GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רוביק דנילוביץ: פה עשינו לפנים משורת הדין, על אף שהקהילה, שתי העמותות, התחייבו שהם יביאו כסף לבניית המועדון, הבנתי מראש שכסף הם לא יכולים לגייס, אמרתי להם 'אנחנו נבנה מתקציבנו'.
<רוביק דנילוביץ: אנחנו לא עושים את זה עם אף קהילה, זאת אומרת באר שבע עושה מאמצים שהם באמת מאמצי יתר.
<רוביק דנילוביץ: לכן אני קורא לחברים שלנו, בני הקהילה, אי אפשר שכל אחד יקים קבוצה ויבוא לעירייה 'אני רוצה את המועדון שלי ואת בית הכנסת שלי'.
<רוביק דנילוביץ: אי אפשר יהיה לעבוד ככה.
<רוביק דנילוביץ: צריך לראות איך מתאחדים.
<רוביק דנילוביץ: אנחנו כולנו עם אחד.
<רוביק דנילוביץ: אז אני יודע שלפעמים יש חלק מהנוסח שהוא תיגרית, ב'שבו בנים', אני יודע, אז אנחנו מבינים שבחלק מהדברים צריך גם וגם, שיהיו שני נוסחים, הבנו את זה, אנחנו לא אטומים, אז יש ב'שבו בנים', יותר התיגרים שם, ועכשיו במועדון השני שלנו זה יותר אלה שיותר בשפה האמהרית.
<רוביק דנילוביץ: זה בסדר, אנחנו עושים את זה, אבל אי אפשר שכל קבוצה תבוא אחת לכמה זמן לעירייה וכל אחד ירצה מועדון משלו וכל אחד ירצה בית כנסת משלו.
<רוביק דנילוביץ: אין לנו יכולות לתת לכולם, אנחנו לא עושים את זה עם קהילות אחרות.
<רוביק דנילוביץ: פה עשינו דברים לפנים משורת הדין.
<רוביק דנילוביץ: לכן מה שאני מבקש, אנחנו בונים עכשיו מועדון חדש, אבל תתחברו לקבוצות הקיימות, אתם תהיו חלק.
<רוביק דנילוביץ: אנחנו לא בונים את זה למישהו ונותנים לו איזה משהו בלעדי, לא, זה שייך לעיר באר שבע, מקצים את זה לחברת כיוונים יחד עם אגף הרווחה והשירותים החברתיים, אולי גם משרד הקליטה יהיה חלק מזה ולכל אחד יהיו הזכויות שלו.
<רוביק דנילוביץ: אנחנו רוצים שאתם גם תשתמשו.
<רוביק דנילוביץ: אבל, שוב, לפי החוקים, לפי הכללים, לפי הנהלים, אתם חלק מהעיר באר שבע ובעיר הזו יש כללים לכל דבר.
<רוביק דנילוביץ: אם עושים אירוע, מתי הוא מתחיל, מתי הוא מסתיים, איזה כללים חלים עליו, מה מותר ומה אסור.
<רוביק דנילוביץ: יש דברים שקשורים לחינוך, אנחנו נותנים כל מיני תגבורים, תיכף שושנה גם תספר.
<רוביק דנילוביץ: אנא מכם, אנחנו רוצים שיהיה בינינו קשר טוב, אבל להתחבר ולא כל קבוצה שתתבדל, לא נוכל לתת לכולם את הצרכים שלהם, זה בלתי אפשרי, אין לנו את התקציבים האלה.
<רוביק דנילוביץ: הקהילה הזו זוכה לאקסטרה תקציבים בגלל שאנחנו מבינים את הייחוד ואת הצרכים באמת שלכם המאוד מאוד מאוד עמוקים.
<רוביק דנילוביץ: בואו נלך יד ביד ביחד ונעשה את הדברים.
<עולה מאתיופיה: סליחה, אתה אומר שלפני שנה גם באת לשם בבית הכנסת, אמרת מה שאמרת עכשיו - - -
<רוביק דנילוביץ: ובית הכנסת לא שופץ?
<עולה מאתיופיה: לא, הוא שופץ, אבל אני אומר על המועדון, שאנחנו נהיה מוגבלים.
<עולה מאתיופיה: אז אתה אומר ככה, גם אנחנו רוצים להיות מחוברים, אנחנו רוצים, מה, אנחנו לבד.
<עולה מאתיופיה: אמרת, 'אני לא נותן לכל אחד', אז גם עכשיו אתה אומר ככה, אז ככה אנחנו גם רוצים להיות יחד, לא אנחנו רוצים להיות - - - גם עכשיו, גם דיברנו, אז אמרנו - - - המועדון הזה, אז אמרתי לו, דיברתי איתו גם, עם מה נהיה בסוף כאילו?
<עולה מאתיופיה: אנחנו לא מרגישים גם עכשיו, אם נגיד אחר כך, אחרי שבונים - - -
<רוביק דנילוביץ: הוא אומר שאחרי שהמועדון ייבנה הם רוצים להשתלב?
<שושנה סולומון: כן, הוא באמת צודק, הם באמת רוצים לקחת חלק במבנה החדש שהולך להיבנות.
<שושנה סולומון: הם באמת פנו אליי והם פנו גם לרשות, גם במכתבים וגם בפגישות, שהם רוצים מבנה לעשות שם את הטקסים, אם זה אירועים שמשמחים אותם, או אירועים פחות משמחים.
<שושנה סולומון: מה שקורה זה שב'שבו בבנים' המקום מאוד קטן וזה לא מאכלס את כל המוזמנים שלהם והם רצו להשתלב במבנה החדש שהולך להיבנות.
<שושנה סולומון: מה שקורה שם, מי שרוצה לקחת חלק במבנה החדש הוא צריך לאכול את השחיטה של הקייסים.
<שושנה סולומון: נשים את הדברים על השולחן, לא בעקיפין ולא זה.
<שושנה סולומון: מי שאוכל לפי השחיטה של הקייסים מוזמן להשתלב במקום הזה ולעשות את הפעילויות שלו ואת הטקסים.
<שושנה סולומון: ברגע שאתה לא הולך לפי השחיטה של הקייסים - - -
<רוביק דנילוביץ: אתה מבין למה אתם מכניסים אותנו עכשיו?
<שושנה סולומון: בגלל זה אין הסכמה.
יהודה גליק: זו אחת ההוכחות שהעדה הזו היא עדה של יהודים.
<שושנה סולומון: בתורה יש הרבה פרשנויות, כל אחד מפרש את זה בצורה אחרת וככה הם מתנהלים המון שנים וככה הם רוצים להתנהל וזה לא מתאים, זה לא מקבל את זה וזה לא מקבל את זה.
<שושנה סולומון: אחת ההצעות שהעליתי, גם לשני הצוותים, זה אולי לקחת את המבנה הזה ולבנות שני מטבחים שהם יביאו את הסירים ואת הכלים שלהם לפי ההלכות והדרשות, איך שהם עושים, לעשות את הטקסים שלהם, המטבח השני יאפשר לפי הקייסים ולפי ההלכה - - -
<רוביק דנילוביץ: אנחנו נבדוק את זה.
<רוביק דנילוביץ: אנחנו נבחן כל פתרון יצירתי.
<רוביק דנילוביץ: אני שומע את זה פעם ראשונה.
<שושנה סולומון: אני אמרתי את זה גם ל - - - המנהל של - - -
אברהם נגוסה: הם רוצים להיות חלק, אבל בעניין השחיטה יש הבדל, יש אלה שהולכים לפי הרבנות ויש אלה שהולכים לפי הקייסים.
אברהם נגוסה: אז מה שהם אומרים, 'אנחנו הולכים לפי הרבנות, לפי ההלכה פה בארץ, אז אמרו לנו לא להכניס את זה לשם'.
<שושנה סולומון: לא להביא את הכלים שלכם.
<רוביק דנילוביץ: הבנתי, אני שומע את זה פעם ראשונה.
<רוביק דנילוביץ: אני אשב עם הצוות, נבחן את הנושא.
אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מהשפה האמהרית): מה שהם אומרים, שיהיו שני מטבחים וגם אנחנו נהיה שותפים לוועד.
<שושנה סולומון: אני חושבת שצריך לשבת ולראות איך בונים את זה ביחד.
מרדכי יוגב: אני רוצה להציע הצעה פרקטית, יכול להיות שיש אולמות חתונות שגם שם יש איזה משהו שהם עושים במעבר מכשרות כזאת, של מחפוד ושל רבנות.
מרדכי יוגב: אם נסתכל, יש סיכוי שמישהו יידע להגיד לך איך זה נעשה, כי זה קורה.
מרדכי יוגב: אני אישית פניתי, 'לא כשר פה', למה?
מרדכי יוגב: כשר לפי כשרות כזאת, מה עושים?
מרדכי יוגב: צ'יק צ'ק החליפו משהו ועשו - - -
אברהם נגוסה: אני מודה לראש העיר.
<שושנה סולומון: שראש העיר ישמע את זה .
<שושנה סולומון: נקודה נוספת זה לגבי ההעסקה של המוקדים.
<שושנה סולומון: אנחנו כבר חצי שנה, גם שלומי יודע וכולם יודעים את זה, שאנחנו בחוסר ודאות לחלוטין.
<שלומי נומה: הדבר הזה סודר.
<שושנה סולומון: זה לא סודר, אנחנו לא עובדים של הרשות.
<שושנה סולומון: שום דבר לא סודר.
<שלומי נומה: אתה יכול לצאת, רוביק.
<שלומי נומה: רוביק מכיר את הסוגיה.
<שלומי נומה: אנחנו נעלה את זה, זה אחד הנושאים.
<רוביק דנילוביץ: ברכה והצלחה, בשורות טובות.
<שלומי נומה: בגדול בחודש ינואר החליטה מדינת ישראל שהעובדים של המוקד עוברים להעסקה ברשויות והמקל עובר ממשרד הקליטה למשרד לשוויון חברתי.
<שלומי נומה: אבל במדינת ישראל כמו במדינת ישראל, אנחנו היום כבר ב-30.6 עוד מעט, לא עבר העברת מטה מסודרת, אנחנו היינו צריכים להוציא להם כבר הפסקת עבודה, אם אנחנו מסתכלים על זה כעירייה, משרד הקליטה סיים, אף משרד לא נתן לנו הרשאה תקציבית, לעיריית באר שבע ואנחנו לא פיטרנו אותם.
<שלומי נומה: היה הכי קל להגיד לשושנה 'תודה רבה, אין לנו מימון, אתם הולכים הביתה', אנחנו את כל העובדים ממשיכים להעסיק על חשבון חברת כיוונים ועיריית באר שבע כשהמקל עוד לא עבר למשרד לשוויון חברתי.
<שלומי נומה: זאת אומרת אנחנו לא יודעים איך נממן 700,000-800,000 של חמישה-שישה עובדים במוקד עד היום ואיך ההעברה שלהם מתחילה פה מול עיריית באר שבע.
<שלומי נומה: אז אנחנו עושים מאמצים גדולים כדי שזה יקרה וכדי שנשוּפה בסופו של דבר כי המטרה הייתה להיטיב עם עובדי המוקדים ולהכניס אותם למקום מסודר ולתת להם ודאות ושמו אותם באוויר.
<שלומי נומה: זה באמת נושא שהוא כואב ואני מבין מאוד את שושנה ואת הצוות שלה, שהם באי ודאות, על אף שאנחנו כעיר נתנו את הוודאות.
<שלומי נומה: אבל יש רשויות שהפסיקו את ההעסקה ושנתקלו באמת במבוי סתום.
<שלומי נומה: אז באמת חשוב לראות שהתהליך הזה, שכולם דיברו עליו ונפנפו בו והוציאו הודעות לעיתונות, 'הנה הכנסנו את העובדים', להכניס אותם באמת למסלול שהוא מסודר.
אברהם נגוסה: טוב שמעדכנים אותנו, כי הסידור שנעשה, אני שותף מהתחלה לנושא הזה ויש סיכום ששר האוצר מעביר את הכסף למשרד לשוויון חברתי, המשרד לשוויון חברתי הוא זה שיחלק לרשויות המקומיות והרשויות המקומיות קולטים אותם כעובדים מן המניין וההסתדרות גם חתומה על ההסכם הזה.
אברהם נגוסה: עכשיו אתם אומרים לי - - -
<שלומי נומה: עד היום לא הגיעה הרשאה תקציבית.
<שלומי נומה: וגם הפער הזה בין ינואר לבין עד שייקלטו, מישהו צריך לתת את התקציב הזה חזרה לעירייה כי היא שילמה את המשכורות מהרגע שמשרד הקליטה יצא.
אברהם נגוסה: אז אנחנו נקבל החלטה בוועדה שאנחנו נדבר עם הגוף המבצע.
<שושנה סולומון: חוסר הוודאות לא נותן לך לתפקד בצורה מושלמת כשאתה רוצה לתת מענה ויש המון המון צרכים בבאר שבע, שכל מי שיושב פה יודע מה קורה בתוך העיר באר שבע, עם כל ההתפתחות שלה.
אברהם נגוסה: האמת שאני רוצה קודם כל להביא למנכ"ל לשוויון חברתי, אם הוא יגיד שהאוצר לא העביר לו את הכסף אז אנחנו נלך לאוצר.
אברהם נגוסה: אבל אני חושב שזה היה - - - יושב ראש ההסתדרות היה, השרה לשוויון חברתי גילה גמליאל הייתה ויושב ראש השלטון המקומי, חיים ביבס, היה, כולם חתמו, אני הייתי שם, חגגנו.
אברהם נגוסה: עכשיו החגיגה לא ירדה למטה, אז אנחנו נדאג שזה יהיה.
<שלומי נומה: נכון.
<שלומי נומה: צריך לדאוג שגם זה מתחיל וגם שבתקופה הזו שלא פוטרו העובדים והם המשיכו לעבוד, שהרשות תקבל את התקציב שהיא שילמה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע ממשרד הרווחה, בבקשה.
<אתי כהן: עבודה והרווחה והשירותים החברתיים.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחסו למה עשו משרד העבודה וגם הרווחה, שני המשרדים, בעניין קליטתם ושילובם של כל העולם, לא רק יוצאי אתיופיה.
<שלומי נומה: הם עשו מצגת ש - - -
<אתי כהן: אני רוצה להתייחס לשני דברים.
<אתי כהן: קודם כל לומר שמשרד העבודה והרווחה, דרורה, מפקחת משרד הרווחה, יושבת פה, למעשה אנחנו מקבלים תקציבים לכלל אוכלוסיית הרווחה בעיר, יש לנו גם תקציבים ייעודיים לקליטת עלייה, גם בתחום של ילדים, גם בתחום של נוער וגם בתחום של מבוגרים.
<אתי כהן: הפרויקט האחרון שלנו זה פרויקט למודל קליטה רווחתי שקיבלנו אותו, הוא פיילוט של משרד העבודה והרווחה.
<אתי כהן: ממה שאני הבנתי, הוא מסתיים בסוף שנת 2017.
<אתי כהן: אכזבה מאוד מאוד גדולה.
<אתי כהן: הפרויקט הזה עשה חיבור עם חברת כיוונים, החברה לתרבות הפנאי, ולמעשה העמדנו עובדת סוציאלית יחד עם רפרנטית, יחד עם כל הפסיליטיז וכל האפשרויות של חברת כיוונים על מנת לסייע לעולים מאוקראינה וארצות אחרות להשתלב בעיר באר שבע.
<אתי כהן: לאחר תהיות ומחשבות אני חייבת לומר שבסופו הפרויקט מאוד מאוד מאוד סייע לעולים להשתלב בקהילה.
<אתי כהן: רק מקרים מורכבים הופנו לאגף הרווחה לפתיחת תיקים ואותם מקרים שניתן להסתייע בהם ולשלבם בקהילה, שזאת מטרת העל שלנו, הצלחנו לשלב אותם בהצלחה מאוד מאוד גדולה.
<אתי כהן: ויעידו על כך העולים שהיו בוועדת ההיגוי שלנו וסיפרו את התהליך המשמעותי שהם עברו.
<אתי כהן: אז, אדוני יושב ראש הוועדה, אני מאוד מאוד מבקשת לטפל בהארכת הפרויקט.
<אתי כהן: אנחנו גם נוציא מכתב למנכ"ל המשרד, משרד העבודה והרווחה, על מנת לאפשר המשך פרויקט חשוב ומשמעותי זה.
<אתי כהן: אני מאוד מאוד אשמח להתערבות ולמעורבות שלכם.
<אתי כהן: מנכ"ל משרד הרווחה, אני אוציא לו מכתב מסודר בחתימה ובהעתק ראש העיר, על מנת שיבין את המשמעות, איך אנחנו יכולים לקלוט בקליטה מיטבית את העולים ולסייע להם להשתלב בכל המערכות, אם בחינוך, אם בפנאי, אם בתעסוקה וכו'.
<אתי כהן: הנקודה השנייה שכבר עלתה כאן זה לגבי הנושא של יוצאי אתיופיה.
<אתי כהן: יוצאי אתיופיה יוצאים ממרכזי הקליטה לקהילה, כ-250 משפחות יצאו לאחרונה, בארבע השנים האחרונות, לקהילה, אם זה ברכישת דירה, אם בדיור, אם בשכירות.
<אתי כהן: כאשר הם מגיעים לשירותי הרווחה ואנחנו אמורים לסייע להם אין סל שירותים ספציפי לשילובם בקהילה.
<אתי כהן: אם זה בצד של צרכים מיוחדים, מה שנקרא ציוד ביתי, הם יוצאים עם ציוד דל יחסית ממשרד הקליטה והם אמורים אחר כך להשתלב.
<אתי כהן: לא מספיק תמיד הציוד והם זקוקים לסיוע.
<אתי כהן: הדבר הנוסף, כל הנושא של תרגום למשפחות, הרבה מאוד משפחות יוצאות לקהילה ללא ידיעת השפה והם מתקשים בשילוב בקהילה.
<אתי כהן: מאוד מאוד חשוב לסייע באנשים בסמך מקצועי שיסייעו וילוו את המשפחות בקליטה בקהילה.
<אתי כהן: הרבה פעמים הם נשארים הרבה שנים במרכזי הקליטה, יותר שנים ממה שאולי ייעדו להם וכאשר הם יוצאים לקהילה אנחנו בתפר הזה מתקשים ואני חושבת שיש צורך בסלים ייעודיים מיוחדים לקהילה ואני מבקשת לדון בזה בצורה מאוד מעמיקה.
<אתי כהן: אני אשמח להעביר לכם מסמך מסודר בעניין.
אברהם נגוסה: נשמע את משרד הקליטה בנושא הזה.
אברהם נגוסה: אני יודע שבמשרד הרווחה יש גם פרויקט של ארבע שנים, שהממשלה אישרה.
<אתי כהן: אנחנו נכנסנו ל'הדרך החדשה', לא נכנסנו לתכנית החומש.
אברהם נגוסה: לא, תכנית החומש מתה כבר.
אברהם נגוסה: אבל 'הדרך חדשה', לא קיבלתם את התקציב?
<אתי כהן: קיבלנו ב'הדרך החדשה' תקציבים ייעודיים לבני נוער, המוקד הוא בני נוער, זה גם לתמיכה במשפחות.
<אתי כהן: התחלנו, כל התכניות שלנו ב'הדרך החדשה' פועלות.
<אתי כהן: אני מעלה את הצורך הנוסף בליווי המשפחות, כלל המשפחות יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: זה עד 15 שנה משרד הקליטה מלווה את העולים איתכם ביחד.
<אתי כהן: לא כאשר הם יוצאים לקהילה.
<אתי כהן: כאשר הם יוצאים לקהילה הם עוזבים את משרד הקליטה ועוברים אלינו.
אברהם נגוסה: לא, משרד הקליטה יתייחסו בוודאי, שיש את העניין של קליטה בקהילה.
אברהם נגוסה: בכיוון הזה מי שזכאי עד 15 שנה, בנושא של יוצאי אתיופיה, ו-10 שנים לעולים אחרים, וזה, בשיתוף פעולה כמובן עם המשרדים האחרים, אתם יכולים.
אברהם נגוסה: אני אשמח לשמוע ממשרד הקליטה.
<נטלי גרנד: לגבי היציאה ממשרדי קליטה, העולים מקבלים 5,000 שקל עבור רכישת ציוד.
<נטלי גרנד: 5,000 שקל זה מה שמתוקצב ואנחנו משלמים לכל משפחה.
<נטלי גרנד: מענק עזיבה של מרכזי קליטה.
<קריאה: מאז עד 15 שנה והפסקה של סיוע לכוח אדם אז אנחנו מתקצבים בבאר שבע רק לנושא של פעילות וזה כ-230,000 שקל לשנה, השנה תוקצב, וזה הסכום לטובת הפעילות עם הקהילה.
יהודה גליק: השאלה אם אפשר לדבר על דברים, למשל בעלי עסקים מסוימים, איזה התאגדות של קבוצה, נגיד הולכות מאה משפחות לעזוב השנה, שיכינו להם איזה שהיא חבילה של ציוד ביתי, שיוכל אולי להוריד את המחירים ויכול להקל.
<שושנה סולומון: עדיין 5,000 שקל זה לא - - -
יהודה גליק: אין ספק ש-5,000 שקל זה לא מספיק, זה השתתפות.
<שושנה סולומון: צריך לתת את הדעת על המעבר שלהם.
אברהם נגוסה: אני מבקש להמשיך עם משרד הקליטה.
<קריאה: אני רק אומרת, התקציב שאנחנו היום מתקצבים הוא רק לפעילות, שושנה יכולה להרחיב על זה יותר כי היא מפעילה את התכניות.
<קריאה: נכון שבתפר הזה היו הרבה עוגמות נפש, כמו שעכשיו הועלה, אני חושבת שלא כולם יודעים את המשמעות של ההיפרדות הזאת.
<קריאה: רצו להיות חלק מהקהילה, רצו את ההיפרדות ממשרד הקליטה, לטוב ולרע אולי בסיפור הזה, כי פתאום נוצר איזה שהוא ואקום שהפנייה אלינו ואנחנו כבר לא עוסקים בזה, וכמו שנאמר כאן, המשרד האחר לא הפך את זה למעשי.
אברהם נגוסה: כלומר אתם פועלים במימון פרויקטים לתכניות לקליטתם ושילובם של העולים דרך - - -
<שושנה סולומון: מוקד קליטה.
<קריאה: דרך למעשה הרשות.
<קריאה: הזרוע המבצעת מטעם הרשות, אנחנו אפילו לא אומרים שהיא צריכה לעשות את זה, אבל הזרוע המבצעת זה דרך מה שהיה קרוי המוקד.
<נטלי גרנד: אני גם רוצה להוסיף, אבל בנוסף לתקציב שאנחנו מממנים לפעילות דרך קליטה עירונית, והם יספרו על העבודה שהם עושים, בנוסף לכך כמובן משרד העלייה והקליטה ממשיך ללוות את העולים בתחומים המקצועיים, שזה בתחום תעסוקה.
<נטלי גרנד: אנחנו נותנים אפשרות לרכוש שפה בעברית תעסוקתית, אנחנו נותנים ואוצ'רים לרכישת מקצוע, בעצם כל אחד זכאי עד 15 שנה לקבל ואוצ'ר לרכישת מקצוע.
<נטלי גרנד: האנשים שבאמת עומדים בקריטריונים של דיור ציבורי ולא מסוגלים לרכוש אפילו במענקים את הדירות בבאר שבע, יש אפשרות לדון בהם בוועדות דיור והם מקבלים דיור ציבורי בבאר שבע.
<נטלי גרנד: כל הדברים האלה אנחנו ממשיכים ללוות.
<נטלי גרנד: בנוסף גם כמובן אם יש יזמים מקרב הקהילה אנחנו מלווים אותם עם יועצים מקצועיים בתחום יזמות ונותנים הלוואות לפתיחת עסק.
<נטלי גרנד: מי שרוצה ללמוד כמובן זכאי לקבל ממשרד העלייה והקליטה את הסיוע בשכר לימוד וכל הדברים המקצועיים עדיין נמצאים אצלנו.
<נטלי גרנד: לפעילות בתוך הקהילה יש יותר מ-230,000 שקל לפעילות, שזה בעצם 75% שהמשרד נותן, בנוסף מוסיפה גם העירייה עוד סכום כסף לפעילות וכאן אלה התכניות שאני חושבת שהקליטה העירונית תפרט יותר.
<יהודית גיגי: אפשר להוסיף עוד משהו?
<יהודית גיגי: משרד החינוך, האגף לחינוך מבוגרים, בעניין קליטה לשונית, כיתות המשך.
<יהודית גיגי: בקהילות השונות, יחד עם שותפים, מחברת כיוונים, מ'שבו בנים', מהמוקד לקליטת עולי אתיופיה, אנחנו פותחים לפי דרישה כיתות המשך להמשך שיפור השפה העברית.
<יהודית גיגי: אני מדברת על העיר, בשנה הזאת למדו בערך 75 אנשים, גברים ונשים, יש לנו גם קבוצה של ארבע מורות שהן בנות העדה והן עושות את מלאכת הגישור ואת מלאכת ההוראה ויש היענות שהולכת ומתפתחת בתחום הזה.
<יהודית גיגי: זאת אומרת גם אחרי שהעולה יצא ממרכז הקליטה, בשכונות עצמן ובכל מקום שיש - - - יחד עם זאת יחד עם אוניברסיטת בן גוריון, יש לנו תכנית קדמה, שאנחנו נותנים פיקוח פדגוגי, שהם פותחים את הדלת לכל מי שרוצה ללמוד עברית בערב, מבין עולי אתיופיה.
<יהודית גיגי: אחרי האולפנים.
אברהם נגוסה: את מדברת על - - -
<יהודית גיגי: ותיקים.
<יהודית גיגי: אנחנו נשמח אם יבואו יותר.
<יהודית גיגי: יתרה מזאת, אנחנו גם עשינו מעקב אחר המתגיירים וכאלה שלא עברו את המבחנים עם בית הדין בשנים האחרונות, יש לנו מורים דוברי אמהרית שילמדו אפילו בקבוצות קטנות כדי לסייע ולהעביר ולהביא למה שנקרא 100% הצלחה.
<יהודית גיגי: זאת אומרת אנחנו ממשיכים לעטוף את העולים הוותיקים אפילו אחרי 15 שנים.
<שלומי נומה: אנחנו הכנו פה מצגת של הפעילות שלנו.
אברהם נגוסה: נראה את המצגת.
<קריאה: אולי רק להגיד שני משפטים.
<קריאה: אחד, לחזק.
<קריאה: אם יש עיר שהיא כל מילה מיותרת, רק לחזק ולומר שהיא באמת רואה והיא באה ממקום של מעורבות ולא התערבות ולא פטרנליזם ובאמת רואה לגמרי, אני יכולה להעיד, באופן מיטבי ביותר.
<קריאה: כל אחד וכל קהילה וכל אדם.
<קריאה: זה עושר של יצירתיות, יבורכו, על מנת לאפשר את השלב הבא למעבר עם התרבות, עם כל החוזק של כל הגלויות וביניהם יוצאי אתיופיה שהביאו איתם עושר אדיר ואני רואה את זה בפעילויות ובליווי.
<קריאה: מה שאני רואה, בכל זאת להציף את זה במשרד שלי, קודם כל במצבים האלה לנסות לחבר ולחזק, יש ממשקים, אבל לחזק אותם בשלב שאני רואה מעבר לעצמאות, ממרכזי הקליטה לקהילה, שבעצם זה התחום שאני אחראית עליו, כל הכוחות של הקהילה והחיבור והמעבר, אני אציף את זה למשרד, לראות איך מעבים את השלב הזה.
<קריאה: כמובן גם בהיבט של הליווי הפרטני.
<קריאה: פעם היה גורם שהיה מסייע וכו', איך להתארגן אחרת ואני מציפה פה על השולחן הזה, הציוד שנותנים להם הוא כבר ממש לא לעניין, אני אציף את זה למשרד, כדי להתחיל בחיים עצמאיים בצורה יותר מיטבית.
<קריאה: אני חושבת שהפערים האלה, אני הולכת להציף אותם, להציע הצעות ושיתוף הפעולה, באמת, מראש העיר ואגף הרווחה והקהילה וכולם, אני חושבת שדרוש רק עוד קצת מאמץ ולחבר את הדברים.
<קריאה: תודה רבה לכם ויישר כוח.
אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו נראה את המצגת.
<אליסה ז'לודקוב: שלום לחברי הוועדה המכובדים.
<אליסה ז'לודקוב: אנחנו רואים את הגעתכם כהתעניינות מה ייחודי יש בבאר שבע, על מנת לראות מה קורה וברשות
<אליסה ז'לודקוב: כם אני אתחיל מזה שייחודי בבאר שבע, שרוביק הוא מחזיק תיק הקליטה היחיד בכל הארץ שעושה את זה בעצמו.
<אליסה ז'לודקוב: בזה אנחנו מרגישים מעורבות שאנחנו כולנו ביחד.
<אליסה ז'לודקוב: שימו לב, הקליטה בשטח זה לא רק למשרד הקליטה, יש המון משרדים שאנחנו תלויים בהם ומה קורה?
<אליסה ז'לודקוב: בואו נסתכל בכל משרד.
<אליסה ז'לודקוב: משרד קליטה עשה קפיצת דרך, המציא פרויקטורים, בקהילה האחרונה בבאר שבע יש לא רק רוסים ואתיופים, יש, כמו שרוביק אמר, מ-80 מדינות ואנחנו באמת צריכים את הפרויקטורים בכל מיני שפות, שהם ילוו את האנשים.
<אליסה ז'לודקוב: מה משרד הקליטה האהוב שלנו?
<אליסה ז'לודקוב: נתנו פרויקטורים ולוקחים חזרה, נותנים, לוקחים חזרה.
<אליסה ז'לודקוב: זה משרד הקליטה.
<שלומי נומה: זו מצוקה גדולה שמעלה אליסה.
<שלומי נומה: לדוגמה, פרויקטור שהיה של עולי צרפת, אנחנו משקיעים בזה לא מעט תקציב ופתאום הודיעו שאין.
<שלומי נומה: עכשיו, אנחנו לא נפטר את הבן אדם שמתעסק בעלייה מצרפת כי לא הגענו למספר הדרוש, אנחנו רוצים להעמיק ולעלות, אז זה נופל בסוף על הכתפיים של העירייה.
<אליסה ז'לודקוב: כנ"ל דובר אנגלית.
<קריאה: אני רוצה להוסיף, העובדה שיש לכם פרויקטור דובר אנגלית בעיריית באר שבע, אין דוגמה לזה בשאר הדרום וזה נהדר ואנחנו רואים את העלייה של עולים דוברי אנגלית לעיר באר שבע, בזכות העבודה הנהדרת.
<אליסה ז'לודקוב: תודה רבה.
<אליסה ז'לודקוב: אז מה שאני רוצה להגיד שכל משרד עושה לנו בעיות משלו.
<אליסה ז'לודקוב: למשל הרווחה, כמו שאתי אמרה, פרויקט מדהים, קליטה רווחתית, אבל מה?
<אליסה ז'לודקוב: עד סוף שנה, תעשו עד מתי שאתם רוצים.
<אליסה ז'לודקוב: אתה רוצה משרד החינוך?
<אליסה ז'לודקוב: נותנים לנו מגשרים.
<אליסה ז'לודקוב: היום היו מגשרים דוברי רוסית ואמהרית, עכשיו נותנים גם לשפות אחרות, אבל ב - - -
אברהם נגוסה: נותנים לצרפתית?
<אליסה ז'לודקוב: צרפתים, אנגלים, פורטוגזים, ספרדית.
<אליסה ז'לודקוב: אנגלית לא נתנו, הפעם לא נתנו.
<אליסה ז'לודקוב: אבל מה?
<אליסה ז'לודקוב: נותנים משכורת כה קטנה שאנשים לא רוצים להתקבל לחצי משרה.
<אליסה ז'לודקוב: פשוט להמחשה, אני הולכת הלאה.
<אליסה ז'לודקוב: משרד הבריאות, מצוין, אנחנו מביאים רופאים, אתם עכשיו תראו כמה רופאים אנחנו קולטים בעיר באר שבע, אבל אין בשבילם תקנים.
<אליסה ז'לודקוב: משרד הבריאות לא נותן.
<אליסה ז'לודקוב: מה שקשור לעולי אתיופיה, אני חושבת שרק אצלנו יש גברת כזו משכילה, שעכשיו עושה עוד תואר ועוד תואר, ועכשיו תואר בעבודה סוציאלית.
<אליסה ז'לודקוב: זה טוב ויפה, אבל זה כבר דנו, נכון?
<שלומי נומה: הלאה, בואי נמשיך, הראינו את הקשיים.
<אליסה ז'לודקוב: הראינו, נמשיך הלאה.
<אליסה ז'לודקוב: אז אנחנו עובדים בשטח על בסיס תיאום ציפיות, זה קשור לבן אדם לכל הקהילה ומצד שני עיריית באר שבע, מה היא יכולה לעשות בשביל לתאם את הציפיות של האנשים.
<אליסה ז'לודקוב: אני לא צריכה ללמד אתכם שלפי קודים תרבותיים, לפי גיל, יש ציפיות שונות.
<אליסה ז'לודקוב: הפרויקטורים שלנו, כולל אתיופים, עובדים על תיאום הציפיות ועובדים את זה לפי הסטטיסטיקה.
<אליסה ז'לודקוב: לא מספיק ללמוד תיאום ציפיות של החבר'ה שיושבים כאן, התחושה טיפה אחרת, הגישה אחרת, אז אנחנו עושים את זה כמנגנון.
<אליסה ז'לודקוב: תיאום ציפיות לוקח בחשבון את הסטטיסטיקה ועל בסיס זה לפעול, ושימו לב, בעיר שלנו כל העבודות האלה, גם רווחה, גם חינוך, גם קליטה, כולנו ביחד.
<אליסה ז'לודקוב: זה מה שראש העיר החליט, שאנחנו צריכים להיות ביחד וזה סינרגיה, כי הפרויקטורים שלנו כולם משכילים, יש פסיכולוגים, יש עובדת סוציאלית.
<אליסה ז'לודקוב: עכשיו מה שקשור לנתונים.
<אליסה ז'לודקוב: בצבע כחול זה יוצאי אתיופיה, בצבע סגול זה השאר.
<אליסה ז'לודקוב: שימו לב, במה שקשור ליציאה מאתיופיה, ב-2012 היה שיא של העלייה ועכשיו, בשנת 2016 הגיע אחד.
<אליסה ז'לודקוב: אבל לא משנה, אנחנו כולנו ביחד.
<שלומי נומה: 5,500 עולים בסך הכול בכל השנים.
<אליסה ז'לודקוב: שימו לב, זה לפי השפות.
<אליסה ז'לודקוב: זה רק 16', שנה שעברה.
<אליסה ז'לודקוב: למה חשוב לנו שפות?
<אליסה ז'לודקוב: כשאנחנו נכנסים לקהילה, את הקליטה הראשונית לפני השפות, בשביל זה אנחנו צריכים לעולי אתיופיה לעשות את זה, אבל שאר הדברים אנחנו עושים במתנ"ס ועובדים מהתחלה לפי השפות.
<אליסה ז'לודקוב: גם רוצים מגשרים ופרויקטורים לפי שפות.
<שלומי נומה: אוקראינה בעיקר.
<אליסה ז'לודקוב: כן, שימו לב, שם 15 מדינות.
<אליסה ז'לודקוב: אם לדוברי ספרדית זה 8-9 מדינות, מדרום אמריקה, כאן זה 15.
<אליסה ז'לודקוב: שימו לב מה קורה, אנחנו קולטים רופאים.
<אליסה ז'לודקוב: יש תכניות מסוימות, רופאים, איך אנחנו מכשירים, איך אנחנו משקיעים, אבל מה קרה?
<אליסה ז'לודקוב: אתם רואים את זה?
<אליסה ז'לודקוב: מתוך 74 54 יצאו למרכז ולקחו אותם בידיים פתוחות.
<אליסה ז'לודקוב: הם אהבו את באר שבע, אנחנו עשינו הכול, הם כבר הסתכלו באיזה שכונה הם רוצים לקנות דירה, הם למדו הכול.
<אליסה ז'לודקוב: אותו דבר עם המתכנתים.
<אליסה ז'לודקוב: אנחנו רוצים לשנות את האיזון.
<אליסה ז'לודקוב: עכשיו אני חוזרת לזה, אנחנו מקווים מאוד שאתם תעזרו לנו שהסגנון שאנחנו עובדים, כל המשרדים ביחד, שם ופה, שלא נותנים, תעלו את הנושא ומפני שאנחנו עובדים ביחד אנחנו לקחנו על עצמנו את התעסוקה.
<אליסה ז'לודקוב: לא הייתה תעסוקה אצלנו, כי תעסוקה שעושות חברות ההשמה, הם עושים חור, הם לוקחים בן אדם וסותמים את החור לפי בן אדם שהגיע.
<אליסה ז'לודקוב: לא, אנחנו עושים אחרת, אנחנו לומדים את המקצועות של האנשים שהגיעו, ואנחנו עשינו לימודים ולמדנו, יש 155 מקצועות אצל 5,000 אנשים, מתוכם רופאים, מהנדסים, מטפלים, כולם יש, אנחנו עובדים ובשביל זה פתחנו תעסוקה, אנשים עובדים בגרושים, אבל אנחנו עושים ושמים אנשים במקום ואנחנו בקשר עם המעסיקים, כל מיני, והם עכשיו עומדים בתור ושואלים 'יש דוברי שפה כזו?
<אליסה ז'לודקוב: '
<שלומי נומה: זאת אומרת המחלקה הפכה להיות קונדינטור בין המעסיקים לבין העולים באמצעות הפרויקטורים.
<אליסה ז'לודקוב: עכשיו אתם רואים שזה עבודה לפי שפות.
<אליסה ז'לודקוב: יש דוברי ספרדית, אנגלית, יש רוסית ויש אמהרית כמובן.
<אליסה ז'לודקוב: הודות למה זה קורה?
<אליסה ז'לודקוב: אנחנו עובדים לפי הגיל ואנחנו עובדים לפי הצרכים של החינוך, והודות למה זה קורה?
<אליסה ז'לודקוב: כי רוביק הבין את זה.
<אליסה ז'לודקוב: מה שאנחנו לא מקבלים מהמשרדים העירייה משלימה את זה וכשאנחנו באים למשרדים ואומרים להם 'בבקשה', 'אה, שרשות העיר תעשה את זה', רשות העיר עושה, אבל תדעו לכם, הנה רוביק יושב עם הרופאים, חלקם כבר לא בעיר.
<אליסה ז'לודקוב: זהו, אני סיימתי, תודה על ההקשבה.
אברהם נגוסה: השאלה שלי, הפרויקטורים, לפני שהם מסיימים את העבודה, מקצצים להם, זה מה שאמרת בהתחלה.
אברהם נגוסה: העבודה קיימת, אבל הם מסיימים.
<אליסה ז'לודקוב: למה?
<אליסה ז'לודקוב: הם עושים את זה לפי הסטטיסטיקה, לפי כמות המגיעים, אבל זה לא אומר שאם השנה דוברי ספרדית הגיעו פחות, אז יש לזרוק את אלה שהגיעו, כי פרויקטור זה בן אדם שעושה להם פרויקט מהתחלה, משדה התעופה, עד שיש מימוש עצמי בהיררכיה של הצרכים.
<אליסה ז'לודקוב: לכן הפרויקטורים, דוברי אמהרית, דוברי רוסית ו - - - זה צריך להיות יציב.
מרדכי יוגב: כמה תקנים משרד העלייה והקליטה נותן פה למגשרים?
<שלומי נומה: המגשרים, נותן אותם משרד החינוך.
<שלומי נומה: כמה מגשרים יש?
<שלומי נומה: כמה תקנים?
<אליסה ז'לודקוב: מגשרים נותן משרד החינוך, הוא נותן שלושה מגשרים ורכזת בחצי משרה, עדיין לא יכולים להפעיל, כי האנשים לא מסוגלים ללכת לפי המשכורות האלה, כי זה חצי משרה.
<שלומי נומה: אז שלושה וחצי תקנים?
<אליסה ז'לודקוב: אפשר להגיד ארבעה.
<קריאה: משרד העלייה והקליטה מממן פרויקטורים, בעצם לשנת 2017 אנחנו מקצים 405,000 שקל, אנחנו מממנים שני תקנים לדוברי רוסית, חצי תקן דובר אנגלית, חצי תקן דובר ספרדית וזהו.
<קריאה: לאמהרית יש מוקד שלם.
<אליסה ז'לודקוב: אבל צריך משרות מלאות.
אברהם נגוסה: מצדי אין שאלות, אם יש שאלות לחברי הכנסת על המצגת?
אברהם נגוסה: אוקיי, אז אנחנו מתקדמים.
<יעל ששון: אני אקדים ואומר שבאר שבע היא עבורנו מודל לקליטת עלייה מיטבית.
<יעל ששון: ראש העיר אמר, באמת יש מודל קליטה מיטבית, מ-95 מדינות, בשיתוף פעולה עם כל האגפים כאן.
<יעל ששון: אם אנחנו מדברים על תלמידים יוצאי אתיופיה, שעלו מאתיופיה, 691 תלמידים פה בעיר באר שבע, שמקבלים מענה בכל המסגרות.
<יעל ששון: יש משולבים בבתי ספר טובים וחזקים, כי זו המדיניות של מנהלת המחוז, לתת להם מענה.
<יעל ששון: גם אנחנו מובילים את הנושא של 'הדרך החדשה', יוצאי אתיופיה ילידי הארץ שמונים כאן
<יעל ששון: כ-250 - - - שמקבלים את המענה.
<יעל ששון: מלבד זאת יש לנו עולים מאוקראינה שאנחנו נותנים מענה.
<יעל ששון: לקראת הקיץ יינתן מענה לכל התלמידים העולים.