GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יחיאל חיליק בר: אני רוצה לגלות למדינת ישראל משהו שאולי היא לא יודעת.
יחיאל חיליק בר: אין תחליף לסוכנות.
יחיאל חיליק בר: אני אומר לכם שאנחנו נמצאים בעידן – הרב קריב יספר לכם – כמה עמותות וגורמים פרטיים עושים פרטים שהמדינה צריכה לעשות וזה בסדר.
יחיאל חיליק בר: המדינה נניח לא יכולה לעשות הכול.
יחיאל חיליק בר: אנחנו נמצאים במצב שהמדינה מפריטה דברים כי היא לא יכולה לעשות אותם או שנכנסים למקומות שהמדינה לא יכולה לעשות כל מיני עמותות, אם אלה עמותות לילדים במצוקה, לעולים ולדברים אחרים.
יחיאל חיליק בר: עכשיו פתאום יש איזושהי מחשבה שהמדינה יכולה לעשות מה שהסוכנות עושה?
יחיאל חיליק בר: אנחנו נגלה אם האיוולת הזאת במקרה תקרה שהמדינה לא יכולה להיכנס לנעליים האלה של הסוכנות.
יחיאל חיליק בר: אין לה לא את הניסיון, לא את הכלים, לא את הקשרים לעשות את מה שהסוכנות היום עושה והסוכנות כבר מזמן היא לא רק עלייה – זה קודם כל עלייה – אלא זה חינוך לציונות, זה קידום של צעירים וזה בתוך החברה הישראלית.
יחיאל חיליק בר: רק בעיר ממנה אני בא, צפת, ובעיר בה אני גר היום, ירושלים, אני רואה את הדברים שהסוכנות עושה עם עולים בתוך החברה, בתוך הקהילה בישראל ולא רק בקהילות בטורונטו ובניו-יורק.
יחיאל חיליק בר: אני לא רוצה להרחיב בנתונים שבטח כולם כבר נתנו כאן במהלך השעה אלא רק לומר שהסוכנות, מעבר לזה שהיא סמל, גם למערך הזה שהקים את המדינה כולו ולמכלול הגופים שהקימו את המדינה, בוודאי היא סמל לחיזוק העלייה, לחיזוק הציונות, לחיזוק התודעה היהודית, המודעות, החשיבות, המלחמה בהתבוללות.
יחיאל חיליק בר: במשלחת שאני הייתי בארצות הברית, כמה שלא הערכתי את הסוכנות, הבנתי כמה אתם עושים ואנחנו לא יודעים.
יחיאל חיליק בר: לכן אני מאוד מקווה – ושזה יעבור גם לגפני – שהמדינה תחדל מלהשתעשע ברעיון הזה של פירוק הסוכנות והחלפתה גם כי היא לא תצליח וגם בגלל שהסמל הזה שהוא הרבה מעבר לסמל חייב להישאר ולפעול בשבילנו, בשביל עתיד העם היהודי.
יחיאל חיליק בר: אני מאחל לכם בהצלחה.
יחיאל חיליק בר: אני חייל במאבק הזה, אם יהיה.
יחיאל חיליק בר: באמת שאפו גדול על כל מה שעשיתם.
אברהם נגוסה: חבריי חברי הכנסת, עכשיו אנחנו עוברים למנכ"ל משרד העלייה והקליטה, מר אלכס קושניר.
אלכס קושניר: אני הרבה בוועדה הזאת ואף פעם לא ראיתי כל כך הרבה חברי כנסת כאן.
אלכס קושניר: רק לברך על ההיענות ועל הרצון להשתתף במפעל הזה שנקרא עלייה וקליטה.
אלכס קושניר: אני יכול רק להתייחס לפן המקצועי ולשיתוף הפעולה שיש לנו עם הסוכנות היהודית ואני יכול להגיד לכם שהיום אנחנו נמצאים בתקופה שלפי דעתי מאז שנות ה-90 לא הייתה בשיתוף הפעולה.
אלכס קושניר: יש לנו פרויקט לאומי לעידוד עלייה שבדיוק בשבוע שעבר הממשלה אישרה תקצוב לשלוש שנים בסך 24 מיליון שקלים כל שנה.
אלכס קושניר: זאת פעילות משותפת שלנו עם הסוכנות היהודית ועם ההסתדרות הציונית כאשר המטרה היא בעצם לנצל את היתרונות היחסיים שיש לכל גוף וגוף.
אלכס קושניר: ברור לכולם שהמדינה כמדינת ישראל לא יכולה לפעול בחוץ לארץ לטובת עידוד עלייה כי זאת עבירה על החוק בכל מדינה, ולכן רק גוף לא ממשלתי כמו הסוכנות יכול לעשות דבר כזה, מה גם שלסוכנות ולהסתדרות הציונית יש תשתית מתאימה למפעל הזה שנקרא עידוד עלייה.
אלכס קושניר: אני חושב שהיום אנחנו נמצאים במצב ששיתוף הפעולה בינינו לבין הסוכנות מייצר סינרגיה ולא סתם אנחנו עדים לגל עלייה.
אלכס קושניר: גם בקליטה, כל ההפעלה של מרכזי הקליטה שהם בבעלות הסוכנות והם בתקצוב שלנו, זה דבר מדהים ואנחנו רואים גם כאן סינרגיה וקליטה מוצלחת של עולים.
אלכס קושניר: לכן אני לא מסכים עם אמירות כמו שהמדינה לא עושה שום דבר בתחום העלייה והקליטה.
אלכס קושניר: זה ממש לא נכון.
אלכס קושניר: אנחנו כמשרד עומדים בראש התהליך הזה ובראש המערך הזה ויש לנו שיתוף פעולה מדהים עם הסוכנות היהודית.
אלכס קושניר: אני רק יכול לאחל ששיתוף הפעולה הזה יימשך ויגדל.
אברהם נגוסה: נציג התנועה למען איכות השלטון בישראל, עורך דין תומר נאור.
<תומר נאור: תודה רבה לוועדה שהזמינה אותנו לדבר היום.
<תומר נאור: אנחנו כאן אבל קטונו לדבר האם צריך או לא צריך את הסוכנות.
<תומר נאור: אני אבקש להתחבר בקצרה לדברים שאמרו חברי הכנסת מאיר כהן ואלעזר שטרן.
<תומר נאור: הסוכנת היא גוף נהדר, חיובי, ראוי, רצוי, הייתי שליח, עבדתי הרבה שנים עם נוער חוץ לארץ.
<תומר נאור: לא לבטל אבל כן לבקר.
<תומר נאור: אנחנו בשלוש השנים האחרונות, מה שהתחיל בסוגיה של שמרכז הקליטה במבשרת שכבוד יושב הראש מכיר, גילינו שהיום אין אף רגולטור שמפקח על הסוכנות כמו שצריך.
<תומר נאור: לא משרד האוצר, לא רשות מקרקעי ישראל, לא משרד הבינוי והשיכון וגם לא אגף הביטוח ושוק ההון.
<תומר נאור: הסוכנות היא גוף שמגלגל סכומי עתק בכסף ציבורי ואין אף אחד שיודע לומר לנו כמה נכסים הם מחזיקים, כמה נכסים הם מעבירים לקופת הפנסיה עבור חובות אקטוארים, לאן הולך הכסף שהוא כסף ציבורי והפתרון הוא שקיפות.
<תומר נאור: הפתרון הוא החלה של ביקורת של מבקר המדינה.
<תומר נאור: דיברו כאן על הקרן הקיימת לישראל שנמצאת בתהליכים.
<תומר נאור: אנחנו לא נבקר את פעילות הסוכנות משום שהפעילות של הסוכנות היא חשובה וראויה ואנחנו מאמינים שצריך לשמור עליה אבל אנחנו חושבים ששבעים שנים, הגיע הזמן לשקיפות, להחלה של ביקורת של מבקר המדינה על הסוכנות ומן הראוי שתצא קריאה מהוועדה הזאת גם בנושא הזה.
אברהם נגוסה: מזכ"ל הסוכנות רוצה להגיב לקריאה שלך.
<ג'וש שוורץ: כל פעם מחדש אני מופתע מהדמגוגיה ואי הדיוקים שנציג התנועה לאיכות השלטון שם על השולחן בדיונים בכנסת בכל הנוגע לסוכנות היהודית.
<ג'וש שוורץ: אנחנו הגוף הכי שקוף בעולם.
<ג'וש שוורץ: הדוחות הכספיים והתקציב באתר האינטרנט.
<ג'וש שוורץ: אנחנו פועלים לפי עקרונות חוק חופש המידע.
<ג'וש שוורץ: יש מבקר עצמאי, מבקר המוסדות הלאומיים שבדיוק עכשיו דנו באופן משמעותי בתקציב שלו.
<ג'וש שוורץ: הוא כפוף לתורמים בחוץ לארץ ולא יושב בתוך הסוכנות ורשאי לבקר כל מה שהוא רוצה.
<ג'וש שוורץ: יש גם סיכום בין מבקר המדינה לבין יושב ראש הסוכנות שהמבקר יכול לעשות ביקורת בכל הפרויקטים והכספים שהממשלה נותנת שאלה כספי הציבור.
<ג'וש שוורץ: אתה יודע היטב שיש בעיה משפטית שהגוף יהיה גוף ממשלתי מבוקר בגלל הפטור ממס בארצות הברית ובמדינות אחרות.
<ג'וש שוורץ: לכן כל הזמן להגיד שהסוכנות היא גוף לא שקוף ולא פועלת בשקיפות, יושבים אצלנו בחבר הנאמנים תורמים מחוץ לארץ, יושב ראש חבר הנאמנים תורם ומתנדב מחוץ לארץ, אני חושב שדי, בואו נפסיק עם הדמגוגיה.
<ג'וש שוורץ: אין במדינת ישראל גופים שקופים כמו הסוכנות היהודית.
אברהם נגוסה: הרב גלעד קריב, בבקשה.
גלעד קריב: אלמלא ים המלח המתייבש שלהצלתו נחלץ חבר הכנסת גפני, היינו רואים את המחזה המוכר שברגע שאחד מנציגי הזרמים הלא אורתודוכסים מקבל את רשות הדיבור, הוא יוצא בסערה מהחדר.
גלעד קריב: חבל שנחסך מאתנו המראה כי זאת תכלית הדיון.
גלעד קריב: אפשר לדבר כאן - ולצערי חברי הכנסת כבר לא כאן – על פעולת הסוכנות, על מפעלותיה בקליטת העלייה ובתחום החברתי, אבל, חברים, כפי שביקש חבר הכנסת גפני, בואו נדבר אמת.
גלעד קריב: הסיבה היחידה שהוא הניח את ההצעה על סדר יומה של הכנסת היא ההתגייסות של יושב ראש הסוכנות מר נתן שרנסקי נגד החלטת הממשלה להקפיא ובעצם לבטל את מתווה הכותל.
גלעד קריב: הדברים ברורים והדברים ידועים ואף אחד לא מכחיש אותם.
גלעד קריב: זה הנושא היחיד שמטריד את חבר הכנסת גפני, שהסוכנות היהודית, בניגוד לזירות מסוימות במדינת ישראל, חרטה על דגלה את עיקרון הפלורליזם ואת רב הגוניות בעם היהודי ואת הניסיון להושיב סביב שולחן אחד את כל החוגים ואת כל הזרמים.
גלעד קריב: זה העניין היחיד שמטריד את חבר הכנסת גפני.
גלעד קריב: הרי חבר הכנסת גפני יכול לדבר על ממלכתיות?
גלעד קריב: כבר הזכיר חבר הכנסת סמוטריץ שזרם החינוך היחיד במדינת ישראל שמקבל מאה אחוזים מימון אבל הוא לא חלק מהמדינה, זה החינוך החרדי שחבר הכנסת גפני מגן עליו.
גלעד קריב: חבר הכנסת גפני לא מוכן לאכול במקום שיש בו תעודת כשרות שמונפקת על ידי הגוף הממלכתי, הרבנות הראשית, והוא חי על בד"צים שהם ארגונים פרטיים.
גלעד קריב: הרי עורכי הדין הגדולים ביותר של הפרטה, אלה המפלגות החרדיות.
גלעד קריב: אז הוא מדבר על לתת למדינה את התפקיד?
גלעד קריב: זה לא מה שמעסיק את חבר הכנסת גפני.
גלעד קריב: חבר הכנסת גפני עוין את הרעיון שבמדינת ישראל צריך להישמע קול של כל החוגים וכל הקהילות בעם היהודי והדרך היום לבצע את זה היא באמצעות המוסדות הלאומיים.
גלעד קריב: אי אפשר להתעלם מהעובדה שיש רק מפלגה יהודית אחת בבית הזה, אחת בלבד, שלא שותפה לתנועה הציונית וזאת מפלגתו של חבר הכנסת גפני.
גלעד קריב: אפילו מפלגת ש"ס ותנועת ש"ס הצטרפה אחרי לבטים גדולים להסתדרות הציונית ושותפה היום למפעל הציוני וזה קשה וזה מורכב ויש ויכוחים, אבל הם יושבים מסביב לשולחן.
גלעד קריב: רק מפלגה אחת מפנה את הגב שלה שבעים שנים לתנועה הציונית ולמוסדות שלה ומה הפלא שבערב כ"ט בנובמבר, במלאת שבעים שנים להצלחה הגדולה ביותר של המוסדות הציוניים בזירה הבין-לאומית, נציג מפלגת יהדות התורה האנטי ציונית, שלא שותפה למפעל הציוני, מביא את הדיון הזה לכאן.
גלעד קריב: בואו לא נדבר על איכות פעולתה של הסוכנות כי כולם כאן מסכימים מה הסוכנות יודעת לעשות ומה התפקידים שלה במדינת ישראל ובתפוצות.
גלעד קריב: בואו נדבר על העובדה שהיום בתוך הקואליציה ובתוך ממשלת ישראל יושבים אנשים שעסוקים מבוקר ועד ערב לזרוע פירוד, שנאה ואיבה בין החוגים והקהילות השונות בעם היהודי.
גלעד קריב: זה צריך להיות הדיון שמתקיים בעקבות הערותיו של חבר הכנסת גפני.
אברהם נגוסה: נציג הפדרציות בצפון אמריקה.
<דני ווזנר: תודה אדוני היושב ראש.
<דני ווזנר: אני מהפדרציות היהודיות בצפון אמריקה.
<דני ווזנר: אנחנו מייצגים את 150 הפדרציות היהודיות ברחבי ארצות הברית וקנדה ו-300 קהילות קטנות.
<דני ווזנר: אנחנו בעצם הארגון הכי גדול של יהודים בצפון אמריקה.
<דני ווזנר: אני לא אפרט כאן רשימה ארוכה של פעולות של הסוכנות שכבר שמענו, שאנחנו, יהדות צפון אמריקה, מברכים ומקבלים את השירות ואת התכניות האלה כל יום.
<דני ווזנר: אני כן רוצה להזכיר שני דברים.
<דני ווזנר: אני רוצה להזכיר את מאות השליחים לקהילותינו, לעשרות קהילות בצפון אמריקה, שזה באמת גורם מרכזי וחשוב ביותר בקהילות שלנו.
<דני ווזנר: לזה אין תחליף וזה אחד הדברים החשובים מבחינתנו כאשר הסוכנות עוזרת לנו ונותנת לנו.
<דני ווזנר: אחד האתגרים הכי גדולים שלנו הוא בקרב הנוער שלנו, לקרב אותם ליהדות, לציונות, למדינת ישראל.
<דני ווזנר: אחת הדרכים אתה אנחנו מצליחים לעשות אותה, היא דרך הפעולות של הסוכנות ובעיקר בתכניות כמו מסע.
<דני ווזנר: בלי התכניות האלה, היינו במקום הרבה יותר גרוע.
<דני ווזנר: אולי הכי חשוב זה שהסוכנות מהווה בעצם את הקול שלנו בארץ.
<דני ווזנר: בימים אלה, כשיש כל כך הרבה בעיות ביחסים בין ישראל ליהדות התפוצות, הסוכנות מהווה קשר בין שתי הקהילות ומייצגת אותנו בקול ישראלי, בקול ציוני ובקול יהודי.
<דני ווזנר: הסוכנות נותנת לנו להרגיש חלק ממדינת ישראל, חלק מהעם היהודי ולזה אין תחליף.
<דני ווזנר: זה מאוד מאוד חשוב לנו, יהדות צפון אמריקה.
אברהם נגוסה: אנחנו לקראת סיום הישיבה.
<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה לומר רק משפט אחד.
<ישעיהו יחיאלי: הכרת הטוב.
<ישעיהו יחיאלי: תכנית נעלה היא תכנית משותפת לממשלה ולסוכנות היהודית.
<ישעיהו יחיאלי: הסוכנות היהודית מבצעת פעילות עצומה בעיקר בשטחי חבר המדינות לטובת נעלה.
<ישעיהו יחיאלי: הסוכנות היהודית מטיסה את כל ילדי נעלה לארץ ודואגת לקיום שותפותה בתוכנית.
<ישעיהו יחיאלי: לכן במקום שבו באים להתקיף מבחוץ, אני אומר שאנחנו חלק מהמשפחה הזאת, חלק מהבית הזה, ושיהיה רק טוב לכולנו.
גלעד קריב: גם את ילדי נעלה שהרב גפני לא מכיר ביהדותם.
אברהם נגוסה: אמרתי בהתחלה שבזכות גפני אני חושב שמעל 18 חברי כנסת הגיעו לכאן והשתתפו בדיון, דבר שהיה מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך לדון בנושא הזה ואת סיכום הדיון נביא לאישור הוועדה.
אברהם נגוסה: אנחנו מאוד שמחים שאנחנו פה, תודה על ההזמנה של פרופ' אורית חזן, היא הזמינה אותנו וכמובן את כל הטכניון, ואנחנו מאוד שמחים להיות פה.
אברהם נגוסה: יחד איתי חבר הכנסת יואל רזבוזוב, גם מנהלת הוועדה, גב' דנה גורדון שושני, והצוות של הוועדה נמצאים פה, ירון סבח, ישמבל קפלה, פליסיה מועלם, וורקו גבי ויוהנס אנסקה וכמובן גם רשם הפרוטוקול, דימה, נמצא איתנו.
אברהם נגוסה: משרדי הממשלה, משרד העלייה והקליטה, הם יציגו את עצמם, דלי אלי, וורקו אירנה, אורן מלשינסקי, וכמובן יש אנשים אחרים.
אברהם נגוסה: אני מאוד שמח שאנחנו פה, חשוב לנו שמשרד הקליטה יהיו פה, מינהל הסטודנטים, זה מאוד משמעותי לנושא שאנחנו הולכים לדון.
אברהם נגוסה: אז אנחנו מאוד מעריכים ומוקירים את השליחות של הטכניון, שאתם עושים, בקליטת העולים ושילובם בחברה הישראלית.
אברהם נגוסה: כמו שאמרת, החינוך וההשכלה הם כלי חשוב מאוד לשלב את העולים החדשים בעיקר כדי שהם ירגישו בבית וגם יתרמו לחברה.
אברהם נגוסה: אז החינוך הוא ההתחלה ואני שמח שאתם עושים את זה בצורה יעילה ומוצלחת.
אברהם נגוסה: לכן אני מאוד מברך על הפעילות שלכם.
אברהם נגוסה: כמובן בגלל שיש שליחות, כמו שאמרת, לא מחכים עד שהמדינה תיתן את התקציב הדרוש ולכן אתם עושים את המהלכים בגיוס כספים בכל העולם על מנת לפתח ולגדל את הטכניון כל כך.
אברהם נגוסה: אני קודם הייתי במרכז המבקרים והוסבר לי איך זה התחיל ואיפה אנחנו נמצאים היום ואיך זה גדל, וזה נעשה עם אנשים כמוכם, שמרגישים את השליחות, השליחות למדינה, שליחות לחברה, שליחות של לתת שירות ולחזק את מדינתנו ללא שום הבדל מין, גזע.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה מאוד חשוב וגם הופך את מדינת ישראל, כפי שכתוב, אור לגויים.
אברהם נגוסה: היום בוגרי הטכניון בכל העולם עושים הרבה, אני גם פגשתי במדינות שהסתובבתי, גם באפריקה, גם באסיה וגם באמריקה, לטכניון הזה יש שם כל כך טוב.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו מאוד שמחים להיות פה ויישר כוח על כל מה שאתם עושים.
אברהם נגוסה: אנחנו כמובן נמשיך לקיים את הדיון.
אברהם נגוסה: יש פרוטוקול, חברי הכנסת שהם חברי הוועדה, לא יכלו להיות פה, אבל יש פרוטוקול שכל החברים קוראים אותו.
אברהם נגוסה: אנחנו ועדת העלייה והקליטה, אנחנו נתמקד כמובן בקליטת העלייה, קיימנו דיונים בוועדה בנושא של איך אנחנו מחזקים את שילובם של העולים הצעירים החדשים באקדמיה.
אברהם נגוסה: אנחנו דיברנו על כל מיני אתגרים קיימים, כמו שאתה אמרת, אין פשרות, אנחנו לא מתפשרים בעניין כי המצוינות זה החלק הכי חשוב.
אברהם נגוסה: אני חושב שכולנו תומכים במצוינות בעניין.
אברהם נגוסה: קיימנו דיון על המחסומים של עולה חדש, סטודנט שרוצה להוכיח את יכולתו ואיך אפשר לתת לו הזדמנות, דריסה, כניסה ראשונית לתוך המערכת ואז להוכיח את עצמו.
אברהם נגוסה: אני הייתי עולה חדש, עליתי בעצמי, גם חברי יואל רזבוזוב.
אברהם נגוסה: אני זוכר שבאוניברסיטה העברית, פעם ראשונה שהתייצבתי וביקשתי להתקבל אמרו לי 'לא, אתה לא יכול כי אין לך שפה ויהיה לך קשה', אז אני התחננתי 'תנו לי הזדמנות, אני אוכיח, אם אני לא יכול תזרקו אותי, אני אלך בעצמי'.
אברהם נגוסה: אז הציעו לי כל מיני דברים, אני התעקשתי להיכנס ובאמת נתנו לי הזדמנות, אנשים כמוכם, אמרו 'ניתן לו הזדמנות' ואני קיבלתי את שוויון ההזדמנות, נכנסתי לאוניברסיטה, הוכחתי את עצמי ואני היום בעל תואר שלישי בחינוך.
אברהם נגוסה: אז אני אומר שאם נותנים הזדמנות, כמובן הזדמנות פלוס המאמץ האישי של העולים, לא רק לקבל, לעשות מאמץ אישי, זה מה שאנחנו אומרים.
אברהם נגוסה: אנחנו אומרים לכל האוניברסיטאות שהיו בדיון שהיה בוועדה, בהתחלה לתת הזדמנויות וכמובן לתת להם גיבוי בתוך המערכת ואם הסטודנט לא מוסיף את המאמץ האישי שלו אז הוא יכול לפנות את המקום, אבל בהתחלה לתת.
אברהם נגוסה: אחד המחסומים שאנחנו זיהינו זה מבחן יע"ל, דיברנו על זה.
אברהם נגוסה: אז אנחנו נמשיך בכיוון הזה ואני רוצה קודם כל לשמוע את חבר הכנסת יואל רזבוזוב.
יואל רזבוזוב: לפני שצוללים לקטע היותר מקצועי אני רוצה לברך את יושב ראש הוועדה על הביקור הזה כאן, אני חושב שחשוב מאוד שאנחנו כאן.
יואל רזבוזוב: לא צריך לדבר על העולים מברית המועצות לשעבר, אנחנו מכירים את ההיסטוריה שלהם בטכניון.
יואל רזבוזוב: אני כשעליתי לארץ פה לקרית ים, זה היה כבוד למישהו שמתקבל לטכניון.
יואל רזבוזוב: ככה היינו מסתובבים.
יואל רזבוזוב: אני נכשלתי במשפחה, אני סיימתי בסוף תואר בבינתחומי, אז זה כישלון טוטאלי כי רוב המשפחה, בן דוד שלי לומד עכשיו, הוא סיים תעשייה וניהול מצטיין נשיא ותואר ראשון הוא עושה עוד פעם, במדעי המחשב, וקצת תואר שני מרפאל, אז הוא הגאווה של המשפחה, לא אני, כי הוא מהטכניון וסבתא תמיד אומרת 'תראה את אנדרי', אני אומר 'טוב, נו, מה אני אעשה?
יואל רזבוזוב: לא כולם חכמים במשפחה'.
יואל רזבוזוב: אז זהו, זה כבוד אמיתי.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהטכניון זה המקום למצוינות וכולם יודעים את זה, לא רק בארץ, גם בעולם.
יואל רזבוזוב: אני גם נפגש עם המון אנשים בתחום האקדמיה וישר השם של הטכניון עולה.
יואל רזבוזוב: בנושא התקצוב, יש לי גם רקע ספורטיבי, גם בספורט משקיעים באלה שהצליחו.
יואל רזבוזוב: אז באקדמיה, גם באלה שמצליחים כבר לא משקיעים.
יואל רזבוזוב: אני חושב שבאמת זו נקודת תורפה ואם אנחנו שואפים להיות וה- start up nation, גם פה אני מרגיש שאנחנו מתחילים, עם כל המאמצים שלנו, אנחנו כבר לא מהמובילים כי מדינות אחרות הבינו את הפואנטה ומשקיעים ואנחנו כאן במדינה מבינים, אבל תמיד, כשמגיעים ומבקשים איזה שהוא תקצוב אז מתחילים להגיד לך 'אבל יש לנו ביטחון, יש לנו רווחה ויש לנו בריאות'.
יואל רזבוזוב: אני חושב שיש דווקא דברים שמבחינת סדר עדיפויות, אם אנחנו מסתכלים למשהו שהוא ארוך טווח אז האקדמיה זה החוסן הלאומי שלנו.
יואל רזבוזוב: אני חושב שכאן אנחנו, בוועדה הזאת הספציפית, אין לנו כאן קואליציה ואופוזיציה, אנחנו בדרך כלל מסכימים, אני חושב שאנחנו כחברי ועדה, מה שלפחות ביכולתנו, כן נתמוך בכם, כי כמו שאמרתי זה החוסן הלאומי.
יואל רזבוזוב: מבחינת העולים החדשים, העולים מברית המועצות לשעבר, דווקא כן הייתי רוצה לראות, ובאמת הזכיר כאן חברי יושב ראש הוועדה שצריך לתת הזדמנות, היינו רוצים לראות כאן שילוב של עולים מאתיופיה, כי מבחינתם אלה שמתקבלים לכאן וקיבלו את הסיכוי ונשארים ומצליחים אז הם גם מהווים מודל לחבר'ה הצעירים שמדי פעם מוצאים את עצמם שהם לא רואים עתיד.
יואל רזבוזוב: אז כמו שדוברי רוסית שומעים שמישהו לומד בטכניון זה כבר דוחף ישר את כל הקהילה למעלה, אז אני חושב שגם זה יכול להיות בין יוצאי אתיופיה.
יואל רזבוזוב: כך שכמו שאמרתי, אנחנו בעד.
<פרץ לביא: אני מבין שיהיה לכם דיון מקצועי עוד מעט.
<פרץ לביא: אני רק רוצה להגיד שניים-שלושה משפטים לפני זה.
<פרץ לביא: הנושא של מבחני יע"ל.
<פרץ לביא: בטכניון יש מערכת פדגוגית מאוד מאוד יסודית, הדיונים האלה לקחו למעלה משנה בכל הוועדות, כולל החלטת סנאט, זה לא נעשה שלא בכובד ראש כאשר העיקרון שמנחה אותנו זה מצוינות ואני חושב שעד היום הוכח בנושא של קליטת עלייה, מה שאנחנו נותנים לסטודנט עולה חדש, אינני בטוח שהרבה מקומות נותנים.
<פרץ לביא: אני משוכנע שמספר העולים שעברו דרכנו באופן יחסי הוא גדול מאוד, הם כולם היום נקלטים בשוק העבודה.
<פרץ לביא: בוגרי הטכניון, היום מתפרסם מחקר, לא יודע אם ראית אותו - - -
<קריאה: אני שלחתי את זה.
<פרץ לביא: היום התפרסם מחקר על employ ability של בוגרי אוניברסיטאות בתחום הדיגיטלי, הטכניון הוא המוביל בעולם בתחום הזה.
<פרץ לביא: כך שעל מצוינות אנחנו לא מתפשרים, לא לסטודנטים ולא לחברי סגל, אבל אנחנו עושים הכול, היום המכינה שלנו, אחוז ההצלחה במכינה קבוע לאורך השנים, הוא 67%, להתקבל לטכניון.
<פרץ לביא: כלומר מי שמסיים את המכינה ועובר לטכניון, 67%.
<קריאה: גם אחוז הנשירה אחרי זה יותר נמוך.
<פרץ לביא: כן, כך שאנחנו עושים כמעט הכול.
<פרץ לביא: שוב, כשאני מספר על המכינה הזאת הרבה מאוד נשיאים בעולם אומרים לי 'רגע, למה אתם עושים את זה?'.
<פרץ לביא: ד"ר נגוסה, אתה אמרת, חינוך זה הכלי החשוב ביותר לצמצום פערים, פערים תרבותיים, פערים בהשכלה, פערים כלכליים, זה כלי, אין לי שום ספק, ולכן אנחנו עושים את זה.
<פרץ לביא: אז מה שאני מקווה, שהדיון יהיה פורה, אתם תבינו אותנו, אנחנו נבין אתכם ובאמת אנחנו עושים הכול כדי גם לעזור לעולים.
<פרץ לביא: יש לנו גם בין חברי הסגל כמה עולים חדשים שעשו עלייה אחרי הרבה מאוד שנים, לא רק ישראלים חוזרים, אלא אנשים שוויתרו על משרות עם קביעות באוניברסיטאות מובילות בעולם והצטרפו לטכניון.
<פרץ לביא: אז שוב, אני רוצה להודות לכם, תודה שבאתם, זה גם כבוד אבל גם עונג שאתם נמצאים פה, אנחנו לא מרבים לראות אצלנו, לא חברי כנסת ולא ועדות וזה חבל שכך.
<פרץ לביא: ועדת החינוך עוד לא ביקרה בטכניון, אני כבר שמונה שנים נשיא והיא לא בסדר.
יואל רזבוזוב: אנחנו נמסור את זה ליושב ראש הוועדה.
<פרץ לביא: פגשתי את היושב ראש והערתי את תשומת לבו שמן הראוי היה.
אברהם נגוסה: אז אני גם חבר בוועדת החינוך.
<פרץ לביא: אם כי אני חושב שהוועדה הכי חשובה - - -
<מתניהו אנגלמן: היה מתוכנן כבר ביקור, הם שינו.
<פרץ לביא: מתניהו, מבחינתנו הוועדה החשובה ביותר זו ועדת הכספים.
<מתניהו אנגלמן: אני רוצה להוסיף עוד מילה אחת.
<מתניהו אנגלמן: קודם כל אתה הזכרת שעשית תואר בחינוך, אבל לא בעבודה סוציאלית.
אברהם נגוסה: אני עשיתי בעבודה סוציאלית ומשפטים - - -
<מתניהו אנגלמן: בעבודה סוציאלית ואשתי למדה איתך בתואר הראשון עבודה סוציאלית, אז לא צריך רק להזכיר חינוך, גם עבודה סוציאלית.
<מתניהו אנגלמן: אבל אני רוצה עוד נקודה אחת להגיד, אני רוצה להגיד לכם מקרה שטיפלנו בו לאחרונה ואני חושב שהוא חשוב גם, בנושאים של המלגות של הסטודנטים, במיוחד של העולים.
<מתניהו אנגלמן: ההתמקדות של משרד הקליטה, לפחות לפי הבנתי, היא בתואר ראשון, ואני אומר לכם, צריכים להתמקד גם בתארים הגבוהים וגם, יותר חשוב מזה, פוסט דוקטורנטים.
<מתניהו אנגלמן: עכשיו יש לנו מקרה של דוקטורנט שלנו, הוא בחור מהעדה האתיופית, שגויסה לו עכשיו מלגה מתורם בפוסט דוקטורט באוניברסיטה מובילה בחו"ל, בקל-טק, באמת אחת האוניברסיטאות המובילות בעולם.
<מתניהו אנגלמן: אני אומר לכם שאחד הדברים החשובים זה לא רק, ואנחנו רואים פה, חשוב שבין חברי הסגל יהיו עולים מהעדה האתיופית ובשביל זה צריך לייעד גם מלגות לפוסט דוקטורנטים, לא רק לרובד הראשון של הכניסה כי כשאתה מציב את היעד אז אחרי זה זה משפיע.
<פרץ לביא: כמו שיואל אמר, role models, אתה צריך דמויות לחיקוי.
<פרץ לביא: אותו אנחנו שלחנו בשביל להחזיר אותו כחבר סגל.
<מתניהו אנגלמן: אנחנו לא נתפשר על מצוינות, אבל רוצים לתת לו את כל הכלים.
<מתניהו אנגלמן: ולכן אני אומר שמלגות של משרד הקליטה, חשוב שגם יתייחסו לרבדים הגבוהים יותר, אלה מלגות יותר משמעויות, חשוב שיהיו באוניברסיטאות מובילות בעולם כדי שאחרי זה יחזרו לפה ויהיו חברי סגל באוניברסיטאות.
אברהם נגוסה: אם אתם לא יודעים, יש במשרד המדע והטכנולוגיה מלגה ליוצאי אתיופיה, 100,000 לשנה למי שעושה פוסט דוקטורט, 80,000 למי שעושה דוקטורט, 50,000 לתואר שני, 20,000 לתואר ראשון.
יואל רזבוזוב: הבעיה שאף אחד לא יודע על זה.
<פרץ לביא: אם אנחנו לא יודעים על זה.
אברהם נגוסה: זה באתר, זה פורסם ל-2017, בפברואר גם יהיה ל-2018.
אברהם נגוסה: אני חושב שעכשיו, של 2017, אפשר לנצל את זה.
אברהם נגוסה: תיכנסו לאתר של משרד המדע - - -
<מתניהו אנגלמן: אנחנו נעשה את זה.
אברהם נגוסה: זה ממשרד המדע.
אברהם נגוסה: המלגה ניתנה על שם מנחם בגין.
<מתניהו אנגלמן: יפה, אבל אני אומר, עדיין, כדי לשלוח מישהו לתחום מדע באוניברסיטה מובילה בארצות הברית, 100,000 שקל לא מספיק.
אברהם נגוסה: לא, אני אמרתי בארץ.
<מתניהו אנגלמן: אני מבין, אבל אני אומר, עוד פעם, צריך לייעד מלגות אם רוצים לקחת גם כאלה כמוך שעשו דוקטורט ורוצים שאחרי זה יעשו פוסט ושאחרי זה ייקלטו באוניברסיטאות.
<מתניהו אנגלמן: ורק אמירה אחת, שלא קשורה לוועדה הזאת, אבל קשורה ליואל שהוא ספורטאי, אני רוצה לעדכן אותו שאצלנו זו האוניברסיטה היחידה שחייבים קורסי ספורט, אבל אני גם מאתגר, שהמדינה שכחה לתקצב תשתיות ספורט באוניברסיטאות ובמוסדות להשכלה גבוהה.
<מתניהו אנגלמן: זה אנחנו זורקים לך כאתגר, איך מכניסים את המוסדות להשכלה גבוהה - - - האולם אצלנו בן 40, אנחנו רוצים אולם חדש.
יואל רזבוזוב: אני עכשיו מוביל תיקון לכפרי נוער, לא חשבתי על אוניברסיטאות - - -
<פרץ לביא: אף אחד לא חושב על האוניברסיטאות, זאת הבעיה שלנו.
<מתניהו אנגלמן: אז אנחנו רוצים גם במוסדות להשכלה גבוהה, שייכנסו כל התיקונים הקטנים האלה, כדי שלסטודנטים, יש 300,000 סטודנטים בארץ, שכולם יקבלו גם תשתיות ספורט, שחסר היום.
אברהם נגוסה: המפגש חשוב, שגם אנחנו נקבל אתגרים וגם אתם תקבלו אתגרים, זו מטרת הפגישה.
<דלי אלי: אז אולי אני אגיד מילה, ברשותכם.
אברהם נגוסה: ממשרד העלייה והקליטה, מנהלת מחוז חיפה.
<דלי אלי: נעים מאוד, לכל חברי הוועדה והסגל.
<דלי אלי: אז רק לענות לך, מתניהו.
<דלי אלי: קודם כל משרד העלייה והקליטה מתקצב תואר ראשון ותואר שני, אז יש תקצוב גם לתואר שני לכל העולים החדשים, ויש לנו גם אגף קליטה במדע.
<דלי אלי: אמנם לא לפוסט דוקטורט בחו"ל, אבל בארץ בהחלט כן ועולים מקבלים.
<דלי אלי: יש לנו אגף שלם בנושא הזה.
<פרץ לביא: המסלול לקבל מינוי אקדמי בטכניון זה דוקטורט באחד המוסדות ופוסט דוקטורט באחד המוסדות המובילים בחו"ל.
<פרץ לביא: אנחנו שוקלים לשנות את זה כרגע לגבי נשים, שזיהינו את זה כעקב אכילס של נשים בדרך למינוי אקדמי, אבל כשאת מסתכלת על הרקע של חברי הסגל החדשים שלנו, אין פחות מאשר הרווארד, ייל, MIT, אוקספורד, קיימברידג'.
<פרץ לביא: זה תורם למצוינות, אין מה לעשות.
<פרץ לביא: בארץ זה הרבה - - - כלומר אתה לומד מה שבעצם למדת קודם, אתה צריך להיחשף למקומות חדשים.
<פרץ לביא: היום להחזיק ב-MIT פוסט דוק, יש לנו מלגות מיוחדות לאנשים שאנחנו מזהים אותם כמנהיגים עתידיים ושולחים אותם, זה 60,000 דולר לשנה, זה הסכום.
<פרץ לביא: יש לנו תורמים שמממנים לנו 6 עד 10 מלגות כאלה כל שנה.
<דלי אלי: כמשרד העלייה והקליטה אנחנו תומכים בעולים שמגיעים לארץ ו - - -
<פרץ לביא: הם נשלחים במטרה שיחזרו.
<פרץ לביא: תודה ושיהיה לכם יום פורה.
<פרץ לביא: דיקן הסטודנטים, הוא אחראי על כל מה שקורה ברמה של הסטודנטים.
אברהם נגוסה: מצוין, תודה רבה לך, תודה רבה לכם.
<אורית חזן: אנחנו ממשיכים.
<אורית חזן: שוב תודה שבאתם.
<אורית חזן: בטכניון מתחילים בזמן, עומדים בזמנים ולפני שאנחנו נתחיל אני אציג מיד אנשים, אבל לפני כן ד"ר נגוסה, יש לי הפתעה בשבילך.
<אורית חזן: גם בשבילך, יואל, וגם בשביל כולם.
<אורית חזן: זו דוקטורנטית בשם שרה נגוסה.
יואל רזבוזוב: קרובת משפחה?
אברהם נגוסה: אני צריך לבדוק.
<אורית חזן: כתוב עליה ככה, 'שרה נגוסה, ששמעה על הטכניון לראשונה בגיל 17, חוקרת במסגרת הדוקטורט מחלות הגורמות לעכירות עדשות העין'.
<אורית חזן: אני שמעתי אותה מרצה בכנס שנקרא tech-women, זה כנס שעושים רק לתלמידות תיכון, יש תורמת שמקדמת את הכיוון הזה, היא הרצתה, היא הייתה פשוט מדהימה.
<אורית חזן: אתה חייב להכיר אותה, אני מתארת לעצמי שעם שם המשפחה הזה אתה תמצא אותה בעולם.
<אורית חזן: עמוד 39, בשבילך.
<אורית חזן: מה שאני רוצה לתת לכם עוד, לפני שאנחנו ממשיכים, זה את המילון החדש של הטכניון, ששלושת הקמפוסים שלנו מתוארים והאינטרנשיונליות שלו, שמאוד רלוונטי למפגש שלנו היום.
<אורית חזן: אנחנו נתחיל.
<אורית חזן: אני אציג קודם כל את העמיתים שלי, נציג לכם את מה שהטכניון עושה לקליטת עלייה.
<אורית חזן: אני שוב חוזרת על המסר של הנשיא, שאנחנו עושים הכול כדי להבטיח את ההצלחה של כל מי שמתחיל ללמוד פה, וההחלטות שאנחנו מקבלים שקשורות ללימודים תמיד, אבל תמיד תמיד, מבוססות על נתונים.
<אורית חזן: זה לא שיש לנו פה עמדות כאלה או אחרות שמושפעות מלחצים, זה לא עובד.
<אורית חזן: אנחנו מקבלים החלטות על סמך נתונים כדי להבטיח שהסטודנטים שכן לומדים פה יצליחו.
<אורית חזן: את זה אתם תשמעו הרבה פעמים ואני בטוחה שגם הסטודנטים יחזרו על המסר הזה.
<אורית חזן: אז אני אורית חזן, אני פרופסור בפקולטה לחינוך במדע וטכנולוגיה, אני עכשיו דיקנית לימודי הסמכה, זה אומר אחריות על כל התואר הראשון של הטכניון, שמעתם מקודם, בערך 10,000 סטודנטים.
<אורית חזן: פרופ' בני נתן הוא דיקן הסטודנטים, הוא פרופסור בפקולטה לאווירונאוטיקה.
<אורית חזן: אתם זוכרים?
<אורית חזן: הפקולטה הראשונה, ועכשיו הוא דיקן הסטודנטים ובני מיד יתאר את הפעילות של המשרד, אבל בני הוא עולה חדש ישן.
<בני נתן: אבל פעם עולה חדש, תמיד עולה חדש.
<אורית חזן: מיוון.