשיו אתם מתכוונים ל-400 ומשהו, אני רוצה לדעת את היתר, לאיזה מסגרות שילבתם אותם או שבכלל לא שילבתם?
<גילת דנה: אוקיי.
<גילת דנה: העניין הוא שאנחנו מצאנו שהמודעות בקרב העדה בכלל לגבי שנת שירות, קד"צ וכולי, והאפשרות לקבל מלגה היא לא גבוהה, ואנחנו בחרנו את המקום הזה כמקום משמעותי להתפתחות אישית ומוביליות בחברה הישראלית, זה מוכח.
<גילת דנה: לכן אנחנו פונים גם למגשרים, גם למנהלי יחידות נוער, גם למנהלי בתי ספר, להגביר את המודעות.
<גילת דנה: ברגע שאת או אתה מעוניינים באחת המכינות, המכינה מתומרצת ונותנת את המלגה, לא אנחנו.
<גילת דנה: לא צריך להגיע אלינו.
<גילת דנה: מספיק שאתה מגיע למכינה וכבר שם יודעים את הנוהל.
<גילת דנה: מעבר לזה, בהכנות עם תנועות הנוער כבר יצאה תקנת תנועות הנוער עם סבסוד לחניכים יוצאי העדה כדי שגם בהרשמה, במפעלים, במחנות הקיץ יהיה סבסוד ויהיו חניכים, שוב, מקום למוביליות בחברה הישראלית והתפתחות אישית, וכאן יש לנו, נוכל להציג מספרים מאוד יפים גם תנועות וגם ארגונים, כ-6,500 חניכים שאנחנו את זה מתכוונים להעלות ב-1,000 כל שנה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שיהיה ברור, אנחנו התחלנו בעולים חדשים.
אברהם נגוסה: את הכנסת אותנו לתכנית הממשלתית שלא שייכת לעולים החדשים.
אברהם נגוסה: אני רוצה להחזיר קודם כל את הנושא לעולים.
אברהם נגוסה: נציג משרד הקליטה אמר שמתוך 7,000 שמשרד הביטחון הכניס למסגרת, בין 20-30 הם עולים חדשים.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת, שמעתי שיש לך מחלוקת לגבי הנתון הזה, אז מה הנתון של משרד החינוך לגבי העולים החדשים.
אברהם נגוסה: אל תיכנסי לתכנית הממשלתית, זה החלק הבא שאשאל אותך עליו.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת עכשיו כמה עולים חדשים השתלבו במסגרת הזאת שאנחנו דנים עליה היום.
<גילת דנה: מבחינה ארצית אנחנו נעזרים בראמ"ה, הרשות הארצית למדידה והערכה, והם נתנו לנו אומדן ארצי של 20% מכלל תנועות הנוער למשל, הם עולים חדשים או עולים מכל הארצות.
אברהם נגוסה: בואי נלך על המספר שהוא נקב בו, 7,000.
אברהם נגוסה: את אומרת ש-20% מתוך 7,000 הם עולים חדשים.
<גילת דנה: 7,000 אמרת בקד"צים?
<רן קלדרון: בגדול זה הנתון שאני מכיר ממשרד הביטחון.
<גילת דנה: משרד החינוך, ראמ"ה, לא בודקת אחרי גיל 18.
<גילת דנה: בודקת עד גיל 18 ואנחנו תלויים בראמ"ה.
<גילת דנה: אז שנת י"ג, קד"צ.
אברהם נגוסה: אנחנו דנים היום על המכינות הקדם צבאיות.
אברהם נגוסה: למי מיועד?
<גילת דנה: מעל גיל 18.
<גילת דנה: ושם, בדרך החדשה נותנים מלגות כדי לתמרץ.
<קריאה: לצעירים יוצאי אתיופיה.
<קריאה: אבל לא קשור לעולים חדשים.
<גילת דנה: נכון.
<גילת דנה: אין - - -
אברהם נגוסה: הנתון שהוא נתן זה עולים חדשים.
אברהם נגוסה: עולים חדשים הכוונה ל-10 שנים ו-15.
<קריאה: אנחנו מייצגים את מועצת המכינות, אז אם אפשר גם להתייחס לנתונים.
אברהם נגוסה: אנחנו נגיע אליכם.
<ניסים שלם: משרד הקליטה הוא לא אינדיקציה למי יש היום במכינות או בשירות לאומי או בשנת שירות, ואני אגיד לך למה.
<ניסים שלם: משרד הקליטה לפני 4 שנים התנתק מתנועות הנוער.
<ניסים שלם: הודיעו לנו רשמית שהם לא מטפלים ולא העבירו כסף כבר 4 שנים, זה אומר שאנחנו והם כבר לא מעבירים רשימות, אין לנו קשר עם משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אבל שיהיה ברור, כי הוא אמר לפני כמה דקות שהנתון הזה התבסס בגלל שהם מעבירים תקציב למשרד הביטחון.
<קריאה: אני יכולה להגיד על זה משהו על החיילים הבודדים אם אתם רוצים.
<ניסים שלם: מדובר בתנועות עולמיות, שלא נתבלבל.
<ניסים שלם: יש תנועות ארציות ויש עולמיות.
<ניסים שלם: כשהוא דיבר על צבא, זו תנועת הצופים העולמית שמביאה בני נוער לפה.
<ניסים שלם: זה משהו אחר לגמרי.