GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: ברור?
אברהם נגוסה: האם אתם עושים את ההבחנה?
<טלי ארנולף: בין?
אברהם נגוסה: בתוך יוצאי אתיופיה, האם אתם מבחינים בין עולים וותיקים?
<טלי ארנולף: כל מכינה עושה את זה בתוך המכינה שלה ויודעת לתת את הזכויות לאותם חניכים.
אברהם נגוסה: יש לכם את הנתון עכשיו מתוך ה-270 כמה עולים חדשים?
<טלי ארנולף: לא, אני אשמח לברר ולתת לכם את המידע.
<טלי ארנולף: גם על עולים חדשים באופן כללי וגם על עולים יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: חשוב מאוד, פה יש בריחת תקציבים.
אברהם נגוסה: אמנם לא בכוונה, אני לא מאשים אף אחד, אבל יש פה בריחת תקציבים.
אברהם נגוסה: למשרד הקליטה יש תקציב לממן לעולים חדשים עד 15 שנים.
אברהם נגוסה: משרד החינוך יש לו במסגרת התכנית הממשלתית מעבר ל-15 שנה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מתוך 270 יוצאי אתיופיה שהשתלבו, כמה מהם עד 15 שנה, וכמה מהם מעבר.
אברהם נגוסה: אז אני אוכל לדעת אם באמת משרד החינוך עמד ביעד של התכנית, כשהוא קיבל את התקציב.
אברהם נגוסה: אני רוצה לקבל את זה בכתב לוועדה, את הנתון הזה.
<טלי ארנולף: בסדר גמור.
<טלי ארנולף: רשמתי.
<ניסים שלם: אני רק רוצה להציע הצעה, מבחינתנו מה היה לפני ארבע שנים.
<ניסים שלם: הייתה תכנית מגשרים גם בנושא של קליטת העלייה של יוצאי אתיופיה, אז לא הייתה התכנית הממשלתית.
<ניסים שלם: היו מגשרים בכל הסניפים וראינו שאותם מגשרים מקומיים עושים את העבודה.
<ניסים שלם: הקרן לידידות שמה את חלקה, משרד הקליטה שם את חלקו ומשרד החינוך.
<ניסים שלם: ברגע שהקרן לידידות עברה את הארבע שנים, הוציאו את היעד, יש להם תכניות שנתיות מסוימות, איזו תכנית חומש כזאת שהם יצאו, אמרו עכשיו משרד הקליטה ייתן את היד שלו.
<ניסים שלם: באותו רגע כל התכנית עצמה ירדה בגלל שמשרד החינוך לא יכל להחזיק את התכנית הזאת לבד, של אותם מגשרים מתוך הקהילות.
<ניסים שלם: דיברנו לא רק על נושא יוצאי אתיופיה.
<ניסים שלם: יש בקרית אליעזר בחיפה משפחות של עולים חדשים.
<ניסים שלם: אנחנו קוראים להם עולים חדשים.
<ניסים שלם: אלו אותם ותיקים שהסבתא והסבא עוד נמצאים שם ולא כולם גם דוברי עברית עד הסוף, באותם נכדים אנחנו מטפלים בהם.
<ניסים שלם: אין מישהו שמטפל בהם היום.
<ניסים שלם: צריכה לצאת קריאה מהוועדה הזאת לשרת הקליטה, שנכון שהיום תנועות הנוער יש, והיא קיבלה את כל המסמכים של 20% מתוך תנועות הנוער, מתוך 300,000 בני נוער שלנו 20% עולים חדשים.
<ניסים שלם: הם לקחו את המספר והיא אמרה 'רגע, הם מסתדרים, למה אנחנו ניתן להם'.
<ניסים שלם: מה זה הם מסתדרים?
<ניסים שלם: אנחנו צריכים לעלות שלב.
<ניסים שלם: ואנחנו רואים את המספרים פה, וראיתם איך משרד הביטחון מבולבל.
מירב בן ארי: איך נקראה התכנית הזאת?
<ניסים שלם: מגשרים בקהילה.
<ניסים שלם: יש נערה שהייתה צריכה להגיע לפה מראשון, לא הגיעה.
<ניסים שלם: להביא לכם דוגמה של ילדה בתכנית מגשרים שהיום היא מדריכה וחלק ממה שהבאנו לך היום להראות את התכנית עצמה, היא הייתה ילדה שגדלה שם.
<ניסים שלם: בתוך תכנית המגשרים.
<ניסים שלם: זה אומר, איבדנו משהו או מישהו משך פה את הגלגל והכל נפל.
<ניסים שלם: וזה ה--- של הוועדה צריכה להיות, ואז חלק הפסיפס הזה יסתדר.
אברהם נגוסה: תראו, לוועדה יש סמכות לפקח על משרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: ארגונים אחרים, זה טוב שהם עוזרים, בסדר גמור.
אברהם נגוסה: שלא עוזרים גם אנחנו לא יכולים לבוא בטענה.
אברהם נגוסה: אבל אנחנו יכולים לבוא בטענה כלפי משרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: לכן אני אומר, כמו שאמרתי גם בקשר ליוצאי אתיופיה, גם על העולים האחרים באופן כללי אתם צריכים להציג לנו נתונים כמה מהם עד 10 שנים וכמה מהם מעבר ל-10 שנים.
אברהם נגוסה: אני מדבר על כלל העולים.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו לא יכולים לבוא ולהגיד, 'הנה, אתה אומר לי 20%' - - -
<ניסים שלם: לא, 20% זה עד גיל 18.
<ניסים שלם: זה ראמ"ה הביאו מסמך מדהים, של אוכלוסייה לפי ערים אפילו.
<ניסים שלם: כמה יש.
אברהם נגוסה: יש לך את הנתון הזה?
<ניסים שלם: אני מביא לך את המחקר של ראמ"ה, הוא נערך על שנים 2014-2015, ותראו איך זה הולך שם.
<ניסים שלם: פשוט מדהים.
<ניסים שלם: בתי ספר, הכל.
אברהם נגוסה: אז תעבירו לנו, ועל סמך הנתון הזה אנחנו נבוא בטענה למשרד הקליטה ונגיד איך אתם לא מממנים.
אברהם נגוסה: יש לך תגובה לזה?
<רן קלדרון: אני רוצה להבהיר, אולי לא הייתי ברור למה הכוונה באותו כסף סיוע שאנחנו נותנים.
<רן קלדרון: הוראת השעה, הכותרת שלה זה השלמת הכנסה לעולים בודדים.
<רן קלדרון: השלמת הכנסה.
<רן קלדרון: זו הכותרת.
<רן קלדרון: הסיפור הוא כזה: מי שעולה לארץ עם ההורים שלו הוא מקבל את סל הקליטה במסגרת המשפחתית וההורים מקבלים הבטחת הכנסה.
<רן קלדרון: אחרי סל הקליטה, יש עוד חצי שנה שמשרד העלייה והקליטה נותן, ומהחודש ה-13 ביטוח לאומי דואג להשלמת הכנסה.
<רן קלדרון: אנחנו זיהינו פער לגבי העולים הבודדים.
<רן קלדרון: עולה בודד בסיום החצי שנה של סל הקליטה לא היה זכאי עד השנה.
<רן קלדרון: העולה הבודד שעלה לארץ בחצי השנה הראשונה קיבל את סל הקליטה ואז זיהינו פער שבחצי שנה אחרי הוא לא זכאי לקבל השלמת הכנסה מהביטוח הלאומי.
<רן קלדרון: לכן משרד העלייה והקליטה נכנס בתווך, ומשרד הקליטה משלים הכנסה לבודדים שאינם זכאים לביטוח לאומי מהחודש השישי עד ה-12.
<רן קלדרון: זה הסיוע.
<רן קלדרון: כל השאר זה במסגרת סלי הקליטה והביטוח הלאומי, לא קשור למשרד.
אברהם נגוסה: הבנתי, אבל זה בעניין הבודדים הסברת לנו.
אברהם נגוסה: אני מדבר על הנוער בכלל.
אברהם נגוסה: הנוער העולה בכלל.
אברהם נגוסה: האם למשרד הקליטה יש תכנית, האם משתתפים בתכניות הקיימות, אלה דברים שאנחנו צריכים לברר.
אברהם נגוסה: אם לא, למה?
אברהם נגוסה: אלה דברים שאנחנו רוצים לברר ולכן תנו לנו את הנתונים ואחר כך נעשה את העבודה.
אברהם נגוסה: אני לא אעשה מולך כי אני מבין שזה צריך להיות ברמת השרה, היא צריכה לקבל החלטה כזאת מבחינה מדינית, אם עד עכשיו אין מדיניות כזאת.
<רן קלדרון: אין.
אברהם נגוסה: הבנת אותי?
אברהם נגוסה: זה לא שאני מזלזל באנשים.
אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו נשמע את ראובן קדמה.
<ראובן קדמה: אני כרגע עושה שנת שירות בגרעין צמרת.
<ראובן קדמה: אני רוצה להגיד בתור אחד שלא עשה עליה, שנולד כאן, שאני חושב שהמפגש של ש"שין אתיופי עם החבר'ה האתיופים, אנחנו בגרעין צמרת נמצאים לא רק בפריפריה, אנחנו נפגשים לרוב עם העדה האתיופית שהמפגש הזה באמת עוזר ותורם לכל ה, אתם אמרתם שלא מראים - - נגישות, כל המכינות וכל השנת שירות בעדה האתיופית ואני אומר לכם בתור אחד שזה ממש לא כך, אני הייתי ב"אחרי" 4 שנים, ואני יכול להגיד שב"אחרי" הייתה לי נגישות גם לשנת שירות, גם למכינת גל וגם למרכז מעשה בכללי, שזה גם מספיק גופים של שנת שירות ומכינות.
<ראובן קדמה: גם היו לי ש"שין של צמרת וגם הייתי עם ש"שין של 'יחד', יש מספיק נגישות, זה לא בעיה שאנשים לא יודעים.
<ראובן קדמה: אנשים כן יודעים.
<ראובן קדמה: זו בעיה של אנשים שפשוט לא חושבים שזה מספיק חשוב.
<ראובן קדמה: ובתור אחד שמגיע אליהם ובא להסביר להם בתור אחד מהם, מה שנקרא, שזה באמת חשוב, יכול להיות שהם מבינים אותי יותר מאשר אם יבוא להם מישהו בצבע עור אחר.
<ראובן קדמה: כי הם אומרים לעצמם 'אני גם יכול להיות אחד מ ---'
<ניסים שלם: אתה המגשר.
<ראובן קדמה: בדיוק.
<ראובן קדמה: אני המגשר מה שנקרא.
<קריאה: מודל.
<ראובן קדמה: הם מסתכלים עלי ואומרים "וואלה, גם אני יכול.
<ראובן קדמה: אין סיבה שלא".
<ראובן קדמה: אז אני יכול להגיד שממש נשמע לי לא הגיוני שאנשים לא יודעים כי אנשים כן יודעים, אני פשוט חושב ש, לא יודע איך להגיד את זה.
<ראובן קדמה: בקיצור, אני רוצה להגיד שזה חשוב, שזה ממש מעולה שיש נגישות ושלפי דעתי הרבה אתיופים, מכיניסטים וש"שינים עושים את העבודה כמו שצריך.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך ראובן, שמעת קודם שהבעיה אינה בעיה כספית, כלכלית, אלא בעיה של מודעות ואנשים לא באים להשתתף.
אברהם נגוסה: אתה בתוך הקהילה, מה אתה חושב, איפה הבעיה?
אברהם נגוסה: למה הרבה בני העדה הצעירים לא באים ומשתלבים?
אברהם נגוסה: איפה המחסום לדעתך?
<ראובן קדמה: כנראה שזה גם מחסום כלכלי, לפי הנתונים האלה אני יכול להגיד לכם בתור אחד שאמא שלו עובדת במשק בית ואבא לא עובד, שיכול להיות שזה מחסום כלכלי.
<ראובן קדמה: גם יכול להיות שהם נרתעים מזה.
<ראובן קדמה: כדי להשיג את המלגות צריך קודם כל ללכת, לבדוק את המכינות אם אני לא טועה, אבל אנשים נרתעים מזה, כי הם לא יודעים.
אברהם נגוסה: אבל שמעת גם ממשרד החינוך, גם מהמועצה שמעת שזו לא בעיה, יש תקציב שהממשלה העבירה, אבל הקהילה לא יודעת ולא באה ולא מנצלת.
<ראובן קדמה: זה הקטע, אז כנראה שפשוט לא מסבירים את זה מספיק טוב שיש מלגות, שיש אפשרות.
<ראובן קדמה: כי הם יכולים פשוט להירתע ולהגיד 'אה, אני לא יכול, אין לי את התקציב לזה, אז אני לא אעשה את זה'.
<ראובן קדמה: אז אני חושב שצריך להנגיש את זה יותר, להסביר יותר בתור מכיניסטים או ש"שינים, או בתור המשרד עצמו, שיש אפשרות, שיש את המלגות, רק בואו וקחו.
<אחיטוב אילון: אני מצטרף לדברים של ראובן אבל אני חושב שהוא קצת מקטין את הבעיה.
<אחיטוב אילון: צריך גם לזכור שיש פער בין מכינות לשנת שירות.
<אחיטוב אילון: עכשיו יצאתי מוועדת כספים ואנחנו מנסים כבר הרבה שנים להילחם בנושא הזה של הכרה בשנת שירות, ואתם יודעים מה המצב עם זה.
<אחיטוב אילון: אנחנו מדברים פה על מלגות.
<אחיטוב אילון: מלגות בסופו של דבר זה לקבל מתנה.
<אחיטוב אילון: בואו נגיד את הדברים בצורה ברורה.
<אחיטוב אילון: לקבל מלגה זה לקבל מתנה.
<אחיטוב אילון: אני לא אפרט, אבל כולם פה מבינים את הדקויות ויש אנשים שלא נוח להם לבקש מתנות.
<אחיטוב אילון: אנחנו לא יכולים לבוא ולהגיד - - -
אברהם נגוסה: בהגדרה אני אומר שזה זכות.
אברהם נגוסה: לא הייתי אומר שזו מתנה, זו זכות כי הממשלה החליטה והממשלה הקציבה.
אברהם נגוסה: אתה לא בא לבקשם מבנאדם פרטי מהכיס שלו.
אברהם נגוסה: המדינה שלך הקציבה כדי לקדם אותך ולכן זו הזכות שלך.
<אחיטוב אילון: אני מסכים איתך לחלוטין, יחד עם זאת אני אומר שכאשר ש"שין או ש"שינית באים אלינו, בסופו של דבר אלינו, לגוף המשלח, צמרת, בתוך המועצה הציונית ומבקשים מלגה זה לבקש מאיתנו.
<אחיטוב אילון: כי מה שיש בחקיקה כיום, מה שיש בתקנה שכל שנה נלחמים עליה מחדש, לא מספיק והרבה ש"שינים נרתעים מזה.
<אחיטוב אילון: אנחנו כל שנה מסיימים את סמינר ההכנה שאנחנו עושים לש"שינים בערב הורים ותמיד תמיד ההורים שואלים "אבל מאיפה הש"שינים יכולים להתקיים עם דמי קיום כל כך נמוכים".
<אחיטוב אילון: אנחנו צריכים כל פעם לתרץ תירוצים, ולהגיד "אבל הם יכולים, וזה, ובסוף אפילו חוסכים", וזה נכון, זה חלק מהחינוך שאנחנו משתדלים בהכשרה לתת להם.
<אחיטוב אילון: אבל בסופו של דבר כולם יודעים שזה לעשירים בלבד.
<אחיטוב אילון: כולם יודעים שבסופו של דבר ההורים צריכים לתמוך, וההורים אומרים את זה בעצמם.
<אחיטוב אילון: ואם זה ככה, אז מה אנחנו אומרים פה?
<אחיטוב אילון: איך אנחנו מצמצמים פה פערים?
<אחיטוב אילון: אנחנו פועלים כמו שראובן אמר גם בערים שיש בהם עולים מאתיופיה, כמו בבית שמש שראובן נמצא שם, או במרכז הקליטה בצפת, שם הש"שינים שלנו גרים כבר למעלה מעשר שנים.
<אחיטוב אילון: אנחנו שואפים שהחניכים שלהם ממרכז הקליטה יבואו ויהיו ש"שינים בצמרת.
<אחיטוב אילון: איך זה יכול לקרות אם אין להם את הכלים לגשת אלינו בכלל?
אברהם נגוסה: אני מאוד מתוסכל.
אברהם נגוסה: אני אגיד לך את התסכול שלי.
אברהם נגוסה: בעניין העולים האחרים דיברנו, נקבל נתונים.
אברהם נגוסה: אבל בנושא של יוצאי אתיופיה אני מתוסכל מכיוון בהכרה, מה שאתה הגדרת, המצב הסוציו אקונומי של המשפחות, הממשלה באה ואומרת שמתקצבים כדי לעזור לנוער להשתלב, ולכן כל שנה משרד החינוך קיבל ל-250 מילגות.
אברהם נגוסה: אני רוצה שנעשה סדר.
אברהם נגוסה: 250 מילגות.
אברהם נגוסה: ההחלטה התקבלה בסוף 2015, אז לוקח זמן, זה התחיל ב-2016.
אברהם נגוסה: היום הייתי צריך לקבל דיווח שלפחות 500 צריכים להיות בתכנית.
אברהם נגוסה: 250 ב-2016, ו-250 ב-2017.
אברהם נגוסה: קיבלנו דיווח על זה ש-100 היו לפני התכנית, והתוספת היא רק 170.
אברהם נגוסה: וזה מתסכל אותי.
אברהם נגוסה: לכן אני אומר בואו לא נדבר על בעיה כלכלית.
אברהם נגוסה: המדינה נתנה את הזכות ואם אני לא מנצל את הזכות שיש לי, אז יש לי תסכול.
אברהם נגוסה: את רוצה לעזור לי, להוציא אותי מהתסכול?
אברהם נגוסה: אני שואל איך נתקן את זה.
<אביה מלס: אני עושה שנת שירות ב"אחרי".
<אביה מלס: רציתי להתייחס למה שראובן אמר לגבי חשיפה בשנת שירות.
<אביה מלס: בני העדה האתיופית לא נחשפים כמעט לשנת שירות, למכינות, לשום דבר.
<אביה מלס: אני ילידת הארץ ובאתי ממקום שאין בו שנת שירות, ואין בו חשיפה לשום דבר.
<אביה מלס: אני גרה במגדל העמק ולא נחשפתי לשום שנת שירות, שום מכינה.
<אביה מלס: נכנסתי ל"אחרי" ומשם רק נחשפתי.
<אביה מלס: ב"אחרי" אצלי גם אין אתיופים, אני הייתי האתיופית היחידה.
<אביה מלס: גם בבית הספר שלי, משרד החינוך לא נותן לזה אפשרות ולא מעצים את זה בשביל שבאמת בני העדה האתיופית יכנסו לשנת שירות ומכינות, ואני חושבת שבאמת צריך לתת לזה יותר הדגשה ובאמת לדבר על זה כמה שיותר ולהעצים את זה, כי גם רוב ההורים מבני העדה האתיופית לא יודעים מה זה וצריך לבוא ולדבר גם איתם ולא רק עם בני הנוער.
<אביה מלס: זה מה שאני חושבת.
<גיל: אפשר להוסיף על מה שהיא אומרת?
<גיל: אני מהנוער העובד והלומד.
<גיל: הצטרפתי לנוער העובד והלומד לפני שבע שנים, בגיל יחסית מאוחר.
<גיל: דרך פרויקט מגשרים.
<גיל: אני אגיד שמבחינתי ברור שיש את ההיבט הכלכלי, ואת המצב הסוציו אקונומי אבל אני חושבת שזה משהו הרבה יותר רחב מזה.
<גיל: אני חושבת שזה שהיום אין דמויות מבוגרות מבני הקהילה האתיופית בתוך תנועות הנוער, בתוך ארגוני הנוער, אני חושבת שזה איזה שהוא מכשול.
<גיל: אני מאוד מסכימה עם מה שאביה אומרת, אני חושבת שההנגשה או החשיפה קשורה לזה שבאמת אין דמויות, כל מיני מודלים לחיקוי.
<גיל: אני יכולה להגיד שעצם העובדה שאני הצטרפתי לנוער העובד והלומד בתור מדריכה, דרך הפרויקט הזה, לא הכרתי את התנועה הזאת לפני.
<גיל: אני במקור מבאר שבע, כשאני הייתי נערה לא היינו חשופים לתנועות נוער, ואני יודעת להגיד שעצם העובדה שאני הגעתי לקן כמדריכה בנוער העובד והלומד, זה גרם לחניכים שלי לרצות להיות כאלה, לרצות להיות בתנועה, לזהות את עצמם כחלק מהתנועה.
<גיל: אני חושבת שזהו מקור הבעיה.
<גיל: לפחות אחת מהן.
<גיל: אני גם חושבת שההיבט הכלכלי, לא משנה אם יהיו מלגות, לא יהיו מלגות, אם החניכים לא יבחרו לקחת אחריות בחברה הישראלית, אם החניכים לא יבינו שהם יכולים לעשות את זה, כי יש בני קהילה מבוגרים או צעירים שרואים אותם כדמויות לחיקוי, אז זה לא משנה כמה כסף ישימו על זה.
<אחיטוב אילון: זה גלגל חוזר.
<אחיטוב אילון: ככל שיהיו יותר ש"שינים בערים, בדיוק מה שראובן ואביה אמרו, ככל שיהיו שם יותר אנשים, דמויות לחיקוי כפי שאת אומרת, באמת יבואו יותר וירצו יותר.
<גיל: כן.
<גיל: אני חושבת שאפשר גם לעשות את זה בדרכים, אפשר לחשוב - - -אתה לא תצמיח עכשיו צעירים שלא הכירו את - - -
אברהם נגוסה: מה לדעתך אפשר לעשות כדי להגביר את ההשתתפות?
<גיל: אני הייתי מציעה לפתוח משרות לצעירים שלא בהכרח גדלו בתנועה, שלא בהכרח גדלו באותו ארגון נוער.
<גיל: כאלה שיש להם איזה שהוא ממשק לחינוך בלתי פורמלי, עשו משהו בצבא שקשור להדרכה ולהפנות את המשרות האלה לאותם צעירים יוצאי אתיופיה.
<גיל: וכן, גם הקשר של ההורים מאוד מאוד חשוב.
<גיל: חשוב שההורים ידעו לאן הילדים שלהם מגיעים, חשוב שהם יבינו שתנועת נוער זה בהכרח אומר לקחת אחריות על החברה הישראלית.
אברהם נגוסה: משרד החינוך, מה הבעיה לעשות את זה?
<גילת דנה: כמו שאתה יודע, אנחנו פותחים את בתי הספר לימי חשיפה למכינות, מזמינים אותם פנימה.
<גילת דנה: בתי ספר נוסעים למכינה לדוגמה וחיים שם חצי יום.
אברהם נגוסה: לא, לשים משרה כדי שיהיה מעקב.
אברהם נגוסה: כי הצגה זה יום אחד, באים משתתפים והולכים.
אברהם נגוסה: אבל צריך להיות מישהו במשרד שהוא יעקוב אחרי זה וייתן גם הסברה.
אברהם נגוסה: זה גם יהיה מפגש או הסברה להורים וגם לנוער.
אברהם נגוסה: מה הבעיה שאתם יכולים לעשות ולקחת מישהו שהוא מודל לחיקוי ולשים אותו במשרה, ושהוא יביא הנגשה.
אברהם נגוסה: מה הבעיה.
<גילת דנה: הרעיון הוא מצוין, כמובן שמשרה, סליחה שאני מדברת כמו ממשלה, משרה שווה תקציב.
אברהם נגוסה: אני מדבר במסגרת התקציב.
<גילת דנה: לא, אנחנו לא יכולים להסיט.
<גילת דנה: אבל הנה, פעולה.
<גילת דנה: הקצינו לכל רשות מקומית סכומים דיפרנציאלים לפי גודל הרשות ומספר יוצאי אתיופיה בה, ליוזמות רשותיות להכנה למנהיגות ולשנת שירות בכל המסגרות.
<גילת דנה: יוזמות רשותיות.
<גילת דנה: צור קבוצה מעורבת, לא מבודלת, קבוצה מעורבת, קחו אותה, הקצינו גם מיליון ₪, אם אתם מכירים את מיזם אריאל, יש שם אקסטרים, איזה מפעל של מנהיגות עם מגדלי טיפוס וכל מיני דברים שהנוער מאוד אוהב.
<גילת דנה: זה כלול בתקציב.
<גילת דנה: תיצרו קבוצה של 20-25 חבר'ה מעורבים, אבל עם דגש, לפחות 30%-40% בני הקהילה ואותם תחשפו למכינות, תחשפו לשנת שירות, תגדלו מנהיגים צעירים.
<גילת דנה: הקצינו לזה תקציב.
<איציק: אני ממכינה קדם צבאית.
<איציק: אני חש את אותו תסכול כמו היושב ראש.
<איציק: אני מכתת את רגליי למקומות שנמצאים שם הקהילה האתיופית.
<איציק: אני לא מסכים כל כך עם מה שחברנו ראובן פה אמר, - - - עם מה שאמרו שאין חשיפה, זאת אומרת שבסופו של דבר הם לא מכירים, הם לא יודעים את העולם הזה, הם לא יודעים מה זה אומר, הם לא מבינים את המשמעות.
<איציק: זה שאני בא לבתי ספר מהקהילה האתיופית ואומר "תבואו, זו שנה משמעותית, אתם תעשו שינוי בחיים שלכם" פתאום בא אליהם איזה מישהו מאיזה שהוא מקום, הם לא מכירים אותו בכלל ואומר להם דברים מאוד גבוהים, זה לא מחובר למציאות שלהם.
<איציק: זה לא גורם בסופו של דבר שהחבר'ה האלה באים למכינה שלי לבדוק, הם לא באים ולכן המספרים שנאמרו פה כאילו שיש כל כך הרבה בתנועות הנוער, ומבחינתי תנועות הנוער אמורות לחנך במהלך השנים להוביל לש"שינים ולמכינות קדם צבאיות, המספרים לא תואמים בכלל.
<איציק: הם נאבדים שם איפה שהוא בכיתה י"א-י"ב, כשהם לא לוקחים את זה עוד צעד אחד קדימה לכיוון המכינות.
<גיל: - - -
<איציק: לא, אני לא אומר את הפתרון, אני אומר, שיש פה - - -
אברהם נגוסה: הזמן שלנו רץ ואנחנו צריכים לסיים.
<איציק: אני אסיים במשפט, אני חושב שהעניין הוא לא רק שמכינות ילכו ויכתתו את רגליהם, זה משהו בחינוך המוקדם יותר בכלל שצריך להשריש בקהילות האלה את החינוך לעשות עוד משהו לפני השירות הקדם צבאי.
<אחיטוב אילון: גם מה שראובן דיבר זה כשחשיפה על ידי ש"שינים שחיים שם במקום.
<אחיטוב אילון: לא ימי חשיפה שאתה מדבר עליהם.
<קריאה: אבל לפעמים יש מקומות שאין בהם את הש"שינים שיחשפו אותם.
אברהם נגוסה: מילה ואז נסכם.
<עידן: אני ש"שין בגרעין יחד.
<עידן: אני יכול להגיד לכם ספציפית עלי שאני בא מכפר הנוער בן שמן, גדלתי וחונכתי מכיתה ט' עד יב' בכפר הנוער.
<עידן: אני לא מסכים עם הקטע שלא חושפים לבני העדה האתיופית.
<עידן: בכפר הנוער שלנו רובנו היו בני העדה האתיופית וגם רוב בוגרי הכפר שלנו יצאו לתכניות של שנת שירות ומכינות קדם צבאיות.
<עידן: ברגע שאחד שאתה מכיר, בוגר שאתה מכיר, והיה דמות גדולה בשבילך, בא ומסביר איזה שינוי זה עשה אצלו, אז כמו שאמרו, זה לא משרה.
<עידן: אבל זה לבוא ולהביא מישהו דומיננטי שאתה מכיר, לא סתם מישהו, יבוא ויגיד לך 'הנה, זו המכינה'.
<עידן: יש תודעה גבוהה, לפחות ממה שאני יודע, יש תודעה גבוהה מאוד לגבי עולים או בני העדה האתיופית, ואצלנו הרבה מאוד מהשכבה שלי מבני העדה האתיופית יצאו לתכניות קדם צבאיות ולתכניות של שנת שירות.
<עידן: העניין הוא לפי דעתי שיכול להיות באמת שלא בכל מקום יש את האדם שאפשר להתחבר אליו ושבאמת יצליח להזיז בורג ולשכנע אותך לבוא ולראות מה אנחנו עושים בשנת שירות ובמכינות.
<יערה שור: אם אפשר לסיים בנימה אופטימית ולהציע גם כיוונים לפתרון המצב, אני חושבת שזה מתחלק פה בין כמה דברים שאנשים אמרו ואני רוצה לחלק את זה בין התפקיד של המכינות לבין התפקיד של הרשויות המקומיות כמו שאני רואה אותו.
<יערה שור: בהקשר הזה, אני חושבת שמה שהמכינות צריכות לעשות זה לגדל יותר ויותר בוגרים בני העדה האתיופית שהם יחזרו באמת לחבר'ה הצעירים, ידברו איתם בגובה העיניים ויהוו מודל לחיקוי, וככל שאנחנו מגדילים את מספר החניכים במכינות בסופו של דבר גם יש לנו יותר אפשרות להשתמש בהם כבוגרים, לגייס את החבר'ה הצעירים ולהוות איזה שהוא מודל לחיקוי.
<יערה שור: זה התהליך שאנחנו עושים וזה תהליך ארוך טווח שייקח כמה שנים טובות ואני מקווה שאנחנו נהנה מהפירות שלו בשנים הקרובות.
<יערה שור: לצד זה אני רוצה להגיד שמשרד החינוך עושה באמת המון מאמצים והמון השקעה ברשויות המקומיות בתכניות של הכנה לצבא, בזינוק בעלייה ובכל מיני תכניות אחרות במרכזי הצעירים ואני חושבת שתפקיד מאוד משמעותי שיכול להיות שם, זה שם דווקא לשים את המשרות של חבר'ה מהשכונה, מהקהילה, מהאזור, שהם מדברים עם הנוער ומאתרים את הנוער ומלווים אותם בתהליך ארוך טווח.
<יערה שור: דיברנו קודם על משרה, היא הציעה, אני חושבת שזה כיוון שהוא נכון אבל זה לא יכול להיות מנותק מהסביבה המקומית, כי חלק מאוד חשוב מהמשרה הזאת זה הקשר האישי וההיכרות, ולכן לא יכול להיות מישהו שעושה את זה ברמה ארצית אלא מישהו בכל רשות מקומית שהוא מכוון למשימה הזאת והוא מכיר את החבר'ה הצעירים בקהילה ויודע למשוך אותם למקומות האלה ולהכווין אותם.
אברהם נגוסה: אני חייב לסכם.
אברהם נגוסה: קודם כל אני מאוד מברך את המשתתפים שהגיעו לפה, נציגי משרדי הממשלה, נציגי תנועות הנוער וארגונים אחרים.
אברהם נגוסה: הנושא מאוד חשוב ואנחנו נמשיך לדון בנושא הזה, כי עדיין לא מיצינו את מה שצריך לעשות.
אברהם נגוסה: יש רעיונות אבל אנחנו צריכים להתקדם כדי להפוך את הרעיונות לדבר מעשי.
אברהם נגוסה: אני פונה גם לתנועות הנוער, גם למשרדי הממשלה, תביאו לנו את הנתונים.
אברהם נגוסה: תעשו הפרדה בכתב, לא פיזית.
אברהם נגוסה: פיזית אל תפרידו בין העולים לוותיקים.
אברהם נגוסה: אני רק אומר שיהיה נתון פנימי שיהיה מי הוא עולה ומי ותיק, כדי שנוכל לדעת ולדרוש מהמשרד שאחראי לעולים, ומשרד שאחראי לוותיקים.
אברהם נגוסה: זה באופן כללי.
אברהם נגוסה: בנושא יוצאי אתיופיה יש גם תכנית מיוחדת לוותיקים, כלומר לא לעולים חדשים, והעולים החדשים כמו עולים אחרים.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו רוצים לקבל את הנתונים האלה בכתב בהקדם האפשרי.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת כי פשוט אנחנו נלחמים כדי שיהיה תקציב, בסוף אנחנו משיגים את התקציב אך לא מנצלים אותו והוא חוזר כשהוא לא מנוצל, כשיש צורך בשטח.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לעשות סדר בנושא.
אברהם נגוסה: אנא עזרו לנו להשיג את התמונה האמיתית כדי שנוכל לעזור ולקדם את הנוער ולשלבו בתוך החברה הישראלית.
אברהם נגוסה: אני מודה לכם על העבודה שאתם עושים, החניכים, ראשי תנועות הנוער.
אברהם נגוסה: יישר כח.
אברהם נגוסה: תמשיכו ונמשיך ביחד כדי לחזק את החברה הישראלית.
אברהם נגוסה: אני יודע שיש אנשים בכניסה, אבל אנחנו לא יכולים לחכות יותר מ-10 דקות, אז אנחנו נתחיל את הדיון.
אברהם נגוסה: קודם כל אני מאד מודה לכל המשתתפים פה.
אברהם נגוסה: נמצא איתנו מנכ"ל הפדרציות היהודיות בצפון אמריקה, מר ג'רי סילברמן.
אברהם נגוסה: אנחנו שמחים שאתה פה, ברוך הבא.
אברהם נגוסה: כמובן נמצאים נציגי המשרדים ונציגי הארגונים ואנחנו ניתן כמה שיותר לכולם לדבר, לכל מי שביקש לדבר, אבל כמובן אנחנו חייבים לסיים בשעה 11.
אברהם נגוסה: כל אחד שמדבר ייקח בחשבון שהוא צריך לתמצת.
אברהם נגוסה: נמצאים איתי חברי, חברי הכנסת ד"ר נחמן שי, אחד היוזמים של הדיון וחברת הכנסת יעל כהן-פארן.
אברהם נגוסה: הנושא שאנחנו דנים בו היום – השפעת ביטול מתווה הכותל על יחסי ישראל ויהדות התפוצות.
אברהם נגוסה: זו הכותרת שחברי, חברי הכנסת שהגישו את ההצעה לסדר, השתמשו בה, אבל אני בררתי כמה דברים ואני אעדכן בהמשך.
אברהם נגוסה: כידוע הוגשו מספר עתירות לבית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ, בדרישה לקיים את המתווה האמור.
אברהם נגוסה: המדינה הגישה את תגובתה לבית המשפט, אולם בית המשפט עדיין לא נתן פסק דין בנושא.
אברהם נגוסה: אני מבקש להדגיש שהדיון הזה מתמקד בעיקר פה בוועדה בנושא הצעה לסדר, כפי שההצעה הוגשה לכנסת, בהשפעה של ביטול מתווה הכותל על יהדות התפוצות בלבד ולא ניכנס לנושאים משפטיים, כי הוועדה לא מחליפה את הבית המשפט והנושא נמצא בבית משפט ואנחנו רק נתמקד בהצעה שמדברת על השפעה בעניין הקשר בין ישראל לתפוצות.
אברהם נגוסה: אני עשיתי שיעורי בית לקראת הדיון.
אברהם נגוסה: דיברתי עם משרד ראש הממשלה וכן במשרד הדתות וכולם הסבירו לי שהנושא הזה קודם כל לא בוטל, רק שיש הקפאה ועובדים על זה.
אברהם נגוסה: זה מה שהסבירו לי.
אברהם נגוסה: ראש הממשלה הקים ועדת היגוי שעובדת באינטנסיביות.
אברהם נגוסה: ראש הממשלה הקציב תקציב מעל 20 מיליון שקלים על מנת לעשות עבודה שם באתר, כדי שיהיה טוב לכולם.
אברהם נגוסה: זה מה שאני קיבלתי גם במשרד דתות.
אברהם נגוסה: היה צריך להיות נציג של משרד הדתות, של הרבנות והם אתמול הודיעו לנו שהבן אדם שהיה צריך להגיע, קרוב משפחה שלו נמצא במצב קריטי בבית חולים והוא יושב על ידו.
אברהם נגוסה: אנחנו שולחים רפואה שלמה.
אברהם נגוסה: נציג משרד ראש הממשלה יגיע.
אברהם נגוסה: הוא בדרך.
עליזה לביא: אז למה אנחנו עושים דיון?
אברהם נגוסה: אני אמרתי, נציג משרד ראש הממשלה בדרך, הוא יגיע.
עליזה לביא: שיקראו לנו - - -
אברהם נגוסה: זו החלטה שלך, אבל אנחנו - - -
עליזה לביא: ו - - - על התקציב ויש דיון חשוב במעמד האישה.
עליזה לביא: אז שיקראו לנו.
אברהם נגוסה: אנחנו לא נשלח לקרוא לך, אבל את תעשי את חלוקת זמנך.
עליזה לביא: לא, אבל אדוני, אנחנו - - -
עליזה לביא: - - - מתמשכת.
עליזה לביא: אחד לא מגיע כי - - -
אברהם נגוסה: מה הבעיה שלך?
אברהם נגוסה: אנחנו עוד לא התחלנו.
אברהם נגוסה: מה שאני אומר - - -
עליזה לביא: עוד פעם לדבר על מה שכבר דיברנו עד עכשיו?
אברהם נגוסה: לא, חברת הכנסת עליזה לביא, אם את רוצה להישאר, תישארי.
אברהם נגוסה: אם את רוצה ללכת ולחזור, זו זכותך.
עליזה לביא: עם מי אנחנו מתדיינים?
אברהם נגוסה: כל האנשים, את לא סופרת אותם?
עליזה לביא: חס וחלילה, אבל זה אנשים שתמיד מגיעים כי חשוב להם, אבל אני לא רואה מי - - -
אברהם נגוסה: אני אומר לך שנציג משרד ראש הממשלה דיבר איתי.
עליזה לביא: הוא לא הגיע.
אברהם נגוסה: לא, אמרתי יגיע.
אברהם נגוסה: הוא יאחר קצת.
עליזה לביא: אז מתי הוא יגיע אדוני, תגיד לי.
<דנה גורדון שושני: הוא כבר מגיע.
<דנה גורדון שושני: הוא אמר שזה ממש דקות.
אברהם נגוסה: הוא פשוט חונה בחנייה והוא יגיע, נציג משרד ראש הממשלה.
עליזה לביא: מה השם שלו?
אברהם נגוסה: רונן פרץ, יועץ מזכיר הממשלה.
אברהם נגוסה: הוא יגיע והוא ידווח לנו ויגיד לנו יותר ממה שאני אמרתי לכם.
אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד לכם את סדר הדיון שלנו.
אברהם נגוסה: כמובן חברי חברי הכנסת שיזמו את הדיון, אני אתן תחילה לכם ולאחר מכן אנחנו נשמע את נציג משרד ראש הממשלה.
אברהם נגוסה: לאחר מכן אנחנו נשמע את נציגי התנועות הדתיות וראש הפדרציה וכך אנחנו נמשיך את הדיון.
אברהם נגוסה: אני מראש אומר שמאד חשוב שהנושא הוא נושא חשוב לכולם.
אברהם נגוסה: הוא נושא שכולם רוצים שיהיה פתרון, הסדר לגביו.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו צריכים לעשות את הדיון בצורה יותר אופטימית וחיובית, כדי שנגיע לאיזה שהוא כיוון שנעזור לממשלה לשים את ידיה.
אברהם נגוסה: רשות הדיבור כעת לאחד היוזמים, חבר הכנסת ד"ר נחמן שי, בבקשה.
נחמן שי: תודה רבה חבר הכנסת אברהם נגוסה, תודה רבה לכולכם.
עליזה לביא: אני אחזור.
נחמן שי: אנחנו חוזרים ודנים בנושא הזה מתוך גם תסכול וגם דאגה הולכים וגוברים.
נחמן שי: העניין היה צריך להיות כבר מאחורינו.
נחמן שי: הושג הסכם, ההסכם - טוב או רע - היה מקובל על כל הצדדים.
נחמן שי: הכנתו נמשכה 4 שנים וכרגיל מעשה של פשרה.
נחמן שי: אבל פשרה, אם היא מקובלת, אז היא פשרה טובה.
נחמן שי: היא הובאה לממשלה והממשלה אישרה אותה ובאותו רגע היה צריך ההסכם להיכנס לתוקף ולעבור את זה.
נחמן שי: להיכנס ולדון בנושאים הרבה יותר חשובים, שתיכף אני אמנה אותם.
נחמן שי: במקום זה, למרות אישור הממשלה, התחילה איזו שהיא – לא חשוב כרגע – תסיסה פוליטית או אחרת, זה כבר כרגע לא מעניין, והממשלה חזרה בה.
נחמן שי: הממשלה חזרה בה מאותה הבנה שהייתה עם הזרמים הרפורמים והקונסרבטיביים בארצות הברית ועם כל השחקנים האחרים שהיו פה, וחזרו לנקודת ההתחלה.
נחמן שי: אמרו עכשיו אנחנו פותחים את ההסכם, נדון בו מחדש, נמנה צוות חדש כמו שאמר אברהם ועכשיו ההיסטוריה מתחילה להיכתב שוב.
נחמן שי: אני רוצה לומר לכם משהו.
נחמן שי: זה לא נושא פוליטי בעיני.