GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהונתן יאבור: האמנו ואנחנו עדיין מאמינים שהחוק הזה צריך להוביל את המדינה, חוק קטן, אבל חוק הכי ציוני שיש.
<יהונתן יאבור: התאריך המקורי של החוק, היו לנו גם על זה הרבה ויכוחים ואמרנו שרצינו לחגוג את החוק הזה ב-י' בניסן, שעל פי המסורת זה היום שיהושע צלח את נהר הירדן בגלגל עם כל בני ישראל ועל פניו זו העלייה המסיבית הראשונה בהיסטוריה של העם שלנו.
<יהונתן יאבור: אבל היו דיונים ובכנסת כמו בכנסת החליטו לחגוג את זה, בשבוע הזה ומעבר לזה שפרשת לך לך זו פרשת הבר מצווה שלי, יש לה גם ערך נוסף - - -
מרדכי יוגב: אחד הנימוקים היה שיש מדרש חז"ל, גדול יום קיבוץ גלויות כיום קריאת הגשמים, וזה היום, ז' בחשוון, שמבקשים תן טל ומטר וברכה.
מרדכי יוגב: רצו יום שהוא לא חופשי בלימודים, י' בניסן הוא חופש, רצו שזה יהיה ביום שבבתי הספר לומדים.
<יהונתן יאבור: אז אמרתי, צריך גם למצוא למה חשוב לך לך, מאיפה זה בא?
<יהונתן יאבור: 'ויאמר אלוקים לאברהם לך לך מארצך, ממולדתך ומבית אביך אל הארץ אשר אראך' ולמה דווקא בסדר הזה?
<יהונתן יאבור: כי על פי הנימוקים אומרים שהקב"ה אמר מהקל אל הקשה.
<יהונתן יאבור: קשה לעזוב את הארץ, עוד יותר קשה לעזוב את המולדת והכי קשה זה לעזוב את הבית של אבינו, אבל מי שעושה את כל זה ומי שמגיע לפה ומי שחוזר הביתה מגיע לו שנציין את היום הזה, מגיע לו שנחגוג את היום הזה.
<יהונתן יאבור: בדרך של החגיגה פגשנו חברים אמיתיים, חברי כנסת מדהימים.
<יהונתן יאבור: אני כבר לא יכול לשמוע יותר את האמירה הזאת, 'מה הם עושים פה במשכן הזה?', אנשים מדהימים שעבדו יום ולילה למען החוק הזה.
<יהונתן יאבור: שוב, חוק אולי קטן, אבל הבדל עצום.
<יהונתן יאבור: אז חבר הכנסת נגוסה וחבר הכנסת רוברט אילטוב וחבר הכנסת מיקי זוהר וחבר הכנסת חיליק בר וסגן השר מייקל אורן וחבר הכנסת יואל רזבוזוב ועוד אנשים מדהימים שהכרתי בדרך מהצעת חוק לחוק בספר החוקים של מדינת ישראל.
<יהונתן יאבור: אני רוצה לסיים את דבריי ברעיון מהפכני, ברעיון שהוא אולי יזעזע אנשים, אבל אני רוצה שנחליט שכל יום נעלה מחדש לארץ ישראל, נבנה אותה, נתפעל מיופייה ונדאג לאחינו שנשארו בגולה.
<יהונתן יאבור: בואו נחליט שכל יום יהיה יום עלייה, כי בשבילי כל יום מחדש זה יום העלייה.
<יהונתן יאבור: תודה רבה וחג שמח.
אברהם נגוסה: אני מזמין את מר מרק אייזנברג, יושב ראש קעליטה.
<מארק אייזנברג: אדוני יושב ראש ועדת העלייה והקליטה, חברי הכנסת, אני קצת עצוב שהשרה עזבה אותנו ולא שומעת מה רוצים להגיד בעמותות שעובדות בשטח, אני חושב שזה משהו חשוב.
<מארק אייזנברג: לא דיברנו על העלייה מצרפת, זו עלייה חשובה, זו העלייה הכי גדולה, עם רוסיה, עכשיו, אז כמה מילים על העלייה מצרפת.
<מארק אייזנברג: 4,000 עולים הגיעו בשנת 2016, פחות או יותר השנה אותו המספר.
<מארק אייזנברג: אנחנו יכולים להגיד שזה טוב, זה מספיק, בשנים מ-2010 הממוצע היה 2,800 אנשים, אז זה טוב, זו עוד עלייה גדולה וכל עלייה מצרפת זה נס קטן, למה?
<מארק אייזנברג: כי ליהודים שגרים היום בצרפת יש קשר חזק למדינה שלהם.
<מארק אייזנברג: צרפת היא מדינת זכויות האדם והמדינה הראשונה שהכירה ביהודים כאזרחים שווים והממשלה עוזרת לקהילה היהודית.
<מארק אייזנברג: המספר בפריז של בתי כנסת ומסעדות כשרות זה כמעט אותו דבר כמו בתל אביב.
<מארק אייזנברג: מנקודת מבט כלכלית, מחצית מיהודי צרפת נמצאים במצב כלכלי טוב ושאר המשפחות עניות שמקבלות עזרה כלכלית, מחצית חשובה מאוד, מהמדינה.
<מארק אייזנברג: אז כל עלייה היא כמעט פלאית.
<מארק אייזנברג: וכאן אני רוצה להודות גם לכל העולים שעושים החלטה אמיצה זו לבוא לישראל וגם להודות למדינת ישראל ולכל המשרדים שעושים מאמצים גדולים כדי לשמור ולקדם את העלייה הזו.
<מארק אייזנברג: שמעתי שזה יום חגיגי, צריך שמחה, אבל בכל זאת גם צריך בלי ויכוח להתמודד עם המצב.
<מארק אייזנברג: 2,000 עולים בשנה מצרפת זה לא מספיק, זה כישלון, למה?
<מארק אייזנברג: כי בשנת 2014 היו 6,000 עולים, בשנת 2015 8,000 עולים, כי בצרפת נמצאת הקהילה היהודית השנייה בגודלה בעולם, חצי מיליון יהודים לפי ההלכה ומיליון שיש להם מינימום אבא יהודי ומרגישים יהודים.
<מארק אייזנברג: המצב בצרפת לא טוב, יש פיגועים נגד יהודים.
<מארק אייזנברג: מחקר מעמיק ורציני בצרפת הגיע למסקנה כי בין 100,000 לבין 200,000 מיהודי צרפת אמרו שהם חושבים ברצינות לעלות לארץ.
<מארק אייזנברג: כך שהמספר 4,000 עולים בשנה לא מספק אותה.
<מארק אייזנברג: ומה הסיבה לכישלון הזה?
<מארק אייזנברג: בעינינו הסיבה העיקרית זה הקליטה, זו המילה החשובה.
<מארק אייזנברג: מדינת ישראל עוזרת לעולים, מקדמת תכניות ופרויקטים, אבל ברור שזה לא מספיק, התכניות האלה לא נוגעות למספר מספק של עולים.
<מארק אייזנברג: כיום שליש מהעולים בגיל עבודה שעלו לפני חמש שנים לא מצאו עבודה, אני מדבר על העולים של צרפת, וזו בעיה גדולה.
<מארק אייזנברג: איך אמר ראש המדינה?
<מארק אייזנברג: זה נותן אנשים חמוצים, מרירים, עצובים ואפילו זה נותן ירידות של משפחות שלמות שעושות פרסום שלישי בקרב חברים, המשפחות שלהם, הקהילה שלהם.
<מארק אייזנברג: איכות הקליטה, כבר שמעתי את זה בבוקר, היא הגורם העיקרי למספר המועט של עולים בשנתיים האחרונות.
<מארק אייזנברג: גם השרה אמרה שיש כמה סיבות כלכליות לעזור לעלייה וקליטה של עולים מצרפת, למשל מחקר אקדמי מוכר של בר אילן הוכיח כי כל שקל שיושקע לטובת קליטת עולים מצרפת יחזיר 15 שקלים למדינה תוך תשע שנים.
<מארק אייזנברג: ואני גם רוצה להגיד דבר תורה.
<מארק אייזנברג: שבתורה זה גם חובה, מצווה, לתת כסף לקליטה של העולים, למה?
<מארק אייזנברג: כתוב בדברי הימים, 'כה אמר כורש מלך פרס, כל ממלכות הארץ נתן לי ה' אלוהי השמים והוא פקד עליי לבנות לו בית בירושלים אשר ביהודה, מי בכם מכל עמו יהיה אלוהיו עמו ויעל לירושלים', העלייה לירושלים, 'וכל הנשאר מכל המקומות אשר הוא גר שם, ינשאוהו אנשי מקומו בכסף ובזהב וברכוש ובבהמה'.
<מארק אייזנברג: רש"י מסביר מה זה כל הנשאר?
<מארק אייזנברג: כל יהודי הנשאר במקומו שלא יוכל לעלות מחמת שאין לו ממון, ינשאוהו אנשי מקומו, שינשאוהו בכסף ובזהב, ברכוש ובהמות, למען יוכל לעלות לירושלים.
<מארק אייזנברג: לא רק להציע קליטה בירושלים.
<מארק אייזנברג: אז צריך להגיד גם תודה לצרפתים שעשו המון דברים בתחילת מדינת ישראל, אנחנו זוכרים ששמעון פרס לקח את כל ה - - - בשנים הראשונות של המדינה מצרפת וכמה אנשים באמת חשובים זה אנשים שעלו מצרפת ואנחנו רוצים להגיד שצריך לעשות יותר בקליטה וזו בעיה של תקציב.
<מארק אייזנברג: אנחנו חושבים שלעלייה מצרפת, שהיא כל כך חשובה ויש הזדמנות היסטורית ש-10,000 עולים יעלו עם קליטה יותר טובה, זה תקציב של 35 מיליון שקל בשנה של המדינה.
<מארק אייזנברג: כמובן זה מצד אחד הרבה כסף, אבל מצד שני אם אנחנו חושבים מה זה שווה למדינת ישראל, זה סכום סביר מאוד.
<מארק אייזנברג: 'נפש בנפש' עושה עבודה עם העולים מארצות הברית ומקבלת מענקים גדולים, בין היתר גם מקק"ל.
<מארק אייזנברג: אנחנו מבקשים היום אותו המודל של קליטה ושהתקציבים האלה יילכו לעמותות הפעילות כבר בשטח, למה הפעילות בשטח?
<מארק אייזנברג: למשל מי יודע יותר טוב מאשר ארגון כי"ח את הבעיות החינוכיות כדי לעזור לתלמידים הצרפתיים?
<מארק אייזנברג: לכן יש לתת למשרד החינוך את האמצעים לחזק ולהכפיל את השותפות עם כי"ח.
<מארק אייזנברג: מי יודע יותר טוב את הבעיות של הסטודנטים מאשר ארגון C.N.E.F שפעיל כבר 25 שנה בעזרה וליווי אקדמי של הצעירים?
<מארק אייזנברג: מי מכיר את הבעיה של השמה של בתי הספר הגבוהים בצרפת מאשר עמותת גבהים?
<מארק אייזנברג: ואני יכול להמשיך עוד ועוד, הרשימה ארוכה.
<מארק אייזנברג: אז ארגון קעליטה היום, אנחנו חולמים, בשיתוף פעולה עם משרד העלייה והקליטה, לפתוח עוד שני מרכזי תעסוקה בתל אביב ונתניה, דומה לזה שהקמנו בירושלים, עם כל הצוות שלנו שעושה עבודה מוצלחת פה.
<מארק אייזנברג: תוך שישה חודשים מאז שהקמנו את המרכז עזרנו ל-1,200 אנשים במסלול המקצועי שלהם ומצאנו עבודה ל-71 אנשים.
<מארק אייזנברג: מי שמכיר את תחום ההשמה יגיד שזה מספר יפה מאוד.
<מארק אייזנברג: אנחנו גם צריכים שיתוף פעולה עם משרד העבודה וכלכלה כדי לקבל את הוואוצ'רים שמאפשרים לעולה לשלם עבור הכשרה מקצועית.
<מארק אייזנברג: אנחנו צריכים שיתופי פעולה עם הרשויות כדי לשפר את מעמדם של הפרויקטורים.
<מארק אייזנברג: אנחנו צריכים את העזרה של משרד הבריאות כדי להתקדם יותר בכל הנושא של הכרת התעודות מצרפת.
<מארק אייזנברג: אנחנו מודים על הדברים שנעשו בשנה שעברה, על ההכרה של רופאי שיניים, של הרוקחים ושל הרופאים המתמחים, אבל אנחנו חייבים עדיין לפתור את הבעיה של האחים והאחיות.
<מארק אייזנברג: מצד אחד אחיות צרפתיות מוכשרות יותר מאחיות ישראליות ומצד שני מחסור חריף באחיות בארץ, כמה מנהלי בתי חולים כתבו לנו והתחייבו להעסיק 150 אחיות מצרפת שיכולות לעבוד מחר, מחציתן כבר בארץ וכל השאר מחכות בצרפת שתיפתר בעיית ההכרה בתעודה כדי לעלות.
<מארק אייזנברג: חייבים לתת הכרה אוטומטית לתעודות שלהם, בלי לעבור בחינה.
<מארק אייזנברג: ומילה אחרונה, ידוע הרי שלכל עולה חדש יש הרבה קשיים וכל עזרה, לאו דווקא בתחום הפיננסי, יכולה לשנות את המצב שלו בצורה קיצונית.
<מארק אייזנברג: בקעליטה התחלנו פרויקט לפני חודש, כל עולה ותיק או צבר נותן מזמנו לעולה חדש בכל תחום שמתאים לו, שיעורי בית לילדים, עזרה בתרגום מסמכים, להזמין לשבת, או לתת ייעוץ מקצועי.
<מארק אייזנברג: נוצרה כאן תנועה עממית של סולידריות, יותר מ-1,000 מתנדבים נרשמו לתת כמה שעות בשבוע מזמנם והתנועה רק בתחילת דרכה.
<מארק אייזנברג: חברי היקר, נתן שרנסקי, כבר הסכים לתת כמה שעות בחודש לילדי עולים במשחקי שחמט ואנחנו מודים לו.
<מארק אייזנברג: ועכשיו אני מזמין את כולכם, כל הנוכחים כאן, לתת שעתיים בחודש כדי לסייע בקליטת עולים ולהצטרף למהלך הסולידרי הנפלא הזה.
<מארק אייזנברג: הרעיון הטוב של העלייה, ואני מקווה שמחר יוכלו להגיד עלייה וקליטה, זה לא רעיון חדש, אני רוצה לתת מתנה לד"ר אברהם נגוסה, זה פוסטר עתיק של קרן היסוד, יום העלייה, זה מנובמבר 1950.
<מארק אייזנברג: חג שמח לכולם.
<מארק אייזנברג: תודה.
אברהם נגוסה: זה יהיה כמובן באולם של ועדת העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: תודה, אנחנו נמשיך.
אברהם נגוסה: נזמין את מזכ"ל תנועת בני עקיבא, מר רועי אבקסיס.
<רועי אבקסיס: שלום לכולם וכל הכבוד שאתם עדיין פה.
<רועי אבקסיס: מארק אייזנברג סיפר שיום העלייה זה סיפור מאוד מאוד ותיק, אז אני רוצה לספר לכם עוד סיפור.
<רועי אבקסיס: לפני חמש שנים אני ישבתי ערב אחד ואמרתי שלא יכול להיות שאין יום עלייה.
<רועי אבקסיס: ישבתי וכתבתי נייר עם הצעות שונות למתי נעשה את יום העלייה הזה ורגע לפני שמסרתי את הנייר הזה לאיש מתברר שהוועדה שלך עקפה אותי.
<רועי אבקסיס: הוועדה שלך עובדת מצוין, כל הכבוד, עשיתם דבר חשוב ואולי כיוונתי לדעת גדולים.
<רועי אבקסיס: אז, חברים יקרים ובעיקר העולים של בני עקיבא, שהקשיבו כל כך יפה ונשארו פה עד עכשיו, ברוכים הבאים.
<רועי אבקסיס: אני עומד פה בתור מזכ"ל תנועת בני עקיבא העולמית, אבל אני גם עומד פה בתור כל תנועות הנוער הציוניות שעובדות בחוץ לארץ.
<רועי אבקסיס: בסוף בסוף כשאנחנו מחנכים את החניכים שלנו ואת המדריכים שלנו ההגשמה האולטימטיבית, השפיץ האידיאולוגי, זה העלייה.
<רועי אבקסיס: כשאנחנו דוחפים אותם לשם אנחנו מבקשים שבסוף הם יהיו חלק אינטגרלי מתוך החברה הישראלית.
<רועי אבקסיס: דיברו פה הרבה על תעסוקה ועל עברית ועל כל הדברים החשובים שצריכים לעשות, אני רוצה להאיר נקודה אחרת.
<רועי אבקסיס: בוגרי התנועות, אלה שעלו לארץ, הם חוד החנית של הקהילות היהודיות בחוץ לארץ, הם המדריכים הכי טובים, הם ראשי הארגונים, הם ראשי ארגוני הסטודנטים, הם המפתחות של הקהילה היהודית בכל מקום ומקום, ואז יום אחד הם עושים עלייה וכשהם עושים עלייה הם הופכים ברגע אחד להיות אזרחים מן השורה.
<רועי אבקסיס: מלהיות קטרים מובילים, דוחפים, הם הופכים להיות אחד מהקרונות ברכבת.
<רועי אבקסיס: אני חושב שהמטרה שלנו כחברה ישראלית זה להבטיח שהחבר'ה האלה נשארים קטרים, מובילים, עם אותה תשוקה לפעול ולהוביל אותם.
<רועי אבקסיס: חובה עלינו להבטיח שהחבר'ה האלה משתלבים בכל המקומות הכי משמעותיים בתוך החברה הישראלית, כי הכישרון הגלום, האידיאולוגיה שבוערת, התשוקה לתרום, אסור לנו לפספס את זה, בכל תחומי החיים שלנו, בעשייה החינוכית, בחינוך, בהתיישבות, בהתנדבויות, אלה יכולים להיות הקטרים.
<רועי אבקסיס: מה זה ידרוש מאיתנו?
<רועי אבקסיס: זה ידרוש מאיתנו לזוז קצת, לפנות מקום, להיות קשובים, להגיד אוקיי, אולי אנחנו יכולים לשמוע משהו מהם.
<רועי אבקסיס: אבל כולנו נצא מורווחים.
<רועי אבקסיס: מדינת ישראל תצא מורווחת בגלל משב הרוח ההתנדבותי המרענן, העולים ימשיכו לחיות חיים משמעותיים ואני אומר לכם שהעולים האלה, אם הם יהיו משמעותיים הם ימשכו אחריהם את העולים החברים שלהם.
<רועי אבקסיס: כשקבעתם את יום העלייה התחלנו לחשוב בבני עקיבא מה עושים עם החג הזה.
<רועי אבקסיס: אתם יודעים, ליל הסדר יודעים, מחפשים את האפיקומן ואוכלים מצא, אבל מה עושים בחג חדש?
<רועי אבקסיס: אז ישבנו וחשבנו והחלטנו, לאחר התייעצות עם כמה מהבוגרים שלנו, שדבר ראשון במוצאי השבת האחרונה יש סעודת חג לכל העולים, החבר'ה שעלו בשנה האחרונה, ממש כמו ליל הסדר.
<רועי אבקסיס: אבל מעבר לזה אני רוצה להגיד לכם שלכל אחד מאיתנו יש יום הולדת, לעולים יש שני ימי הולדת, היום שהם נולדו בו, אבל גם היום שהם עלו לארץ.
<רועי אבקסיס: לכבוד היום הזה חיברנו תפילת תודה מיוחדת, אישית, שאנחנו מבקשים מכל עולה להגיד ביום העלייה האישי הפרטי שלו, תפילת תודה.
<רועי אבקסיס: אני רוצה, ברשותכם, לקרוא לכם פסקה אחת מהתפילה הזאת: מודה אני לפניך, ה' אלוקיי ואלוקי אבותיי, ששמת חלקי מיושבי ארץ ישראל ולא שמתני מארצות העמים, שאזרתי בי כוח וגבורה ללכת בדרכי אברהם העברי אל הארץ אשר אראך, שהנני מאותם המתבשמים מאווירה המחכים, מן החיים בנופיה המפעימים, מן הניזונים בפירותיה ופירותיה מתוקים ומן החיים בין בניה השבים לגבולם.
<רועי אבקסיס: מבטיח אני לפניך, הבוחר בעמו ישראל באהבה, להתבונן על ארצך ועל בניך אך ורק בעין טובה, במבט מתוק, לראות בקשיים אתגרים, במחסומים זרזים, בשונות ברכה ובקושיות תשובה.
<רועי אבקסיס: ברוך אתה ה' הטוב והמיטיב.
<רועי אבקסיס: מאחל לכולכם חג עלייה שמח ומבקש להזמין את ליה שלנו, עכשיו נשמע עולה אותנטי שעלה לא מזמן, שאני אפילו לא יכול להגיד לכם מאיפה היא עלתה מכיוון שהסיפור שלה כל כך מעניין.
<רועי אבקסיס: ליה, בבקשה.
<ליה בדרידה: תודה רבה, יושב ראש הוועדה, ד"ר אברהם נגוסה, יושב ראש ארגון קעליטה, מארק אייזנברג ומזכ"ל תנועת בני עקיבא, רועי אבקסיס, תודה רבה.
<ליה בדרידה: מכובדיי כולם, אני ממש מתרגשת לעמוד לפניכם היום ולספר את הסיפור שלי.
<ליה בדרידה: קוראים לי ליה בדרידה, נולדתי בקליפורניה להורים איטלקים.
<ליה בדרידה: כשהייתי בת כמה חודשים עברנו למינכן בגרמניה, שם גדלתי עד גיל 9.
<ליה בדרידה: הוריי עלו לארץ, אך לצערי לא הצליחו בגלל קשיי שפה וקשיים נוספים.
<ליה בדרידה: הוריי החליטו לעבור לקונטיקט בארצות הברית, כי היה להם חשוב שנקבל חינוך יהודי, וגדלתי שם עד גיל 14.
<ליה בדרידה: אז אבי קיבל הצעת עבודה ועברנו לגור ברומא שבאיטליה, שם סיימתי את התיכון וקיבלתי תעודת בגרות מלאה.
<ליה בדרידה: ברומא התוודעתי לראשונה לתנועת בני עקיבא העולמית והתחלתי להיות פעילה בסניף המקומי.
<ליה בדרידה: הדרכתי שלוש קבוצות במשך שנתיים, הייתי ראש מחנה קיץ של תנועת בני עקיבא באיטליה וייצגתי את יבשת אירופה מטעמה של תנועת בני עקיבא העולמית בארץ.
<ליה בדרידה: בגיל 15, במסגרת מחנה קיץ בארץ, טיילנו בדרום.
<ליה בדרידה: אני זוכרת את עצמי מסתכלת על הרי הנגב באזור שדה בוקר וחושבת על ההיסטוריה של עמנו בארץ הזו.
<ליה בדרידה: ההרים הללו היו עדים להבטחת ה' לאברהם אבינו, 'כי את כל הארץ אשר אתה רואה לך אתננה ולזרעך עד עולם'.
<ליה בדרידה: הם ראו את שיבת עזרא ונחמיה והם אף היוו בית לראש ממשלתנו בשיבת ציון האחרונה.
<ליה בדרידה: הבטתי והבנתי שאני רוצה לעלות ארצה.
<ליה בדרידה: כשהגעתי לארץ מיד אחרי התיכון ולמדתי במדרשת הרובע היה לי ברור שאני פה לנצח.
<ליה בדרידה: בסוף השנה הייתי גאה להחזיק את תעודת הזהות שלי.
<ליה בדרידה: החלטתי לעשות שירות לאומי, שירתי שנה כחובשת במגן דוד אדום בירושלים והשנה אני עושה שנה שנייה כמנחה בהכשרות של תנועת בני עקיבא העולמית.
<ליה בדרידה: אני מקווה להמשיך ללימודי רפואה, להקים משפחה וליישב את הארץ.
<ליה בדרידה: את החוב על החלום הזה שהתגשם אני חבה לתנועת בני עקיבא העולמית.
<ליה בדרידה: לפני שנכנסתי לסניף בני עקיבא ברומא לא הייתה לי שום כוונה לעלות לארץ.
<ליה בדרידה: בזכות תנועת הנוער בני עקיבא העולמית חצי מהכיתה שלי מהתיכון בארץ היום.
<ליה בדרידה: אנחנו גאים להיות חלק מהתפתחותה של מדינת ישראל.
<ליה בדרידה: נכון, כל יום אנחנו מתמודדים עם הקושי בשפה, עם ההסתגלות לחברה ולתרבות הישראלית ועוד.
<ליה בדרידה: המכשולים בדרכם של העולים החדשים רבים הם, אבל להיות חלק משיבת ציון שווה הכול.
<ליה בדרידה: אני לא עומדת בפניכם כדי לספר את הסיפור הייחודי שלי, למעשה מה שמדהים הוא שהוא לא ייחודי בכלל.
<ליה בדרידה: יש לי חברים רבים, חלקם יושבים כאן איתנו היום, שהיו מעורבים בפעילות של תנועת בני עקיבא בחו"ל ובזכות החינוך הציוני שקיבלו הם החליטו לעלות ארצה, לתרום למדינה ולהשקיע את כל חייהם בשביל לשפר את מדינתנו.
<ליה בדרידה: יושבת כאן היום שלי ויינמן מאטלנטה בארצות הברית שכרגע משרתת כחובשת צבאית.
<ליה בדרידה: משפחתה החליטה לעלות לארץ בעקבותיה.
<ליה בדרידה: עוד חברה שלי, לריסה, בוגרת בני עקיבא מסאו פאולו בברזיל עלתה לארץ לבד וכרגע לומד ארכיטקטורה בבצלאל.
<ליה בדרידה: אני כל כך שמחה וגאה לחיות בזמן כל כך משמעותי בהיסטוריה היהודית של עם ישראל ומדינת ישראל.
<ליה בדרידה: קיבוץ הגלויות הוא כבר לא חלום, זו מציאות יומיומית.
<ליה בדרידה: אני רוצה לברך את הקהל הנכבד, את חבריי העולים ואת כל העם היהודי שנזכה לשאת באחריות המוטלת על כתפינו להכיר בזמן המיוחד שאנחנו חיים בו ולקיים את דבריו של כלב בן יפונה, 'עלה נעלה וירשנו אותה כי יכול נוכל לה'.
<ליה בדרידה: תודה רבה ויום עלייה שמח לכולנו.
אברהם נגוסה: אני מזמין את גב' מוניקה לב כהן, מארגון המדענים הישראליים בחו"ל, השבת מוחות.
<מוניקה לב כהן: תודה רבה, חבר הכנסת נגוסה, תודה לך, דנה.
<מוניקה לב כהן: אנחנו המדענים מדברים בקצרה, אז הבטחנו ולכן נקיים.
<מוניקה לב כהן: אני מבקשת פה מעל הבמה הזאת קודם כל לברך את כל העולים בקהל לרגל יום העלייה ולברך את כל זכאי העלייה שמחכים בחו"ל לעלות ולהצטרף אלינו, אבל אני רוצה גם לספר לכם על הקהילה היהודית שלא כל כך הוזכרה פה היום, ביום העלייה, ואני חושבת שחשוב לציין אותה, זאת הקהילה של הישראלים שעזבו את ישראל, מסיבות של עבודה, לימודים, זמניות שהפכה לקבוע.
<מוניקה לב כהן: היום 10% מיהדות התפוצות אלה ישראלים ואנחנו בארגון המדענים הישראלים בחו"ל פועלים כדי להחזיר את המוחות הטובים האלה לארץ.
<מוניקה לב כהן: שרת הקליטה הזכירה קודם שמדינת ישראל משקיעה מיליון שקל בכל רופא בישראל, אנחנו רוצים לדאוג שאותו רופא שיצא להשתלמות בחו"ל גם יחזור לישראל.
<מוניקה לב כהן: אנחנו פעילים היום ב-300 קמפוסים בארצות הברית, קנדה, אנגליה, ופועלים לחבר את המדענים הישראלים לישראל, בתוכם יש לא מעט עולים שעשו עלייה ויצאו לחו"ל להכשרה, אנחנו רוצים שהם יחזרו לישראל.
<מוניקה לב כהן: אז לסיכום אני רוצה לומר חג שמח לעולים וגם לחוזרים, שיהיה לנו בהצלחה.
אברהם נגוסה: לפני שאני מסכם את היום הזה אני רוצה להגיד כמה מילים בשפה האמהרית מכיוון שהצטרפו אלינו היום עולים חדשים שהגיעו החודש מאתיופיה אז לפחות להגיד להם בכמה משפטים מה שקורה פה ואז אני אסכם את הדיון.
אברהם נגוסה: אני רוצה לסכם את היום הזה, יום חשוב לעלייה ולעולים החדשים.
אברהם נגוסה: לפני שנתיים יזמנו את הנושא הזה, שיהיה יום אחד.
אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שביום הזה אפשר לדבר על בעיות, אנחנו לא אומרים שסיימנו את כל הבעיות, את כל האתגרים, אנחנו רק אומרים שכל השנה אנחנו מתווכחים בוועדת העלייה והקליטה וגם בוועדות אחרות על בעיות על מנת לשנות את המצב, לשפר את המצב, אבל היום הזה זה יום מיוחד לדבר על תרומתה של העלייה.
אברהם נגוסה: העולה שדיברה, ליה, זה היה מאוד מרגש, אלה דברים שביום הזה אנחנו צריכים לשמוע, את הציונות האמיתית, לכן בהתחלה ביקשתי שלא נעשה ויכוחים פה, כי ברגע שאנחנו פותחים בביקורת אז אנחנו נאבד את המשמעות של היום.
אברהם נגוסה: לכן אני מבקש סליחה מהאנשים שרצו להביע אתגרים כי ראיתי שזה לא מתאים ליום הזה.
אברהם נגוסה: יהיו לנו הרבה ימים, בעזרת ה', גם במושב הזה, שנמשיך לעבוד על האתגרים.
אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לכם, לכל ראשי הארגונים, העולים החדשים, חבריי חברי הכנסת, ראש הממשלה, השרים, יושב ראש הכנסת, שהגעתם היום ביום הזה לכבד את היום החשוב למדינת ישראל, לעם היהודי, לאזרחי ישראל ואנחנו נמשיך לעבוד כדי לשפר את התנאים בקליטה, להוריד את החסמים הבירוקרטיים, על מנת להקל את השתלבותם של העולים החדשים.
אברהם נגוסה: חג יום עלייה שמח, תודה רבה, הישיבה מסתיימת.
אברהם נגוסה: שלום רב.
אברהם נגוסה: אנחנו דנים היום בהתגברות האנטישמיות בארצות הברית ובאירופה ואני מברך ומודה על השתתפותם של שגרירי גרמניה, אוסטריה והאיחוד האירופי, סגן שגריר בריטניה גם הבטיח להיות פה, אני מקווה שהוא בדרך, וכן נציגי השגרירויות של רוסיה וצרפת.
אברהם נגוסה: בישיבה שלנו יש תרגום סימולטני מעברית לאנגלית ומאנגלית לעברית.
אברהם נגוסה: לעתים קרובות מדי אנחנו שומעים על אירועים אנטישמיים ברחבי העולם.
אברהם נגוסה: יש, לצערי, תחושה קשה שהאנטישמיות מתגברת באופן מפתיע גם באירופה וגם בארצות הברית, בעיקר בקמפוסים באוניברסיטאות.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע היום מהמוזמנים נתונים עדכניים ונשמח לשמוע מהשגרירים ונציגי השגרירויות הנכבדים כיצד מדינותיהם נרתמות למגר את התופעה.
אברהם נגוסה: הרי ידוע לנו שמדובר במדינות שהן ידידות אמת של מדינת ישראל ואין לנו ספק שהן מוקיעות את תופעת האנטישמיות.
אברהם נגוסה: מנתיני מ-CFCA, הפורום לתיאום המאבק באנטישמיות, ניתן ללמוד כי בבריטניה פורסם לאחרונה דוח לפיו אוניברסיטאות מובילות באנגליה מארחות איסלמיסטים המשבחים קבוצות טרור שמשמיצות יהודים ואת מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: ארגון זכויות האדם של האו"ם פרסם כי האו"ם תומך ומעודד ארגונים אנטישמיים, אנטי ישראלים ותומכי טרור.
אברהם נגוסה: לאחרונה פורסם מחקר בבריטניה המעיד על שכיחות של השקפות אנטישמיות בבריטניה, כצפוי בקרב מוסלמים פי שניים עד פי ארבעה מאשר ביתר האוכלוסייה.
אברהם נגוסה: משרד הפנים הגרמני כי חלה עלייה קלה במחצית הראשונה של שנת 2017 במספר התקריות האנטישמיות.
אברהם נגוסה: בינואר עד מרץ 2017 נרשמו ברחבי גרמניה 179 פשעים אנטישמיים כולל חמישה פשעים אלימים.
אברהם נגוסה: האוניברסיטה לחינוך מורים בווינה פרסמה לאחרונה כי כמחצית מבני הנוער המוסלמים האוסטרים מחזיקים בדעות אנטישמיות.
אברהם נגוסה: דוח של ארגון ICC, Israel on Campus Coalition, מציין כי הפעילות האנטי ישראלית בקמפוסים בארצות הברית היא כיום יותר תוקפנית ויותר מתוחכמת לנוכח 1,200 אירועים אנטי ישראליים שהיו באוניברסיטאות בארצות הברית בשנת הלימודים 2016-2017.
אברהם נגוסה: לאור הנתונים הללו מצאנו לנכון לקיים את הדיון היום.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע כמובן קודם כל מהשגרירים, שאני שוב מברך אותם שהם איתנו, וחבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת אחמד טיבי וחבר הכנסת ד"ר נחמן שי וחבר הכנסת - - -
אחמד טיבי: גם אחמד טיבי הוא דוקטור.
נחמן שי: אבל הוא גניקולוג.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת ד"ר אחמד טיבי.
אחמד טיבי: יותר ותיק מנחמן שי.
אברהם נגוסה: יותר ותיק בדוקטורט מד"ר נחמן שי.
אברהם נגוסה: גם זה תיקנתי.
אברהם נגוסה: ואיתנו נמצא גם חבר הכנסת לשעבר דב ליפמן.
אברהם נגוסה: כמובן כל הנציגים שבאו במיוחד מארצות הברית, מאירופה, כדי לשתף באירועים שהם עברו.
אברהם נגוסה: אני גם מברך את נציג שגרירות צרפת, ברוכים הבאים.
אברהם נגוסה: ואני אתחיל בכבוד השגריר רוברט אלכסנדר קלמנץ, משגרירות גרמניה.
אברהם נגוסה: אני מתנצל מראש על השמות.
טוסה קלמנץ: תודה, אדוני היושב ראש.
טוסה קלמנץ: זה לא השם שחשוב, אלא התפקיד.
טוסה קלמנץ: תודה רבה שהזמנת אותנו לפגישה החשובה הזאת.
טוסה קלמנץ: אני מבקש להצהיר הצהרה קודם כל שהפשעים כנגד היהודים היו חמורים ביותר, כל אלה נעשו בתקופת השואה וגרמניה ללא ספק מקבלת על עצמה את האחריות, גם עתה וגם לעתיד.
טוסה קלמנץ: אחד האלמנטים המרכזיים של האחריות שלנו זה קיומה של מדינת ישראל, אבל גם המלחמה באנטישמיות בכל מקום שהיא צצה ובעיקר בארצי.
טוסה קלמנץ: כפי שאתה כבר אמרת, אדוני היושב ראש, אנחנו חווינו במחצית השנה הראשונה עלייה קלה בפשעים אנטישמיים כפי שהיה בשנה קודם לכן, אבל זה עדיין לא הגיע למספר של 2014, יש תנודות, אבל אנחנו צריכים להיזהר שמא העלייה הזו תימשך.
טוסה קלמנץ: במקרה שלנו רוב הפשעים אשר בוצעו נעשו על ידי קיצוניים מן הימין, 90%.
טוסה קלמנץ: ביקשנו מוועדת מומחים להציג לנו המלצות איך להילחם באנטישמיות בצורה הטובה ביותר והם אמנם הגישו דוח לפרלמנט הגרמני, באביב השנה.
טוסה קלמנץ: ההמלצות שלהם הם דבר שאנחנו מעיינים בהן.
טוסה קלמנץ: אשר לאמצעים שננקטים נגד אנטישמיות, אחלק את זה לשניים.
טוסה קלמנץ: קודם כל מניעה, חינוך, מימון תכניות, במיוחד כשמדובר בבני נוער, כדי לחנך קודם כל מהצד ההיסטוריה, אבל גם לסובלנות, מלחמה בדעות קדומות ויש תכניות בהשתתפות משרדים שונים, אני לא רוצה להזכיר את כולם, לא רוצה לומר את שמם ואת קבוצות היעד, אבל אנחנו מנסים להגיע לבני נוער גם באמצעות ספורט.
טוסה קלמנץ: אנחנו יכולים להשתמש בקהילת הספורט ובאגודות הספורט כדי ללמד את הצעירים את הדבר הנכון.
טוסה קלמנץ: ואם אי פעם פשעים אנטישמיים מתרחשים, והם יתרחשו, הרי לא נוכל למנוע אותם ב-100%, אנחנו נילחם בהם ואנחנו נגיש תביעות.
טוסה קלמנץ: יש לנו יחידות מיוחדות במשטרה שעושים זאת ואני יכול להבטיחכם שלא נותיר אבן בלתי הפוכה.
טוסה קלמנץ: ברגע שנמצא אינדיקציה וחשש שאירע אירוע נפשע כזה הדברים האלה יזכו לעיון מעמיק.
טוסה קלמנץ: והאלמנט השלישי ש אני רוצה להזכיר הוא שיתוף פעולה בינלאומי במלחמה נגד אנטישמיות.
טוסה קלמנץ: גרמניה ורומניה, כל מדינה בדרכה שילבה ידיים בנשיאות הברית לזכר קורבנות השואה, ה-CEE, ובתוך הברית הזאת, לגבי זכר השואה, אנחנו יכולים להעביר את המידע ואנחנו מנסים לעשות זאת גם ל-OECD.
טוסה קלמנץ: גם שם רצינו להעביר את זה, בכל מדינות ה-OECD, אבל זה לא הצליח עד כה.
טוסה קלמנץ: גם הפרלמנט שלנו קיבל את ההגדרה הזו של אנטישמיות מבחינת עמדתנו.
אברהם נגוסה: כעת מר מרטין וייס, כבוד השגריר של אוסטריה, בבקשה.
<מרטין וייס: תודה, אדוני היושב ראש, שהזמנת אותי לפגישה החשובה הזאת על הנושא החשוב.
<מרטין וייס: כמה הערות מצדי.
<מרטין וייס: כמו עמיתי, שאמר שאם המאבק כנגד אנטישמיות היה כמו בשדה קרב, שאפשר לנצח בו אחת ולתמיד, היה זה קל לנו, אבל זה לא כל כך פשוט.
<מרטין וייס: עלינו ללחום מדי יום, גם במדיה החברתית, גם בבתי ספר, לדאבוני גם במגרשי הכדורגל ואנחנו יודעים שזו אחריות שאיננו לוקחים אותה בקלות.
<מרטין וייס: ראיתי את המספרים באוסטריה, דוחות מ-2016, ומדי שנה אנחנו בודקים את המספרים ויש עלייה מ-2015 ל-2016, יש 477 אירועים ואנחנו רואים את זה גם בפייסבוק ובטוויטר, איך הגישה למוסדות יהודיים - - - מה נעשה?
<מרטין וייס: החלק החשוב הוא כמובן בתי הספר שלנו.
<מרטין וייס: יש לנו תכניות מאז 2000 וגם שולחים את הנוער לבית הספר ב'יד ושם' ללימודי השואה, כי המורים שהיו כאן, אותם מורים, כשהם חוזרים לאוסטריה, הם כבר שגרירים מוסמכים לעניין הזיכרון.
<מרטין וייס: זאת חווינו בצורה מאוד חיובית, חינוך על השואה בתוך בתי הספר.
<מרטין וייס: אפשר לומר שלקח לאוסטריה יותר מדי זמן כדי להתמודד עם אחריותה.
<מרטין וייס: הדברים היו איכשהו פשטניים, אבל הנרטיב הזה השתנה.
<מרטין וייס: גם בבתי הספר אנחנו מלמדים את השואה.
<מרטין וייס: בגיל 14 כל תלמיד מחויב לבקר במאוטהאוזן באוסטריה ובגיל 17 מבקרים שוב ולכן כאשר התלמידים יוצאים מבית הספר, לדעתי הם מצוידים היטב, הם יכולים להתמודד עם הנושא הזה.
<מרטין וייס: הזכרתי את מאוטהאוזן, עשינו שם שיפוצים, יש חדר שמות, יש גם חדר תצוגה שגם השתפר עם השנים ואנחנו חושבים שזה מועיל כאשר אנחנו מבקשים להסביר.
<מרטין וייס: דבר נוסף שהוזכר קודם, כמובן ישנה התופעה של אנטישמיות מיובאת.