GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה מלינובסקי: אבל הם יושבים, אומרים לנו: תיק בבית משפט, שאתם לא מצאתם זמן להגיב כי חסרים לכם מסמכים.
יוליה מלינובסקי: בושה.
יוליה מלינובסקי: התעללות באזרחים פשוטים, חסרי ישע, כי הם לא יכולים נגדכם.
יוליה מלינובסקי: אתם הרבה יותר חזקים.
יוליה מלינובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.
אברהם נגוסה: נציג הסוכנות הגיע.
אברהם נגוסה: רוצה להתייחס?
אברהם נגוסה: נציג משרד הקליטה רוצה להתייחס?
יוליה מלינובסקי: יהיה עוד דיון בוועדת הביקורת עם כל השאלות.
<אלה סבן: אין לי מה להוסיף לעניין.
אברהם נגוסה: לכן הסיכום שלנו, קודם כל, זה נושא מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: אני מודה לחברת הכנסת יוליה מלינובסקי, שיזמה את הדיון הזה.
אברהם נגוסה: כמובן, זה דיון שנמשיך.
אברהם נגוסה: המקרים האלה, לא רק אצל יוצאי ברית המועצות לשעבר; יש בעיות כאלה גם בעליות אחרות.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים שמשרד הפנים יסדיר אחת ולתמיד את הנושאים האלה – רשות האוכלוסין, אני מתכוון.
אברהם נגוסה: אנשים מגיעים לפה לבנות את הבית שלהם במדינת ישראל בצורה שוויונית ולא לטרטורים בירוקרטיים שאנשים אזרחים סובלים.
אברהם נגוסה: לכן סיכום הדיון: ועדת העלייה והקליטה קוראת לרשות האוכלוסין וההגירה: אחת, לבחון מחדש את מערך הבדיקות הנדרש לצורך הסדרת מעמדם של בני זוג ובני משפחה של אזרחים ישראליים שעלו ממדינות ברית המועצות לשעבר ולהימנע מאפליה כלפיהם.
אברהם נגוסה: שתיים, לקבוע את משך הזמן המרבי לטיפול בכל פרוצדורה בפרט ובכל בקשה ככלל, ולבצע בקרה על עובדיה ולדווח לוועדה תוך חודשיים.
אברהם נגוסה: שלוש, לפעול לכינוס הוועדה הבין-משרדית לעניינים הומניטריים אחת לשלושים יום לפחות, כפי שמצוין בנוהל 5.2.0022 של רשות האוכלוסין וההגירה.
אברהם נגוסה: זה נוהל שלכם, ואנחנו מבקשים שתפעלו לפי הנוהל.
אברהם נגוסה: ארבע, לאמץ את החלטת שרת העלייה והקליטה על הפסקת הבדיקות של נתיב בדבר יהדותם של העולים, וקוראת לרשות האוכלוסין וההגירה להוציא הנחיה ברורה ומנומקת שתסביר את הרציונל העומד מאחורי אפליית העולים מברית המועצות תוך חודשיים.
אברהם נגוסה: חמש, לבחון מחדש את מקרה הילד מיטביי חרומוב במהירות נוכח דחיפות המצב ההומניטרי.
אברהם נגוסה: שש, ועדת העלייה והקליטה תכנס דיון מעקב בעוד שלושה חודשים בנושאים האלה.
אברהם נגוסה: אני מוסיף לסעיף 1, כולל בן זוג ישראלי, כמובן.
אברהם נגוסה: אנחנו נשלח גם את הסיכום הזה מהוועדה למשרדים הרלוונטיים, לרשות האוכלוסין, למשרדים רלוונטיים אחרים.
אברהם נגוסה: שמענו כרגע מנציגת נתיב – הם הפסיקו את זה, אבל עדיין המקרים תקועים בגלל שאין פתרון.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו קוראים, לתת מענה למקרים הדחופים שתקועים בגלל שהם נפלו בין הכיסאות, שמשרד הפנים העבירו אותם לנתיב, נתיב אומר: אין לי סמכות, אני לא יכול לבדוק אותם, אני מחכה לסמכות, אז בינתיים המקרים האלה נופלים בין הכיסאות וסובלים.
אברהם נגוסה: לכן משרד הפנים צריך או לתת מהר הנחיה ברורה – כמובן, אם יש להם סמכות חוקתית בנושא הזה, לנתיב, או בעצמכם לפתור את הבעיות האלה.
אברהם נגוסה: שלום רב למשתתפים ולצופים בערוץ הכנסת.
אברהם נגוסה: התכנסנו היום לדון בהצעות לדיון מהיר שנשיאות הכנסת העבירה לוועדה לדיון ולהסקת מסקנות, אחת, בנושא אפליית עולים במקומות עבודה על רקע מוצאם.
אברהם נגוסה: הצעות לדיון מהיר של חברת הכנסת טלי פלוסקוב ושל חברת הכנסת קסניה סבטלובה.
אברהם נגוסה: הצעה שנייה בנושא אפליית עולים ממדינות ברית המועצות לשעבר במתן כשרויות למסעדות, הצעה של חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי וחברת הכנסת רחל עזריה.
אברהם נגוסה: אני רוצה להדגיש שאין מקום להפלות עולים חדשים או ותיקים במאה ה-21 בישראל, בשום תחום, לא בעבודה ואף לא בתחום אישורי הכשרות.
אברהם נגוסה: לי ידוע שיוצאי אתיופיה מופלים לרעה בעבודה בשל מוצאם, בעיקר ברמת השכר.
אברהם נגוסה: אני מבין שמבדיקת נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה עולה כי בשנת 2016 עמד שכרם של יוצאי אתיופיה בממוצע על כ-59% מהשכר המקובל.
אברהם נגוסה: אם זו לא אפליה, אז מה היא אפליה?
אברהם נגוסה: אני מבקש מחבר הכנסת רזבוזוב, אנחנו נתחיל, זה פשוט הדיון.
אברהם נגוסה: נמשיך את זה בהצעה ראשונה אבל כיוון שחבר הכנסת יואל רזבוזוב צריך ללכת לדיון אחר, אז הוא ביקש להציג את ההצעה ואז אנחנו נחזור להצעה הראשונה לדיון ובהמשך נדון בהצעה השנייה.
אברהם נגוסה: אני מבקש מחבר הכנסת יואל רזבוזוב להציג את ההצעה שלך.
יואל רזבוזוב: תודה כבוד היושב ראש שנענתה כל כך מהר להצעות.
יואל רזבוזוב: תודה לחברותיי, חברות הכנסת.
יואל רזבוזוב: קודם כול, יש כאן נציגות מהרבנות הראשית, כרמיאל גם כן, אז אני חושב שאנחנו כמו שאמרת, נמצאים בשנת 2017 והדרישה לאישור יהדות כתנאי להעסקת עובד חדש היא פשוט ביזיון.
יואל רזבוזוב: לא יכול להיות מצב כזה.
יואל רזבוזוב: אנחנו מדינת ישראל, מדינת עלייה.
יואל רזבוזוב: אנחנו שומעים לא על מקרה בודד בכרמיאל שמבקשים אישור יהדות, ויש לנו כאן טופס של דוח ביקורת של הרבנות בכרמיאל שאומר שבנוסף, בעת קליטת עובד/ת חדשה חובה לעדכן את המשגיח לברר את יהדותם על ידי צילום תעודת זהות ואישור יהדות שיועבר לידי המשגיח ויאושר על ידו.
יואל רזבוזוב: איפה אנחנו חיים?
יואל רזבוזוב: אנחנו שמענו את הסיפור על חליטת'ה בירושלים, שנכנס שותף שהוא דובר רוסית, אז ביקשו ישר להעלות את הסכום שמשלמים על המשגיח או על נאמן הכשרות.
יואל רזבוזוב: הרבנות, אתם פועלים בחסות המדינה, לוקחים את החוק לידיים שלכם.
יואל רזבוזוב: מי שלא נראה לכם רק כי הוא מדבר רוסית או לא משנה איזו שפה או עולה, הוא כבר לא נראה לכם, הוא כבר לא מספיק כשר.
יואל רזבוזוב: הוא מספיק כשר בשביל לשלם לכם כסף בשביל לממן אתכם, אבל הוא לא כשר בשביל לתת לו תעודה ולא כשר בשביל לעבוד.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה ביזיון.
יואל רזבוזוב: זו תופעה ואני שמח שיש לנו באמת פה חברי כנסת גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה.
יואל רזבוזוב: אנחנו חייבים להפסיק את התופעה.
יואל רזבוזוב: אני בעד לעצור את התופעה רק על ידי ענישה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שמי שאחראי לכך צריך להיות מפוטר מיידית.
יואל רזבוזוב: זה מה שאנחנו צריכים לדרוש.
יואל רזבוזוב: אנחנו חייבים לדרוש את זה בוועדה, כי מי שעשה זאת חייב ללכת הביתה.
יואל רזבוזוב: לא יכול להיות שאנחנו במדינת ישראל נותנים לדבר כזה לקרות.
יואל רזבוזוב: אנחנו פה מפלים עולים רק בגלל שהם לא נראים לעין.
יואל רזבוזוב: אפילו לא בדקתם.
יואל רזבוזוב: אותה בחורה בכרמיאל היא בכלל יהודייה על פי ההלכה, אבל זה לא משנה את העובדה.
יואל רזבוזוב: היא כאן זכאית חוק השבות.
יואל רזבוזוב: היא עם תעודת זהות.
יואל רזבוזוב: היא אזרחית ישראל לכל דבר.
יואל רזבוזוב: היא מתגייסת לצבא.
יואל רזבוזוב: הוריה משלמים מיסים.
יואל רזבוזוב: מה זאת אומרת שאתם בודקים אותה?
יואל רזבוזוב: מה הצעד הבא?
יואל רזבוזוב: הצעד הבא, אתם תבקשו מאיתנו להוריד מכנסיים ולראות אם יש ברית מילה או אין ברית מילה.
יואל רזבוזוב: זה הצעד הבא ואני לא צוחק.
יואל רזבוזוב: לשם אנחנו הולכים עם התופעות האלו.
יואל רזבוזוב: אדוני היושב ראש, אני מבקש כמו שאמרתי, להעניש בחומרה.
יואל רזבוזוב: אני לא מאמין בשום דבר אחר.
יואל רזבוזוב: זה שאנחנו נדבר, ימשיכו, יתנהלו, כי נותנים להם מלמעלה.
יואל רזבוזוב: אני מדבר כאן מלמעלה, מהממשלה, מהכנסת, את ההרשאה הזאת.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו כאן כחברי כנסת גם מהקואליציה, גם מהאופוזיציה חייבים להפסיק את זה.
רחל עזריה: כבוד היו"ר, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אני מצטערת, אני יושבת ראש ועדת הרפורמות ויש לי דיון שמתחיל עוד פחות מעשר דקות.
רחל עזריה: פעם הבאה אפשר לתאם את הזמנים ואז אני בטוחה שהדברים יסתדרו.
רחל עזריה: כל הנושא הזה של הוכחת יהדות זו בעצם תופעה חדשה מאז העלייה מברית המועצות לשעבר.
רחל עזריה: בעבר לה היה שום דבר כזה.
רחל עזריה: זה לא הופיע בנישואין, לא בגירושין.
רחל עזריה: לא היה צריך להוכיח יהדות ובעצם שינו את השיטה.
רחל עזריה: מה השיטה?
רחל עזריה: שכל מי שעולה, קודם כול הוא יהודי אלא אם כן הוכח אחרת.
רחל עזריה: בעצם שינו את השיטה, שאתה לא יהודי אלא אם כן הוכחת שאתה יהודי, ואז זה מאוד נחמד שהרבנות מפרנסת אנשים שילכו ברחבי העולם ויתאמצו להוכיח יהדות על כל בן אדם, אבל בעצם צריך להפוך בחזרה את השיטה שהייתה עד שנות ה-90.
רחל עזריה: זה עבד טוב מאוד.
רחל עזריה: אין שום סיבה לקבל את השינוי הזה.
רחל עזריה: זה היה בנישואין וגירושין.
רחל עזריה: פתאום אנחנו מגלים שזה דלף לתחום הכשרות.
רחל עזריה: פתאום כל מי שעובד בעסקי המזון צריך לבוא עם הוכחת יהדות, ומה נעשה?
רחל עזריה: גם נתחיל לשלוח כל מיני בלשים למדינות ברית המועצות לשעבר כדי לחפש את מסמך הנישואין, את הכתובה של הסבא והסבתא שזה בעצם מה שעושים?
רחל עזריה: לא יכול להיות שזה יגיע לתחום הכשרות.
רחל עזריה: זה לא אמור לקרות בכלל ובטח לא בתחום הזה, וזה משפיע ישירות על ההעסקה.
רחל עזריה: אנחנו נגלה מהר מאוד שזה יגיע גם לתחומי רפואה, כי יתחילו לומר, רגע, אנחנו רוצים לוודא בדיוק מי הזהות של הבן אדם, בטח ברפואה כשעושים בריתות מילה בבית חולים.
רחל עזריה: אנחנו נגלה שלב אחרי שלב שיתחילו לבדוק על כל עולה מכל מדינה בעולם לכל תפקיד וזה יפגע בפרנסה.
רחל עזריה: זה מה שמחכה לנו.
רחל עזריה: אם עולים חדשים לא יכולים לעבוד בעסקי המזון והם צריכים לשלם יותר כסף על תעודת הכשרות.
רחל עזריה: יואל סיפר על חליטת'ה.
רחל עזריה: אני מכירה אותם היטב.
רחל עזריה: הם מקום ירושלמי.
רחל עזריה: היו שם שני סיפורים, סיפור אחד פחות צבר כותרות.
רחל עזריה: אחד, זה העולה מברית המועצות לשעבר שהפך להיות שותף ואז אמרו רגע, עכשיו צריך לגבות יותר כסף.
רחל עזריה: היה גם אדם שעבד במטבח, שעלה מאתיופיה, ואז רואה אותו המשגיח ואומר, רגע, הוא לא משלנו, אז אני צריך עכשיו גם להעלות את הסכום.
רחל עזריה: זה שזה בכלל נכנס למשא ומתן על זה, זה שאנחנו בכלל נמצאים בדיון כזה, וזה אצל מדינה קולטת עלייה.
רחל עזריה: לא היינו יושבים פה אם לא הייתה עלייה.
רחל עזריה: אני דור ראשון בארץ.
רחל עזריה: שני ההורים שלי עלו לארץ.
רחל עזריה: אם מישהו היה מעז לומר להם, אנחנו נבדוק אם אתם יהודים כדי לראות איפה אתם יכולים לעבוד או לגבות יותר כסף בכשרות?
רחל עזריה: עכשיו תשמע כבוד היו"ר, יש פה שני דברים: אחד, זה שהרבנות צריכה לשנות את הנהלים.
רחל עזריה: קודם כול לשנות את הנהלים.
רחל עזריה: לא יכול להיות שאלה יהיו הנהלים.
רחל עזריה: אם אין נהלים כאלה וזה קורה בפועל בשטח, אני דורשת שיפטרו את אותם משגיחים ושאתם תדאגו שזה לא יקרה, כי אם אתם לא תשנו את זה, אנחנו נדאג שזה לא יקרה יותר.
רחל עזריה: הדבר השני, יש לי בשורה טובה לספר.
רחל עזריה: חליטת'ה כבר לא נמצאים תחת ההשגחה של הרבנות.
רחל עזריה: אחרי האירוע הזה הם החליטו לעבור להשגחה פרטית, שזה פרוייקט השגחה על כשרות אלטרנטיבית.
רחל עזריה: אני גם שמחה לומר שהייתי אחד המייסדים שלו, ושם אף אחד לא מתחיל לבדוק אם אתה יהודי על פי ההלכה, או מישהו שמגיע עם מבטא, מתחילים להתייחס אליו בצורה פוגענית.
רחל עזריה: בסופו של דבר הרבנות הולכים להפסיד בהליכה באירוע הזה, אז או שהם יתעשתו או שהם פשוט יפסידו, כי עם ישראל אומר את דברו ומבחינת עם ישראל אף אחד לא עושה בירורי יהדות.
רחל עזריה: מה שקיבלו את ההורים שלי ולא ביקשו את הכתובה של סבא וסבתא שלי מתוניס ולא ביקשו את הכתובה של סבא וסבתא שלי מארצות הברית וקודם מגרמניה, אף אחד לא עשה את זה.
רחל עזריה: אין שום סיבה שנעשה את זה למי שעלה מברית המועצות לשעבר או מאתיופיה רק בגלל שהם פשוט עלו כמה שנים מאוחר יותר.
רחל עזריה: המדינה הזו שייכת לכל יהדות התפוצות, כל יהדות העולם, לא משנה אם עלינו בשנות ה-50, ה-60, ה-70, ה-80 וה-90.
רחל עזריה: לא יכול להיות שבגלל שברית המועצות לא יכלו לעלות לארץ, פתאום עכשיו אנחנו נתייחס אליהם בהתנשאות.
רחל עזריה: כבוד היו"ר, אני מברכת אותך על הדיון הזה ואני מתנצלת שאני צריכה לעבור לדיון אחר.
טלי פלוסקוב: אני חייבת לתת חיבוק לחברת הכנסת רחל.
טלי פלוסקוב: את דיברת כל כך נכון.
אברהם נגוסה: ידוע שכולנו נתמכים - - -
טלי פלוסקוב: זה לא בגלל כולנו.
טלי פלוסקוב: שים לב אדוני, אם רחל עזריה לא הייתה נמצאת פה, היו רק דוברי רוסית חוץ ממך כיו"ר, ולכן אני כן אומרת, זה משמעותי מאוד.
אברהם נגוסה: משמעותי ויישר כוח.
קסניה סבטלובה: כבוד היושב ראש, תודה לך על הדחיפות והתיעדוף שאתה נתת לנושא הזה משהתפרץ הסיפור האחרון אבל לא הראשון לצערנו הרב, של גילוי גזענות ואפליה קשה כלפי ישראלים שעלו מרוסיה, עלו מאתיופיה, עלו ממדינות אחרות, בתחום של עסקי המזון.
קסניה סבטלובה: ההתפתחות הזאת היא דרמטית ואכן חדשה ואנחנו חייבים עכשיו פשוט למגר את התופעה הזאת באיבה כל עוד זה לא פשט בארץ שלנו וזה לא הגיע למימדים של אסון של ממש.
קסניה סבטלובה: גילוי נאות, כאשר הייתי סטודנטית לפני כעשרים שנה באוניברסיטה העברית, עבדתי בתחום המסעדנות בירושלים.
קסניה סבטלובה: עבדתי במספר מסעדות ובתי מלון.
קסניה סבטלובה: מלצרתי, הייתי ברמנית, הייתי בשלל תפקידים שאפשר לדמיין אותם שישנם בתחום הזה, ואתם יודעים מה?
קסניה סבטלובה: לא חשבתי לעולם שיתחילו לבקש באיזשהו שלב מהמלצרים ומהמלצריות, מהברמנים, יתחילו לבקש מהם תעודות שמאשרות את היהדות שלהם, אחרת, אני יכולה להגיד לכם בוודאות מוחלטת, כל אותו צוות שעבדתי איתו אז גם במלונות פה שמשרתים את חברי הכנסת, זה היה בשנת 95', אף אחד מאותו צוות לא היה יכול להיות מועסק.
קסניה סבטלובה: כולם היו מובטלים.
קסניה סבטלובה: היו שם עולים מאתיופיה, היו שם עולים מחבר העמים, היו שם עולים מצרפת, מארצות הברית.
קסניה סבטלובה: היו שם גם מלא אזרחים ערביים שחיים במדינת ישראל וגם הם עובדים בתחום המסעדנות, וכן, אנחנו חשבנו שזה דבר טבעי לגמרי.
קסניה סבטלובה: המסעדה הייתה כשרה, המלונות היו כשרים.
קסניה סבטלובה: לא היה שום חשש לכך שהכשרות תיפגע.
קסניה סבטלובה: מה קרה לנו?
קסניה סבטלובה: אנחנו קפצנו עשרים שנה קדימה ופתאום אנחנו מגלים שצעירה בת 18 שהיא טובה וכשרה כדי להתגייס במדינה הזאת, להגן על המדינה שלה, למות למען המדינה שלה, לא מספיק טובה כדי לעבוד במסעדת שניצליה בכרמיאל.
קסניה סבטלובה: לא כשרה מספיק.
קסניה סבטלובה: אומרים לה, מיידל'ה, תקשיבי, את חמודה והכול, את מתאימה לנו מאוד, יש לך כישורים, את גם מלצרת קודם אבל אנחנו לא יכולים להעסיק אותם, למה תבוא הרבנות ותשלול לנו את הרישיון.
קסניה סבטלובה: אם זה היה מקרה ראשון, היינו אומרים, וואלה, זה חריג, זה משהו שהוא לא קרה אף פעם, זו חריגה מהנורמה, אבל אנחנו רואים יותר ויותר מקרים.
קסניה סבטלובה: כאשר פרסמתי את הסיפור הזה אצלי בדף הפייסבוק ובאיזושהי קבוצה של דוברי רוסית, אמרו לי, מה קרה לך?
קסניה סבטלובה: מאיפה את נפלת, מהירח?
קסניה סבטלובה: את לא יודעת שזו המציאות של עולים רבים מזה כבר כמה שנים?
קסניה סבטלובה: אמרתי, אני לא יודעת, כי פעם אחרונה שאני הועסקתי כמלצרית זה היה באמת לפני הרבה מאוד שנים ואני לא ידעתי שחל שינוי כל כך גדול בתחום, שחופש העיסוק במדינת ישראל שהיא מדינה יהודית ודמוקרטית, עם דגש מאוד גדול גם על דמוקרטית, החופש הזה נפגע.
קסניה סבטלובה: חופש העיסוק של אזרחי מדינת ישראל, אתם יודעים מה, מדינת ישראל הזמינה אותם לבוא.
קסניה סבטלובה: אמרה, אתם אחים שלנו, אתם הדם שלנו, אתם בשר מבשרנו.
קסניה סבטלובה: השקיעה לא מעט כסף בקליטה ועלייה, תוכניות כמו נפש בנפש, תגלית, מסע וכל היופי הזה שאנחנו נהנים ממנו.
קסניה סבטלובה: באיזה יום אנחנו מנהלים את הדיון הזה?
קסניה סבטלובה: ביום שבו אנחנו מציינים 100 שנה להצהרת בלפור שבעצם סללה את הדרך לקיום של בית לאומי לכל יהודי באשר הוא, לא רק ליהודי שבעיני הרבנות של כרמיאל או רבנות ירושלים הוא כשר מספיק וטוב מספיק כדי לעבוד בשניצליה.
קסניה סבטלובה: אילו היה יודע לורד ארתור בלפור אז ב-1917 שבבית הלאומי שהקימו בארץ ישראל ואנחנו כולנו מברכים על הדבר הזה ובין היתר בזכותו אנחנו כאן, לא יתנו ליהודים שעלו לארץ הזאת לעבוד בשניצליה, כי הם לא כשרים מספיק.
קסניה סבטלובה: הדבר הזה, לא אשתמש במילה מקומם.
קסניה סבטלובה: הוא מחריד אותי.
קסניה סבטלובה: מי שעושה את זה הוא חותר תחת אושיות הדמוקרטיות והפלורליסטיות בחברה שלנו, תחת הזכות הטבעית, תחת חוק השבות בעצם.
קסניה סבטלובה: אנשים שיבואו לפה, מה אנחנו נגיד להם?
קסניה סבטלובה: אנחנו שיושבים בוועדת העלייה והקליטה ואנחנו אומרים ומפללים לכך שיהודים מכל קצוות תבל יצטרכו אלינו לכאן, יחזקו את המדינה שלנו, יבואו לפה.
קסניה סבטלובה: עלייה היא עלייה ברוכה.
קסניה סבטלובה: מה אנחנו נגיד להם?
קסניה סבטלובה: חבר'ה, תקשיבו, טוב מאוד שבאתם, אבל לא תוכלו להינשא, לא תוכלו להיקבר איפה שכולם, לא תוכלו לעבוד במלצרות, לא תוכלו לעבוד במסעדנות.
קסניה סבטלובה: עוד מעט לא תוכלו לעבוד גם כרופאים וכדברים אחרים כי זה נכון כמו שאמרה חברתנו, רחל עזריה, יזלוג גם לשם, לכן אנחנו חייבים לשים לזה קץ היום.
קסניה סבטלובה: לא יתכן שהחוקים של מדינת ישראל מופרים פשוט ברגל גסה ובכזאת שחצנות של אותם גורמים.
קסניה סבטלובה: אני רק אקרא משפט אחד לגבי אותה מסעדה, חליטת'ה.
קסניה סבטלובה: הרבנות: "העסק גדל והאגרה גדלה".
קסניה סבטלובה: מה אמרו בעצם לאותם הבעלים של אותה מסעדה כאשר נכנס שם שותף חדש?
קסניה סבטלובה: השותף הזה לא נראה לנו כי הוא רוסי, וזו גולת הכותרת בעצם של הדיון הזה.
קסניה סבטלובה: הוא רוסי, הוא אתיופי.
קסניה סבטלובה: איפה אחדות העם?
קסניה סבטלובה: איפה הסולידריות של העם היהודי?
קסניה סבטלובה: איפה אנחנו כאזרחי מדינת ישראל היהודים שרוצים לרקום פה אחדות?
קסניה סבטלובה: אני יכולה להגיד לכם שאותם המוסדות של הרבנות הראשית שבעצם מתוכם זה יוצא וגם מגורמים אחרים, גם גורמים פוליטיים שמסיתים אוכלוסיות ורוצים פה לעשות הפרד ומשול, חותרים גם תחת האחדות של העם שלנו וזה דבר מסוכן ביותר.
קסניה סבטלובה: אני רוצה שנמצא מפה ממש עם מסקנות קונקרטיות וממשיות לא רק לגבי אותה מסעדה בכרמיאל, כי זה רק מקרה מיני רבים, אלא גם באופן כללי לגבי הוראות של תעסוקה, שלא יופרו, ואם יופרו אז מי שמפר אותן צריך להיענש בצורה קשה ביותר ולשלם על האפליה הזאת ועל ההשפלה הזאת שבגינה האנשים שהם אנשים נהדרים, משרתים את מדינתנו, גרים פה ובונים את הבית הלאומי שלנו בכל יום, סובלים וסופגים.
אברהם נגוסה: אני גם אוסיף עוד שאלה.
אברהם נגוסה: איפה שוויון ההזדמנויות בעבודה?
טלי פלוסקוב: אני קודם כול רוצה להודות לוועדה על כך שהחלטתם לקיים את הדיון דווקא כאן באולם הנגב ולשדר אותו און ליין, למה?
טלי פלוסקוב: כי הרבה פעמים אנחנו דנים ומדברים על דברים מסוג זה בחדר הוועדה וזה נשאר בין אלה שנמצאים בוועדה.
טלי פלוסקוב: אני מקווה מאוד שעכשיו כשאנחנו כאן יושבים ומדברים ודנים בנושאים כל כך כואבים, שומעים אותנו לא רק חברי הוועדה ולא רק רבנות ירושלים וכרמיאל, אלא עוד כמה אנשים במדינה שלנו, מה בעצם אנחנו מבקשים.
יוליה מלינובסקי: לא, אנחנו לא מבקשים.
יוליה מלינובסקי: די עם הבקשות האלו.
טלי פלוסקוב: אנחנו דורשים.
טלי פלוסקוב: אני מצטרפת לתיקון שלך, ולכן אני מקווה שאותם אנשים שרואים אותנו ושומעים אותנו היום גם יחשבו איפה אני במצבים כאלה, מה אני עושה במצבים כאלה, כי אנחנו יותר מדי שומעים על התופעות של אפליה.
טלי פלוסקוב: אני לדוגמא, כשפה מדברים, וכולנו קראנו את הכתבה הזאת שמדברים על רוסיה, והשם שלה לא נשמע, עוד לא בדקו אדוני היושב ראש האם היא רוסיה או יהודייה.
טלי פלוסקוב: במקרה הזה היא יהודייה.
טלי פלוסקוב: רק לפי השם שלה מקבלים החלטה, היא מתאימה או לא מתאימה, אז למה לפי השם לא מקבלים החלטה האם לגייס לצבא או לא?
טלי פלוסקוב: למה לפי השם לא מקבלים החלטה האם היא משלמת מיסים או לא משלמת מיסים?
קסניה סבטלובה: או אולי להיבחר כחברי כנסת?
קסניה סבטלובה: מה עם השמות שלנו?
קסניה סבטלובה: אולי הם לא כשרים?
טלי פלוסקוב: אני קוראת לאזרחי מדינת ישראל סוף סוף להבין שאנחנו, גם אלה שיושבים בשולחן הזה וגם אלה ששומעים אותנו, והשם שלנו לא נשמע לכם, אנחנו אזרחי מדינת ישראל ואנחנו רוצים לקבל את היחס שמקבלים כל אזרחי המדינה האחרים ואנחנו נילחם על כך כל דקה וכל שנייה שאנחנו גם נמצאים פה בכנסת וגם בהזדמנויות אחרות, ואנחנו עושים את זה.
טלי פלוסקוב: אני באמת שמחה שנמצאים פה נציגים של הרבנות.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם שהיה לי חשש מאוד גדול שלא תגיעו לוועדת הקליטה.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שלוועדת הפנים אתם חייבים להגיע.
טלי פלוסקוב: לקליטה לא תמיד בוחרים להגיע ואני רוצה מאוד לשמוע מכם מה אתם חושבים על זה.
טלי פלוסקוב: האם זה נורמלי?
טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, חברת הכנסת סבטלובה סיפרה על חלק מחייה.
טלי פלוסקוב: גם אני אספר חלק מחיי.
טלי פלוסקוב: אני חיתנתי כאן במדינה שלי את בני.
טלי פלוסקוב: כדי לעבור את החופה הייתי צריכה להוכיח את היהדות שלי.
טלי פלוסקוב: לספר לכם איזה השפלות אני, יהודייה בדמי, עברתי כדי להוכיח את זה?
טלי פלוסקוב: אני לא אשכח את זה בחיים.
טלי פלוסקוב: לא מה שאלו אותי אלא איך שאלו אותי.
טלי פלוסקוב: הזלזול בבן אדם שישב מולי.
טלי פלוסקוב: אגב, אני הייתי אז ראש עיר ולא השתמשתי במעמד שלי כדי לקבל את זה, כדי באמת לראות איך זה עובד, וכשהבן אדם הזה ידע שאני ראש עיר, היחס שלו השתנה בשנייה, למה?
טלי פלוסקוב: עד מתי אנחנו נישאר רוסים במדינה שלנו?
קסניה סבטלובה: אתיופים, רוסים.
טלי פלוסקוב: אני פשוט מספרת את המקרה שלי במקרה, אבל כן, זה בהחלט שייך לא רק ליוצאים מרוסיה, זה שייך ליוצאי אתיופיה.
טלי פלוסקוב: זה מרגישים הרבה במדינה שלנו, לצערי הרב, אז הרבה פעמים אני אישית מספרת מקרה הצלחה שלנו כעולים במדינה הזאת ואומרת שאני גאה להיות אזרחית מדינת ישראל, אז תנו לנו תחושה שאנחנו לא נתאכזב ברגע שאנחנו אומרים את המשפט הזה, ואני רוצה באמת שכמה שיותר עולים במדינת ישראל יוכלו להגיד את המשפט הזה אבל לא כי הם חייבים, אלא באמת מהלב ומאהבה: אני גאה להיות אזרח מדינת ישראל.
טלי פלוסקוב: אני מאוד אשמח לשמוע היום את ההתייחסות של הרבנות.
יוליה מלינובסקי: תודה אדוני היושב ראש.
יוליה מלינובסקי: אני גם כן אשמח לשמוע מהרבנות.
יוליה מלינובסקי: תראה, זה שאנחנו לא אוהבים אתכם, זה בצדק.
יוליה מלינובסקי: כל אחד שהיה לו מגע עם הרבנות הראשית או עם הרבנות בכלל, החוויה הזאת כל כך לא נעימה ואם יש אפשרות לא להגיע למגע איתם, עדיף שלא.
יוליה מלינובסקי: לא סתם אנשים, הרבה יהודים שהם יהודים בהלכה, שיכולים להתחתן פה כדת משה וישראל, בוחרים, במיוחד זוגות צעירים.
יוליה מלינובסקי: תשאלו את עצמכם למה זה קורה, בוחרים לנסוע לחו"ל ולהתחתן שם.
יוליה מלינובסקי: כנראה משהו לא עובד.
יוליה מלינובסקי: כנראה שמדינת ישראל התקדמה, החברה השתנתה ואתם נשארתם מחוץ לשם ואנחנו כבר לא מחוברים ביחד.
יוליה מלינובסקי: אולי אתם משרתים קבוצה מסוימת.
יוליה מלינובסקי: אגב, אני חייבת להגיד שזה מאוד מאפיין גם את השלטון המקומי, כי ההנחיות האלו מגיעות מהמועצות המקומיות הדתיות, אז אני מאמינה שהעיר כרמיאל ש-45% מהם זה עולים חדשים לשעבר, הרבנות שם צד.
יוליה מלינובסקי: המועצה היא מועצה דתית, שם צד, הסתכסכה עם - - - , כי אף ראש עיר שם לא יכול להיבחר בלי תמיכה של עולים ואף ראש עיר לא יתקן את עצמו לדבר כזה ומי שמממנה את המועצה הדתית זה מועצת העיר.
יוליה מלינובסקי: אני יודעת שהכוחות הפוליטיים שם מאוד התעצבנו על הדבר הזה, אז אני גם כן מבקשת להיכנס לפרופורציות.
יוליה מלינובסקי: כשהייתי חברת מועצה בחולון אנשים במועצה הדתית ידעו לשמור על איזונים ובלמים, מה שנקרא על סטטוס קוו, אז יש לנו פה שתי בעיות: היד הקלה של המועצות הדתיות וחוסר שיקול דעת של מועצות דתיות במקומות מסוימים ורשלנות, התרשלות, אזלת יד, חוסר הנחיות ברורות או אם בכלל של הרבנות הראשית.
יוליה מלינובסקי: פה צריך לראות את התמונה הכוללת.
יוליה מלינובסקי: אני כמובן לא אחזור על הדברים של חבריי חברי הכנסת, כי אין דבר כזה.
יוליה מלינובסקי: לא יהיה דבר כזה.
יוליה מלינובסקי: כל מי שיושב כאן, תבינו, זה נגמר.
יוליה מלינובסקי: אתם לא תוכלו יותר להתעלל, לא משרד הפנים, לא רשות האוכלוסין וההגירה, לא רבנות.
יוליה מלינובסקי: כל דבר כזה, אנחנו לא ניתן לכם, ואם בשביל זה צריך חקיקה ואם זה צריך להיות בעיה קואליציוניות עם המפלגות הקואליציות, זה יקרה.
יוליה מלינובסקי: היה סטטוס קוו ויהיה סטטוס קוו.
יוליה מלינובסקי: אנחנו לא מושכים את החבל, הציבור החילוני, קרי עולים חדשים וכו', ואם בשביל זה צריך להשתמש בכל הכלים הפרלמנטריים, סגנית יושב ראש הכנסת, אנחנו נעשה את זה, מכל סיעות הבית.
יוליה מלינובסקי: אני צריכה שתבינו את המסר, כל היושבים.
יוליה מלינובסקי: גם אתמול משרד הפנים, הם נורא התעצבנו אבל הם הבינו את המסר, שזה לא יעבוד יותר, אז אנחנו נשמח לשמוע תשובות.
יוליה מלינובסקי: אני מאמינה, אדוני היושב ראש, שזה יהיו תשובות חצי-חצי, אבל הם גם כן צריכים להפנים את המסר לעבר ולהעביר את זה לקודקודים שלהם, מי שהוא הרב הראשי היום בישראל, בנו של הצדיק זכרונו לברכה וגם השני שהוא גם כן יוצא חבר העמים, אגב.
יוליה מלינובסקי: אבא שלו שרד בגטו.
יוליה מלינובסקי: לא בדקו בגטו כשרות ולא בדקו יהדות.
יוליה מלינובסקי: היו זמנים, אז המסר צריך לעבור.
יוליה מלינובסקי: שוב פעם, אם צריך כוחות פוליטיים, זה מה שיקרה ואחר כך אל תבואו בטענות.
אברהם נגוסה: כמובן אנחנו נמשיך פה בוועדה כמו שעשינו אתמול דיון חשוב בעניין הזכויות נגד האפליה שמתקיימת במשרד הפנים.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך להוריד את החסמים הבירוקרטיים וגם אפליות נגד העולים החדשים שהחליטו לבנות את ביתם פה במדינת ישראל.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך בדיון בהצעה הראשונה.
טלי פלוסקוב: זה אותו נושא.
אברהם נגוסה: בסדר גמור, אבל אני קודם כול אפנה למשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: כל משרד יכול להתייחס גם לשתי ההצעות.
אברהם נגוסה: אין הגבלות.
אברהם נגוסה: אני חושב שיש לי כמה שאלות שאני רוצה שבדיון נתייחס, בעיקר נציגי המשרדים השונים.
אברהם נגוסה: איזה סיוע, יעוץ, מידע ניתן לעולים על ידי משרד העלייה והקליטה בעניין זכויותיהם בעבודה ובדבר הגורם אליו הם יכולים לפנות במקרים בהם הם מופלים בעבודה?
אברהם נגוסה: אני רוצה שנציג משרד הקליטה והמשרדים האחרים יתייחסו בדבריכם.
אברהם נגוסה: איזו עבודה נעשית על ידי משרד העלייה מול מעסיקים ציבוריים למניעת ניצול העולים ותשלום משכורות נמוכות לעולים?
אברהם נגוסה: כיצד מפורסם המידע על קיומה של נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה של משרד הרווחה?
אברהם נגוסה: האם המידע מונגש לעולים ובאיזה שפות?
אברהם נגוסה: עדכון על סטטוס הטיפול בפניות לנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה בעניין אפליה על פי מוצא.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחסו כשאתם מציגים, משרדי הממשלה, לנושאים האלו.
אברהם נגוסה: אני רוצה בראש ובראשונה לשמוע את נציגת נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה, נועה נאמן.
<נועה נאמן: תודה.
<נועה נאמן: אנחנו בודקים בנציבות את הפניות שמגיעות אלינו לאורך השנים ופניות בנושא אפליה על רקע מוצא, שזה בדרך מתייחס לארץ מוצא, כי אנחנו מבדילים את זה מלאום, זאת אומרת פניות של ערבים על רקע אפליה במקומות עבודה, אנחנו מתייחסים אליהן כפניות על רקע לאום, אז הפניות על רקע מוצא, לאורך השנים חלה עלייה.
<נועה נאמן: אנחנו מדברים על בערך 4% של פניות כאלו, כשיש לנו בערך 700 פניות בשנה.
<נועה נאמן: בשנת 2016 היו לנו 30 פניות על רקע מוצא, אבל רוב הפניות הן של עובדים ממוצא אתיופי.
<נועה נאמן: יש לנו גם על רקע ארץ מוצא של עובדים מזרחים.
<נועה נאמן: לא מקבלים הרבה פניות מאוכלוסיית העולים מברית המועצות.
טלי פלוסקוב: הם פשוט לא פונים.
טלי פלוסקוב: זה לא אומר שלא קורה.
<נועה נאמן: זהו, ואני באה לומר שהדיון הזה חשוב לי כי הרבה פניות במקרים של עולים מרוסיה מגיעות אליכם, חברי הכנסת.
<נועה נאמן: פניות שמגיעות אליכם, חברי הכנסת, לדעתי חייבות להיות מופנות אלינו ישירות.
<נועה נאמן: קורה לי בהרבה מקרים שחברי כנסת מפנים אלינו פניות.
<נועה נאמן: אנחנו מטפלים בהן וגם מעדכנים את חבר הכנסת שהפנה איך טופלה הפנייה.
<נועה נאמן: איך זה מונגש?
<נועה נאמן: יש לנו כמובן דף פייסבוק.
<נועה נאמן: יש לנו עלונים שמופצים ברוסית.
<נועה נאמן: אני מתייחסת כרגע רק לברית המועצות ולא למוצאים אחרים.
<קריאה: אבל הילדה שנפגעה דוברת עברית.
<נועה נאמן: בדיוק, אז אני אומרת, מבחינת מידע מונגש, יש לנו דף פייסבוק ויש לנו אתר אינטרנט.
טלי פלוסקוב: מה השם של דף הפייסבוק?
<נועה נאמן: משרד העלייה והקליטה, אגב, גם הוא מפנה אלינו לעיתים פניות ישירות לטיפול אלינו.
<נועה נאמן: חשוב לנו לציין שאנחנו מטפלים בכל פנייה וגם תובעים את המעסיק במידת הצורך.
<נועה נאמן: הטיפול שלנו הוא גם בקבלה לעבודה וגם בתנאי עבודה וגם בפיטורין.