GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קריאה: והשאלה היא זו, רוסיה קיבלה את יהודיה בירושה מחורבות פולין, זו הייתה תוספת - - - והשאלה היא כזאת, האם כשאתה מסתכל אחורנית, מבחינתך המפגש הזה בין החלק - - - לבין רוסיה זו הייתה תאונה היסטורית או הצלחה היסטורית?
<קריאה: גם בשביל היהודים.
<לאוניד פרפיונוב: (אומר דברים בשפה הרוסית, להלן התרגום החופשי) יש לי השקפה רוסית על השאלה הזו.
<לאוניד פרפיונוב: על הדרך שבה יהודים נפגשו עם הרוסים.
<לאוניד פרפיונוב: לדעתי האישית, זה היטיב מאוד עם רוסיה.
<לאוניד פרפיונוב: זה הרחיב את התרבות הרוסית.
<לאוניד פרפיונוב: כבר אמרתי קודם לכן, להיות יהודי רוסי זה חלק מצורות רוסיה, אחד מסוגי הגורלות הרוסים.
<לאוניד פרפיונוב: הרבה דורות חיו בצורה זו בלבד.
<לאוניד פרפיונוב: הם לא עזבו את רוסיה לעולם, הם שירתו בצבא ברוסיה, וחייהם, הקריירה שלהם, השפה שלהם הייתה רוסית.
<לאוניד פרפיונוב: ובזה היופי של התרבות הרוסית, שהיא כל - כך רחבה, שהיא יכולה לקבל לתוכה את כולם, ואם היא מרגישה את הבן - אדם כאחד משלה, אז לעולם לא תשאל יותר שאלות על המקורות שלו.
<לאוניד פרפיונוב: אדון הסגן הנכבד, לא ידע שאת היצירה ממה מתחילה המולדת כתבו יהודים.
<לאוניד פרפיונוב: כן, נכון, במדינות אחרות שירים עם שם כמו ממה מתחילה מולדת, תמיד כותבים אנשים בעלי שם בתרבות.
<לאוניד פרפיונוב: אבל בכך העניין, ליהודים רוסים היה שם בתרבות, וכאשר הם כתבו ממה מתחילה המולדת, הם כתבו על רוסיה.
<לאוניד פרפיונוב: מה שכמובן הועיל לרוסיה.
<לאוניד פרפיונוב: האם זו תועלת ליהודים עצמם?
<לאוניד פרפיונוב: זו שאלה שלא נשאלת פה הרבה פעמים.
<לאוניד פרפיונוב: אבל כנראה, מאוד הרבה מאוד, ועל כך מדובר, מוזיקאים ואנשי במה - קוללו משפחותיהם, קוללו ההורים שלהם, בגלל שהם עזבו את החברה היהודית, עזבו את בית הכנסת.
<לאוניד פרפיונוב: אבל זו היה הבחירה שלהם.
<לאוניד פרפיונוב: כך זה היה בהיסטוריה.
<לאוניד פרפיונוב: לאוניד אוטיוסוב, לא השאיר לנו אף עדות אחת שהוא התחרט על כך שהפסיק להיות לזרוב וייסביין.
<לאוניד פרפיונוב: הוא פשוט הפך להיות אחד האומנים הרוסים הכי מפורסמים בחלק הראשון של המאה ה - 20.
<לאוניד פרפיונוב: הוא בחר לעצמו קריירה כזו, הוא לא נשאר בתוך החברה היהודית.
<לאוניד פרפיונוב: דוד טויסטרך היה תלמידו של פנחס סטולרסקי, שלא לימד אותם לנגן על הכינור מוזיקה יהודית מסורתית.
<לאוניד פרפיונוב: כמו שעשו מספר דורות של כנרים לפני - כן.
<לאוניד פרפיונוב: לנגן בחתונות ובלוויות.
<לאוניד פרפיונוב: הוא רצה עבורם קריירה פילהרמונית מפוארת.
<לאוניד פרפיונוב: ודוד פישל ויצ'ויסטרך שלאחר מכן נקרא פיודורוביץ', הפך להיות הכנר הכי דגול בכל תולדות האנושות.
<לאוניד פרפיונוב: במובן הזה, אני חושב שזה שימש לו לכנפיים גדולות, והיה יותר טוב שהוא לא ניגן רק בחתונות ולוויות, אלא ניגן בפני העולם, ומת אזכיר, לאחר הופעה בארמון בהולנד, לאחר ההופעה האחרונה.
<לאוניד פרפיונוב: למות בחזרות באולם כזה, זה כנראה אושרו של הכנר, ואין לנו את הזכות לשפוט אותו על כך שהפסיק להיות פישלביץ' והפך להיות פיודורוביץ'.
<לאוניד פרפיונוב: כך אני חושב.
<לאוניד פרפיונוב: מצטער שזה היה ארוך מדי.
<קריאה: קודם כל תודה רבה, לאוניד וג'נסיס על ההזדמנות הזאת, זה סרט באמת מדהים ונשאר טעם של עוד, אני מקווה שיהיה המשך.
<קריאה: השאלה היא כזאת, האם הסרט הזה הוקרן גם ברוסיה, איפה, באיזה הזדמנויות ומה היו התגובות, של הקהל, של הממשלה, של כל מסגרת שבה הוא הוקרן.
<לאוניד פרפיונוב: (אומר דברים בשפה הרוסית, להלן התרגום החופשי) הסרט הוא מיועד לטלוויזיה, ובסופו של דבר הוא יוקרן בשידור חי.
<לאוניד פרפיונוב: זה הוא ייעודו.
<לאוניד פרפיונוב: ברור שעל - פי האסתטיקה, מדובר על פנייה מהמסך, כמו גם הפנייה של מנחה הסרט.
<לאוניד פרפיונוב: כרגע יש תקופה של boom non fiction וכמו כן, הטכניקה מאפשרת להקרין באולמות ואנו מקרינים בצורה תיאטרלית, זאת אומרת באולמות.
<לאוניד פרפיונוב: הסרט השלישי הוקרן ב - 40 בתי קולנוע שזה נחשב להרבה מאוד בשביל סרט דוקומנטארי.
<לאוניד פרפיונוב: שברור היה שבסופו של דבר יוקרן בטלוויזיה, אבל אנשים הלכו לצפות בו.
<לאוניד פרפיונוב: אני בעצמי הייתי ב - 5 הקרנות בכורה.
<לאוניד פרפיונוב: במוסקבה, ב - 5 הקרנות בכורה בבתי - קולנוע שונים, ביקשו ממני.
<לאוניד פרפיונוב: טסתי להקרנת הבכורה בסנט פיטרסבורג וביקטירינבורג, במרכז יחצין.
<לאוניד פרפיונוב: בכל מקום היו האולמות מלאים, והתקבלתי בברכה.
<לאוניד פרפיונוב: נהגתי כך גם בסרטים הקודמים.
<לאוניד פרפיונוב: לדעתי זה דבר טוב.
<לאוניד פרפיונוב: כמו שאתם מבינים, יש מעט מאוד קהל שמורכב מיהודים רוסים.
<לאוניד פרפיונוב: אולי 5 אנשים שמורכבים מיהודים רוסים ביקטירינבורג, באולם דומה לזה, כל השאר רוסים, וצעירים רוסים.
<לאוניד פרפיונוב: ברוסיה הסרט מתקבל כמו סרט על התרבות שלהם, על הציוויליזציה שלהם.
<לאוניד פרפיונוב: ובאופן כללי, מתקבל בצורה יפה.
<לאוניד פרפיונוב: מאוד נעים שהרבה צעירים צפו בו, היות והשתדלנו לעשות את הסרט בצורה מודרנית, שימשוך את עניין הצעירים.
<לאוניד פרפיונוב: אחרת אם הם לא חיו אז, אי - אפשר להכריח אותם לצפות בסרט אם הוא ישעמם אותם בגלל השפה הקולנועית העתיקה.
אברהם נגוסה: אני אתן שאלה אחרונה, בבקשה.
<קריאה: (אומר דברים בשפה הרוסית, להלן התרגום החופשי) מדוע הפרויקט לא התייחס לפרק הזמן לאחר ברית המועצות וההיסטוריה הסופר מודרנית?
<קריאה: ולא הראה את תפקיד היהודים בהתהוות השכבה החדשה באוכלוסיה, של האוליגרכיה הרוסית?
<לאוניד פרפיונוב: (אומר דברים בשפה הרוסית, להלן התרגום החופשי) היות וזה לא היסטוריה, זה כבר זמנים מודרניים.
<לאוניד פרפיונוב: היות ומדובר בצורת חיים אחרת, צורת החיים שהחלה מההתפרקות בפולין, כמו שחשב, מדובר בתוצר לא צפוי.
<לאוניד פרפיונוב: אף אחד לא חשב אז כאשר חילקו את פולין שכתוצאה מכך רוסיה תהפוך להיות המדינה שאוכלוסיית היהודים בה היא הגדולה ביותר.
<לאוניד פרפיונוב: מדובר על הכרה ואי - הכרה, וההתנדנדות של ההתבוללות והמסורת.
<לאוניד פרפיונוב: כל זה קרה בפרק הזמן של 200 שנים ביחד, מה שהיה בספר המפורסם שהופיע בתחילת הסרט, וזה נגמר.
<לאוניד פרפיונוב: התחילה צורת חיים אחרת.
<לאוניד פרפיונוב: זה לא קשור להיסטוריה ההיא, וככל שהזמן חלף כך מושפעים פחות, האולגרכייה הרוסית פחות מכול מושפעת מיוצרי השיר ממה מתחילה המולדת.
<לאוניד פרפיונוב: זו מולדת אחרת, היסטוריה אחרת.
<לאוניד פרפיונוב: אני לא קשור לצורת החיים הזו.
<לאוניד פרפיונוב: לכן, פשוט מדובר בסרט אחר.
<לאוניד פרפיונוב: מדובר בנושא לסרט אחר.
<לאוניד פרפיונוב: היה לי חשוב לשים נקודה על אותה תרבות שאנחנו כולנו חזינו בה, הדורות האחרונים של ברית המועצות, ואשר אנשים שנולדו לאחר אותה תקופה, כעת כבר לא מבינים אותה.
<לאוניד פרפיונוב: את תקופת האוליגרכיה הם מבינים אבל את התקופה המתוארת לא.
<לאוניד פרפיונוב: ולכן הסרט נוצר כמו כן גם בשביל ילדינו שיוכלו להכיר תרבות ותקופה שלא הכירו.
<לאוניד פרפיונוב: תודה רבה.
אברהם נגוסה: אני רוצה גם להודות לאורחים שלנו, 150 חיילים שנמצאים פה והשתתפו וגם מתחיל כאן קורס סיום נתיב של צה"ל ואני מאוד מאוד מודה לכם שהשתתפתם בדיון.
אברהם נגוסה: אני מודה לכולם ואני סוגר את הישיבה, תודה שהגעתם לפה והשתתפתם.
אברהם נגוסה: אני שמח לראות שהרבה חברי כנסת הגיעו לדיון.
אברהם נגוסה: אמנם ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות היא ועדה מאוד פעילה ומקיימת דיונים רבים, אבל לא היה מקרה שכל כך הרבה כנסת הגיעו לדיון אחד.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה ייאמר לזכותו של חבר הכנסת משה גפני שהציע את ההצעה לסדר היום במליאת הכנסת והכנסת העבירה אלינו את הנושא לדיון.
אברהם נגוסה: מאוד חשוב לי לציין את חברי הכנסת הנוכחים – משה גפני, קסניה סבטלובה, חיים ילין, מאיר כהן, יואל רזבוזוב, יושב ראש האופוזיציה יצחק הרצוג, נחמן שי, איציק שמולי ועודד פורר.
אברהם נגוסה: נמצאים אתנו גם מנכ"ל משרד הקליטה, מזכ"ל הסוכנות היהודית ונציגים נוספים.
אברהם נגוסה: התכנסנו לדון בהצעה לסדר היום של חבר הכנסת משה גפני.
אברהם נגוסה: הנושא הוא הסוכנות היהודית: האם היא עדיין רלוונטית?
אברהם נגוסה: האם צריך אותה?
אברהם נגוסה: האם היא מועילה?
אברהם נגוסה: אלה שאלות שיועלו בדיון אותו נקיים בעקבות ההצעה.
אברהם נגוסה: אני פותח ואומר את דעתי.
אברהם נגוסה: בסוף הדיון נקבל החלטה ונגיש את המסקנות למזכירות הכנסת.
אברהם נגוסה: גם אני הייתי עולה חדש ומכיר ומוקיר את פעילות הסוכנות היהודית בתחום העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: אני חושב שהסוכנות רלוונטית.
אברהם נגוסה: קיבוץ גלויות במשימת הציונות וקיבוץ גלויות למדינת ישראל, עוד לא סיימנו את המשימה הזאת ולכן לסוכנות יש תפקיד בנושא הזה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את העמדות, אבל לעמדתי האישית הסוכנות כן רלוונטית.
אברהם נגוסה: אם צריך לתקן, צריך לתקן.
אברהם נגוסה: אם יש לתקן בעניין הרלוונטיות – כן.
אברהם נגוסה: אני אתן את זכות הדיבור לחבר הכנסת משה גפני להסביר ולהציג את עמדתו.
אברהם נגוסה: אני מבקש מחבריי חברי הכנסת להתאפק כי לאחר מכן ניתן לסוכנות היהודית להציג את עמדתה.
אברהם נגוסה: לאחר מכן ניתן לחברי הכנסת להתייחס לנושא.
אברהם נגוסה: בבקשה, חבר הכנסת משה גפני.
משה גפני: אני העליתי במליאת הכנסת את הנושא הזה לדיון ולאחר מכן ביקשתי להעביר את הדיון לוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בראשותך חבר הכנסת אברהם נגוסה.
משה גפני: אני חושב שזו ועדה חשובה, אני חושב שזו ועדה טובה שעושה גם את עבודתה ואני כמובן מכבד גם את האמירה שלך.
משה גפני: אני מתאר לעצמי שלא יהיה לי כאן רוב למה שאני הולך להגיד עכשיו, אבל בסדר, אני נמצא הרבה שנים בכנסת ויודע שגם להיות במיעוט זה דבר חשוב, גם כשאני באופוזיציה זה לא נורא וזה בסדר.
משה גפני: לכן אני רוצה להגיד את עמדתי.
מאיר כהן: זה לא קורה הרבה שאתה באופוזיציה.
משה גפני: זה קורה.
משה גפני: בקדנציה הקודמת הייתי באופוזיציה.
משה גפני: היה פי אלף יותר טוב מאשר עכשיו.
יחיאל חיליק בר: אתה שכחת מה זה אופוזיציה.
יצחק הרצוג: גפני, אני זוכר מה הבטחת לי באופוזיציה.
יצחק הרצוג: לא קיימת.
אברהם נגוסה: חבריי, רשות הדיבור לחבר הכנסת משה גפני.
משה גפני: אני מבקש לומר אדוני היושב, חברי הכנסת, האורחים.
משה גפני: מדינה בת שבעים, מדינה שהכול נעשה בה באופן פורמלי בוודאי עם פיקוח של יועץ משפטי ושל מערכת שלמה שצריכה לדאוג לכולם בשווה.
משה גפני: היא צריכה לדאוג לכל האזרחים.
משה גפני: צריכים לדאוג לאלה שנמצאים במרכז, לאלה שנמצאים בפריפריה, צריכים לדאוג לערבים, צריכים לדאוג לחרדים, צריכים לדאוג לציונות דתית.
משה גפני: לכולם צריך לדאוג על פי כללים שמדינה מתוקנת – לא בחמש השנים הראשונות שלה ואפילו לא בשלושים השנים שלה אלא אחרי שבעים שנים – זאת כבר מדינה שעברה את כל התהליכים שהיה צריך לעבור והמדינה הזאת צריכה לעסוק בקליטת עלייה על כל המשתמע מכך, לקיבוץ גלויות כפי שאדוני היושב ראש אמר.
משה גפני: זה קריטי מבחינת המציאות של מדינת ישראל.
משה גפני: היא צריכה לעשות את זה.
משה גפני: התעוררתי לעניין הזה כשהיו אצלי בוועדה דיונים על קק"ל.
משה גפני: גם שם לא כל כך הבנתי.
משה גפני: זאת אומרת, אנחנו במדינה, צריך לקנות קרקעות, צריך לבנות בתים, מדינה צריכה לעשות את זה.
משה גפני: מדינה צריכה לעשות את זה עם הכללים שלה.
משה גפני: אני מבקש שהמדינה תגיד את האמת, שהיא תגיד למה צריך להחזיק את קק"ל ולמה צריך להחזיק את הסוכנות היהודית.
משה גפני: למה צריך להחזיק אותן.
משה גפני: אם מדובר על דברים חשובים שהסוכנות עושה, שאני לרגע לא מתעלם מהעניין הזה ואני לא בא בטענות, יקום מי שיקום ויגיד שהוא בא לארץ עם הסוכנות אבל מה התפקיד של משרד הקליטה?
משה גפני: זה לא התפקיד של המשרד שהוא צריך לעשות?
משה גפני: לשם מה יש מדינה מסודרת עם כללים?
משה גפני: לא רוצים לתת לחרדים, לא נורא, זה בסדר, אבל לא רוצים לתת לערבים?
משה גפני: לכן יש את הסוכנות?
משה גפני: תגידו.
משה גפני: זה בסדר ואני לא מתווכח.
משה גפני: אני רק רוצה את האמת.
משה גפני: מדינה בת שבעים שיש לה משרדי ממשלה – אגב, יותר מדי.
משה גפני: אתמול התברר לי כמה משרדים יש, היה דיון לגבי ליצמן, אם הוא יהיה שר או סגן שר, התברר שיש המון משרדים, יותר ממה שחשבנו אי פעם.
משה גפני: התפקיד של ליצמן הוא באמת חשוב ואני מקווה שהעניין הזה יסתדר אבל מדינה עם משרדים, מדינה עם כללים, מדינה שדואגת לכל אזרחיה והיא עושה את כל העבודות בכל הנושאים שקשורים לשיכון, לחינוך, לרווחה, לבריאות, לקליטה, זה התפקיד שלה.
חיים ילין: אמרת את המצע של יש עתיד.
משה גפני: אם זה המצע של יש עתיד, אני שמח שאני יכול להגיד את זה.
מאיר כהן: לא לגבי הסוכנות.
משה גפני: אם זה המצע של יש עתיד, המסקנה שלכם לגבי הסוכנות היא כמו המסקנה שלי.
<קריאה: התבלבלת.
משה גפני: לא התבלבלתי.
משה גפני: תאמין לי.
אברהם נגוסה: חבר'ה, זה מאוד מעניין לשמוע את ההסכמה בין יש עתיד ליהדות התורה.
אברהם נגוסה: משה גפני עדיין ברשות הדיבור.
משה גפני: אני מסיים.
איציק שמולי: גפני, יש לי שאלה אמיתית.
איציק שמולי: האם אתה יכול להגיד את אותו הדבר על מוסדות הגמ"ח המפוארים, ואני לא אומר בציניות, שבגלל שיש משרד רווחה, נבטל את הפעילות של הגמ"ח?
משה גפני: אני עסקתי במגזר השלישי ואני הייתי נגד זה שמשרד האוצר הלאים את האחיות בבתי הספר והוא נתן את זה לשוק הפרטי.
משה גפני: אני אמרתי אז – אני כאן הכי ותיק - - -
בצלאל סמוטריץ': הפריט.
בצלאל סמוטריץ': לא הלאים.
משה גפני: הלאים, הפריט, אני לא יודע כלום בעברית.
משה גפני: אני רק יודע דבר אחד, שאני אמרתי אז בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות עת התקיים הדיון הזה, והאוצר הגיע ואמר שיהיה יותר טוב, אמרתי שלא תהיינה יותר אחיות בבתי הספר.
משה גפני: הדור הצעיר שלומד היום בבתי הספר לא יודע שפעם היה מושג כזה, שהייתה אחות בבית ספר.
משה גפני: אני בעד שאת הגמ"חים יעשה משרד הרווחה אבל אתה יודע כמוני שהמגזר השלישי יותר ויותר צריך לעשות פעולות שהמדינה לא עושה וזה לא בסדר.
משה גפני: חבר הכנסת שמולי, אתה לא צריך להגיד את זה רק על גמ"חים.
משה גפני: אתה יכול להגיד את זה על מיליון דברים.
בצלאל סמוטריץ': גפני, אני מרוצה ממך כי הפכת ציוני אדוק, מקדש את המדינה ורוצה שהמדינה תעשה את הכול.
בצלאל סמוטריץ': אני חותם על זה.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', אבל אני מבקש חבריי חברי הכנסת, יש תור ואנחנו ניתן לכל אחד להציג את עמדתו.
אברהם נגוסה: תנו לחבר הכנסת משה גפני לסיים את דבריו.
משה גפני: אני מסיים אדוני היושב ראש.
משה גפני: אני ביקשתי להעלות את הנושא הזה לדיון.
משה גפני: אני מבקש שנהיה כולנו אמיתיים ונגיד למה זה קורה, מה רוצים להרוויח בעניין הזה, למה לא הממשלה, האם רוצים להדיר קבוצות באוכלוסייה ודרך הסוכנות אפשר לעשות את זה.
משה גפני: רק תגידו את האמת.
משה גפני: זה הכול.
משה גפני: לא מעבר לזה.
אברהם נגוסה: נשמע את נציג הסוכנות, מזכ"ל הסוכנת היהודית, ג'וש שוורץ.
<ג'וש שוורץ: אני מברך על הדיון הזה.
<ג'וש שוורץ: אני מאוד שמח להיות כאן כי זו באמת ההזדמנות לדבר, להציג ולשים על השולחן את כל הדברים המדהימים והחיוניים שהסוכנות עושה למען מדינת ישראל והעם היהודי.
<ג'וש שוורץ: אני גם שמח לראות כאן היום כל כך הרבה חברי כנסת שהנושא של הסוכנות והתפוצות יקר לליבם.
<ג'וש שוורץ: קודם כל, אני רוצה לומר כמה מלים על החיוניות של הסוכנות היהודית.
<ג'וש שוורץ: אנחנו כוללים בתוכנו את כל הקהילות היהודיות בעולם, את הארגונים הציוניים.
<ג'וש שוורץ: דרך הפעילות בסוכנות, בקהילות, במגביות, בפדרציות, מאות אלפי יהודים בעולם מחוברים ליהדותם ולמדינת ישראל.
<ג'וש שוורץ: אנחנו דואגים דרך הפעילות של יהודים בכל העולם באמצעות הסוכנות שיהיה איפא"ק חזק בעוד עשרים שנים, שיהיה משאב עתידי של עולים, למנוע התבוללות.
<ג'וש שוורץ: כשאנחנו מדברים על אחוזים, בין חמישים לשבעים אחוזים התבוללות בתפוצות.
<ג'וש שוורץ: החיוניות של הקירוב בין התפוצות לישראל ולמרכיב של ישראל כחלק מבניית הזהות היהודית הוא משהו שהיום הוא קריטי ואסטרטגי לעם היהודי והסוכנות היא הגוף שאמון על הנושא הזה מטעם מדינת ישראל.
<ג'וש שוורץ: אנחנו לא פועלים בוואקום.
<ג'וש שוורץ: יש לנו מעמד מיוחד, חוק מעמד הסוכנות.
<ג'וש שוורץ: יש תיאום בין הממשלה לבין הסוכנות היהודית בראשות יושב ראש הסוכנות וראש ממשלת ישראל.
<ג'וש שוורץ: כל הפעילות של הסוכנות מתואמת.
<ג'וש שוורץ: אנחנו עושים פעילות לבקשת הממשלה.
<ג'וש שוורץ: כל הכסף שהעם היהודי מגייס בעולם באמצעות הסוכנות מוקדש לנושאים שמתואמים עם מדינת ישראל.
<ג'וש שוורץ: יש גם נושאים שיותר קל לגוף לא ממשלתי לטפל בהם כמו עלייה, לפעול במדינות שאין אתן יחסים דיפלומטיים, לבצע מבצעי חילוץ.
<ג'וש שוורץ: לכן כל הנושא הזה של הלא ממשלתיות אבל בתיאום, הוא הפורמולה שעובדת מאז הסוכנות היהודית הקימה את מדינת ישראל.
<ג'וש שוורץ: כמה נתונים.
<ג'וש שוורץ: אנחנו בעיצומו של גל עלייה.
<ג'וש שוורץ: אנחנו רואים מספרים של שלושים אלף עולים.
<ג'וש שוורץ: לפני שנתיים ראינו את המספר הגבוה של עולים ממערב אירופה מאז קום המדינה, 10,000 עולים.
<ג'וש שוורץ: למעלה מ-10,000 כל שנה מאוקראינה ורוסיה.
<ג'וש שוורץ: אנחנו דואגים לזה.
<ג'וש שוורץ: אנחנו מטיסים את העולים, עושים עידוד עלייה והכול כמובן בתיאום והנחיה של משרד הקליטה ותכף נשמע, אני בטוח, ממנכ"ל משרד העלייה והקליטה כמה השותפות בינינו קיימת כי אנחנו עם הרגליים בקרקע בקהילות יהודיות והם הגוף המקצועי האמון על הנושא.
<ג'וש שוורץ: אנחנו מביאים לכאן כמה שיותר בני נוער לחבר אותם למדינת ישראל ולזהותם היהודית, במסגרות של הסוכנות ושהיא שותפה בהן יחד עם משרד ראש הממשלה, פרויקטים כמו מסע, תגלית, החוויה הישראלית.
<ג'וש שוורץ: אנחנו מביאים למעלה משישים אלף בני נוער לחוויה בארץ, לחבר אותם למדינת ישראל ולזהותם היהודית.
<ג'וש שוורץ: הם חוזרים ואנחנו יודעים שיש קשר ישיר בין מנהיגות יהודית בתפוצות לבין שהות בארץ.
<ג'וש שוורץ: אנחנו הגוף הגדול והמרכזי שעוסק בנושא הזה.
<ג'וש שוורץ: אנחנו פועלים גם בחברה הישראלית.
<ג'וש שוורץ: אנחנו תומכים בנוער בסיכון, למעלה מ-10,000 בני נוער בתכניות שלנו לנוער בסיכון.
<ג'וש שוורץ: אנחנו הבעלים של עמיגור שבנינו לבקשת ממשלת ישראל.
<ג'וש שוורץ: החברה המשכנת השנייה בגודלה עם עשרים אלף יחידות דיור שהעם היהודי העמיד לשכבות הכי חלשות במדינת ישראל.
<ג'וש שוורץ: אנחנו גם בונים.
<ג'וש שוורץ: עכשיו חתמנו עם משרד השיכון ועם משרד האוצר על תכנית לאומית לבנות 2,600 יחידות דיור לחלשים ביותר, שהסוכנות תעמיד את היחידות לכל השכבות החלשות במשק.
<ג'וש שוורץ: בנינו בכל הארץ 1,500 פרויקטים פיזיים, מתנ"סים, בתי ספר, מכללות, מרכזי תרבות.
<ג'וש שוורץ: כל זה תרומה של העם היהודי.
<ג'וש שוורץ: מעבר לכסף, מה שבעיני הכי חשוב זאת המעורבות וזה שמקבלים אותם למולדתם ולזהות היהודית שלהם.
<ג'וש שוורץ: מעבר לכסף.
<ג'וש שוורץ: זה שהם פעילים בפדרציות, במגביות, בתנועות נוער, מסתובבים עם השליחים שלנו.
<ג'וש שוורץ: המפעל הציוני הלאומי הזה שמגייס את העם היהודי, זה מה שחשוב הרבה יותר מהכסף.
<ג'וש שוורץ: כמה מלים לגבי הכסף כי שמעתי את מה שסיפרת במליאה.
<ג'וש שוורץ: התקציב של הסוכנות מבוסס על תרומות של יהודים.
משה גפני: אני בעד מה שאמרת כאן.
משה גפני: אני לא מתכחש לעניין הזה אבל למה למשל את השיכון?
משה גפני: יש משרד שיכון במדינת ישראל.
משה גפני: תעזרו למדינה אבל למה לא משרד השיכון?
משה גפני: לגבי חברת עמיגור, אני גרתי באופקים 22 שנים ומבחינתי עמיגור היא מפעל עצום אבל הגיע הזמן שהכול יעבור למשרד.
משה גפני: תעזרו, תהיו מעורבים, אני לא אומר שלא, אבל יש משרד שיכון.
משה גפני: כמה בניתם באום אל פאחם?
משה גפני: סתם שאלה.
משה גפני: אולי בצלאל סמוטריץ' יענה עליה.
בצלאל סמוטריץ': גפני, זה מה שמעניין אותך?
נחמן שי: גפני, לא איבדת את זה למרות המשבר הממשלתי הקצר.
<ג'וש שוורץ: אני רוצה להגיד לך שאנחנו בתחום הדיור כי ממשלת ישראל פנתה אלינו וביקשה מאתנו לבנות.
משה גפני: אני מבקר את ממשלת ישראל.
<ג'וש שוורץ: אנחנו מכרנו במבצע הדיור הציבורי את רוב הדירות ומשרד השיכון ביקש מעמיגור, ולא מעמידר, לנהל אותן.
<ג'וש שוורץ: הממשלה ביקשה מאתנו.
משה גפני: יש לי ביקורת על הממשלה.
<ג'וש שוורץ: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שאמרת לגבי המגזרים.
<ג'וש שוורץ: קודם כל, אנחנו פועלים לטובת כלל אזרחי מדינת ישראל בכל המגזרים, במגזר הבדואי, הערבי, הדרוזי והחרדי.
<ג'וש שוורץ: הבאתי לכאן כמה נתונים על כמה הסוכנות מושקעת בעולם החרדי במדינת ישראל.
משה גפני: החרדים, לא חשוב.
<ג'וש שוורץ: רק דוגמה.
<ג'וש שוורץ: יש לנו תכנית שנקראת פותחים עתיד שזאת תכנית נפלאה לנוער בסיכון בפריפריה והיא פועלת עם הבדואים, היא פועלת עם ערבים, היא גם פועלת בארבע מקומות במגזר החרדי.
משה גפני: דיברת על תכנית מסע.
משה גפני: החרדים לא שם.
<ג'וש שוורץ: הם כן שם.
<ג'וש שוורץ: תכף אני אומר לך.
משה גפני: הם לא שם.
<ג'וש שוורץ: הם שם.
משה גפני: על הסוכנות אתה יודע יותר טוב ממני.
משה גפני: על הממשלה אני יודע יותר טוב.
משה גפני: אני מעביר כסף למסע ולתגלית.
<ג'וש שוורץ: כאשר חבר הכנסת יעקב אשר היה ראש עיריית בני ברק, הוא השיק יחד עם הסוכנות היהודית תכנית לנוער בסיכון בבני ברק, פותחים עתיד.
<ג'וש שוורץ: למסגרות של כל תכניות החוויה שאנחנו מביאים, חוויה ישראלית, מגיעים 5,000 חרדים לתכניות חרדיות.
<ג'וש שוורץ: יש לנו בית אולפנה, תכנית בירושלים לקליטת בנות חרדיות מברית המועצות.
<ג'וש שוורץ: הקרן לביטחון של הסוכנות סיפקה אמצעי מיגון ל-22 קהילות חרדיות בחוץ לארץ, בעיקר באירופה.
<ג'וש שוורץ: אנחנו פועלים בכל התחומים האלה.
<ג'וש שוורץ: אני רוצה לסכם כי אני יודע שיש כאן הרבה מאוד חברי כנסת שרוצים לדבר ואני רוצה לומר שאני חושב שסכום מיליארד ושלושה מיליון שקלים, שזה התקציב של הסוכנות, אנחנו משקיעים את כולו לפעילות אסטרטגית למען מדינת ישראל והעם היהודי, הוא חיוני ביותר.
<ג'וש שוורץ: לפני שאני מעביר בחזרה את זכות הדיבור, מאחר ולא רציתי שישמעו רק ממני, רציתי שתשמעו באמת ממישהו שהסוכנות הייתה בשבילו באמת רלוונטית.
<ג'וש שוורץ: הבאנו לכאן עולה שעלה מאוקראינה, רופא שעלה, התחיל את הפעילות שלו עם הסוכנות בגיל 13, עלה לארץ דרך מסע, למד בישיבה אצל הרב קמינייצקי והוא נמצא כאן היום והוא רוצה לספר למה בשבילו הסוכנות היהודית רלוונטית.
<אולג אורי בן ציון: שלום.
<אולג אורי בן ציון: תודה רבה שהזמנתם אותי.
משה גפני: בזכותי הזמינו אותך.
<אולג אורי בן ציון: הלילה, עת הייתי בתורנות בבית חולים, לא האמנתי שאני אגיע לכאן.
<אולג אורי בן ציון: הסיפור שלי הוא בעצם סיפור של בן אדם אחד, אחד מאלה שעלו ארצה בעזרת הסוכנות.
<אולג אורי בן ציון: פעם ראשונה שאני הכרתי את הסוכנות, זה היה בגיל 13 עת למדתי בתיכון אור אבנר באוקראינה, בית ספר של חב"ד.
<אולג אורי בן ציון: ארגנו לנו איזשהו טיול שאני מניח שזה היה די דומה לתגלית אבל לא בדיוק תגלית.
<אולג אורי בן ציון: אז ראיתי את הארץ וגם נוצר בנפשי גרעין הציונות.
<אולג אורי בן ציון: מאז היה יחסית קל כי כבר היה לי כיוון והחלטתי שאני כנראה אעלה ארצה אחרי סיום בית הספר, מה שלא קרה מיד.
<אולג אורי בן ציון: סיימתי את בית הספר התיכון והתקבלתי מיד ללימודי רפואה.
<אולג אורי בן ציון: ידעתי שאחרי שאני מסיים, כנראה שאני אעלה ארצה.
<אולג אורי בן ציון: סיימתי את הלימודים והמקום הראשון אליו הלכתי היה הסוכנות.
<אולג אורי בן ציון: לשמחתי בדיוק באותה שנה פתחו איזשהו פרויקט, זאת הייתה ממש התחלה של פרויקט מסע רופאים, ואז לא עליתי אלא הגעתי לכאן כתייר עם קבוצה של רופאים.
<אולג אורי בן ציון: הגענו לבאר שבע, למדנו שם למבחן, עברתי את המבחן עם קבוצה של רופאים.
<אולג אורי בן ציון: רוב האנשים עברו את המבחן.
<אולג אורי בן ציון: זה ממש היה הניסיון הראשון בתחום הזה ודי מוצלח.
<אולג אורי בן ציון: אחרי כן עשיתי עלייה.
<אולג אורי בן ציון: גם את העלייה עשיתי במסגרת התכנית של הסוכנות.
<אולג אורי בן ציון: זה היה באשדוד.
<אולג אורי בן ציון: שם הייתי במשך שנה, למדנו עברית, התכוננו, עשינו התמחות בבית חולים, שירות צבאי ואז התנתקתי מהסוכנות לשבע שנים.
<אולג אורי בן ציון: לשמחתי לפני כשנתיים הכרתי את אשתי והתגלה שגם היא רופאה ועלתה בדיוק כמוני, כעבור שש שנים, באותה מסגרת של התכנית של הסוכנות.
משה גפני: לך זה לא משנה אם זאת הסוכנות או משרד הקליטה, העיקר שיעשו את הדבר הזה.
<אולג אורי בן ציון: כן.
<אולג אורי בן ציון: עבורי זה לא משנה.
<אולג אורי בן ציון: אני רק מספר ואומר שלא הכרתי משהו אחר.
אברהם נגוסה: נשמע את חבר הכנסת יואל רזבוזוב.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהדיון הוא לא ענייני כי מה שעושה הסוכנות בשנה עולה בדיוני הוועדה אליהם אפשר לבוא.
יואל רזבוזוב: אם לא אוהבים משהו, אפשר לבוא ולהעלות טענות, אם באמת צריך לתקן משהו.
יואל רזבוזוב: איך שאני זוכר, פעם בשנה עושים דיון כזה.
יואל רזבוזוב: לגבי השאלה למה משרד העלייה והקליטה לא יכול לעשות את זה, כי מדינה לא יכולה לפעול בתוך מדינה אחרת.
יואל רזבוזוב: יש חוקים.
משה גפני: יש לזה פתרון.
יואל רזבוזוב: אי אפשר לבוא ולשכנע אזרחי מדינה אחרת לעבור מדינה ולהחליף מדינה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהדיון הזה, דווקא בעיתוי הזה, הוא פשוט התנגחות שלכם, שלך, מול יהדות ארצות הברית.
יואל רזבוזוב: כך אנחנו רואים את זה כי התקופה היא הכי רגישה.
יואל רזבוזוב: לפני שבועיים-שלושה התקיים חבר הנאמנים, ישבו כאן עם הרבה מחברי הכנסת - - -
משה גפני: אני העליתי את זה לפני כמה חודשים במליאה.
יואל רזבוזוב: את הנתון הזה לא ידעתי, אבל לא משנה.
אברהם נגוסה: קודם כל, הדיון הזה הוא דיון ענייני.
משה גפני: אני באופן עקרוני חבר כנסת לא ענייני.
אברהם נגוסה: הדיון הזה מתקיים לפי תקנון הכנסת.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו עדים לכך שבשנה האחרונה, בשנתיים האחרונות, אנחנו רואים את הקרע בעם היהודי.
יואל רזבוזוב: אנחנו רואים, אנחנו חשים ומרגישים את התסכול.
יואל רזבוזוב: בא חבר הנאמנים של הסוכנות ואומר שהם מתוסכלים, אתם פשוט לא רוצים אותנו.
יואל רזבוזוב: זה שהדיון נפל בדיוק עכשיו כאשר אנחנו בתקופה הכי רגישה, אני חושב שזה מצער שזה כך ואפשר אולי למנוע את זה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהדיון הוא לא ענייני כי את כל הדברים האלה – הסוכנות מציגה את מה שהיא עושה – אפשר להציג.
יואל רזבוזוב: אני מסכים שיש עוד גופים שעושים עלייה ויש גם דברי טעם, אבל אני חושב שאנחנו נמצאים במשבר עם יהדות התפוצות וזה לא המקום לזה.
אברהם נגוסה: אני מבקש מחברי הכנסת לקצר.
קסניה סבטלובה: כבוד היושב ראש וחבר הכנסת גפני, אני דווקא מברכת מאוד על הדיון.
קסניה סבטלובה: אני חושבת שזה דיון מאוד חשוב כי נכון, מזה זמן מה אנחנו שומעים ואנחנו גם רואים ומרגישים ניסיונות של משרדי ממשלה שונים להפוך את הסדרים ולטעון טיעונים שחלקם הגיוניים וחלקם לא.
קסניה סבטלובה: השאלות האלה חייבות לקבל תשובות וטוב שהן עולות כאן, בפורום הזה, ויש כאן באמת קשת רחבה מאוד של חברי כנסת, וזה לא דבר נדיר בוועדה שלך, כבוד היושב ראש.
קסניה סבטלובה: השורות ממשיכות להתרחב.
קסניה סבטלובה: לי כמובן, חבר הכנסת גפני, יש זיכרון אמוציונאלי חם ורגשי כלפי הסוכנות מהימים בהם אני עצמי הייתי עולה.
קסניה סבטלובה: עליתי בשנת 1991, עברתי דרך האולפנים של הסוכנות במוסקבה, וכל מה שנאמר לגבי העלייה, עידוד העלייה, אלה דברים שהמדינה שלנו לא יכולה לעשות והסוכנות כן יכולה לעשות.
קסניה סבטלובה: אני לא ארחיב על זה כי כבר התייחסו לזה.
קסניה סבטלובה: תכניות כמו מסע ומחנות קיץ, דווקא לא הייתי באחד מהם, אני יודעת שזאת הכנה נפלאה לאלה שרוצים לבוא ולחיות ולהרגיש את הטעם של מדינת ישראל.
קסניה סבטלובה: מה שבעיני חשוב מכל זה כמובן הקשר בין ישראל לתפוצות.
קסניה סבטלובה: נכון, מדינת ישראל תחגוג שבעים שנים אבל מה לעשות שחלק ניכר מהעם היהודי עדיין נמצא בתפוצות ואנחנו חייבים כיהודים שיהדות העולם חשובה לנו, וחשוב לנו הקשר הזה, אנחנו חייבים להתמיד בקשר הזה.
קסניה סבטלובה: אני יכולה לומר גם לאור כל מה שקורה, התהפוכות של הממשלה הנוכחית שאתה חבר הכנסת גפני חבר בה - - -
משה גפני: לא חבר בממשלה.
קסניה סבטלובה: לא חבר בממשלה, אבל באמצעות הנציג המתפטר שלכם הייתם בממשלה.
קסניה סבטלובה: אנחנו רואים פגיעה אנושה בקשר שלנו עם יהדות התפוצות.
קסניה סבטלובה: הנסיגה ממתווה הכותל, הפגיעה במערכי הגיור, חוסר הרצון לקדם כל פתרון שיקרב אותנו ליהדות העולם.
קסניה סבטלובה: כן, אלה הם דברים מצערים.
קסניה סבטלובה: ממשלות ישראל קמות ונופלות אבל הסוכנות היהודית כגוף מבוסס, כגוף ותיק, כגוף שעושה את זה במהלך עשרות שנים ומנסה למצוא את המכנה המשותף, זה מה שחשוב לי.