GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סאנה בריטבסקי: במיוחד הוא דואג לדור הבא לרפואה, לחינוך, הילדים שעזבו את מדינתם והוא ביקש מאיתנו שהכסף, שהיה מיועד גם לטקס וגם הכסף שמגיע לו, ביחד עם פרס Genesis, אנחנו ביחד איתו נעשה איזה תחרות ואנחנו חושבים כרגע מה תהיה התחרות וארגונים הומניטריים העולמים, שעוזרים לאנשים במחנות הפליטים, ייעזרו בכסף שלו.
<סאנה בריטבסקי: כרגע יש לנו ארבעה חתנים של פרס וכל אחד מהם, כמובן שאמרנו את זה, אבל בכל זאת, אנחנו נותנים פרס של מיליון דולר, אף אחד לא מבקש מהם או אף אחד לא דורש מהחתן לתת את הכסף חזרה, אבל כל אחד מהם עד היום רצה לתרום את הכסף וגם את זמנו לעבודה במהלך כל השנה.
<סאנה בריטבסקי: זה נורא מעניין כי אתה בעצם לוקח מישהו שהגיע לגדולה מקצועית, וגם בהרבה מאוד מקרים כיהודי, ואתה נותן לו תמריץ חדש להיות עוד פעם רול מודל לאנשים אחרים שיילכו אחריו ושירצו גם להיות יהודים.
<סאנה בריטבסקי: חוץ מהחתנים יש לנו משהו שאנחנו עושים כל שנה והרבה מהיושבים כאן היו בטקס הנוצץ והיפה במיוחד שאנחנו עושים כל שנה בירושלים והאירוע המרכזי הזה ידוע כאירוע מאוד יפה ואלגנטי, זה קונצרט מעולה, אבל מי שמגיע להנחות אותו זה גם חלק מהעניין, כי חשוב לנו מאוד להראות את ישראל באותו רגע כמדינה גם פתוחה, שכל המבטים באים אליה.
<סאנה בריטבסקי: ואז מי שהגיע אלינו, קודם זה היה מנחה הטלוויזיה האגדי, ג'יי לנו.
<סאנה בריטבסקי: הוא הגיע פעמיים.
<סאנה בריטבסקי: התברר שהוא מאוד פרו ישראלי, התברר שכשהוא הגיע לישראל הוא דיבר בכל מקום עד כמה שהוא תומך בישראל, עד כמה שהאנשים שנמצאים סביבו תומכים בישראל, כשבדרך כלל דווקא לא המדיה היהודית או פרו ישראלית כתבה על זה, כתבו על זה במדיה האמריקנית, שיש מישהו עם שם גדול שהגיע ומספר על ישראל.
<סאנה בריטבסקי: בשנה השלישית הזמנו לכאן וקיבלנו כאן את השחקנית הבריטית, המיוחדת מאוד, הלן מירן, שהיא הגיעה להנחות את הפרס והיא הגיעה כי, היא אמרה לנו בהתחלה שהיא גם מגיעה לישראל, היא גם רוצה לראות את ישראל, היא מאוד פלסטית כזאת והיא אמרה 'אני רוצה לנגוע בישראל' ואז ביחד עם ניר ברקת אנחנו עשינו לה סיור מיוחד לעיר העתיקה, שהיא יצאה ממנו עם הרגשה שהיא באמת נגעה בעולם היהודי העתיק, מה שהיא כל כך רצתה לעשות.
<סאנה בריטבסקי: אני מצטמצמת ואומרת שבמהלך של שלוש שנים אנחנו עשינו כ-20 אירועים.
<סאנה בריטבסקי: יושב פה ידידנו גידי מרק, אנחנו עשינו אירועים ביחד עם 'תגלית', יושבים פה נציגים של 'מסע', אנחנו מאוד גאים שעשינו אירועים ביחד עם 'מסע', כי מאוד רצינו שהאנשים האלה ידברו עם צעירים, יספרו את החוויה היהודית שלהם לאנשים צעירים.
<סאנה בריטבסקי: זו המטרה הגדולה שלנו.
<סאנה בריטבסקי: אנחנו גם עשינו כמובן המון פרויקטים עם עיריית ירושלים וראש העיר ירושלים, היה לנו קשר מיוחד עם שמעון פרס שנתן לנו כמה פעמים את ביתו לעשות שם אירועים עם אנשים צעירים.
<סאנה בריטבסקי: אחד האירועים הגדולים שלנו היה כאן בכנסת, בהזמנה של יושב ראש הכנסת.
<סאנה בריטבסקי: אנחנו חושבים שלא רק האירוע המרכזי, אלא גם אירועים נוספים שבאמת מגיעים לאנשים שלא יכולים להגיע לאירוע הגדול, הם עושים את ההבדל ואז הפרס נהיה חלק מהלוח השנה הישראלי, לוח שנה יהודי ולוח השנה של ירושלים.
<סאנה בריטבסקי: על עקרונות כספי הפרס כבר דיברתי, פה אנחנו מגיעים קצת למספרים כדי שתדעו שלפי ההסכם שלנו עם ממשלת ישראל הכסף שמגיע לעולם הפילנתרופי, צריכים להיות מנוהלים על ידי גופים מקצועניים, the Jewish funders network ו- Bloomberg philanthropies ומתן השקעות בקהילה, הם הפרטנרים, הם עושים את העניין ועושים את זה בצורה מאוד מקצועית.
<סאנה בריטבסקי: אנחנו עשינו עד היום, ואני עדיין לא מדברת על הפרויקטים של יצחק פרלמן, כ-60 פרויקטים, עשינו פרויקטים בעשר מדינות חוץ מישראל, וגם כמובן המון בישראל, בסך הכול עד היום הושקעו בעולם היהודי הארגוני כ-10 מיליון דולר.
<סאנה בריטבסקי: המטרות של הטקס בירושלים, שזה נורא חשוב.
<סאנה בריטבסקי: אנחנו רוצים השקעות יותר גדולות לחברה ולכלכלה הישראלית ואנחנו עובדים רק עם חברות ישראליות, אנחנו מאוד רוצים לחבר את ישראל לתפוצות לכן לאירוע שלנו מגיעים כ-50% ישראלים ו-50% יהודי התפוצות.
<סאנה בריטבסקי: אנחנו מאוד רוצים לחזק את העיר ירושלים ולכן אנחנו עושים טקס בירושלים, והאחרון, אנחנו רוצים לתרום לתדמית הישראלית ובדרך כלל בשבוע של הטקס אין מדיה שהיא ידועה שהיא לא כותבת על זה ולא כותבת טוב על ישראל, כמובן.
<סאנה בריטבסקי: זהו, אני צמצמתי, עד כמה שיכולתי.
טלי פלוסקוב: קודם כל תודה, תודה תודה, זה מאוד מרשים.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד, אני שמעתי את כל הסיפור הזה כהרפתקה מאוד גדולה.
טלי פלוסקוב: אהובה, את תיתני לנו סקירה ואז נעבור לסרטון?
<אהובה ינאי: קודם הסרטון.
<סאנה בריטבסקי: כדי שתדעו, הסרטון הזה מדבר על העשייה של בלומברג ודאגלס ואהובה תדבר על העשייה של יצחק פרלמן.
טלי פלוסקוב: אוקיי, אני רק אבקש מכולם, אנחנו מוגבלים בזמן, אז קצת לקצר.
טלי פלוסקוב: (הקרנת סרטון).
טלי פלוסקוב: תודה רבה, באמת מחמם את הלב לראות, כל פעם אני רואה עוד משהו.
טלי פלוסקוב: אהובה, אני מבינה שאת פותחת לנו מסלול נוסף.
<אהובה ינאי: אז אני אחבר.
<אהובה ינאי: קודם כל, גברתי ממלאת מקום היושב ראש, תודה רבה על ההזדמנות - - -
טלי פלוסקוב: אני אמסור את כל התודות האלה ליושב ראש הוועדה, הוא היה צריך להיות פה.
<אהובה ינאי: לחברי הכנסת שבאו, כמובן לחבריי מקרן פרס בראשית ולכל מי שבא ונמצא איתנו.
<אהובה ינאי: אני רוצה דווקא להתחבר לסיום, למה שאמר המאסטרו יצחק פרלמן, מה היה הייחוד השנה.
<אהובה ינאי: קודם כל מאסטרו יצחק פרלמן הוא ישראלי, אני אקצר כדי שתוכלו לראות אותו דקה מדבר בעברית, כי ראינו אותו מדבר באנגלית.
<אהובה ינאי: אני חושבת שקודם כל הוא בעצמו מייצג איזה שהוא מסר שאי אפשר להתעלם ממנו והוא אחד ממטרות הפרס, 'כן, אני יכול'.
<אהובה ינאי: דיבר מר שרנסקי על המודל, על האפשרות לשאת עיניים, אני חושבת שמאסטרו יצחק פרלמן הוא אחד האנשים שכל חיינו אנחנו פה בארץ נשאנו אליו עיניים ובטח המפגש איתו היה כזה והוא בעצמו מראה לכל אחד בכל גיל שאין תירוץ, 'אני יכול'.
<אהובה ינאי: זה מה שהוא עשה מיוחד השנה, קודם כל הוא השאיר את הכסף בישראל ורק בישראל והנושא הנוסף, הוא דווקא נשא עיניו למגזר החברתי בישראל ונשא עיניו למגזר החברתי דווקא בגלל שבשיח איתו, וגם קצת הזכרתי את זה בטקס, יש תפקידים של הממשלה ושל הכנסת, למשל כשמדברים על נכויות התפקיד של הממשלה, התפקיד של הכנסת זה לדאוג לקיום הוגן לכל אדם נכה בישראל, אבל הוא הלך למגזר החברתי ואמר 'זה נכון, אבל יש ערבות הדדית ואני פניי לערבות ההדדית'.
<אהובה ינאי: וכשהוא פנה לערבות ההדדית אז הפתרונות שנותנת הממשלה הם אוניברסליים והם נותנים לכולם פתרונות על פי כללים וקריטריונים מסוימים, כמו שצריך, והעולם הוא העולם שנקבע בחוקי הכנסת וברגולציה, אבל 'אני רוצה ללכת על הערבות ההדדית, אל הארגונים החברתיים, לבוא לאנשים עצמם'.
<אהובה ינאי: מה שזה היה זה 'אני רוצה לראות פנים מחייכות, ללכת אל האנשים עצמם.
<אהובה ינאי: ללכת אל האנשים עצמם אישית, להרחיב את העולם של האנשים, לחבר עולמות'.
<אהובה ינאי: הוא לא הסתכל על בעלי המוגבלויות כחוליות חלשות אלא כחלק מהחוליה המרחיבה והקיימת בחברה הישראלית ובא ואמר, 'אליהם אני רוצה להביא את החלק השני שלי', כמו ששמעתם, את האמנות הקלאסית, האמנות שקשה יותר להיחשף אליה, אל האמנות שקשה יותר להגיע אליה כאשר מדובר בבעלי מוגבלויות.
<אהובה ינאי: זה לא היה פשוט לחשוב איך אנחנו רוצים לגשת אל החזון המופלא הזה של האיש המופלא הזה ואז ביחד עם קרן פרס בראשית ועם מאסטרו יצחק פרלמן החלטנו להניע תחרות שתהיה פתוחה בפני הכול והיא תהיה די פתוחה במובן שהיא תגדיר חיבור בין עולמות האמנות הקלאסית לבעלי מוגבלויות.
<אהובה ינאי: לא הגבלנו, לא אזור גיאוגרפי, לא מוצא, לא גיל, שום דבר, לא הגבלנו ופתחנו את הדלת הכי רחב שאפשר ובדלת הזו נכנסו למעלה מ-60 ארגונים ולמעלה מ-65 פרויקטים שאני יכולה לומר לכם, עם יד על הלב כמי שעומדת בראש ארגון חברתי ועוסקת במאות פרויקטים חברתיים, כל אחד מהם היה ראוי.
<אהובה ינאי: ואז נהייתה בעיה קשה יותר, איך אנחנו בוחרים עם הכסף שעומד לרשותנו, עם ההחלטה שכל פרויקט שייבחר יקבל שנתיים את הכסף כדי לאפשר גם לפרויקטים חדשים לעלות וגם לאפשר לנו לנסות ולהביא את השנה השלישית לפרויקטים ולחלק כבר הצלחנו.
<אהובה ינאי: זה לא היה קל, אני לא אלאה אתכם, אבל אספר לכם שבסוף נבחרו 14 פרויקטים ובנוסף אליהם שלושה פרויקטים שנבחרו מלכתחילה כי שם הוא ראה את עצמו תורם במיוחד.
<אהובה ינאי: כולם, כל הפרויקטים הם פרויקטים של מצוינות, פרויקטים שלא מוותרים, מצוינות בתיאטרון ומצוינות במוסיקה ומצוינות בשירה ומצוינות לכל בעלי המוגבלויות, גם בספרות, פרויקטים חדשים כמו למשל שיתוף פעולה שנוצר בין בית ספר למוזיקה רימון, שהוא מוקד של בית ספר למוזיק, עם פרויקטים לילדים ובני נוער אוטיסטים, פרויקט חדש לגמרי בעלה נגב, באמת בעלי מוגבלויות, שמי שמכם מכיר היו אומרים אולי בקצה הרצף, אבל אנחנו ראינו את היכולת, את החוסן, בדיוק כמו שקרן פרס בראשית ביקשה מאיתנו והחזון של מאסטרו יצחק פרלמן, והם גם יצאו החוצה וגם הגיעו אליהם אמנויות באמת מהשורה הראשונה של האמנות הקלאסית.
<אהובה ינאי: כך בעצם ענינו גם לחזון וגם ניסינו לענות לנושאים אחרים של פרס בראשית שאנחנו מכירים ומלווים מראשית הדרך, כמו תרומה לתדמית.
<אהובה ינאי: היות שמתן, אנחנו חלק מ- charity number one בארצות הברית, שיש לה למעלה מ-400 סניפים בארצות הברית ובעוד 41 מדינות, אז ערכנו ממש פעילות תדמית למדינת ישראל דרך הפרויקט הזה של קרן פרס בראשית ומאסטרו יצחק פרלמן.
<אהובה ינאי: בגלל שהם מכירים את יצחק פרלמן והם שמעו על קרן פרס בראשית, זה עלה אפילו בכנס השנתי שהיה עכשיו באורלנדו, 2,500, מתוכם להערכתי אולי 2% יהודים, 2,500 איש שמעו על הפרויקט הזה.
<אהובה ינאי: ואנחנו כל הזמן חוזרים אל הבסיס, אל מה ששמעתם בתחילת הדרך, על הרצון והחזון של הפרס שמתחבר לרצון והחזון של מאסטרו יצחק פרלמן והזכות שלנו הייתה להביא הרבה קשב, הרבה פתיחות, מקצועיות, והייתה אמונה מאוד גדולה בערך המוסף שניתן לייצר בשותפות המופלאה שאנחנו נקראנו להתחבר אליה השנה.
<אהובה ינאי: אני מזמינה אתכם לשמוע דקה אחת בעברית את מאסטרו יצחק פרלמן מזמין לתחרות, אני חושבת שזה אומר את המהות - - -
טלי פלוסקוב: לזה אני לא אוכל לסרב.
<אהובה ינאי: תודה.
טלי פלוסקוב: באמת תודה.
טלי פלוסקוב: מרשים בהחלט.
טלי פלוסקוב: אתם יודעים למה אתם מצליחים?
טלי פלוסקוב: מר שרנסקי, אתה יודע למה יש פה הרבה הצלחה?
טלי פלוסקוב: כל האנשים פה עושים הכול מהלב, מרגישים את זה בכל מילה והלהט של הדברים שאתם גאים בהם.
טלי פלוסקוב: זה לא סתם וזה לא משהו שאפשר לשחק אותו, זה מהלב וזה המפתח להצלחה בעיניי.
טלי פלוסקוב: רבותיי, אני אתן להתייחס, אני מבינה שמנכ"ל 'תגלית' כאן קצת ממהר והוא בכל אופן רוצה להגיד משהו, אז בבקשה, גידי מרק.
<גדעון מרק עמיר: שמי גידי מרק, אני מנכ"ל פרויקט 'תגלית'.
<גדעון מרק עמיר: אנחנו הסטארט אפ הכי גדול בעולם היהודי היום וכסטארט אפ לסטארט אפ אני רוצה להגיד באמת יישר כוח לקרן פרס בראשית.
<גדעון מרק עמיר: קודם כל הרעיון שהוא יוצא מן הכלל והבחירות עוד יותר כי מה שקורה היום, ולמרות שהתחלנו ב-10,000 ואנחנו מתקרבים כבר ל-50,000, נעשה יותר ויותר קשה להביא השראה לצעירים יהודים ולשכנע אותם לבוא לארץ והבחירה באנשים כל כך בולטים שהם גם מצליחים בתחום שלהם והם גם גאים בקשר שלהם לעם היהודי ולמדינת ישראל עושה לנו את העבודה הרבה יותר קלה ותודה רבה לכם.
טלי פלוסקוב: תודה רבה, חשוב מאוד.
טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.
<אפרת ברזל: אז באמת מאוד מרגש וזו קרן מדהימה, פרסים מדהימים.
<אפרת ברזל: אני נכדה של חתן פרס ישראל, פרס קצת שונה, אבל אני מסתכלת על סיפור מייקל דאגלס, כי חייתי בארצות הברית 14 שנים, אני אזרחית גם אמריקאית וגם ישראלית, ורואים באמת המון יהודים שלגמרי הלכו לאיבוד, הילדים לא יודעים להגיד 'מזל טוב', אז זו באמת יוזמה מדהימה ומאוד מרגשת.
<אפרת ברזל: מה שאני ראיתי שם, שחייתי המון שנים, שנורא רציתי שיהיה בו שינוי ואני לא יודעת אם זה קשור לקרן שלכם, אבל זה יכול להיות מדהים, כי אני עבדתי בהוליווד, אני מכירה את מייקל דאגלס, עבדתי בקהילה שם, מה שראיתי זה שהמון יהודים, כשמלמדים אותם עברית לא מלמדים אותם את השפה, מלמדים אותם כמו תוכי.
<אפרת ברזל: מה שקורה שנוצר נתק טוטאלי בין היהודים בגלל הדבר הזה, הם לא מבינים כלום בבית הספר והם מרגישים נורא נורא מתוסכלים.
<אפרת ברזל: ראיתי את זה פעם אחרי פעם, ישבתי עם חברה שהבת שלה חזרה לא מזמן, היא חייתה בארץ אז היא הבינה, אבל כל הילדים בכיתה שלה, כל הילדים בבית הספר, אף אחד לא מבין כלום שם, הם חוזרים על הכול כמו תוכי ואז נוצר נתק, פשוט נתק מהארץ, מהיהדות, מהמסורת.
<אפרת ברזל: אני לא יודעת אם זה קשור לקרן שלכם, אבל מכיוון שזה איכשהו קשור לתחום - - -
<סאנה בריטבסקי: זה באמת לא קשור לקרן, אבל זה כן קשור לתחום.
<סאנה בריטבסקי: אני לגמרי מסכימה איתך, אנחנו רואים בהרבה מאוד מקומות שדרך לימוד העברית, באמת עברית כשפה חיה, אתה מקרב את הילדים גם למדינת ישראל, גם לישראלים, גם ליהדות.
<סאנה בריטבסקי: אחד הדברים שאני יכולה להגיד על פעילותנו, אחד המפגשים הגדולים שאנחנו עשינו עם יצחק פרלמן בניו יורק היה גם בשפה העברית.
<סאנה בריטבסקי: זה היה נורא מיוחד כי אנשים הגיעו לשמוע עברית.
<סאנה בריטבסקי: משך אותם לא רק לשמוע את המאסטרו אלא גם את השפה.
<סאנה בריטבסקי: נגד התבוללות יש, כמו שאת מבינה, הרבה מאוד כלים להתמודד, אנחנו מתמודדים עם כלי קצת אחר, אבל לגמרי לימוד עברית הוא אחד הכלים הגדולים שאפשר להשתמש בו יותר ממה שמשתמשים היום.
<סאנה בריטבסקי: אני מסכימה איתך.
<אפרת ברזל: תודה על הזכות לדבר ולשבת סביב לשולחן מלא באנשים נפלאים.
טלי פלוסקוב: תודה, בהחלט, אני מצטרפת.
נתן שרנסקי: דרך אגב, את, בתור ישראלית, גרת הרבה שנים באמריקה?
<אפרת ברזל: גרתי בלוס אנג'לס 14 שנה, כן.
נתן שרנסקי: מה שאני רוצה להגיד, הבעיה היא לא רק ברמה המאוד נמוכה של לימוד עברית בבתי הספר היהודיים, זה אחת מהבעיות, אבל יש באמריקה היום כמה מאות אלפי ישראלים והילדים שלהם בהרבה מקרים כבר לא מדברים עברית.
נתן שרנסקי: אז הבעיה מתחילה מהמשפחה, כמובן זה חלק, או אחד מהסימנים של התבוללות זה גם ההתרחקות מהשפה העברית ובהחלט נעשה בזה מאמץ מיוחד, של הסוכנות היהודית, ההסתדרות הציונית וכל הפרויקטים האלה.
<דוד דהאן: אני כבר מוביל פה שנתיים-שלוש את הנושא הזה של הבעיה שלא מלמדים עברית בכלל בחו"ל.
<דוד דהאן: אני העליתי כאן את הנושא הזה בכל הרמות של משרדי הממשלה, מדרגות השרים ועד לכול, פשוט לא ישבו על זה בצורה כמו שצריך, התעלמו מזה, אמרו שאין צורך בזה בכלל.
<דוד דהאן: יש בעיה מאוד קשה בזה, צריך לשים את זה כדבר מרכזי.
<דוד דהאן: אני פוגש את החבר'ה האלה של 'תגלית', שמגיעים לכאן בהמוניהם כאן בארץ, אני פוגש אותם ואני תמיד מספר, יש לי סיפור שפעם הייתי שחקן כדורגל בביירן מינכן ונפצעתי והייתי בבית חולים ובנדיקטוס האפיפיור האחרון, הגרמני, היה בחדר לידי, הוא שיחק שחמט, זה היה באוקטובר 85'.
<דוד דהאן: באתי לידו, המחשבים היו באותה תקופה חדשים לגמרי, אף אחד לא ידע לנצח את המחשב, הוא ניסה, אמרתי לו 'תעשה ארבעה-חמישה מהלכים ואתה מנצח את המחשב', הוא אמר לי 'לא', והוא ניצח בסוף את המחשב, זה היה כמו נס בשבילו, מה הוא עשה?
<דוד דהאן: 'שמע ישראל', תפילה שלנו, של היהודים, 'שמע ישראל', בעברית, הכול מילה במילה, ומזמורים בתהלים.
<דוד דהאן: שאלתי אותו 'איך זה יכול להיות?', מאז אני אומר שאפילו הנוצרים יושבים ללמוד עברית וללמוד את התנ"ך שלנו.
נתן שרנסקי: והוא לא מועמד לקבל פרס Genesis.
<דוד דהאן: יהודים שלא לומדים עברית פשוט יישארו בבעיה מאחור.
<דוד דהאן: חייבים לשים את זה כדבר מרכזי, להכניס את כל התקציבים ואת כל הכוחות כאן, לתת ליהודים ללמוד עברית.
טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.
טלי פלוסקוב: אנחנו נעלה את זה גם בעוד ישיבות שאולי יהיו קצת יותר קשורות לנושא, כי פה אנחנו קצת בכיוון אחר.
<נתי שצ'ופק: אני נתי שצ'ופק, אני סמנכ"לית הלל ישראל, רק רציתי לתת הד לדברים, סאנה, שאמרת, בעיקר על הפעילות של מייקל דאגלס בקמפוסים בצפון אמריקה.
<נתי שצ'ופק: זה באמת היה משהו מאוד מאוד משמעותי לפעילות של הלל שם, בגלל שזה אחד מהדברים שאנחנו באמת מאוד במאבק איתו, של איך גורמים לאנשים כמו מייקל, סטודנטים, להרגיש שייכים למרות שהם אולי באים מרקע של משפחה מעורבת.
<נתי שצ'ופק: אני חושבת שזה בדיוק מה שאמרת, לקחת מישהו שהוא כל כך מוכר וכל כך נערץ, כמו מייקל דאגלס, ולהראות לצעירים את הבחירות שלו בצורה נוצצת ומעניינת.
<נתי שצ'ופק: אני חושבת שזו הייתה בחירה מבריקה ואני חושבת שאת האימפקט של זה אנחנו נראה עוד הרבה זמן.
<נתי שצ'ופק: אז להודות לכם.
טלי פלוסקוב: אז אני אסכם את הדיון.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם ששמעתי בפגישה אצלי במשרד והיום אני עוד יותר התרשמתי, התרשמתי גם מהתוכן, אבל גם מדרך הצגת התוכן.
טלי פלוסקוב: זה באמת מצד אחד מאוד מקצועי, אמרתי פה ליושב ראש ככה בשקט, מצד שני זה מהלב ובעיניי זה מסכם את הכול.
טלי פלוסקוב: אבל אני רוצה באמת לברך את קרן פרס בראשית על פעילותה המרשימה, את המייסדים ואת כל הפועלים במסגרתה.
טלי פלוסקוב: אני מאמינה שחשוב לפעול לחיזוק הזהות היהודית, לחיזוק הקשר לעם היהודי ולמדינת ישראל ואלה עיקרי מטרותיה של קרן פרס בראשית.
טלי פלוסקוב: השותפים ליוזמה החשובה הם קרן פרס בראשית, משרד ראש הממשלה, כמו ששמענו פה, מר ויזל תרם את תרומתו הענקית בהרבה תחומים, גם כאן, אבל אני מאמינה שימצאו מישהו שימלא את מקומו, וכמובן הסוכנות היהודית, שהיא כאן שחקן מאוד מאוד חשוב בשלישייה הזאת.
טלי פלוסקוב: כל הזוכים בפרס, אנשים מצטיינים וראינו אותם, כל אחד בתחום שלו, אבל מה שיפה, שכל אחד בעצם מתנדב להחזיר את הכסף למטרות מסוימות וכמו ששמענו, שבמקום לקבל מיליון הוא החזיר 9 מיליון ועוד יותר.
טלי פלוסקוב: זה רק אומר שאנשים מצד מאוד גאים בקבלת הפרס, מצד שני באמת הם נותנים דוגמה לאנשים יהודים מצליחים.
טלי פלוסקוב: שלום.
טלי פלוסקוב: אנחנו היום בריצות, אני יודעת, גם אני הייתי איפה שאת היית.
טלי פלוסקוב: אני כרגע מסכמת ובכל אופן אני אתן לך להגיד כמה מילים.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לציין שחשובה תרומת
טלי פלוסקוב: כם במיוחד לשיפור תדמיתה של מדינת ישראל.
טלי פלוסקוב: ציינתי פה כמה נקודות שאנחנו כל הזמן מדברים ורואים, שזה הנושא שלצערי הרב אנחנו בפיגור מאוד מאוד גדול כאשר מדינות אחרות עושות ומצליחות לעשות הרבה יותר מאיתנו.
טלי פלוסקוב: לכן תרומת
טלי פלוסקוב: כם בנושא הזה בעיניי היא מאוד מאוד חשובה וכמובן זה המקום להודות גם ליושב ראש ועדת הפרס, שהיום לצערי הוא לא הצליח להגיע לכאן, אבל אני יודעת שהייתה לו כוונה להגיע לכאן ולהודות לכם על העבודה.
טלי פלוסקוב: אני מדברת כמובן על יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת יולי אדלשטיין, ושאר חברי ועדת הפרס.
טלי פלוסקוב: זו עבודה קשה, אני מתארת לעצמי, לבחור בין הטובים לטובים ביותר, זה לא קל, אבל אתם עושים את זה, בעיניי, בצורה מאוד איכותית, נכונה, מדויקת וראינו את הדוגמאות.
טלי פלוסקוב: אני כמובן, פה אני אומרת, מאוד אשמח אם המצטיין הבא תהיה מצטיינת, כי אנחנו חייבים למצוא גם נשים, ויש, כדי שיהיו כלות פרס בראשית.
טלי פלוסקוב: לסיכום באמת אני רוצה להגיד לכם תודה.
טלי פלוסקוב: תודה גם ממני אישית, תודה גם מהעם היהודי וגם תודה ענקית ממדינת ישראל.
טלי פלוסקוב: זה מאוד מאוד חשוב, מה שאתם עושים.
טלי פלוסקוב: זה מה שרציתי להגיד לסיכום ואני אתן לחברת הכנסת קסניה סבטלובה, שהגיעה לכאן, להגיד כמה מילים.
טלי פלוסקוב: בטח את גם רוצה להודות ואנחנו נסיים את הדיון.
קסניה סבטלובה: שלום לכולם.
קסניה סבטלובה: תודה רבה לך, טלי.
קסניה סבטלובה: את מבינה בדיוק מה עובר עלינו בימי שני, אבל היה לי מאוד חשוב להגיע לכאן גם לפגוש חברים יקרים, שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה, סאנה, אריק, נתן, תמיד טוב לפגוש אתכם.
קסניה סבטלובה: באמת רק ברכות והמשך עשייה פורייה בתחום של גם התפתחות של התרבות היהודית העולמית, שזה משהו שאחרי שאנחנו חווינו כעם פירוק מוחלט, שואה מחרידה ואובדן של מרכזים תרבותיים, שהיוו מוקדים חשובים במהלך ההיסטוריה, עכשיו כאשר אתם יוצרים מחדש, ממש מתווים את ההיסטוריה של העם היהודי שיושב בציון, וכזה שגם לא יושב בציון, אבל בעצם לזה בא האיחוד הזה, האיחוד בין כל היהודים וכאשר אנחנו מדברים על העניין הזה שלפעמים אנחנו פה יש לנו קצת זכות להיות אגוצנטריים, אנחנו מתרכזים בנו, בישראלים, בבעיות היומיומיות שלנו, אבל אנחנו כמובן כמובן לא שוכחים לרגע שישראל היא גם מדינתו של כל העם היהודי ולכן חשוב כל כך מה שאתם עושים.
קסניה סבטלובה: אמנם לא כולנו נמצאים כאן, חלקנו נמצאים במקומות רבים ומפוזרים על פני תבל, אבל הקשר הרוחני הזה, הקשר התרבותי הוא זה ששמר עלינו בגולה, כאשר עוד לא הייתה מדינה, והוא גם זה שממשיך לשמור על העם שלנו גם עכשיו.
קסניה סבטלובה: אז הייתה לי הזכות וגם העונג להיות באחד מהטקסים המרגשים ביותר, לפני שנתיים, בשנה שעברה לא יכולתי, גם מבחינת הממדים, מבחינת התעצומות שהיו שם, הנאומים שנקראו על ידי אנשים שהם אנשים כל כך דומיננטיים בעולם היהודי וגם מבחינת הדוגמה האישית שהאנשים האלה מהווים וההוקרה של פעולתם ופועלם במהלך הרבה שנים.
קסניה סבטלובה: אז תצליחו, הצלחתכם היא הצלחנו ואנחנו תמיד נשמח להיות פה בכל מה שאנחנו נידרש.
קסניה סבטלובה: אני חושבת שזה באמת מייצג את העמדה הרווחת של כל חברי הכנסת שנמצאים פה.
טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת קסניה סבטלובה.
טלי פלוסקוב: שוב, תודה רבה לכם, יישר כוח והרבה הרבה הצלחה בהמשך דרככם.
טלי פלוסקוב: תודה רבה, הישיבה נעולה.
אברהם נגוסה: התכנסנו לדון בדיון מעקב בנושא מינוי מגשר דובר קוקית או מזית לבני מנשה בקרית שמונה.
אברהם נגוסה: מאז שהוועדה החלה את הטיפול בנושא בחודש מאי האחרון, ונראה לי שגם תודות להתערבות הוועדה וגם לחבר הכנסת מוטי יוגב שעוקב בנושא הזה, אכן מונה לבני מנשה בקרית שמונה מגשר המדבר בשפתם שמבין את שפתם ותרבותם ויכול לסייע להם בקליטתם אל מול המוסדות והרשויות.
אברהם נגוסה: מטרתנו היא לסייע ככל הניתן לעולים החדשים כדי להיקלט בחברה הישראלית.
אברהם נגוסה: אני מבקש להדגיש שקיבלנו תגובה מטעם משרד הקליטה לפיה עירית קריית שמונה הגישה תכנית עבודה בהתאם לנהלים שפורסמו במבחן התמיכה של בני מנשה לשנת 2017.
אברהם נגוסה: על פי הנוהל יחסי כח אדם הפעילות הינה מקסימום 70% עבור כח אדם ולפחות 30% עבור פעילות.
אברהם נגוסה: חלוקה זו הינה מתוך סך עלות הפרויקט, כולל מצ'ינג, הרשות הגישה תכנית שבה יחסי כח אדם פעילות הינה 52-48 בהתאם ו- - - תקין על פי הנוהל של המשרד.
אברהם נגוסה: הסכם ההתקשרות בין המשרד לרשות מבוסס על נתוני התכנית שהוגשה ואושרה.
אברהם נגוסה: היחסים בין המשרד לבין הרשות, עובדיה והמועסקים על ידה או מטעמה בביצוע הסכם זה הם יחסי מזמין קבלן עצמאי ואינם יחסי עבודה.
אברהם נגוסה: אבקש מחבר הכנסת מוטי יוגב להתייחס לנושא מאחר שהוא, כמו שאמרתי, עוקב מקרוב אחר מינוי המגשר ותנאי העסקתו.
אברהם נגוסה: חשוב מאוד גם להגיד שגם אנשי העיריה היו צריכים להשתתף פה והודיעו לנו בטלפון היום בשעה 10:00 ושלחו לנו אימייל שהם מתנצלים שהם לא יכולים להגיע, בשעה 12:58.
<דנה גורדון שושני: הם הודיעו בפעם הראשונה ב-10:00 בבוקר.
אברהם נגוסה: הודיעו את זה בפעם הראשונה ב-10:00 בבוקר.
אברהם נגוסה: לא כך מתנהלים, שיש ועדה והם אישרו הגעתם, פתאום היום ברגע האחרון שהם מבטלים את הגעתם, ואנחנו מצטערים על כך.
אברהם נגוסה: נתייעץ באיזו דרך אנחנו צריכים להכריח אותם להגיע וגם לתת לנו את מה שמגיע לעולים החדשים.
אברהם נגוסה: גם היועצת המשפטית תתייחס לאחר מכן.
מרדכי יוגב: ברשות היושב ראש והיועצת המשפטית, מנהלת מחוז הצפון של משרד העלייה והקליטה ונציגי ארגון שבי ישראל, מכובדי כולם.
מרדכי יוגב: זו שערורייה שעירית קריית שמונה בפעם השלישית במשך השנה האחרונה, אחרי שאנחנו מבקשים ולוחצים שתטפל בעולי בני מנשה שהיא זכתה לקבל, איננה מופיעה וממשיכה להתל בועדה של הכנסת, ובשורה התחתונה, אני מבקש שאנחנו נדאג כפי שהחוק מאפשר, דרך זימון נוסף של יושב ראש הכנסת, לזמן לכאן את ראש עירית קריית שמונה שהוא העומד בראש הפירמידה של השערורייה של קליטת בני מנשה בקרית שמונה.
מרדכי יוגב: אני אפרט קצת.
מרדכי יוגב: המטרה שלנו לפני הכל היא לדאוג לעולים ואני אומר, הועדה פה עושה את זה בגדול, ביחס לברוך השם, גלי העלייה מכל העלייה שעולים בשנים האחרונות.
מרדכי יוגב: בדרך כלל יש לחץ מסוים כשליחי הציבור, ודברים באים לידי הידברות ומתקדמים.
מרדכי יוגב: בסיפור של בני מנשה הובא לידיעתנו כבר לפני למעלה משנה שבקרית שמונה יש מגשרת דוברת רוסית, כאשר התנאי הראשון הוא השפה, והיכולת לבוא אל בן המנשה שעלה ולהביא אותו לקופת החולים, וללמידה, אם יש בעיות עם הילד בכיתה א' או בגן, ההידברות.
מרדכי יוגב: וכשאמרו לי "יש דוברת רוסית וצריכה להיות דוברת קוקית" אני צחקתי, חשבתי מה זה, שפה של הרב קוק?
מרדכי יוגב: אבל זו השפה.
מרדכי יוגב: ופנינו לעירית קריית שמונה ופנינו למשרד העלייה והקליטה.
מרדכי יוגב: משרד העלייה והקליטה אפילו לא ידע ותשובתה של עירית קריית שמונה הייתה שהיא מגשרת לכלל העולים, ויש בקרית שמונה גם עולים מברית המועצות.
מרדכי יוגב: זו הייתה התשובה הראשונה, כאשר למעלה מעשור האחרון ואולי אפילו 15 שנה לא הגיע אף עולה לקריית שמונה מעבר לאותם עולי בני מנשה.
מרדכי יוגב: אז ברור שהמגשר או המגשרת צריכים להיות לגבי העולים החדשים שאינם יודעים שפה.
מרדכי יוגב: זאת אומרת התשובה הראשונה הייתה בשקר יסודה.
מרדכי יוגב: לאחר מכן אמרו שאין אדם מתאים בין בני המנשה ולכן נבחרה דוברת רוסית.
מרדכי יוגב: ואז ביקשנו זימון ועדה קרוב ללפני הפסח, והיא התגבשה לקראת מאי.
מרדכי יוגב: אחר כך אמרו "בסדר, בסדר" היה פה גם המנכ"ל, הייתה פה מנהלת המחוז, אמרו "אנחנו מטפלים בזה" לא דובים ולא יער.
מרדכי יוגב: ביקשנו עוד ועדה באזור של יוני-יולי ושוב היתלו בנו שלוש פעמים, פשוט היתלו בנו.
מרדכי יוגב: ובני המנשה נשארים ללא טיפול.
מרדכי יוגב: ואז אתה שומע על עוד ילד שנושר, ועובדת סוציאלית מתקשרת אלי ואומרת לי "אנחנו לא מצליחים לטפל בהם, אנחנו לא מצליחים להגיע אליהם", אנשי קריית שמונה.
מרדכי יוגב: עירית קריית שמונה התעלמה מכל בקשותינו.
מרדכי יוגב: עד שמצאנו לנכון שלוש פעמים לזמן.
מרדכי יוגב: בלחץ של הועדה פה, אין לי ספק, במורתעות של הועדה, יחד עם מסרים מאוד קשים שאני גם אמרתי דרך מנכ"ל עליה וקליטה שאני מאוד מעריך אותו, גם כמחוז צפון, כי גם אתם כמחוז צפון, אני שמח ומודה לך שבאת, לא חבתם הרי את העניין.
מרדכי יוגב: וזה תקן שלכם.
מרדכי יוגב: וסופו של דבר גם אחרי שהם הוציאו כבר מכרז בקיץ הם ביטלו אותו וכאשר הם הוציאו אותו אז הם איימו במידה מסוימת אפילו על המועמד שהגיע מבני מנשה, ואני לא מכיר אותו, לא יודע מי זה, לא ראיתי אותו מעולם.
מרדכי יוגב: יודע את שמו הפרטי – יהודה, ולתוך המכרז הכניסו את דוברת הרוסית שוב, כאשר התבחין הראשון הוא השפה.
מרדכי יוגב: זאת אומרת הם המשיכו להתל גם תוך כדי מכרז ולנהל את המכרז בעירית קריית שמונה בצורה שאיננה ישרה, לא לפי התבחין, אלא לפי מי ששם במחלקת עליה וקליטה, ואני אומר את המילה 'שחיתות' היא לא תהיה שקר לגבי התנהלות עירית קריית שמונה, בפרשה הזאת ועוד דבר, המוקד הרפואי החדר מיון קדמי.
מרדכי יוגב: הדבר הזה, כאשר יש חוסר אמת, לי קשה להבין אותו, אולי מאז ילדותי.
מרדכי יוגב: נכון להיום היתלו בנו בפעם השלישית, כאשר לשלוח נציג, ואני לא --- על ראש העיר, היינו בדברים, אמר לנו 'ישלחו נציג' כדי שנדע שהדברים אכן בסדר, כי גם למגשר שהם בחרו בסוף במכרז, הם התנו לו, הם לא הסבירו לו מה אחוז המשרה שלו, פעם היה 50%, פעם 60%.
מרדכי יוגב: רק כשהוא קיבל את משכורתו הוא ידע בעצם מה אחוז המשרה.
מרדכי יוגב: כשהכניסו אותו לתפקיד איש לא תידרך אותו, אמרו לו "תתחיל לעבוד", ובעצם שלחתי לשם שליחים שייקחו אותו לאשת כח האדם בעירייה שתסביר לו את תנאיו, שידע איזה טפסים צריך למלא, כדי שהעסקתו תהיה בצורה סדורה.
מרדכי יוגב: כל זה התנהל שם כאילו הם מחפשים להזיז אותו וגם עכשיו אני אומר לכם שהועדה הנוספת דרושה כדי שבוודאות נדע שהאיש הזה הוא המגשר, שהעירייה מבקשת את התקנה הזאת גם לשנה הבאה, כי גם בזה הם כמעט רצו להתל, לבטל את הדרישה של הצורך במגשר.
מרדכי יוגב: הם צריכים לדרוש מכם, אם לא ידרשו מכם זה שוב יתפרק, ושוב לא יהיה טיפול בבני מנשה, ושוב תהיה הפקרות מצד ראש העיר ואנשיו באגף הקליטה, בלי שמות, אני לא רוצה לטעות ולא רוצה לומר.
מרדכי יוגב: אני תולה בראש העיר שיש אי טיפול בעיר בעולים, מבחינתי זה ראש העיר.