GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי יוגב: לכן אני חושב ואומר, פעם אחת שאתם צריכים לאכוף ולראות שמעבר לזה שהוא כבר הועסק, שהעסקתו סדורה, שיש מישהו, אני הבנתי שהוא עובד לילות כימים.
מרדכי יוגב: בסדר, זה ה-50%, גם הבנתי שמעסיקים אותו בעוד 50% במרכז תקוותנו.
מרדכי יוגב: כך מסרה לי עובדת סוציאלית אחת שמדברת איתי.
מרדכי יוגב: יחד עם זה אני חושב שיש מקום, משום שהתנו לו את התפקיד ואמרו לו "אולי אנחנו נפסיק, חודשי ניסיון" או דברים אחרים, למרות שמסתבר שהוא איזה שהוא מנהיג בתוך העדה וברור שהוא מטפל באנשים במסירות נפש גדולה, אזי אני חושב שאנחנו צריכים כן לזמן את ראש העיר וכן להעמיד אותו על אחריותו בקליטת עולים, לפי זימון של יושב ראש הכנסת, ונשמע את היועצת המשפטית איך היא אומרת.
מרדכי יוגב: נדמה לי שלמעלה עשר רשויות בצפון קלטו בני מנשה בהסכם עם העיריה ועם קהילות שקולטות אותם, והם כמהים ועושים איתם עוד ועוד ומטפלים בהם יותר ויותר.
מרדכי יוגב: אני יודע על מעלות, אני יודע על נצרת עלית, אני יודע גם על מקומות אחרים, אני חושב שראוי להעלות את נצרת עלית ומעלות במיוחד כי הם נותנים הרבה מעבר ודואגים להם לגיוסים לצה"ל ומלווים אותם, ומלווים אותם לאקדמיה, וממש, בצורות שמעל ומעבר, מגייסים כספים כדי לעשות את הדברים.
מרדכי יוגב: אזי אני חושב שכן ראוי לזמן כדי שפעם אחת לא יזלזלו במוסד הכנסת.
מרדכי יוגב: אני לא בא להיות שליט וכוח חס ושלום.
מרדכי יוגב: אם היו שולחים פה נציג הייתי מסתפק בלברר ושהעירייה תביע את עמדתה.
מרדכי יוגב: זלזול שכזה מצד ראש עירית קריית שמונה של שנה שלוקח לשנות את המצב מדוברת רוסית לדובר השפה שלהם, קוקית או מזית, ואחר כך אי הופעה שלוש פעמים ואחר כך גם אי דוברות אמת, ואני אומר את זה על השולחן לפרוטוקול, כן מצריך לוודא שהטיפול שלו להמשך בבני המנשה נעשה כפי שצריך במדינת ישראל ולא בכל מיני קונייקטורות של חשבונות פוליטיים בתוך העיריה שאין לי מושג מה הם, לא חתרתי אל תוכם, רק כך זה נראה שזה מתנהל.
מרדכי יוגב: לכן אני מבקש שנשתמש בסעיף הזה, 123 להקמת הכנסת, כדי שנכנס ועדה שנצריך אותו להגיע ולדווח אכן שמועסק כראוי, מה תנאי העסקתו ומה קדימה הוא רואה את קליטת בני מנשה, מה העיריה עושה כדי שבני המנשה יתערו כמו שצריך בעיר ושיעברו ממצב של עולים חדשים למצב של אזרחים.
אברהם נגוסה: נשמע את היועצת המשפטית של הועדה.
<מרב תורג'מן: אדוני, בהחלט השאלות הן מאוד ברורות, רק תשובות אין.
<מרב תורג'מן: לכן אני חושבת שהגיעה השעה לקבל את התשובות ובהחלט אלה נושאים שבתחום סמכותה של ועדת העלייה והקליטה ולכן היא מוסמכת לדרוש את אותן תשובות ביחס להתנהלות מול אותם עולים חדשים.
<מרב תורג'מן: במסגרת החקיקתית, במסגרת הדין, התקנון אכן קובע בסעיף 123 שהוועדה רשאית לזמן לישיבותיה נושאי משרה ובין היתר בהגדרה 'נושא משרה' מופיע גם ראש עירייה, ולכן יש סמכות לדרוש את הגעתו של ראש העיריה.
<מרב תורג'מן: החלטה צריכה להיות בהצבעה, אדוני.
<מרב תורג'מן: אני חושבת שמנהלת הועדה בוודאי תשים את זה על סדר היום באחד מהמועדים הקרובים והועדה תקבל החלטה מפורשת שהיא דורשת את הגעתו, היא מזמנת את ראש העיריה בעצמו.
<מרב תורג'מן: ככל שהוא לא ייענה, יש גם מהלכים נוספים שאפשר לפעול על פיהם ובין היתר גם לפנות ליושב ראש הכנסת שבוודאי מכיר ויודע איזה מהלכים ניתן לפעול נגד אותו נושא משרה שלא מגיע לישיבה.
אברהם נגוסה: אכן אנחנו נפעל לפי התקנון והחוקים הקיימים כדי שאחריותנו להגן על האינטרסים של העולים החדשים, שהם צריכים לקבל את השירות שמגיע להם על פי דין, ואי אפשר להתעלל בעולים חדשים על ידי אנשים שעומדים באחריות בעירייה.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו כמובן נקיים דיון נוסף לפי התקנון, נזמין את חברי הוועדה, נעשה הצבעות וכך אנחנו - --
<מרב תורג'מן: הוועדה תבקש את הגעתו.
<מרב תורג'מן: תדרוש את הגעתו של ראש העיריה לאותו דיון.
מרדכי יוגב: שייתן לנו דו"ח על קליטת העלייה בעירית קריית שמונה.
אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו נעשה, אני אשמח לשמוע גם מהנוכחים פה - - -
מרדכי יוגב: אני רוצה להוסיף עוד דבר אחד ברשותך.
מרדכי יוגב: עירית קריית שמונה הייתה בשנים האחרונות בנסיגה דמוגרפית, בעיקרה להרחבות הקיבוציות מסביב.
מרדכי יוגב: אבל בעיר נותרה אוכלוסייה שגם המצב הסוציו אקונומי שלה ירד בדירוג או שניים, אני לא זוכר בעל פה כרגע, מ-6 ל-4, משהו כזה.
מרדכי יוגב: ואני גם פועל כרגע להבאת משפחות צעירות חדשות לעיר.
מרדכי יוגב: אני לא רוצה לדבר על כל המהלכים, גם אתמול הייתי בקרית שמונה עד עשר בלילה.
מרדכי יוגב: להביא משפחות חדשות.
מרדכי יוגב: בתיאום עם המתנ"ס, עם הגורמים בעירייה, עם האחרים.
מרדכי יוגב: אין לי ספק שבגלי העלייה לו העיר פותחת את שעריה, ויש עוד תכניות בניה בשילובים, שנדבר, גם קריית שמונה טוב שיגיעו וישתלבו עם תל חי ועם דברים חדשים טובים שקורים באצבע הגליל, ולחזק את המקום ואת העיר עם אנשים רציניים משמעותיים.
מרדכי יוגב: כאשר קליטה לא מבצעת כפי שצריך, אז חבר מביא חבר, אתם יודעים את זה, כמו שזה בעולי רוסיה, או עולי צרפת, או מקום אחר, לא רוצים להגיע לכל מקום.
מרדכי יוגב: אני רוצה שכן ירצו כי קריית שמונה צריכה.
מרדכי יוגב: העיר הזאת נותרה 24,000 משך 20 שנה, אלא שהיום 17,000 בוחרים.
מרדכי יוגב: דהיינו אין צעירים, כולם זקנים.
מרדכי יוגב: כל בתי הספר, חילונים ודתיים, היו שתי כיתות א', היום יש רק שתי כיתות ח', א' בקושי ממלאה את עצמה.
מרדכי יוגב: העיר מתמעטת באוכלוסייתה ומזדקנת.
מרדכי יוגב: וכל הבאה של גלי עליה, לכן אני חושב שהדיון צריך להיות יותר רחב, תכניות הקליטה של עירית קריית שמונה וספציפית לבני המנשה, אולי נרוויח עוד משהו, נתקן.
מרדכי יוגב: מה שתחליט.
אברהם נגוסה: אנחנו נחליט על זה.
אברהם נגוסה: אני גם רוצה לברך, בשבוע שעבר הגיעו 82 עולים חדשים בני מנשה.
<הרב חנוך אביצדק: הגיעו 161.
<הרב חנוך אביצדק: בשתי נגלות.
אברהם נגוסה: אז אנחנו מברכים את בואם ואומרים להם 'ברוכים הבאים'.
אברהם נגוסה: שתהיה להם קליטה קלה במדינתנו.
אברהם נגוסה: כמובן הגיעו גם למחרת מאתיופיה, מעל 80.
אברהם נגוסה: זה קיבוץ גלויות ואנחנו שמחים.
אברהם נגוסה: משרד הקליטה בבקשה, מנהלת מחוז צפון.
<דלי אלי: צהריים טובים חברי כנסת נכבדים, אדוני היושב ראש.
<דלי אלי: אני אגיד רק מהפן של משרד העלייה והקליטה, אני כמובן לא נכנסת לכל נושא ההתקשרות.
<דלי אלי: אז רק לדבריך האחרונים, חבר הכנסת מוטי יוגב, לומר שקרית שמונה דווקא מביעה נכונות והתעניינות מאוד גדולה בירידי העלייה בחו"ל.
<דלי אלי: אנחנו מקיימים ירידי עליה בחוץ לארץ, משרד הקליטה, יחד עם הסוכנות היהודית והמוסדות הלאומיים, אופק ישראלי וכולי.
<דלי אלי: אפילו נרשמה אצלנו ושלחה לנו כרטיס פרויקט מאוד מאוד עבה לגבי הטבות שהיא מוכנה לתת לעולים חדשים שיגיעו לעיר, אנחנו מתכוונים לצאת בירידי עליה גם בצרפת וגם באוקראינה ורוסיה ועל פי התחזית, על פי התכנית, הם הולכים לקחת חלק גדול בזה.
<דלי אלי: לכן מה שאני יודעת מהפן שלי, מהצד שלי של משרד העלייה והקליטה, הם מאוד מעוניינים בעולים.
<דלי אלי: זה פעם אחת.
<דלי אלי: לגבי מה שקרה מאז הוועדה האחרונה, ובאמת שאתה העלית את הנושא הזה לדיון, מיד אחרי הדיון שהיה כאן אני נפגשתי עם ראש העיר, קיימנו ישיבה אצלו ב-25 למאי בנושא הזה יחד עם המנכ"ל ויחד עם מנהלת משאבי אנוש.
<דלי אלי: הסברתי את הצורך של מגשר דובר שפה, כל הנושא של הגישור התרבותי וכולי, הייתה הבנה, ראש העיר התפלא, הוא אמר "אני לא ידעתי את כל זה לפני" לפחות זה מה שהוא אמר לי, ומיד אחרי זה, הישיבה אצל ראש העיר הייתה כפי שאמרתי ב-25 למאי, ב-28 למאי הם כבר שלחו לי מכתב שמודיע על הפסקת התקשרות עם המגשרת דוברת השפה הרוסית.
<דלי אלי: אז הם הפסיקו איתה את ההתקשרות, אבל הובטח לי שהיא תמשיך בינתיים להיות עובדת במרכז תקוותנו, כמו יהודה שעובד במרכז תקוותנו, זאת אומרת שהרצף הטיפולים בעולים – כך הובטח, ועל פי מה שאני יודעת ממנהלת המרחב שנמצאת שם כל הזמן – לא נקטע, אבל לקח להם זמן להתארגן עם מכרז חדש ובאמת היה מכרז ונבחר יהודה סמסון המגשר, מה-1 לאוקטובר הוא התחיל לעבוד.
<דלי אלי: הבהרה נוספת – התנאי כמובן למגשר הוא השפה מכל הסיבות שאתה ציינת, וזה אפילו כתוב אצלנו בנוהל, אבל יש גם סייג שאומר שבמידה ולא יימצא דובר שפה, אז אפשר לקחת דובר שפה אנגלית.
<דלי אלי: זאת אומרת, דובר שפות אחרות.
<דלי אלי: זה מה שכתוב אצלנו - - -
אברהם נגוסה: יהודה לא מדבר את השפה?
<דלי אלי: יהודה מדבר את השפה.
מרדכי יוגב: הוא בן מנשה.
אברהם נגוסה: הוא התחיל מה-1 לנובמבר?
מרדכי יוגב: דלי, אל תגני על העיריה.
<דלי אלי: אני לא מגינה, אני רק אומרת מה שנאמר לי.
<דלי אלי: לטענתה, מה שניתן בישיבה עם המנכ"ל, הם אמרו שהם לא פירשו נכון את הסעיף בנוהל שלנו שאמר שאם הוא עובד עמותה הוא לא יכול להתמודד לתפקיד ולכן הם פסלו אותו בפעם הקודמת, כשנבחרה אותה אילנה, פסלו אותו בכלל מלהתמודד.
<דלי אלי: זו הייתה הטענה שנטענה, זה גם כתוב בפרוטוקול.
<דלי אלי: אבל נכון להיום הוא התחיל לעבוד בקרית שמונה.
אברהם נגוסה: הוא עובד עכשיו.
<דלי אלי: הוא עובד עכשיו.
<דלי אלי: הוא עובד ונותן מענה לתושבי העיר.
אברהם נגוסה: ו-70% משרד הקליטה משלם לו?
<דלי אלי: לא, על פי הנוהל - - -
אברהם נגוסה: מה אחוז המשרה שהוא עובד?
<דלי אלי: הם נתנו לו 60% משרה.
<דלי אלי: על פי הנוהל שלנו.
<דלי אלי: הם הגישו למבחן התמיכה, מבחן התמיכה אומר על פי כמות האנשים שנמצאים בישוב אנחנו תומכים עד 100,000 שקל, משרד העלייה והקליטה, לטובת פעילות ומגשר, גם וגם, כאשר הרשות נותנת מצ'ינג של 10%.
<דלי אלי: הם יכולים לתת יותר מצ'ינג, אבל זה המינימום.
<דלי אלי: ואז על פי הנוהל, הם צריכים לתת עד 70% לטובת שכר מגשר, ומינימום 30% לטובת פעילות.
<דלי אלי: הם הגישו את התכנית אלינו,
מרדכי יוגב: 52-48.
<דלי אלי: 52-48.
<דלי אלי: זאת אומרת הם העלו את האחוז של הפעילות, נתנו יותר תקציב לפעילות, ומתקיימות שם פעילויות.
אברהם נגוסה: פחות משכורת.
<דלי אלי: כן.
<דלי אלי: ופחות משכורת.
מרדכי יוגב: בכמה הועסקה הקודמת?
מרדכי יוגב: אותו דבר?
<דלי אלי: ב-50%.
<דלי אלי: אני לא מדייקת אולי, אבל לא יותר.
מרדכי יוגב: אני חושב שאת עושה את שלך, אני חושב שהנושא הוא כרגע עירית קריית שמונה שתירצה בתירוצים לא ראויים ונתנה הבטחות שלא עמדו בהן.
מרדכי יוגב: על אף שהסבנו את תשומת ליבה למעלה משנה טרם עוררנו את זה פה בוועדה וגם אמרו שעובד עמותה לא יכול להיות מועסק, אז הנה, זה שאלתי, שנה וחצי לא מועסק כעובד עמותה וגם עובד עמותה לא הייתה בעיה שיועסק בעירייה.
מרדכי יוגב: גם היום הם מעסיקים, גם את תקוותנו וגם בתקן שלכם, אין שום בעיה.
<מרב תורג'מן: כן, עושים הסדר עבודה פרטית.
<מרב תורג'מן: ואם מעסיקים אותו ב-50% אין סיבה למנוע מלעסוק ב-50% הנותרים.
מרדכי יוגב: כל אלה היו תירוצים שאני חושב שאם אנחנו רוצים שאכן זה גם יימשך ולא שב-2018 או 2019 נמצא פתאום שהם לא מגישים, אם הם מחפשים להשתמט מזה, אם בגלל 10% אם בגלל דבר אחר, שיהיו מורתעים וידעו שיש מי שדואג שם לבני מנשה, ותימשך עבודה תקינה.
מרדכי יוגב: כי חווינו מהם חוסר יושר, ואני אומר את זה בצער רב.
מרדכי יוגב: כואב לי.
מרדכי יוגב: את יודעת, - - - ביחד, אני עכשיו נזכר, את יודעת את הדאגה - - - לבני מנשה, אני לא פועל שם, זה העיריה.
מרדכי יוגב: איזו עוצמה של ראש העיר שם.
מרדכי יוגב: ואת יודעת במעלות כמה שהם מטפלים, ובעוד מקומות בוודאי, אני לא מכיר את כל המקומות.
<דלי אלי: בצפת, בטבריה, בעכו.
מרדכי יוגב: ופה כאילו התעלמות.
מרדכי יוגב: זה באמת חריג.
מרדכי יוגב: ממש חריג.
מרדכי יוגב: לא חשוב, אני לא רוצה לספר עוד דברים שאני מרגיש שיש קושי.
מרדכי יוגב: ניסינו לטפל בחדר מיון קדמי.
מרדכי יוגב: בקצרין כבר יש ברוך השם.
מרדכי יוגב: והכל קרה, וקרם עור וגידים, ושם, לא בריא.
מרדכי יוגב: אני לא רוצה לדבר יותר.
מרדכי יוגב: אנחנו רוצים להבטיח כי אחריותנו כנציגי ציבור את הטיפול הנאות בעולי בני מנשה.
מרדכי יוגב: אנחנו צריכים להיזקק לפי דעתי, אדוני היושב ראש, גבירתי היועצת המשפטית, לזמן את ראש העיר, שיפסיק להתל בוועדה.
מרדכי יוגב: זה לא שיש עניין, אני באמת לא אוהב את הכוחנות, אני לא שם.
מרדכי יוגב: אבל אין ברירה.
מרדכי יוגב: למעלה משנה אני מרגיש, ויודעת דנה את המילים הקשות שאמרתי כל פעם, ואני מכיר.
מרדכי יוגב: אתמול עד עשר הייתי בקרית שמונה, גילוי נאות, טרחתי אפילו לרקוד עם ראש העיר ולעמוד לידו וללחוץ את ידו, בחנוכת - - -
אברהם נגוסה: אם רקדת איתו היית יכול לקחת אותו לצד ופותר את הבעיה.
מרדכי יוגב: יש חנוכת בית כנסת חדש לזכרה של תמר אריאל הטייסת בקיבוץ שדה נחמיה.
מרדכי יוגב: הוא לא בא להגיד שלום אז אני אמרתי ככה, אני לא נלחם איתך, אני לא אוהב אותך, אנחנו ביחד, עם אחד, צריך לדאוג גם לבני מנשה.
מרדכי יוגב: לא אמרתי שום מילה בעניין, אבל כך הייתה הסיטואציה.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת יואל רזבוזוב אתה רוצה להתייחס?
יואל רזבוזוב: לא, אני - - -
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את נציג שבי ישראל.
אברהם נגוסה: איך אתה רואה את זה ומה תרומתכם לנושא זה?
<הרב חנוך אביצדק: אדוני היושב ראש.
<הרב חנוך אביצדק: ראשית כל ברוך השם באמת נעשה צעד גדול ויש סוף סוף פרויקטור מבני הקהילה, אחרי תקופה שלא היה.
<הרב חנוך אביצדק: חשוב לומר שאותו בחור יהודה סמסון עבד בהתנדבות תקופה ארוכה.
<הרב חנוך אביצדק: כלומר באמת הוא טיפל בהם.
<הרב חנוך אביצדק: לפני הכל, חשוב לי לאמר בהמשך לדבריך חבר הכנסת יוגב, שבני מנשה מאוד אוהבים את קריית שמונה, מאוד אוהבים את העיר ואנחנו מאוד מקווים שבעליות הבאות יהיה אפשר להביא עוד קבוצה או קבוצות ובאמת שנצליח לקלוט אותם טוב, ושבסך הכל הקליטה למרות כל הקשיים, היא בסדר.
<הרב חנוך אביצדק: הם אוהבים את העיר.
<הרב חנוך אביצדק: באמת ב-2 לאוקטובר יהודה סמסון התחיל לעבוד.
<הרב חנוך אביצדק: דיברתי איתו מספר שיחות בימים האחרונים, הוא באמת עובד בהיקף של 60%, 25 שעות שבועיות ומה שהוא אמר לי שהוא בניסיון למשך חודשיים, אם יעבור את החודשיים האלה בשלום אז הוא יקבל קביעות מסוימת.
<הרב חנוך אביצדק: שאלתי אותו מי בעצם להבנתו המעסיק שלו, מי בעצם איתו במגע היום יומי ונותן לו הוראות, אז הוא אמר "לא העיריה אלא מועדון תקוותנו" לכן אני לא מבין, אני אומר אני לא מבין, האם זה רק 25 שעות שיש לו שמקבל לפי הבנתו דרך תקוותנו, או שיש לו עוד עבודה במועדון תקוותנו.
<הרב חנוך אביצדק: כפי איך שהוא הציג לי את זה, הוא מבין שהוא בעצם הפרויקטור שעבודתו מטעם תקוותנו והגורם היחיד שנותן לו הוראות או מכוון אותו - - -
מרדכי יוגב: ממי הוא קיבל תלוש?
<הרב חנוך אביצדק: נכון, אז התלוש הוא, אני לא יודע, אבל מבחינתו המעסיק זה מועדון תקוותנו.
<הרב חנוך אביצדק: אני שואל את זה לא מהצד הבירוקרטי אלא מהצד הכלכלי.
<הרב חנוך אביצדק: האם באמת אם אין לו עבודה משלימה, באמת קשה מאוד להסתדר עם תלוש כזה קטן, ויש לו משפחה גדולה.
<הרב חנוך אביצדק: בגלל החשיבות צריך באמת לוודא לעתיד שבאמת הוא יוכל להמשיך בעבודתו החשובה.
מרדכי יוגב: אתם רוצים לקלוט שם עוד בני מנשה, לכן אני חושב שכן יש חשיבות שנזמן את הפגישה.
אברהם נגוסה: אנחנו נקיים ישיבה תוך עשרה ימים.
מרדכי יוגב: אם אפשר תוך שבועיים כי אני יוצא למשלחת.
אברהם נגוסה: נקיים את הדיון, כמובן אנחנו נבקש שחברי הוועדה יהיו פה כיוון שאנחנו צריכים לקיים הצבעות, אולי הצבעה אחת, לזמן את ראש העיר, נשלח לו הזמנה אישית שהוא יגיע.
אברהם נגוסה: אם לא נצליח, אנחנו נמשיך לפי תקנון הכנסת.
אברהם נגוסה: אני מודה לכולם שהגעתם, נמשיך עד שהעולים יקבלו את המגיע להם על פי החוק ועל פי הדין.
אברהם נגוסה: בוקר טוב, שלום לכל המשתתפים, במיוחד לשרת העלייה והקליטה, חברת הכנסת סופה לנדבר, ליוצר הסרט, מר לאוניד פרפיונוב, ליושב ראש קרן ג'נסיס, מר גנדי גזין, לנשיא ומנכ"ל קרן ג'נסיס, מר איליה סליטה, ולכל המשתתפים.
אברהם נגוסה: אני מברך את המשתתפים, את יוצר הסרט ואת קרן ג'נסיס, שתמכה בהפקתו של הסרט.
אברהם נגוסה: לבקשתו של יוצר הסרט אני מבקש לאפשר לו להבהיר בקצרה את מה שהוא רוצה להגיד לקראת הצפייה בסרט.
אברהם נגוסה: אנחנו נצפה עכשיו בסרט, 'יהודים ממוצא רוסי' שמתאר את ההיסטוריה של יהודי ברית המועצות לשעבר מ-1948 עד ימינו.
אברהם נגוסה: הסרט הופק בתמיכת קרן ג'נסיס ולאחר מכן כמובן נקיים את הדיון.
אברהם נגוסה: אני מזמין את מר לאוניד פרפיונוב להגיד כמה דברים.
<לאוניד פרפיונוב: יום טוב.
<לאוניד פרפיונוב: שלום.
<לאוניד פרפיונוב: פה נגמר אוצר המילים שלי.
<לאוניד פרפיונוב: מכן והלאה אני אדבר ברוסית.
<לאוניד פרפיונוב: (אומר דברים בשפה הרוסית, להלן התרגום החופשי) רציתי לומר כמה מילים.
<לאוניד פרפיונוב: זה סרט רוסי, של עיתונאי רוסי ובמאי רוסי.
<לאוניד פרפיונוב: שמו יהודי רוסי - בעברית, אני לא יודע איך מתרגמים את זה לעברית, אבל בשם הרוסי של הסרט, המילה רוסי נמצאת לפני המילה יהודי.
<לאוניד פרפיונוב: מדובר בטרילוגיה שמורכבת מ-3 סרטים אשר מספרת על היסטוריה לא של חייהם של יהודי האימפריה הרוסית בברית המועצות, אלא אלו שעברו לקריירה רוסית, תרבות רוסית, תייגו עצמם כחלק מההיסטוריה הרוסית, החברה הרוסית, החיים הפוליטיים, החיים הצבאיים, התרבות, קולנוע ועוד - ועוד - ועוד.
<לאוניד פרפיונוב: כנראה שרק בארצות הברית היהודים תרמו תרומה אדירה לתרבות במדינה.
<לאוניד פרפיונוב: באופן הזה, מדובר על סרט שמספר על יהודים שהתבוללו, זה לא אומר שהיוצר של הסרט קורא לאנשים להתבולל, זה אומר שמתוארת חלק מהתרבות הרוסית, וזה ההישגים והעשור של התרבות הרוסית, שיש בה גם אספקט כזה, יש גם אפשרות כזו להיות רוסי - להיות יהודי רוסי.
<לאוניד פרפיונוב: ההפניה ברורה לכל מי שמכיר את ההיסטורי ולו במקצת, ברור שלפני המהפכה, קיום באימפריה הרוסית, מדינה עם דת מדינית היה אחד.
<לאוניד פרפיונוב: אז התהליך של ההתבוללות רק החל, ולשלטון היה חשוב עניין הדת.
<לאוניד פרפיונוב: זה הסרט הראשון, שמדבר על התקופה שקודמת ל - 1917.
<לאוניד פרפיונוב: הסרט השני שהצגנו שלשום, בתאטרון גשר בתל - אביב, סוקר את התקופה שבין השנים 1917 - 1948.
<לאוניד פרפיונוב: מדובר על תקופה אם להתבטא בצורה גסה, שלושה עשורים של - - - שאז יהודים יחד עם הורסים היו יוצרי העשייה הסוציאלית, המדינה הסוציאלית.
<לאוניד פרפיונוב: היו יוצרים בתהליך בניית ברית המוצעות.
<לאוניד פרפיונוב: החל מהמנהיגים עד למנעד רחב של אנשי תרבות, מוזיקאים, סיירים, מהנדסים, רופאים וכן הלאה וכן הלאה.
<לאוניד פרפיונוב: כאשר היהודים באינטליגנציה העירונית הזו, ביחד עם הורסים, היוו כמעט חצי מחיי המדינה.
<לאוניד פרפיונוב: והסרט השלישי שתראו אתם, הוא המסכם, מדבר משנת 1948.
<לאוניד פרפיונוב: גם כן מובן התאריך - פירוק הוועדה האנטי פשיסטית, ורצח של מיכולס.
<לאוניד פרפיונוב: מהזמן שבו מתחילה אנטישמיות מדינית חדשה, שלא הייתה מוכרת כמשהו רשמי, אבל כולנו מבינים זאת בקלות.
<לאוניד פרפיונוב: ואז הסרט מתאר את החיים הלא פוליטיים של היהודים, בניגוד לעשורים הקודמים, חלקם של היהודים בחיים התרבותיים והחיים החברתיים היה עצום, ובאופן כללי, הסיטואציה שנרקמה עוד לפני המלחמה, כאשר באליטות, בערים גדולות, בערי הבירה, היהודים היו העם השני במדרג, באופן שווה לרוסים.
<לאוניד פרפיונוב: ובניגוד לעמי ברית המועצות אחרים, השתלבו עם העם הרוסי לא רק בנישואין, אלא גם בקבלת אנשים וגם קבלת האינטליגנציה העירונית שלוקחת את מסר החיים החדשים אל כל שאר המדינה.
<לאוניד פרפיונוב: זה המצב.
<לאוניד פרפיונוב: באשר לתחומים הלא קשורים לחיים הפוליטיים - קולנוע, מוזיקה, ספרות, בחיי החברה שלא קשורים עם פוליטיקה באופן ישיר, נשארה באופן דומה, תואר שני עד שילוב עם הראשון.
<לאוניד פרפיונוב: הסרט יוקרן במשך שעתיים.
<לאוניד פרפיונוב: אני מאחל לכם סבלנות, ולאחר מכן אחזור לשם מתן תשובות על השאלות שלכם.
<לאוניד פרפיונוב: אין שום דבר נוסף בתכנית, נכון?
<לאוניד פרפיונוב: לפני שיתחיל הסרט.
<לאוניד פרפיונוב: (הקרנת הסרט).
אברהם נגוסה: כולנו צפינו בסרט המרתק המתאר את ההיסטוריה של יהודי ברית המועצות לשעבר מ-1948 עד ימינו.
אברהם נגוסה: אני מבקש לחזור ולהדגיש שהסרט הופק בתמיכת קרן ג'נסיס ואני מבקש להודות ליוצר הסרט, מר לאוניד פרפיונוב.
אברהם נגוסה: אני יודע שהזמן שלנו רץ, יש לנו אנשים שאנחנו באמת ניתן להם להתייחס, אבל אני מבקש בקיצור, כי באחת יש לנו עוד דיון.
אברהם נגוסה: נמצאים איתי חבריי חברי הכנסת, טלי פלוסקוב הייתה פה והלכה, אני מקווה שהיא תחזור, חבר הכנסת יואל רזבוזוב וחברת הכנסת קסניה סבטלובה.
אברהם נגוסה: גם שרת הקליטה הייתה פה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע מחבריי חברי הכנסת וגם מהיוצר, אני בטוח שיש לכם שאלות, אני מבקש שכשאתם תשאלו תציגו את עצמכם לפרוטוקול ואנחנו נעשה את זה גם בקיצור.
אברהם נגוסה: כמו שאמרתי, הסרט הופק בתמיכת קרן ג'נסיס, נמצא פה היושב ראש, מר גנדי גזין, ואנחנו נשמע גם ממנו.
אברהם נגוסה: אני מזמין קודם כל את חבריי חברי הכנסת, התייחסותכם לנושא.
אברהם נגוסה: קסניה סבטלובה, בבקשה.
קסניה סבטלובה: תודה לך, כבוד היושב הראש.
קסניה סבטלובה: אני מודה מקרב לב לקרן ג'נסיס על כך שהביאו לכאן את האמת ההיסטורית שהייתה צריכה להישמע בכנסת ישראל.
קסניה סבטלובה: אני חושבת שכולנו, כל מי שהיה פה וכל מי שיצפה בסרט הזה, אנחנו אסירי תודה על כך שהאמת הזאת נשמעת.
קסניה סבטלובה: היא נשמעת בעוצמה, מצלצלת בדממה שהיינו עדים לה אז, כשהיינו בברית המועצות, ואנחנו כולנו חלק מהנרטיב הזה, מהמאבק הזה על האמת, מהדואליות, מהצער והכאב של הרדיפה והאהבה לאותה מדינה שאנחנו היינו חלק ממנה.
קסניה סבטלובה: הרבה מאוד מהמרכיבים של הנפש שלנו אנחנו עדיין חלק ממנה.
קסניה סבטלובה: הדיאלוג הזה של הקשר של העם היהודי עם רוסיה, הוא עדיין מתנהל, הוא לא הסתיים ויש שם שאלות רבות שעדיין לא נענו.
קסניה סבטלובה: כל מה שראינו עכשיו, מבחינתי זאת הייתה חוויה פשוט מטלטלת, למרות שאת רוב העובדות, אני חושבת שלא רק ידעתי, אלא גם חוויתי דרך משפחתי.
קסניה סבטלובה: פרשת הרופאים והפיטורים של סבתי בשנת 53', סיפורים מזוויעים על כך שהיא ציפתה לגירוש ואולי אפילו למוות, למשלוח לסיביר ויכול להיות שגם למחנות ההשמדה, כך הם חשבו באותה עת, עם אמא שלי שהייתה ילדה צעירה, עם הכאב על אותם בני משפחה שנספו בשואה אבל אסור היה לדבר על כך, ובבית הספר, הכמויות, המספרים מעולם לא נשמעו.
קסניה סבטלובה: כאשר עברנו על הרוסים, האוקראינים והבלרוסים שנספו ונהרגו היהודים לא היו שם.
קסניה סבטלובה: לכן זה כל כך חשוב שאנחנו נראה את הסרט הזה כאן, בכנסת ישראל.
קסניה סבטלובה: שאלו אותי עכשיו, כאשר פרסמתי בפייסבוק, מדוע בכנסת ישראל צופים בסרטים, אמרתי שזה לא רק סרט, זה תעודה, זו תעודה היסטורית שמוקרנת פה לפנינו על מנת שגם כאלה שיודעים ושכחו, גם כאלה שלא יודעים וילמדו, וגם כאלה שיודעים היטב ולעולם לא ישכחו את אשר היה, שאנחנו עוד פעם נעבור על הסדר של הדברים האלה.
קסניה סבטלובה: וממך, כבוד היושב ראש, אברהם נגוסה, אני אבקש, וכבר שלחתי ללשכתך את המסמך, לקיים דיון על אותה תקופה נוראית של רדיפות של יהודי ברית המועצות, על אותם הקמפיינים האנטישמיים שהתנהלו, על אותו זיכרון היסטורי שהבאנו לכאן משם.
קסניה סבטלובה: אני חושבת שזו חובתנו, כמחוקקים כאן בכנסת ישראל, להעמיד את הדברים על דיוקם.
קסניה סבטלובה: אנחנו גם יודעים היטב שהשאלה הזאת של היחסים של רוסיה והיהודים תמשיך להיות מאוד משמעותית, גם עם כל מה שאנחנו רואים ברוסיה המודרנית של היום.
קסניה סבטלובה: אנחנו, יחד עם ההתחממות של היחסים בין המדינות שלנו, ואנחנו שמחים על כך ומברכים על כך, היא נדבך חשוב מאוד מהאישיות שלנו, גם עדים לתופעות מחרידות, תופעות של אנטישמיות במרחב הפוסט סובייטי והתבטאויות שמופנות כנגד יהודים, טון אנטישמי חריף מאוד, ואנחנו מחברים בין הדברים.
קסניה סבטלובה: אנחנו יודעים היטב שהמדיניות של אז, של שנות ה-40 הנוראיות, של שנות ה-50 החשוכות, מוצאת ביטוי גם בקולות של המודרנה, גם בקולות של רוסיה של היום.
קסניה סבטלובה: אסור שזה יהיה כך וחשוב מאוד, לא רק פה בישראל, אלא גם שם, שיהודים - - - אותם הדברים שאתה, לאוניד, שאני צופה בך מאז שהייתי בת 8 או 9, וחלק מבחירת החיים שלי כעיתונאית הייתה באופן חלקי גם בזכותך ובזכות אותם אנשים שעבדו יחד איתך אז בטלוויזיה, עדיין עוד הטלוויזיה הסובייטית ואחרי זה הטלוויזיה הרוסית, בסוף שנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90, על כן אני מודה לך מאוד ואני מודה לכולכם, למי שהביא את החוויה המטלטלת הזאת לכאן, לכותלי הכנסת.
קסניה סבטלובה: ומכם הבקשה היא רק בקשה אחת, לא לשכוח ולהמשיך לספר את הסיפור.
יואל רזבוזוב: תודה, כבוד היושב ראש, אורחים נכבדים, אני חושב שבאמת הייתה לנו כאן חוויה מדהימה.
יואל רזבוזוב: אני לא אסכם כאן כי חברת הכנסת סבטלובה סיכמה את זה מאוד מאוד יפה, אני חושב שבשם כולנו.
יואל רזבוזוב: האמת שאני לא ידעתי שבכנסת ישראל אפשר לצפות בסרטים, אני חושב שבזמן החופשי נוכל להשתמש בזה.
יואל רזבוזוב: אז קודם כל אני רוצה להגיד תודה.
יואל רזבוזוב: תודה, לאוניד, תודה לקרן ג'נסיס, על הסרט המדהים הזה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהסרט הזה כולו תרבות, אני חושב שחשוב מאוד שגם כאן, לא רק בכנסת ישראל, אלא בטלוויזיה הישראלית, יראו את הסרט הזה, כי אני בסרט הזה ראיתי המון המון תרבות מאיפה שנולדתי, מאיפה שהגעתי ואם הייתי יודע את השיר שכמעט כל שבוע שרנו - - - מי הלחין, מי שר ומי כתב את המילים, אז הייתי די בשוק.
יואל רזבוזוב: אני חושב שבאמת זה הסיפור האמיתי וחשוב שיידעו אותו כמה שיותר, גם כאן וגם בברית המועצות לשעבר.
יואל רזבוזוב: ושוב פעם תודה, באמת תודה.
אברהם נגוסה: תודה לחבר הכנסת.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו את יושב ראש קרן ג'נסיס, מר גנדי גזין.
<גנדי גזין: (אומר דברים בשפה הרוסית, להלן התרגום החופשי) תודה.
<גנדי גזין: יושב ראש הנכבד, אורחים, חברים, שותפינו בקרן שלנו, אנחנו מאוד שמחים שהצלחנו להציג היום בכנסת את הסרט המסכם של טרילוגיית הסרטים - יהודים רוסים, שנוצרו על - ידי העיתונאי הרוסי הנפלא והמצטיין לאוניד פרפיונוב.
<גנדי גזין: הבחירה שלנו להראות את החלק השלישי, הייתה מכוונת.
<גנדי גזין: הסרט השלישי האנלוגי, מספר על האירועים בצורה שיותר קרובה אלינו הן מבחינת זמן והן מבחינת הרוח שלנו.
<גנדי גזין: כיצד נראו חיי היהודים הרוסים, או כנראה יהיה יותר נכון לומר יהודי ברית המועצות, לאחר שנת 1948.
<גנדי גזין: לישראלים קודם - כל, זו היא שנת היווצרותה של מדינת ישראל.
<גנדי גזין: מדינה אשר נהייתה בית ליותר ממיליון מאלו שאנחנו מכנים אותם יהודים דוברי רוסית.
<גנדי גזין: למה וממה היהודים עזבו את ברית המועצות?
<גנדי גזין: למה ובגלל מה הם נשארו?
<גנדי גזין: הסרט לא עונה על השאלות האלו, אבל אנחנו מקווים שיגרום להתעניינות חיה בנושא זה.
<גנדי גזין: לקראת סוף הסרט השלישי, אנחנו רואים שאינטרס לטרילוגיה, ובכלל לנושא היהודים דוברי הרוסית, לא נפסקת לא ברוסיה ולא מחוץ לגבולות רוסיה.
<גנדי גזין: ועובר הקרן שלנו, קרן גנסיס שמתעסקת בתמיכה ובפיתוח הזהות העצמית היהודית בקרב יהודים דוברי רוסית, היא מאוד חשובה.
<גנדי גזין: המשימה הראשית שלנו, היא לתת הזדמנות במיוחד לצעירים, הזדמנות לכולם אבל במיוחד לצעירים, להכיר את השורשים שלהם, את ההיסטוריה שלהם, את ההיסטוריה של משפחתם ואת ההיסטוריה של העם שלהם.
<גנדי גזין: על פי הנתונים הדמוגרפיים, היום בעולם חיים יותר מ - 3 מיליון אנשים שאותם אנו מכנים יהודים דוברי רוסית.
<גנדי גזין: כלומר אלו שנולדו בשטח ברית המועצות, או אלו אשר הוריהם נולדו בברית המועצות.
<גנדי גזין: לכן היה לנו חשוב להציג לכם את הסרט היום.
<גנדי גזין: תודה רבה על תשומת לבכם.
<גנדי גזין: אני הייתי רוצה להעביר את זכות הדיבור למי שיצר והוביל את הסרט, מר לאוניד פרפיונוב.
<לאוניד פרפיונוב: (אומר דברים בשפה הרוסית, להלן התרגום החופשי) אני לא יודע כל כך מה להגיד, חוץ מלהודות על ההזדמנות הזו.
<לאוניד פרפיונוב: אני מקווה שהעדויות האלו היו מעניינות בשביל מישהו.
<לאוניד פרפיונוב: מישהו מתעניין בעיקרון עצמו של סיפור באמצעות סרט.
<לאוניד פרפיונוב: איך שניסינו ליצור את הסרט באמצעות שפה קולנועית עכשווית.
<לאוניד פרפיונוב: מה עוד להגיד?
<לאוניד פרפיונוב: אולי יש לכם איזה שהן שאלות?
<לאוניד פרפיונוב: כי אני כבר דיברתי מהמסך, כבר שעתיים ו - 5 דקות.
<לאוניד פרפיונוב: ועוד להגיד משהו נוסף.
<לאוניד פרפיונוב: אז בכל מקרה, אולי ממה שאתם תבקשו.
אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו עוברים לשאלות.
אברהם נגוסה: כל אחד ששואל שיציג את עצמו, מי הוא, מאיזה ארגון, לצורך הפרוטוקול, ותעשו את השאלות בקיצור ואני בטוח שלאוניד יענה בקיצור.
<קריאה: קודם כל תודה על הסרט, פשוט מדהים, אין מה להוסיף.
<קריאה: הסרט הוא גם סרט מדהים.
<קריאה: בשנים האחרונות, אני מניח, העמקת בהיסטוריה של היהודים ושל רוסיה ואני חושב שיש לך תובנות.