GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי פלוסקוב: יש לי טענה שאני לא פעם אמרתי בוועדות הכנסת, לא רק בוועדת הקליטה: יש לנו פער מאוד גדול בין מה שאנחנו שומעים מנציגי המשרדים השונים – אני לא טוענת ספציפית על משרד הקליטה – לבין מה שאומרים אנשים שחיים את החיים בשטח.
טלי פלוסקוב: פה יש לנו כמה נציגים ויש פה נציגת הרשות וכן הלאה.
טלי פלוסקוב: לי יש תחושה – אגב, זו לא רק תחושה שלי אלא גם אני אומרת את זה על בסיס הפניות שאנשים פונים אלינו – נציגי משרד הקליטה שפועלים בערים, ברשויות, ואולי לא ברשויות המקומיות אלא נציג של משרד הקליטה, הם אנשים מנותקים מהעולים.
טלי פלוסקוב: אני אומרת מילה קשה, אבל אני לא פעם אחת שומעת תלונות שאנשים שם מדברים בגסות רוח, שאנשים שם מזלזלים בעולים, שאנשים שם לא נותנים כבוד לאדם מבוגר.
טלי פלוסקוב: הנה, יושבים פה אנשים שגם נתנו לי כמה דוגמאות כאלה.
טלי פלוסקוב: ויש לי עוד, אם תרצי.
טלי פלוסקוב: למרות שאת אומרת שאתם משרד הקליטה, לא יכולים לקחת אחריות על כולם, אני חושבת שכן צריך לקחת אחריות על כולם.
טלי פלוסקוב: אתם המשרד המתכלל את כל הנושאים שקשורים לעולים חדשים.
טלי פלוסקוב: אם אתם צריכים לדאוג, כן, אין טפסים במשרד הזה, אז אתם צריכים לשבת להם על הראש ולהגיד שצריך לספק את הטפסים.
טלי פלוסקוב: אתם רוצים שאנחנו נעביר הצעת חוק כזאת?
טלי פלוסקוב: אנחנו נעביר הצעת חוק כזאת.
טלי פלוסקוב: אבל אני חושבת שזה בסיסי לחלוטין לתת לאנשים האלה מידע מימיהם הראשונים בארץ.
טלי פלוסקוב: בעלייה של שנות ה-90 נכשלנו כמדינה.
טלי פלוסקוב: הפסדנו הרבה רופאים, הפסדנו הרבה מהנדסים, הפסדנו אנשים משכילים על חשבון מדינה אחרת שהגיעו לארץ, ולמה הפסדנו אותם?
טלי פלוסקוב: כי לא הגענו אליהם.
טלי פלוסקוב: כי לא הגענו ללב שלהם.
טלי פלוסקוב: ואנחנו ממשיכים באותה דרך, גם יום אותו דבר.
טלי פלוסקוב: אנשים שמגיעים מצרפת, ינסו לראות מה קורה במדינת ישראל, לא ימצאו עבודה – הם פשוט יחפשו מקום אחר.
טלי פלוסקוב: אנחנו מדינה שחייבת את העלייה הגדולה הזאת.
טלי פלוסקוב: אז בואו נשנה את הגישה, לא נעביר את האחריות לאחרים.
טלי פלוסקוב: כל אחד, במקום שלו, יחשוב איך אני יכול לתת לאותו עולה חדש שהגיע עכשיו לארץ את כל הסיבות להישאר כן ולהצליח במדינה הזאת.
טלי פלוסקוב: אם אנחנו לא נהיה שם, בוודאי כמו שאת אומרת, הם יאבדו את הדרך כאן במדינה.
טלי פלוסקוב: אני כבר 27 שנה בארץ ועדיין מוצאת דברים שלא ידעתי אותם קודם.
טלי פלוסקוב: אין אף אחד במדינת ישראל שמכיר את כל החוקים הקטנים האלה והשורות הקטנות האלה.
טלי פלוסקוב: אז זה התפקיד שלנו.
טלי פלוסקוב: יש מול העיניים שלכם עולה חדש?
טלי פלוסקוב: תפתחו את העיניים, תנו את כל היחס האפשרי, כמובן כל אחד בתחום שלו.
טלי פלוסקוב: אדוני היושב-ראש, אולי אנחנו באמת צריכים להעביר הצעת חוק שאומרת שכל מסמך שעולה חדש עד 10 שנים בארץ – אני אומרת את זה ככה בשלפיה – כל מסמך שהוא חותם בשפה עברית, כל משרדי הממשלה יהיו חייבים לתת לו את המסמך בשפה שהוא מבין.
<קריאה: זה קריטי מה שאמרת.
<קריאה: זה קריטי.
טלי פלוסקוב: אז אנשים יידעו על מה הם - - -
אברהם נגוסה: בואו נלך על זה.
טלי פלוסקוב: אני רואה את אתר האינטרנט שלכם, באמת יישר כוח על העבודה שאתם עושים באתר האינטרנט.
טלי פלוסקוב: אבל לא כולם נמצאים באינטרנט.
טלי פלוסקוב: אנשים מבוגרים שאין להם מחשב, איך אנחנו מגיעים לאנשים האלה?
טלי פלוסקוב: את אמרת משפט מאוד חזק: האנשים האלה מגיעים וקוראים נייר.
טלי פלוסקוב: אז מה לעשות, צריך עוד קצת לבזבז כסף ולתת להם את המידע הזה בנייר.
טלי פלוסקוב: איפה שיש מידע בנייר, אנשים קוראים ויודעים אותו.
טלי פלוסקוב: אז כל משרד ממשלתי, כשאתם רואים עולה חדש – אני לא יודעת מאילו משרדים פה כי לא הייתי בהתחלה – רואים עולה חדש, תשנו את הגישה.
טלי פלוסקוב: פה צריך להיות משהו אחר.
טלי פלוסקוב: פה צריך להיות משהו מיוחד.
טלי פלוסקוב: פה אדם שאני רוצה שהוא יישאר במדינה הזאת, אני רוצה לתת לו את כל הפלטפורמה להצליח במדינה הזאת.
טלי פלוסקוב: אם אני לא הייתי מגיעה עם עברית – אני הייתי בת 28, פה יש חברי כנסת צעירים שלמדו פה, אני לא – אני הגעתי כשהייתי בת 28, ואם לא הייתי לומדת עברית קודם, אני לא יודעת אם הייתי מגיעה למה שהגעתי.
טלי פלוסקוב: דבר נוסף, מדי פעם אני נוסעת עם הסוכנות היהודית למדינות שם עובדים עם העולים הפוטנציאליים שלנו.
טלי פלוסקוב: לפי דעתי, כבר שם צריך להתחיל ללמד אותם מי זו מדינת ישראל, אלו חוקים יש במדינת ישראל, עם מה הוא יכול להיפגש בדרך שלו.
טלי פלוסקוב: הם רעבים לכל הדברים האלה.
טלי פלוסקוב: אז גם פה, "נתיב" וכל הפרויקטים האלה, תנו להם כמה שיותר מידע במפגשים.
טלי פלוסקוב: משפט אחרון, המשרד היחיד שיודע על כל עולה חדש שמגיע לארץ זה משרד הקליטה.
טלי פלוסקוב: האם משרד הקליטה לא יכול לכל עולה שמגיע לארץ להוציא מכתב בשפת המדינה שהוא הגיע ממנה, לברך אותו על כניסתו למדינה, לתת לו דברים בסיסיים, לתת לו את אתר האינטרנט שהוא יכול להיכנס ולקבל את כל המידע.
טלי פלוסקוב: תנו להם.
טלי פלוסקוב: הם לא יודעים שיש את אתר האינטרנט הזה.
טלי פלוסקוב: לא יודעים.
<אידה בן שיטרית: כל עולה שנוחת בשדה התעופה מקבל - - -
טלי פלוסקוב: תנו להם מידע בסיסי.
טלי פלוסקוב: תנו להם את זה.
<אידה בן שיטרית: אבל הוא מקבל ערכת מידע של כל הנושאים - - -
טלי פלוסקוב: אז תעשו את זה עוד פעם.
אברהם נגוסה: אין ספק שצריך שינוי יסודי בעניין מיצוי זכויות של עולים חדשים.
אברהם נגוסה: אני מסכים אתך, חברת הכנסת טלי פלוסקוב, אולי אנחנו - - -
טלי פלוסקוב: לגבי הצעת החוק?
אברהם נגוסה: הצעת החוק.
אברהם נגוסה: אני מסכים אתך - - -
טלי פלוסקוב: משותפת של כל הוועדה.
אברהם נגוסה: נעשה הצעת חוק ונקדם את זה בצורה מזורזת.
טלי פלוסקוב: אני אקח את זה.
טלי פלוסקוב: עם אברהם ניקח את זה - - -
אברהם נגוסה: בואו נעשה את זה.
אברהם נגוסה: נעשה ממש שינוי משמעותי בנושא.
<דפני מושיוב: אפשר להציע משהו לגבי החוק, אם אתם הולכים בכיוון הזה?
<דפני מושיוב: דבר קטן, לידיעתכם, אחד הדברים המעניינים שלמדנו על האוכלוסייה של החרשים היא שעל פי חקיקה יש להם סל תקשורת.
<דפני מושיוב: העולים זקוקים לא רק לחומר כתוב, אלא גם לאנשים שיידעו לתרגם.
<דפני מושיוב: אני ממליצה לעיין בחוק שמיועד לאנשים חירשים עם סל התקשורת שקיים ולראות איך מקדמים את הנושא הזה לכל עולה חדש בצורה חופשית.
אברהם נגוסה: אז חברת הכנסת טלי פלוסקוב מחליפה אותי.
קסניה סבטלובה: רק אוסיף על מה שאמרתי בהתחלה.
קסניה סבטלובה: אנחנו מתייחסים פה לא רק לכאלה שמוגדרים על פי החוק כעולים חדשים.
קסניה סבטלובה: אחרי 10 או 15 שנה בארץ, הבעיות לא נעלמות.
קסניה סבטלובה: במקרים רבים הבעיות האלה רק מתגברות כי משרד הקליטה כבר לא מטפל באנשים האלה ובעצם אף אחד לא מטפל באנשים האלה.
קסניה סבטלובה: עם כל הכבוד לתלאות שכל עולה עבר פה, אבל ישנה עכשיו אוכלוסייה מוגדרת שהיא מתקשה מאוד, אוכלוסייה מוחלשת מאוד.
קסניה סבטלובה: תסתכלו רק על המספרים של הקשישים העניים שמתוך 180 אלף קשישים שנמצאים מתחת לקו העוני, יש כ-150 אלף עולים שהגיעו בשנות ה-90, דוברי רוסית ודוברי אמהרית.
קסניה סבטלובה: מה לעשות, זאת עובדה.
קסניה סבטלובה: אם לא תטפלו בהם וכל הזמן תגידו שאתם רוצים עכשיו לטפל אך ורק בעולים החדשים, זה נפלא אבל זה לא מספיק כי ישנה עוד קבוצה של עולים פחות חדשים, אבל עדיין אנשים שזקוקים מאוד לעזרה ולסיוע ושמישהו ידפוק להם בדלת ושמישהו יביא להם את המכתב הזה ושמישהו ידפיס להם את המידע הזה ויגיד להם: מגיע לכם ככה, מגיעים לכם תלושי מזון, מגיע לכם סיוע בשכר דירה, תפנו לכתובת ולטלפון, יש שם דוברי רוסית, דוברי אמהרית, דוברי צרפתית, דוברי פורטוגזית, יעזרו לכם שם.
טלי פלוסקוב: תודה, קסניה.
טלי פלוסקוב: אני רק רוצה לחזק את מה שאמרת.
טלי פלוסקוב: אלה אנשים שלא נקלטו במדינה שלנו בגלל טעויות הקליטה שאנחנו כמדינה עשינו.
טלי פלוסקוב: לכן כל משרד כאן צריך לקחת אחריות על עצמו, לא רק משרד הקליטה את הכול, למרות שמשרד הקליטה צריך לתכלל, אבל כל משרד צריך לקחת אחריות על הטיפול בעולים.
קסניה סבטלובה: אני הולכת להצביע בוועדת חוץ וביטחון.
טלי פלוסקוב: הבנתי שיש פה כמה דיונים.
טלי פלוסקוב: עוד מישהו רוצה להתייחס?
טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, תציגי את עצמך.
בן ישעיהו: אני ממינהל הגמלאות בביטוח הלאומי.
טלי פלוסקוב: אחר כך אני אבקש ממשרד הבריאות גם התייחסות.
בן ישעיהו: הועלו כמה טענות לגבי הביטוח הלאומי.
בן ישעיהו: אני רוצה להבחין בין שני עניינים.
בן ישעיהו: היה עניין של החוויה הלא נעימה והיחס הלא יפה שמקבלים עולים או אנשים בסניפים.
בן ישעיהו: קודם כל, אני מאוד מצטערת על כך ואני מקווה שמדובר על מקרים פרטיים שלא מעדים על הכלל, כי יש היום תודעת שירות שאנחנו מנסים להנחיל והסניפים מאוד משתדלים.
בן ישעיהו: אני מקווה שמדובר במקרים חריגים, ואם יש מקרים פרטיים שאפשר להעביר אלינו, הם יטופלו.
בן ישעיהו: לגבי המידע נעשות המון פעולות במסגרת ההסברה.
בן ישעיהו: אנחנו משתתפים בתכניות ברדיו רקע ויש הרצאות גם ברוסית.
בן ישעיהו: לביטוח לאומי יש אמנה עם צרפת, אז נעשות גם הרצאות לעולים חדשים מצרפת בשיתוף עם משרד הקליטה - - -
<קריאה: כן?
<קריאה: מתי, איפה?
בן ישעיהו: את רוצה תאריכים?
<קריאה: בחו"ל, אולי.
<קריאה: בארץ?
בן ישעיהו: הביטוח הלאומי גם שולח נציגים – לגבי מה שאמרה חברת הכנסת פלוסקוב – נשלחים גם נציגים של הביטוח הלאומי לירידים של הסוכנות היהודית בחו"ל.
<אידה בן שיטרית: יש חוברת הסברה מצוינת בצרפתית.
בן ישעיהו: יש חוברות הסברה גם בצרפתית, באנגלית - - -
טלי פלוסקוב: אתם יכולים להעביר לנו קצת חומרים לוועדה?
טלי פלוסקוב: במיוחד חוברות.
בן ישעיהו: בשמחה.
בן ישעיהו: עלתה הטענה שמדובר בשפה מאוד משפטית.
בן ישעיהו: החוק שלנו הוא מאוד מורכב, לצערי, גם לדוברי עברית.
בן ישעיהו: לעיתים קשה להנגיש אותו בשפה פשוטה.
בן ישעיהו: אם יש לכם הצעה, אנחנו נשמח לשיתוף פעולה עם דוברי שפות.
בן ישעיהו: אני מסכימה.
בן ישעיהו: אני לא חושבת שזה מחליף את זה.
בן ישעיהו: צריך להיות גם מידע גם בצורה כתובה - - -
טלי פלוסקוב: אין לי בעיה.
בן ישעיהו: - - וגם בנוסף יש שאלות ותשובות.
בן ישעיהו: אני לא יודעת אם זה מתוחזק, אבל אני זוכרת שהיה - - -
טלי פלוסקוב: זה עובד מאוד יפה.
טלי פלוסקוב: אנחנו עובדים ככה.
בן ישעיהו: לעתים קשה להגיע למקום הזה, אז אני רק אוודה שההנגשה של השאלות והתשובות גם תהיה יותר קלה.
בן ישעיהו: חוברות ספציפיות יש גם בכמה שפות.
בן ישעיהו: יש לנו מוקד למתקשרים מחו"ל.
בן ישעיהו: זה אמנם פחות רלוונטי לעולים שנמצאים בארץ.
בן ישעיהו: בהבטחת הכנסה, מי שמקבל דמי קיום במשך שנה ממשרד הקליטה, אני יודעת ששולחים אותו להבטחת הכנסה.
בן ישעיהו: חלק מהסניפים שלנו נפגשים עם מרכזי קליטה בערים.
בן ישעיהו: חלק – יכול להיות שצריך להרחיב את זה.
טלי פלוסקוב: אם את רוצה, אני אתן לך דוגמה במה טיפלנו בוועדה אחרת, אמנם, פשוט זה קשור לביטוח הלאומי.
טלי פלוסקוב: קשישים מבוגרים ששנתיים ברצף העלו להם הבטחת הכנסה - - -
בן ישעיהו: שילמו להם.
טלי פלוסקוב: שילמו והעלו להם.
טלי פלוסקוב: כל שנה הייתה עלייה של השלמת הכנסה.
טלי פלוסקוב: ואז פשוט שכחו להודיע לנכים, מבוגרים, שהם גם זכאים לקבל את התוספת הזאת.
טלי פלוסקוב: מה שהם היו צריכים לעשות זה להגיש בקשה להשלמת הכנסה.
טלי פלוסקוב: אם הנושא הזה לא היה עולה מאחד מהאנשים שפנו אלינו, אף אחד מאתנו לא ידע.
טלי פלוסקוב: איך ביטוח לאומי לבד לא חשב לשלוח מכתבים לאנשים האלה ולהזמין אותם להגיש בקשה להשלמת הכנסה?
טלי פלוסקוב: אתם צריכים לחוש את זה, אתם צריכים לפתוח את הראש ולחשוב על זה.
<לירון כרמלי: זה לא בנוהל העבודה שלכם.
<לירון כרמלי: זה לא בנוהל העבודה שלכם ליזום, להזמין את האנשים - - -
טלי פלוסקוב: לא ידעו.
טלי פלוסקוב: אנשים פשוט לא ידעו.
בן ישעיהו: אני מסכימה איתך.
בן ישעיהו: בסופו של דבר, גם אנחנו בני אדם, אני חושבת שהייתי באותה ועדה, ברגע שאנחנו שומעים על המקרים האלה אז אנחנו מנסים לתקן.
בן ישעיהו: אנחנו מנסים לצפות דברים מראש אבל לא תמיד מצליחים, לצערנו.
טלי פלוסקוב: סליחה שאני קוטעת אותך.
טלי פלוסקוב: אומר עכשיו משפט שבעיני אתם כביטוח הלאומי צריכים לקחת את זה – אני לא אמרת את – כל העובדים צריכים קצת יותר לב לאנשים.
טלי פלוסקוב: עובדים הפכו להיות אנשים טכניים לחלוטין.
טלי פלוסקוב: אתם צריכים להיפתח לאנשים.
טלי פלוסקוב: את יודעת איזו תדמית לא טובה יש לביטוח הלאומי?
בן ישעיהו: אני יודעת.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שזה לא תואם למה שאני יודעת על הביטוח הלאומי.
טלי פלוסקוב: כל זה קורה כתוצאה של מפגש בין האנשים.
טלי פלוסקוב: תפתחו את הלב.
טלי פלוסקוב: תחייכו לאנשים.
טלי פלוסקוב: תגידו לאדם: אני כאן כדי לעזור לך, אני כאן לא כדי להקשות עליך, הנה אני ממליצה לך ככה.
טלי פלוסקוב: זה מה שיחבר אתכם לאנשים או את האנשים אליכם.
בן ישעיהו: חברת הכנסת פלוסקוב, אני כל כך מסכימה איתך, אבל אני אגיד לך - - -
טלי פלוסקוב: סדנאות?
בן ישעיהו: אני יודעת שאתם לא תסכימו אתי, אבל רוב העובדים שלנו הם אנשים טובים עם לב רחב שמנסים לעשות מיצוי זכויות ופונים אלי בפניות למה אי אפשר ואולי נגמיש ואולי נרחיב ואולי נקל.
בן ישעיהו: בסופו של דבר, מה מגיע לתקשורת?
בן ישעיהו: לא המקרים שהיו טובים וחייכו אליו אלא מקרים שהיו לא נחמדים.
טלי פלוסקוב: אנחנו מכירים גם את זה.
בן ישעיהו: אני מסכימה אתכם.
בן ישעיהו: אנחנו צריכים כל הזמן להשתפר ולשפר ולהיות עם היד על הדופק כדי שלא יהיו יותר מקרים כאלה, אבל זה קורה בסופו של דבר ואנחנו כמה שננסה לצמצם תמיד יהיו פה ושם מקרים.
בן ישעיהו: צריך לצמצם וצריך להשתדל כמה שיותר.
בן ישעיהו: אני מסכימה באמת בכל לב.
<לירון כרמלי: לא מזמן המשרד לשוויון חברתי עשה אתנו פרויקט ואמר:
<לירון כרמלי: אני רוצה להנגיש את המידע לעולים מבוגרים מקהילת יוצאי אתיופיה.
<לירון כרמלי: הגיע המשרד לשוויון חברתי עם נציגות, עם מישהו דובר את השפה.
<לירון כרמלי: כינסנו מבוגרים מבני הקהילה האתיופית למיצוי זכויות.
<לירון כרמלי: זה היה רעיון של המשרד ואני חושבת שהם עושים את זה בעוד יישובים בארץ.
בן ישעיהו: יש לנו אגף לייעוץ לקשיש שגם עושה דברים כאלה עם קהילת יוצאי אתיופיה ועם יוצאי ברית המועצות לשעבר.
בן ישעיהו: גם אצלנו נעשות פעולות.
בן ישעיהו: יכול להיות שלא מספיק - - -
<לירון כרמלי: עולים לפעמים מגיעים עם תעודות כמו תעודת נכה.
<לירון כרמלי: שם הוא מוכר עם 100% וכשמגיע לפה מקבל 50% וחודשיים-שלושה עד שבכלל מקבל את הכסף שלו.
<קריאות: שנה.
<לירון כרמלי: לא רציתי להגיד.
<לירון כרמלי: זה פשוט נורא.
<לירון כרמלי: יש לי עולים שלפעמים אני משאירה אותם בדירות קלט עוד שבועות כי הם לא יכולים לשכור דירה.
<לירון כרמלי: הם לא יכולים בכלל לעבור.
<לירון כרמלי: הם אצלי לפעמים חודש בדירה, זו לא דירה מי יודע מה, כי הם לא מקבלים את הכסף.
<לירון כרמלי: ם הפער הזה למרות שהם מביאים את כל המסמכים – אם שם קיבלו 100%, למה פה 50%?
<לירון כרמלי: זה לא מקרה אחד - - -
בן ישעיהו: אני לא יודעת - - -
<לירון כרמלי: אני יודעת, אני מבינה.
<לירון כרמלי: זה פשוט יותר מדי דברים.
<לירון כרמלי: בסופו של דבר אנחנו עומדים מול העולה ואנחנו גם מתוסכלים כי גם לנו אין מענה.
<לירון כרמלי: בסופו של דבר הוא בא אלינו.
<לירון כרמלי: יושבת אצלי אישה חולה שלא יכולה לעבוד, באמת את רואה שהיא נכה וצריכה את העזרה, אנחנו כל היום איתה – תשאלו את ביטוח לאומי לידנו, כל היום אנחנו נמצאים שם – תביאו את זה, תביאו את זה, לא מגיע לה ככה.
<לירון כרמלי: אבל למה לא מגיע לה?
<לירון כרמלי: אם שם הגיע לה אז למה פה לא?
<לירון כרמלי: למה היא צריכה ללכת לעבוד כשהיא לא יכולה להזיז את היד?
<לירון כרמלי: צריך לעשות משהו אחר, אני לא רוצה להגיד רוך, אבל קצת גם לראות את הדברים ואולי להקל ואולי לגמיש.
<לירון כרמלי: אז מה?
<לירון כרמלי: החוק הוא חוק, אבל אנשים הגיעו לפה בלי לדעת כלום - - -
בן ישעיהו: לא, אבל אפשר גם לתקן את החוק - - - אבל זה לא בידיים שלנו.
אברהם נגוסה: אין ויכוח שצריך לעשות את זה ואנחנו גם נדאג לקדם את החוק כמה שיותר מהר.
בן ישעיהו: יש רק עוד התייחסות אחת שהיא גם איזושהי בשורה.
בן ישעיהו: דיברו פה על יציאות לחו"ל של אנשים שיוצאים וחוזרים – אנחנו עובדים עכשיו על מחשבון יציאות לחו"ל שיהיה הרבה יותר ידידותי כי באמת אלה חוקים מסובכים שגם אני לא - - -
טלי פלוסקוב: זה יהיה באינטרנט?
בן ישעיהו: יהיה באינטרנט.
בן ישעיהו: כרגע זה בבדיקות, אבל יהיה מחשבון יציאות לחו"ל, שאם אתה יוצא - - -
טלי פלוסקוב: אפשר לבקש עוד משהו, אדוני?
אברהם נגוסה: אלה בשורות טובות.
טלי פלוסקוב: ברגע שאתם עושים כאלה דברים טובים – כמה חברים יש בוועדת העלייה והקליטה?
טלי פלוסקוב: שבעה-שמונה?
<דנה גורדון שושני: תשעה.
אברהם נגוסה: תשעה.
טלי פלוסקוב: דבר כזה תעבירו לנו.
טלי פלוסקוב: תנו לנו הישג, אנחנו רק נשווק את מה שאתם עושים כי זה בעצם הישג שלכם, כדי שהאנשים יידעו להשתמש בזה.
אברהם נגוסה: תשלחו לוועדה.
אברהם נגוסה: הוועדה תדאג להעביר לחברי הוועדה.
טלי פלוסקוב: את זה אני אומרת לכולם.
טלי פלוסקוב: אם יש איזשהו הישג של המשרד שאתם משיגים בנושא של קליטה, תעבירו את זה אלינו כדי שאנחנו גם נדע – אמרתם מיצוי זכויות – וכל האנשים במדינה הזאת יידעו את מה שאתם עושים.
טלי פלוסקוב: תעבירו לנו.
<איתי קליטניק: אני מנהל תחום בכיר זכאות התחייבויות לשב"ן, השתתפות בשב"ן באגף לפיקוח על קופות חולים.
<איתי קליטניק: משרד הבריאות רואה חשיבות רבה בהנגשה תרבותית ולשונית של זכויות למבוטחים, לתושבים שעלו למדינת ישראל.
<איתי קליטניק: לראייה יש את חוזר המנכ"ל לגבי הנגשה תרבותית ולשונית.
<איתי קליטניק: בעקבותיו עשה המשרד מספר צעדים.
<איתי קליטניק: אחד מהם, משהו שאנחנו שמים עליו דגש ומבקרים את זה מספר פעמים בשנה בבקרות שאנחנו עושים בשטח, זה שבכל המרפאות יש גם את מיצוי הזכויות, גם את הזכאויות שמגיעות למבוטחים בתרגום למספר שפות, בעיקר במוקדים של עולים, אם אלה עולים מרוסיה ודוברי השפה הרוסית, אם אלה דוברי השפה האמהרית.
<איתי קליטניק: במוקדים האלה יש שילוט וספרים בשפות ובהנגשה לשונית.
<איתי קליטניק: הוקם מוקד התרגום הרפואי.
<איתי קליטניק: זו גולת הכותרת שאנחנו משקיעים בה רבות.
<איתי קליטניק: ישנם נציגים שמוכשרים – כרגע, ב-4 שפות ואנחנו בתקווה להרחיב את זה – בשפות העיקריות שמדברים במדינה מעבר לעברית: ערבית, רוסית, אמהרית וצרפתית.
<איתי קליטניק: במוקד יש מוקדנים שמוכשרים בהנגשת השפה.
<איתי קליטניק: דיברנו על בעיות טכנולוגיות לאנשים שאין להם גישה לאינטרנט.
<איתי קליטניק: היום יכול אדם דובר אמהרית לשבת מול הרופא, הרופא והפונה מרימים את שפופרת הטלפון במרפאה ויש אדם שמגשר ביניהם שפתית.
<איתי קליטניק: הכול יכול להיעשות גם במרפאה וגם מהבית במוקד הפניות של משרד הבריאות, פניות הציבור שמספרו 5400*.
<איתי קליטניק: דיברנו על השילוט, דיברנו על המוקד.
<איתי קליטניק: במקומות שיש בהם ריכוז של עולים אנחנו משתדלים ודורשים מקופות החולים לשים מתאם שירות באותה שפה.
<איתי קליטניק: מתאם בשפה הרוסית, הערבית, האמהרית.
<איתי קליטניק: אתר "קול הבריאות" למיצוי זכויות הוא אתר יחסית חדש, עדיין בחיתוליו.
<איתי קליטניק: אבל השנה, חלק מתכניות העבודה שלו זה תרגום האתר לרוסית ואמהרית תחילה ולערבית.
<איתי קליטניק: בהמשך אנחנו מקווים גם לעוד שפות.
טלי פלוסקוב: אני לפני ניתוח, אני צריכה לחתום על טופס הסכמה לניתוח.
טלי פלוסקוב: האם אני מבינה על מה אני חותמת?
אברהם נגוסה: בשבוע שעבר עולים מברזיל גילו את הנושא הזה.
<איתי קליטניק: אני חייב לציין שעדיין קצת יותר קשה למצוא אנשי שירות שיודעים את השפה הפורטוגזית - - -
טלי פלוסקוב: אנחנו נדאג לכם לפורטוגזית.
טלי פלוסקוב: אנחנו נמצא.
<איתי קליטניק: זה השלב הבא באתר מוקד התרגום הרפואי.
<איתי קליטניק: זה הפתרון הטוב ביותר - - -
אברהם נגוסה: יש ברוסית?
טלי פלוסקוב: ברוסית ואמהרית יש?
טלי פלוסקוב: ספרדית?
אברהם נגוסה: צרפתית יש?
טלי פלוסקוב: תרשום בבקשה.
<אסתר בלום: - - - עוד לפני הפורטוגזית - - -
<לירון כרמלי: - - - אוכלוסייה, רעננה.
<לירון כרמלי: צריך - - -
טלי פלוסקוב: מה עוד?
טלי פלוסקוב: איזה עוד שפות?
טלי פלוסקוב: צרפתית - - -
טלי פלוסקוב: טוב, גיאורגית זה – יצטרכו ברוסית - - -
<איתי קליטניק: - - - אנחנו גם תלויים באנשי מקצוע שדוברים את השפות.
<איתי קליטניק: זו לא בעיה להכשיר אנשים שדוברים את השפה.
<אינה ישראלי: אני יכולה לעזור לך להתנדב - - -
אברהם נגוסה: חשוב ללכת על השפה הפורטוגזית כיוון שעכשיו מספר העולים מברזיל גודל.
<לירון כרמלי: נשמח להביא לכם עולים שיעברו הכשרה ויעבדו אצלכם.
<לירון כרמלי: יש לנו המון דוברי ספרדית - - -
<איתי קליטניק: אני מסכים.
<איתי קליטניק: המוקד פועל ולדעתי אפשר בקלות לגשר על - - -
אברהם נגוסה: יש לך שאלה, אסתר?
<אסתר בלום: לא שאלה.
<אסתר בלום: יש לי הצעה קונקרטית.
אברהם נגוסה: אז אולי תשמרי את ההצעה עד שנשמע את משרדי הממשלה, ואז נכניס את ההצעה שלך.
אברהם נגוסה: או שאת רוצה שמשרדי הממשלה יתייחסו להצעה שלך?
<רות דיין מדר: אני רוצה להציע הצעה למשרדי הממשלה.
<רות דיין מדר: ברשויות המקומיות זה קיים – שבמשרדי הממשלה שיהיה אדם יהיה אחראי על עולים באותו משרד ויבחן את כל הצרכים, אם זה רישוי ואם זה הנגשת מידע.
<רות דיין מדר: משרד הרווחה, משרד החינוך, בכל משרד יהיה עובד שיהיה - - - לנושא של עלייה וקליטה וייתן את מלוא המידע וגם יטפל במלוא הבעיות.
טלי פלוסקוב: הצעה טובה, אבל כמה היא יישומית?
אברהם נגוסה: את חושבת שאין?
<רות דיין מדר: לדעתי זה קיים בחלק מהמשרדים.
<רות דיין מדר: במשרד הרווחה זה קיים, במשרד הבריאות יש פונקציה שדומה לזה, אולי צריך לשכלל אותה.
אברהם נגוסה: טוב, צודקת.
אברהם נגוסה: הצעה טובה.
<רות דיין מדר: זה יהיה גם בנוסף על תפקידו, אבל יהיה לו זום-אין לנושא של עולים.
טלי פלוסקוב: צודקת.
אברהם נגוסה: נמשיך בהצעה.
אברהם נגוסה: אסתי, תעשי גם את ההצעה שלה, יכול להיות שנשמע תגובות מהמשרדים שהולכים לדבר.
<אסתר בלום: אחת לכם לחברי הכנסת ואחת למשרדי הממשלה.
<אסתר בלום: דפני מושיוב ממשרד הרווחה הזכירה את האפשרות להצעת חוק של סל תרגום, התאמה של סל תרגום לחירשים לעולים החדשים.
<אסתר בלום: אין הגבלה – מי שצריך את השירות הזה, צריך לקבל אותו.
<אסתר בלום: אנחנו נשמח מאוד לדבר אתכם על זה ולקדם את הנושא הזה כי הוא מאוד חיוני ובסיסי.
<אסתר בלום: דבר שני, בין שני המשרדים, אם זה ביטוח לאומי ומשרד הקליטה, בסוף השנה הראשונה העולים החדשים צריכים להתחיל לשלם ביטוח לאומי.
<אסתר בלום: הם לא יודעים את זה.
<אסתר בלום: הם צריכים להתחיל לשלם ביטוח לאומי בתום בשנה הראשונה אבל הם לא יודעים את זה.
<אסתר בלום: אף אחד לא אומר להם את זה: זו השעה, זה הזמן, בוא תדאג לזה, אל תצבור אלפי שקלים חוב.
טלי פלוסקוב: אז באמת למה לא להוציא מכתב כמו שאתם שולחים לבן 70?
<אסתר בלום: ההצעה היא מאוד פשוטה.
<אסתר בלום: משרד הקליטה אמר עכשיו שהם אחראיים בשנה הראשונה ובשנה השנייה.
<אסתר בלום: למשרד יש מערכת לצורך תעסוקה בלבד, אם אני לא טועה, לשלוח מסרונים בשפות לעולים.
<אסתר בלום: תשלחו באופן יזום: בעוד חודש אתה תהיה חייב להתחיל לשלם מיסים בביטוח לאומי, אנא תגיע לביטוח הלאומי הקרוב לביתך.
<אסתר בלום: אם נצא מכאן עם הדבר הזה, כבר נשנה הרבה מאוד דברים.
<אסתר בלום: לגבי הצעת החוק, חברי הכנסת הנכבדים, אנחנו נשמח מאוד לשבת אתכם עליה.
אברהם נגוסה: אנחנו נציין את זה בהצעת חוק מיצוי זכויות וחובות.
אברהם נגוסה: גם את החובות צריכים לדעת.
בן ישעיהו: מבחינתנו, כמה שפחות ביורוקרטיה.
בן ישעיהו: אם אפשר, לעשות את זה אפילו בין המשרדים.
בן ישעיהו: שמשרד הקליטה אולי יעביר אלינו רשימות ואנחנו נפנה אל האנשים.
טלי פלוסקוב: בביטוח הלאומי לא רשום לכם תאריך העלייה ארצה של גל מבוטח?
בן ישעיהו: רשום.
בן ישעיהו: אנחנו מקבלים מידע ממשרד הפנים.
בן ישעיהו: אני לא יודעת אם נעשה משהו אוטומטי.
בן ישעיהו: אני יכולה לברר במינהל הביטוח והגבייה.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שכדאי.
בן ישעיהו: אני יכולה לברר אם נעשה משהו לשלוף את האנשים לפח תאריך עלייה.
טלי פלוסקוב: כן, בדיוק.
טלי פלוסקוב: אפשר לתכנת את זה.
בן ישעיהו: - - - לא צריך גם את הממשק עם משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: נשמח לקבל בכתב את תוצאות הבירור שלך.
בן ישעיהו: בסדר.
אברהם נגוסה: נפנה עכשיו – נציגת רמלה, רצית להגיד משהו?
<לירון כרמלי: כן.
<לירון כרמלי: משהו בנוגע למשטרה.
<לירון כרמלי: יש לנו מקרים שחוקרים ילדים או בני נוער ולא תמיד זה בשפה.
<לירון כרמלי: היה לי מקרה חמור מאוד עכשיו שחקרו את הילדה.
<לירון כרמלי: שאלתי: למה לא טיפלו ולמה לא פתחו תיק?
<לירון כרמלי: היא אמרה לי: בכלל לא הבנתי מה הם רוצים ולא הבינו אותי.
<לירון כרמלי: זה גם משהו שצריך.
<לירון כרמלי: כשחוקרים עולה חדש, אם אין להשיג מישהו, אז אפשר לפנות למשפחה, לרשות.
<לירון כרמלי: הפרוייקטורים שלנו הולכים ועושים את זה.
<לירון כרמלי: הם לא צריכים, אבל הם עושים את זה.
טלי פלוסקוב: זה נושא נפרד שצריך לטפל בו גם.
<לירון כרמלי: זה ממש קריטי.
<לירון כרמלי: ילד לא תמיד מבין – לא ילד ברמה - - - שפה, שפה.
<לירון כרמלי: השפה.
<לירון כרמלי: ילד זה בסדר שחוקרים, קרה משהו וצריך לדבר אתו.
טלי פלוסקוב: שיבין.
אברהם נגוסה: דפני, בבקשה.
<דפני מושיוב: לנו יש מה שנקרא מודל קליטה יישובי שאתה נתקלת בו בבאר שבע.
<דפני מושיוב: הבנו ששער הכניסה למחלקת הרווחה הוא מוד קריטי.
<דפני מושיוב: יש שם עובד סוציאלי ומלווה שזה תלוי בסוג העלייה שמגיעה לפי השפה.
<דפני מושיוב: ביחד עם ארגוני העולים, אנחנו גם מפתחים היום מערך של מתנדבים ואנשי סמך מקצועיים שקיימים במערכת, להכשיר אותם גם לתרגום כי זה לא מספיק לדעת שפה, צריך גם לדעת איך לתרגם בחדר הטיפולי.
<דפני מושיוב: כלומר, יש איזושהי - - - רגישות.
<דפני מושיוב: אנחנו גם מסתכלים על מי שמתרגם.
<דפני מושיוב: לפעמים אנשים חשופים למידע שמשפיע עליהם וצריך גם ללוות את המתורגמנים האלה.
<דפני מושיוב: זה תהליך שאסתר ואני עושות והיא אחר כך תרחיב במידע על הצעת החוק שלמדנו מעולם החירשים, שבנוי לתפארת.
<דפני מושיוב: הלוואי ומדינת ישראל תחוקק חוק דומה לכל מי שיש לו חסם לשוני-תרבותי ללא מגבלת זמן.
<דפני מושיוב: זה דבר מקסים וזה פותח הרבה מאוד מקום לאדם שאיננו דובר עברית לבחור לא להיות מוגבל למישהו ספציפי וגם ליצור סטנדרטים לכל הנושא הזה שבאמת לא כל אחד ייכנס ויתרגם.
<דפני מושיוב: צריך לייצר כאן חקיקה שהיא גם מכינה על הלקוחות שצריכים את התרגום ולתת להם את השירות המיטבי.
אברהם נגוסה: תודה רבה, דפני.
טלי פלוסקוב: סליחה, אדוני היושב-ראש.
טלי פלוסקוב: בכל מקרה משרד העבודה והרווחה, בטח שמעתם שאני עומדת בראש ועדת משנה לעניין האזרח הוותיק.
טלי פלוסקוב: אני מדברת על אנשים מבוגרים מהעלייה של שנות ה-90 שהגיעו לארץ בגיל 55-50, מהם ממש לא הרבה אנשים ששולטים בשפה העברית.
טלי פלוסקוב: כשמגיעה אליהם הביתה מי שבודקת זכאות לסיעוד - - -
<דפני מושיוב: אבל זה ביטוח לאומי.
טלי פלוסקוב: אני כרגע פונה לכולם.
טלי פלוסקוב: איך אדם מבוגר שאין לו אף אחד לידו יכול לתקשר עם מישהו שלא יודע את שפתו?
טלי פלוסקוב: אני רוצה להפנות את תשומת לבכם: כשאתם מטפלים בקשיש, גם אם הוא עלה לפני 20 שנה, רוב הסיכויים שהקשיש הזה לא יודע עברית.
טלי פלוסקוב: אז או לבדוק לפני שאתם מגיעים אליו אם הוא מדבר עברית.
טלי פלוסקוב: אם הוא לא מדבר עברית, אז לשלוח מישהו שיבין.
טלי פלוסקוב: האנשים האלה הרבה פעמים מדברים על בדידות.
טלי פלוסקוב: הבדידות הזאת הרבה פעמים בגלל שהם לא מבינים גם את מי שהגיע אליהם במטרה טובה לעזור ולתמוך.
טלי פלוסקוב: אבל אם הוא לא מבין מה המטרה של אותו אדם, לא השגתם את המטרה.
טלי פלוסקוב: אז תעשו עוד צעד נוסף לבדוק לפני שאתם מגיעים לאדם מבוגר מיהו.
טלי פלוסקוב: משרד הרווחה, אני יודעת שהשר מקדם תכנית להגיע לקשישים בני 86 ומעלה.
טלי פלוסקוב: אם אותו אדם שיגיע ידבר עברית ומי שמקבל את השירות לא מדבר עברית – חבל על הכסף שלכם.
טלי פלוסקוב: לא עשיתם שום דבר.
טלי פלוסקוב: קחו את זה בחשבון, אתם חייבים להתאים את המטפל לאדם שצריך את השירות הזה.
טלי פלוסקוב: השעה הזאת יכולה להציל את האדם, אבל רק אם הם מדברים, רק אם הם מתקשרים.
טלי פלוסקוב: אז גם את זה בבקשה קחו בחשבון.
אברהם נגוסה: אני רוצה להוסיף שאלה למשרד הרווחה.
אברהם נגוסה: מדינת ישראל היא מדינת רווחה.
אברהם נגוסה: המדינה, כמדינת רווחה, נמדדת בשירותים שהיא נותנת לציבור החלש, לציבור הנזקק.
אברהם נגוסה: למיטב ידיעתי, לפחות בזמני, בעבודה סוציאלית לא מלמדים על מיצוי זכויות וחובות בלימודי עבודה סוציאלית לעובדים סוציאליים.
אברהם נגוסה: אם התוכן הזה נכנס עכשיו לאקדמיה בעבודה סוציאלית, אז אני לוקח את דברי בחזרה.