GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: קיימנו כארבעה מפגשי דיונים לפני הקמת התאגיד החדש, ובדיון האחרון הדגשנו את הדאגה שלנו, שייפגע שידור הרק"ע בשידורים בשפות שונות בתקנים.
אברהם נגוסה: מאז התחיל, אנחנו פה בוועדה מקבלים תלונות בכל מיני שפות, שיש פגיעה הן בתקנים והן בשעות השידור.
אברהם נגוסה: לכן קבענו לקיים את הדיון היום, והזמנו את האנשים הרלוונטיים, שייתנו לנו תמונה כללית, מה מצב שידור רק"ע בתאגיד החדש.
אברהם נגוסה: כמובן, גם הנושא הזה חשוב לעולים שנמצאים במדינת ישראל וגם לתפוצות שונות בשפות שונות.
אברהם נגוסה: מאוד חשוב, שליהודים שנמצאים בארצות שונות, שישמעו בשפה שלהם מה המצב בישראל.
אברהם נגוסה: לכן חשוב מאוד, לפתח ולחזק את השידורים בשפות שונות.
אברהם נגוסה: אני יודע שכבוד שר התקשורת, השר איוב קרא, כשנכנס לתפקידו – אנחנו מאחלים לו הצלחה – כשנכנס לתפקידו אמר במליאה, שגם הגיעה אליו פנייה בנושא שידור בשפה הפרסית.
אברהם נגוסה: ואז כשנפגע השידור, ודווקא כשהרבה, גם בארץ וגם בחו"ל, גם לאזרחי איראן, זה נותן ממש שירות טוב, שסגרו את זה.
אברהם נגוסה: אבל בשיחה שלפני הדיון ביררתי.
אברהם נגוסה: השידור קיים, אבל אתן לאנשים האחראיים בתאגיד, שייתנו את ההסבר בנושא הזה.
אברהם נגוסה: חשוב לנו שעובדי התאגיד, במיוחד אלה המשדרים בשפות שונות, יועסקו בתנאים הולמים, מבלי לפגוע בתפוצה זו או אחרת.
אברהם נגוסה: חשוב לנו שלפחות זה ימשיך את המצב, לפחות כקדמותו.
אברהם נגוסה: אם יהיה שיפור – זה משהו שאנחנו מצפים, אבל מינימום, לא לפגוע.
אברהם נגוסה: עובדים בתקנים, לא צריכים לפגוע בתקנים שלהם.
אברהם נגוסה: ואם יש מצב שונה, צריך למצוא פתרון כדי להגן גם על אותם עובדים, שימשיכו לשרת את הציבור.
אברהם נגוסה: אתי חבריי חברי הכנסת – חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברת הכנסת טלי פלוסקוב, חבר הכנסת רוברט אילטוב ומנכ"ל משרד העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: גם מצטרפת אלינו סגנית שרת החוץ, חברת הכנסת ציפי חוטובלי.
אברהם נגוסה: תודה שאת מצטרפת אלינו לדיון החשוב הזה.
אברהם נגוסה: נשמע קודם כל את התייחסות חברי הכנסת, את ההתייחסות העולים בשפות שונות, ולאחר מכן נשמע את נציגי התאגיד, מה הם אומרים לאנשים שהגישו את התלונות בשפות שונות.
אברהם נגוסה: אני בטוח שגם מנכ"ל משרד העלייה והקליטה יסביר מה עמדת המשרד בנושא הזה, וכיצד המשרד מתכוון לשפר את התנאים האלה כמשרד לענייני העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: זה סדר הדיון שלנו.
אברהם נגוסה: קודם כל אני פונה לחבריי חברי הכנסת, סגנית השר, בבקשה.
ציפי חוטובלי: כבוד יושב-ראש הוועדה, חבריי חברי הכנסת.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לדבר על שני היבטים.
ציפי חוטובלי: אחד נוגע לתפקידי כסגנית שר חוץ, והשני נוגע להיותי חברת כנסת שדואגת כאן לכל הקולות של האנשים שעדיין זקוקים לרדיו בשפתם, לבוא לידי ביטוי.
ציפי חוטובלי: אנחנו מדברים על הרדיו בפרסית.
ציפי חוטובלי: יש פה חבר יקר שפנה אליי לפני מספר חודשים, ד"ר אמנון גרוס, שעסוק משך שנים במאבק בהסתה ובמאבק בספרי הלימוד בעלי תכני הסתה.
ציפי חוטובלי: הוא הפנה את תשומת לבי לחשיבות הגדולה של שידורים בפרסית, על האפיק הזה, וכל הנושא של שידורים שמשרתים אותנו אל מול קהלים שאין לנו בדרך כלל נגישות בעבודה הדיפלומטית שלנו – זה מאוד חשוב.
ציפי חוטובלי: יש פה אנשים שפנו אליי בנוגע לשפה הגיאורגית.
ציפי חוטובלי: אני יכולה לומר לך שיש קהילה מאודג גדולה של דוברי גיאורגית.
ציפי חוטובלי: הם מרגישים שנקטעה מהם הדרך להיות מעודכנים – לשמוע מה קורה במדינה שלנו.
ציפי חוטובלי: הגשר שלנו לאנשים שלצערי הרב, לא יודעים עברית, זה דבר שצריך לזכור.
ציפי חוטובלי: אתה בטח מתעסק הרבה בתחום הזה של אנשים שמגיל 50, 60 ומעלה, שלא יודעים עברית, וזו הדרך היחידה שלהם להיות מעודכנים – אני חושבת שזה לא תקין ולא מכבד את העליות האלה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת ששני הדברים האלה צריכים להיות פה בדיון מול כל נושא - תאגיד השידור הציבורי במהותו אמור להיות דבר שמשרת את הציבור ולא דבר שפוגע בציבור.
ציפי חוטובלי: לכן בעיניי כל כך חשוב שהדיון הזה מתקיים כאן.
אברהם נגוסה: אני גם צריך להזכיר שרן נמצא פה מטעם משרד התקשורת.
קסניה סבטלובה: תודה, כבוד היושב-ראש.
קסניה סבטלובה: שלום לכולם, שלום סגנית השרה.
קסניה סבטלובה: תודה שאת מכבדת אותנו בנוכחותך.
קסניה סבטלובה: אכן שני הנושאים שהעליתם חשובים ביותר.
קסניה סבטלובה: גם אליי פנו בקשר לרדיו הפרסי.
קסניה סבטלובה: גם בזמנו התארחתי בתוכנית המעולה שמתנהלת מזה שנים רבות ומשרתת את הציבור גם של יהודים באיראן וגם של לא יהודים שמאזינים לרדיו הזה, וחשוב שזה ימשיך ואף יגביר את הפעילות.
קסניה סבטלובה: אנחנו עכשיו נמצאים כחודש וחצי לתחילת השידורים בתאגיד השידור כאן.
קסניה סבטלובה: קודם כל, ברצוני כמובן לברך את העוסקים במלאכה.
קסניה סבטלובה: שום מעבר אינו קל, ואנו יודעים שקשיים רבים היו כרוכים במעבר שלכם מרשות השידור אל התאגיד החדש.
קסניה סבטלובה: אנחנו גם רואים בעבודת תאגיד השידור בהחלט שינויים טובים.
קסניה סבטלובה: אנחנו גם רואים שיש ניסיון לשלב את הדאגה לאוכלוסיות המסורתיות שמאזינות לרדיו הזה.
קסניה סבטלובה: כמובן, מדובר בעולים חדשים; גם בעולים ותיקים חסרי השפה, אבל גם בניסיון למשוך קהלים חדשים לרדיו הזה.
קסניה סבטלובה: בעיניי, זה מאוד חשוב.
קסניה סבטלובה: לא כל הקהלים שהרגישו עצמם מודרים, גם הם לא כולם שולטים בצורה מיטבית בשפה הרוסית, ואני חושבת שהשילוב הנכון והמאוזן בין הצרכים של האנשים הצעירים יותר למבוגרים יותר, שהם כמובן זקוקים כמו אוויר לנשימה לרדיו, זה הדבר הנכון לעשות.
קסניה סבטלובה: יחד עם זאת, נאלצתי ליזום את הדיון הזה ולבקש מכבוד היושב-ראש שיאשר לנו אותו, כי קיבלתי ללשכתי פניות רבות מאזרחים מודאגים, שהביאו לתשומת לבי שיש מספר תוכניות שנאלצו לסגור ולא לשדר יותר.
קסניה סבטלובה: חלק מהתוכניות עסקו בענייני הפריפריה, שזה חשוב לנו ביותר.
קסניה סבטלובה: אנחנו גם יודעים על ריכוזים גדולים מאוד של עולים – גם חדשים וגם ותיקים – שנמצאים באזורים הפריפריאליים, בין אם זה בצפון ובין אם זה בדרום.
קסניה סבטלובה: לתפישתנו, במדינת ישראל בכלל לא צריכה להיות פריפריה.
קסניה סבטלובה: אנחנו מדינה קטנה מדי.
קסניה סבטלובה: אנחנו לא יכולים להרשות את זה לעצמנו.
קסניה סבטלובה: אז אם אנחנו לא נעסוק בענייני הצפון והדרום ברמה שווה כמו של המרכז, מה עשינו?
קסניה סבטלובה: למה קראנו וביקשנו מהאנשים האלה להתיישב היכן שהתיישבו, אם אנחנו לא מספקים את השירות החדש הזה?
קסניה סבטלובה: יש תוכניות, ואני רוצה להזכיר אחת מהן – זו תוכנית שעוסקת בענייני הצפון, רכבת הצפון.
קסניה סבטלובה: כמובן שאנחנו חברי הכנסת, חס וחלילה שנעסוק בשיקולי מערכת.
קסניה סבטלובה: לזה אנחנו לא נכנסים.
קסניה סבטלובה: אנחנו רק אומרים אמירה ברורה – צריכים ברדיו רק"ע להמשיך לעסוק בצורה פרטנית בענייני הציבור, בענייני הציבור שנמצא בכל קצוות מדינת ישראל, וחשוב לנו מאוד שזה ייעשה.
קסניה סבטלובה: לתחושתי – וממה שהרגשתי גם מהאזנה לרדיו הזה וגם משיחות עם מאזינים רבים – ניכר שחסרות משרות רבות.
קסניה סבטלובה: חסר כוח אדם.
קסניה סבטלובה: אני יודעת מזה, כי לפעמים אפילו מתקשרים אליי עורכים בכירים, ואומרים לי: אנחנו יכולים להעלות אותך על הקו?
קסניה סבטלובה: אני יודעת שזה בא ממצוקה אמתית שהם חווים אותה בתחום כוח האדם.
קסניה סבטלובה: בלי כוח אדם אי אפשר לשנע את הרכבת הזאת, ואם אנחנו מדברים על דברים נפלאים, ואני בדיוק עכשיו נתבשרתי על כך שיש תוכנית להעביר את רק"ע לתדר חדש ונפרד – שזה דבר כמובן שאנחנו מברכים עליו, הוא נפלא – אבל אנחנו חייבים לדעת שיהיו תקנים.
קסניה סבטלובה: התקנים זה במשרד האוצר.
קסניה סבטלובה: אתם ממונים על זה.
קסניה סבטלובה: וכמובן אני מדברת לא רק על רדיו רק"ע בשפה הרוסית, אם כי אני כמובן באה מתוך הקהילה הזאת, וטבעי שאאזין ואדע מה קורה שם בדיוק.
קסניה סבטלובה: כמובן אני מדברת גם על רדיו בשפה הגיאורגית, שהזכרת אותו גם.
קסניה סבטלובה: כמובן אני מדברת גם על הרדיו בשפה אמהרית, ויש קהילה גדולה וחשובה שמקבלת מעט מדי שעות לטעמי.
קסניה סבטלובה: וכל זה נובע מסיבה אחת בלבד – אם אנחנו מסתכלים על רדיו רק"ע, שמשרת ציבור כל כך גדול של עולים, ואנחנו משמיעים, למשל, לאוכלוסייה אחרת, שהיא אוכלוסיית מיעוט במדינת ישראל – רדיו בערבית – אנחנו רואים הבדל עצום בתקנים.
קסניה סבטלובה: מדוע זה קורה?
קסניה סבטלובה: מדוע האוכלוסייה של עולים אינה זכאית?
קסניה סבטלובה: אנחנו חלילה לא רוצים שיורידו מקול ישראל בערבית את התקנים שלהם; אנחנו אומרים שצריך להוסיף את התקנים.
קסניה סבטלובה: אי אפשר שמפיק אחד יעשה שלוש תוכניות ביום.
קסניה סבטלובה: אני אומרת לכם כעיתונאית מקצועית.
קסניה סבטלובה: אני מרגישה את המצוקה הזאת.
קסניה סבטלובה: היא חייבת להיפתר.
קסניה סבטלובה: אנחנו מדינה של עולים, אנחנו מדינה של קיבוץ גלויות, אנחנו מגשימים כאן את החלום הציוני, ואנחנו גם היום פונים מכאן, מכנסת ישראל, וקוראים לכל היהודים בעולם: בואו.
קסניה סבטלובה: אני עכשיו חוזרת מלטביה – שם גם נפגשתי עם חלק מהקהילה היהודית בריגה, ושאלו אותי שאלות רבות בקשר להתאקלמות, בקשר לקשיים שפתיים, שכל עולה כמובן עובר אותם כאשר הוא מגיע ארצה.
קסניה סבטלובה: שמחתי לספר להם.
קסניה סבטלובה: למשל, בלטביה אין רדיו בשפה הרוסית ברמה ארצית.
קסניה סבטלובה: לנו יש.
קסניה סבטלובה: זה משהו שהמדינה מממנת את זה, הציבור מממן את זה מכיסו, וגם חייבים למצוא את השילוב הנכון בייצוג גם של אנשים צעירים יותר, מבוגרים יותר, שכל אחד ימצא עצמו ברדיו הזה.
קסניה סבטלובה: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע, לכל מי שמאזין לרדיו רק"ע וסבל את התקופה הזאת של חוסר בהירות, לעוסקים במלאכה – ואני רואה פה אנשים נפלאים של התאגיד שנמצאים פה עם הרבה כוח, עם הרבה רצון ואנרגיות טובות.
קסניה סבטלובה: אני אומרת שאנחנו צריכים לעזור להם להשלים את המשימה שלהם.
אברהם נגוסה: אני מדגיש שאנחנו מסיימים ב-11:00, לכן לכל הדוברים – דברו בתמצית כדי שכולם יזכו לדבר.
טלי פלוסקוב: אשתדל להיות קצרה, כי אשמח אם בישיבה הזאת תהיינה תשובות ולא רק סוגיות שאנחנו מעלים כאן.
טלי פלוסקוב: אכן אני מסכימה עם כל מילה שאמרה פה חברת הכנסת קסניה סבטלובה.
טלי פלוסקוב: אני דווקא רוצה להתייחס קצת יותר לרדיו בשפה הרוסית, בלי לפגוע בכל אחד אחר, כי הכול חשוב לנו, ודובר הרבה בוועדות הקודמות על זה, אבל אני רוצה לתת התייחסות קצת יותר לרדיו לדוברי רוסית.
טלי פלוסקוב: פה אני גם רוצה לפנות להנהלה ולברך על כך שהפניות האישיות שלי התקבלו, ושמעו וביקשו, ונענו בחיוב לבדוק את האפשרויות.
טלי פלוסקוב: אני גם מודעת לרצון הענק שלכם להצליח.
טלי פלוסקוב: בלי לשמוע את הצד השני, את אלה ששומעים אתכם – להצליח מאוד, יהיה קשה.
טלי פלוסקוב: לכן אני כאן היום – ושוב, באתי עם דלקת גרון מאוד קשה, אבל באתי לדיון הזה להיות כאן, כי זה מאוד חשוב לי.
טלי פלוסקוב: חלק מהאנשים שיושבים פה, הם אלה שמייצגים את מי ששומעים.
טלי פלוסקוב: הם שומעים את הסוגיות.
טלי פלוסקוב: אני גם קוראת בפייסבוק בשפה הרוסית, ואני רואה מה מעניין אותם, מה חשוב להם.
טלי פלוסקוב: הרי המטרה של כולנו היתה לשפר את רדיו רק"ע, לתת כלים נוספים, לתת אופציות נוספות.
טלי פלוסקוב: אני שומעת את הקולות החדשים, והם מאוד מבורכים, וכל אדם חדש, במיוחד הצעירים, אני מאוד מברכת על כך, אבל אני אומרת דברים טריוויאליים.
טלי פלוסקוב: הצעירים – אלה שהגיעו צעירים למדינה הזאת, הם מרגישים ישראליים.
טלי פלוסקוב: השפה יותר דרושים אצל האוכלוסייה המבוגרת.
טלי פלוסקוב: הם אלה שהגיעו בגיל קצת יותר מבוגר, אלה אנשים שלא הצליחו כבר ללמוד עברית, הם לא הצליחו כבר להיכנס לחברה כדי לראות את הטלוויזיה הישראלית ולשמוע את הרדיו הישראלי ורשת ב' ולהבין כל מה שאומרים שם.
טלי פלוסקוב: לכן אני חושבת שהדגש צריך להיות לא פחות לאנשים האלה.
אברהם נגוסה: וגם התפוצות.
טלי פלוסקוב: ודאי.
טלי פלוסקוב: אני מדברת על זה.
טלי פלוסקוב: בלרוס – אותו דבר.
טלי פלוסקוב: הם יודעים מה קורה אצלנו במדינה, ודווקא היהודים שלנו מאוד מעודכנים מרדיו רק"ע.
טלי פלוסקוב: הם יודעים הכול.
טלי פלוסקוב: הם שאלו שאלות, שאני הייתי בשוק איך הם יודעים הכול על המדינה שלנו.
טלי פלוסקוב: אז אנחנו צריכים להמשיך לעשות את זה בשתי השפות, וברוסית – שוב, אני אומרת, כי אני לא רוצה שהדיון היום יתפזר לכולם, ולא תצא בשורה.
טלי פלוסקוב: אני מאוד מבקשת מהנהלת רק"ע, להקשיב לבקשות של אנשים מבוגרים.
טלי פלוסקוב: אני מאמינה שאתם מכירים בהם.
טלי פלוסקוב: לשנות קצת סדר יום, להוסיף את התוכניות שהיו וביטלו אותן.
טלי פלוסקוב: יש לי רשימה של בקשות, ובטח גם לכם – לא רוצה להיכנס לכל אחת מהן, אבל אם אתם רוצים להצליח, ושאנשים יאמרו: אנחנו אוהבים את רדיו רק"ע – חייבים להקשיב להם.
טלי פלוסקוב: שתיים – וזה גם אמרתי בשיחות אישיות – אני פונה לכולם.
טלי פלוסקוב: אנחנו יודעים שרדיו רק"ע הוא רדיו ציבורי.
טלי פלוסקוב: אסור לרדיו, שיהיה לו צבע פוליטי, ואני אומרת את זה פתוח, כי אני יודעת מה קורה ברדיו רק"ע ומה קרה שם.
טלי פלוסקוב: אם אנחנו מקשיבים לדעות מקצועיות של האנשים, תבדקו בבקשה, מי איש המקצוע שעומד מולכם; האם אין לו נטייה פוליטית, ואני אומרת את זה חד משמעית, אדוני, כי אני יודעת ומבינה שגם מנהלי רדיו רק"ע יודעים על מה אני מדברת.
טלי פלוסקוב: רדיו רק"ע צריך להיות א-פוליטי, צריך להיות דעה ממלכתית.
טלי פלוסקוב: אני לא אומרת שאנחנו לא צריכים לתת ציונים לדעות כאלה ואחרות, אבל בלי לתת ציונים פוליטיים – לכך לא נוכל להסכים בשום אופן.
טלי פלוסקוב: אני התחייבתי מול ההנהלה, שאם אשמע משהו ברק"ע שלא נראה לי, אני לא אשתוק.
טלי פלוסקוב: אני תמיד אעיר את תשומת לבכם, כי אסור שזה יהיה ברדיו הציבורי.
טלי פלוסקוב: אני מציעה לכם כל הזמן להקשיב למה שקורה שם, כי אדוני, אני חושבת שגם אנחנו, שמבינים את השפה, ויש פה פרסית, ויש פה גיאורגית – כולנו צריכים לשמור על הרדיו הזה כרדיו ממלכתי, ציבורי לכל אזרח מדינה, ולא לתת לאף גוף פוליטי לקחת בלעדיות על הרדיו הזה.
טלי פלוסקוב: לכן אני מקווה מאוד – אני פונה להנהלה, ורואה עיניים מבינות.
טלי פלוסקוב: אנחנו אתכם, לכך שהציבור יהיה מרוצה ממה שקורה שם.
אברהם נגוסה: מסכים אתך.
אברהם נגוסה: הרדיו לא צריך להיות פוליטי, ו-וועדת העלייה והקליטה, אצלנו יש קונצנזוס, אין פוליטיקה פה.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הוועדה מיכאל מלכיאלי.
רוברט אילטוב: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.
רוברט אילטוב: גם ועדת הכלכלה וגם הוועדה המיוחדת – בתחילת הדרך דובר על כך והובטח על-ידי ההנהלה הקודמת, שרדיו רק"ע בשפה הרוסית יהיה בתדר נפרד, וכל השפות האחרות יהיו בתדר אחר, כך שהקהל הגדול של מיליון ו-200,000 איש יקבלו את השירות, וכך גם לא ייפגעו השירותים בשפות האחרות.
רוברט אילטוב: לצערי, זה לא קרה.
רוברט אילטוב: גם נפגע השירות בכמות העובדים ברדיו רק"ע מכמה סיבות, גם ייצוג הולם בוועד העובדים.
רוברט אילטוב: אף אחד לא ראה אותם, וגם כי כך הוחלט, על-ידי ההנהלה החדשה שנבחרה.
רוברט אילטוב: פשוט הזניחו את זה.
רוברט אילטוב: אם זה במתכוון או לא – אני לא רוצה להיכנס לזה.
רוברט אילטוב: אני לא חושב שזה היה במתכוון.
רוברט אילטוב: פשוט לא שמו לב.
רוברט אילטוב: או שהתייחסו לזה בצורה לא כפי שראוי היה לעשות, וחבל שכך היה, מכיוון שכמות העולים במדינת ישראל רק גדלה, והיא תגדל.
רוברט אילטוב: אנחנו מדינה קולטת עלייה, ומה לעשות, גם אלה שהגיעו בשנות ה-70' בגיל יחסית מבוגר או אפילו גיל ביניים, ונאלצו ללכת לעבוד בגלל הקשיים הכלכליים, ולא הצליחו ללמוד שפה, והיום הם נמצאים בגיל 70, 80 ו-90 – אין להם יכולת לשמוע תקשורת רגילה.
רוברט אילטוב: הקשר היחיד שהם יכולים להגיע אליו – זה לא רק גיאורגים ולא רק בוכרים; זה גם קהילות אחרות.
רוברט אילטוב: זה גם חבר'ה שהגיעו ממרוקו, שהם שומעים צרפתית, ופרסים ששומעים פרסית.
רוברט אילטוב: וכמובן, מדובר גם על קהילה גדולה, שהמבוגרים שלה מתקשים – עולי אתיופיה.
רוברט אילטוב: אין ספק שהרדיו הזה הוא חשוב, והוא מגיע לקהלים מאוד גדולים, והמשקל שהיה צריך לתת לכך, היה צריך להיות משקל הרבה יותר גדול.
רוברט אילטוב: הדיון הוא בוועדת הכלכלה או בוועדה המיוחדת שהוקמה לכך, שנוגעת לנושאים כלכליים.
רוברט אילטוב: זה נושא מאוד מורכב, נושא התקשורת, אבל מה שכן חשוב לדון אצלך בוועדה זה סוגיה של ייצוג הולם של כל האוכלוסיות.
רוברט אילטוב: אנחנו דנים בזה, ביקשתי דיונים בנושא הזה, ואני אומר לך שבתאגיד כאן אין ייצוג הולם של העולים בצורה מחרידה.
רוברט אילטוב: כמות העולים שהם מעסיקים, שואפת לאפס, ןלא מדובר רק ברדיו רק"ע; אם אנחנו כבר מדברים, הוועדה הזו מטפלת בבעיה של ייצוג הולם.
רוברט אילטוב: לא יכול להיות – וקסניה דיברה על כך – שיש פה מיעוט שהוא מיוצג.
רוברט אילטוב: יש להם רק ברדיו כ-40 תקנים, לערבים, אבל כשאתה מדבר על העולים, שזה 2.4 מיליון איש שהגיעו מאז הקמת מדינת ישראל, ברדיו רק"ע יש 10 תקנים, ואני לא יודע כמה תקנים יש עוד של עולים.
רוברט אילטוב: אולי עוד 10, בכל הרדיו, בכל הטלוויזיה, וזה צועק לאוזן.
רוברט אילטוב: לא יכול להיות שהעולים בתאגיד ציבורי לא ימצאו את מקום פרנסתם.
רוברט אילטוב: לא ייתכן.
רוברט אילטוב: פשוט לא ייתכן.
רוברט אילטוב: כשאנחנו מקימים תאגיד ציבורי, ממשלתי בעצם, במימון הציבור, אנחנו מתעלמים מייצוג הולם של העולים מכל הקבוצות של האוכלוסייה – דבר שאנחנו לא יכולים לעבור עליו לסדר.
רוברט אילטוב: וגם לגבי רדיו רק"ע עצמו, עד שהוקם תאגיד כאן, היו שם 17 תקנים, אולי אפילו יותר – 19.
קסניה סבטלובה: חלקם היו חלקיים.
רוברט אילטוב: אני מדבר על תקנים.
אברהם נגוסה: 19.
רוברט אילטוב: כמה הם חילקו ואיך הם חילקו וכמה אנשים – לא יודע.
רוברט אילטוב: היום יש 10.
רוברט אילטוב: האם אפשר לתת שירות לציבור כל כך גדול עם 10 תקנים?
רוברט אילטוב: אז אני מבין את כל התהליך של ההתייעלות.
רוברט אילטוב: זה בסדר גמור, וחשוב להתייעל, אבל גם כשלפני זה היה תת תקצוב – 19 תקנים – פשוט באו וחתכו את זה בחצי – זה דבר שלא יכול להתקבל על הדעת, לא מבחינת ביצוע העבודה וגם מבחינת כוח האדם.
רוברט אילטוב: אני הבנתי שיש פה שינוי של תוקף.
רוברט אילטוב: זה חשוב.
רוברט אילטוב: אבל קודם כל צריך לתת את המענה לאותם אנשים שלא היו צריכים את השינוי, והיו צריכים את הרדיו.
רוברט אילטוב: יש להזכיר שרדיו רק"ע הוא בעיקר כדי לתת את השירות לאותם אלה שלא יודעים ולא יידעו את השפה העברית, כנראה, לעולם.
רוברט אילטוב: והשירות הזה אסור שהוא ייפגע.
רוברט אילטוב: רוצים להוסיף תוכן?
רוברט אילטוב: אין לנו התנגדות, אבל לא יכול להיות שמי שצרך את התוכן לפני כן, ייפגע ויקבל עכשיו שליש או רבע ממה שקיבל.
רוברט אילטוב: האנשים האלה זכאים לקבל מידע וחדשות ואקטואליה, כל מה שקורה במדינת ישראל, בדיוק כמוני וכמוך, וכמו כל אזרח.
אברהם נגוסה: בבקשה, חבר הכנסת מלכיאלי.
מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש, על הדיון – דיון חשוב.
מיכאל מלכיאלי: אני מצטרף לכל מילה שאמר חברי רוברט, שהוועדה כאן תפקידה במהותה לתת את הפה לכל העולים.
מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להעלות נושא שאולי לא דיברו עליו קודם, שפנו אליי וביררתי והוא נכון – נושא השידורים בפרסית.
מיכאל מלכיאלי: גם אבותיי הגיעו מפרס – אבל לא בגלל זה אני מעלה את העניין כרגע – יש מאות ואלפי אנשים קשישים שהמקור היחיד שלהם לדעת מה קורה פה בארץ, אם זה פה, אם זה הקהילות היהודיות בלוס אנג'לס, בניו יורק – זה הרדיו הזה.
מיכאל מלכיאלי: היו שם עובדים שעבדו המון שנים, וקיצצו להם ממשרה מלאה לשליש משרה, קיצצו בזמן.
מיכאל מלכיאלי: אני חושב שזה ממדר אלפי אנשים מחדשות.
מיכאל מלכיאלי: אין ספק שאם היה להם לובי יותר חזק, כפי שיש למגזרים אחרים, זה לא היה נראה כך.
מיכאל מלכיאלי: אני חושב שבדיוק בשביל זה יש הוועדה החשובה שלך, כדי לתת להם פה.
מיכאל מלכיאלי: לא לקצץ להם – לא בזמן ולא בתקנים, כי זה אנשים שמגיע להם לשמוע את החדשות כמו כולנו.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו ממנשה אמיר, הוא היה מנהל השידור בשפה הפרסית.
קסניה סבטלובה: אגדי, יש לומר.
אברהם נגוסה: מומחה בענייני איראן.
<מנשה אמיר: אני מאוד מודה לך – גם לך כיושב-ראש, גם לנוכחים, למוזמנים.
<מנשה אמיר: באתי כדיבור אחרון, כדי לבכות על דבר יקר שהיה למדינת ישראל משך ששים שנה, ואנשים חסרי ניסיון מקצועי, שבוגדים באינטרסים של מדינת ישראל, מפסיקים את השידור הזה.
<מנשה אמיר: זה שהם טוענים שהשידור נמשך, זה שקר, זה אחיזת עיניים, זה ירייה ברגל של מדינת ישראל.
<מנשה אמיר: שידור מפואר, שהוקם לפי הוראת בן-גוריון, בכדי ליצור ציר של מדינות מוסלמיות לא ערביות, דהיינו אתיופיה, טורקיה ואיראן וישראל, וכך התחלנו את השידור.
<מנשה אמיר: היום, בשיא המאבק של מדינת ישראל על חייה – אייזנקוט בנאום שלו אתמול אומר שאיראן וה- - - הם הסכנה הכי חמורה למדינת ישראל, והתאגיד – מפסיקים את השידור?
<מנשה אמיר: הם משקרים.
<מנשה אמיר: אין שידור בפרסית.
<מנשה אמיר: היה שידור ניסיוני.
<מנשה אמיר: הגב' אורלי רם שידרה ממטבח של מחסן כניסיון, והניסיון הזה נכשל.
<מנשה אמיר: הם טוענים שיש שידור, אבל לא נתנו תקנים, לא נתנו זמן ולא נותנים אמצעים, ועוצרים שידור שיש לו יותר ממיליון מאזינים ברחבי איראן, שידור שהוא הצינור היחיד לקשר בין מדינת ישראל לאזרחים באיראן.
<מנשה אמיר: השידור שלנו הוא לא רק בשביל עולים שמספרם רב; השידור הוא בעיקר לאזרחים באיראן, שהמשטר שלהם רוצה להשמיד אותנו, ואנחנו צריכים לשכנע אותם שאנחנו לא מתכוונים להשמיד אותם – למה שהם ישמידו אותנו?
<מנשה אמיר: בנימין נתניהו יצא בנאום מיוחד לאזרחי איראן, ואמר שאנחנו טעינו עד עכשיו; להבא אנחנו רוצים להיות יותר קשורים לאזרחים באיראן, ואנחנו מפרידים בין האזרח הטוב האיראני לבין המשטר הרע שקורא להשמידנו.
<מנשה אמיר: המשך השידורים הוא חיוני למדינת ישראל, לאינטרסים של מדינת ישראל, לביטחון מדינת ישראל, והתאגיד התעלם מאתנו מהרגע הראשון, עד לפני חודש, ובאו לגברת בטלפון בהול: תבואי לשדר, מבלי לתת לה את האמצעים, מבלי לתת לה כוח אדם, מבלי לומר לה איך לבצע, והיא שידרה מתוך המטבח של מחסן מסוים בהר חוצבים.
<מנשה אמיר: זו בושה למדינת ישראל, וצריך להפסיק את זה.
<מנשה אמיר: מדינת ישראל, שמוציאה סכומים כה גדולים על ביטחונה וביטחון אזרחיה, חייבת להקצות מספיק אמצעים כספיים ואחרים כדי לא רק לקיים ולהמשיך את השידור בפרסית, אלא להגדיל אותו, להרחיב אותו, כי זה הנשק היחיד שלנו אל עבר איראן.
<מנשה אמיר: היום באיראן חגגו, בלי שאיראן תירה טיל אחד או ירי אחד.
<מנשה אמיר: מדינת ישראל במו ידיה הפסיקה את השידור המפואר.
<מנשה אמיר: תודה רבה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את נציגי השפות השונות, ואז אתם – תרשמו בבקשה את כל ההערות, ותתייחסו בהתאם.
אברהם נגוסה: רומן סוקולוב, מזכ"ל חזית הכבוד, בבקשה.
<רומן סוקולוב: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, קהל נכבד.
<רומן סוקולוב: אני כאן נמצא בשני כובעים: מצד אחד, אני מייצג תנועה חברתית שמאגדת בתוכה – אני מניח ש-80% מהמאזינים הקבועים של רדיו רק"ע, תנועת חזית הכבוד, שמאגדת את רוב תנועות העולים שנמצאים בארץ; ומצד שני, אני גם בכובע של שדרן מתחיל.
<רומן סוקולוב: יש לי פינה ברדיו רק"ע, והתחלתי לשתף פעולה עם הרדיו, ובאמת תודה להנהלה.
<רומן סוקולוב: אנחנו בתור תנועה, מציעים את עזרתנו להנהלה החדשה, כדי להשתמש בנו ככלי עזר כדי להגיע לכמה שיותר צרכנים שצריכים את השידור, שצריכים את השירות.
<רומן סוקולוב: יש כל מיני כלים – יש עמוד בפייסבוק, שנמצאים בו יותר מ-2,000 לקוחות של הרדיו.
<רומן סוקולוב: אנחנו לא רואים שההנהלה נמצאת שם, וחושבת שמאוד יהיה נכון- - -
אברהם נגוסה: שרת הקליטה מכבדת אותנו.
אברהם נגוסה: תודה שהגעת לדיון.
<רומן סוקולוב: אני מציע להנהלה החדשה להשתמש בנו ככלי יעיל כדי להגיע לכמה שיותר צרכנים, לכמה שיותר לקוחות שצריכים את השידור, שצריכים את התכנים.
<רומן סוקולוב: יש כלים כמו עמוד בפייסבוק שנמצאים בו אלפי אנשים, ואנחנו חושבים שיהיה נכון אם הנהלת הרדיו יהיו שם, ויהיו מעורבים בתכנים ובמה שהאנשים מעלים בעמוד הזה.
<רומן סוקולוב: יש עוד דרכים כדי להבין מה האנשים צריכים, מי צריך יותר בשידורי אקטואליה, במקום 06:00, להזיז לשעה 07:00, כמה מרוצים וכמה פחות מרוצים מהשדרנים החדשים שמשדרים ברדיו, ולהשתמש בנו ככלי עזר יעיל לטובת הצרכנים.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מאמיליה לרין, חברת העמותה, ברית ותיקי מלחמת עולם השניה שנלחמו בנאצים.
<אמיליה לרין: שלום, אני חברת העמותה, ברית ותיקי מלחמת עולם השניה שנלחמו בנאצים, וגם יושבת-ראש של מועצת מצרי לנינגרד במלחמת העולם השנייה.
<אמיליה לרין: שרת הקליטה ויושב-ראש הוועדה וחברי כנסת ורבותיי, מאוד חשוב שהגענו כדי לומר לכם כמה דברים מאוד חשובים בשבילנו.
<אמיליה לרין: אנחנו בני גיל הזהב, ולא יכולים להילחם בגילנו, ואנחנו זקוקים מאוד לעזרה שלכם.
<אמיליה לרין: יש שני דברים חשובים שרצינו לומר לכם: ראשית, בטח כשאנחנו מדברים על רדיו רק"ע, מאוד חשוב לגיל שלנו, גיל הזהב, שאנחנו אנשים שהגיל הממוצע לוותיקי מלחמת העולם השנייה זה בעצם כ-90, לאנשים שהיו במצור בסנט פטרסבורג, זה יותר מ-80.
<אמיליה לרין: לכן מאוד חשוב לנו רדיו רק"ע – רדיו בשפה רוסית, שפה שעדיין אנשים שהגיעו בעלייה ב-90', עדיין רוב האנשים, מאות-אלפים, לא יכולים לשמוע ולהבין את השפה העברית בצורה נכונה.
<אמיליה לרין: לכן מאוד חשוב לנו לשמוע ברדיו רק"ע - מהבוקר אנשים שומעים רדיו, עד הערב.
<אמיליה לרין: מ-07:00 עד 24:00 לשמוע את הרדיו, כי אנחנו מאוד זקוקים לשמוע את כל החדשות.
<אמיליה לרין: רדיו רק"ע זה כמו חלון לחמצן לאנשים האלה.
<אמיליה לרין: האנשים האלה לא יכולים לחיות בלי לשמוע חדשות חשובות, לא לשמוע דברים חשובים לתרבות, דברים שקשורים לכלכלה, חוקים חדשים.
<אמיליה לרין: זה חלון לעולם, ובמיוחד במדינה שלנו.
<אמיליה לרין: זה מאוד חשוב, שרדיו רק"ע חזר לכמה דברים שהיו קודם.
<אמיליה לרין: השפה העברית, מאוד חשוב לשפר אותה, ושמענו את זה ביום ששי – זה זמן לשמוע דברים חשובים.
<אמיליה לרין: מאוד חשוב לנו לשמוע דברים שקשורים לכלכלה וגם לחוקים.
<אמיליה לרין: לכן אנחנו מאוד מבקשים, לשמוע מה שחשוב לאנשים האלה, ששומעים רדיו מבוקר עד ערב.
<אמיליה לרין: מה שמתחילים ב-06:00 בבוקר זו תוכנית שיותר קשורה לצעירים, ואני לא בטוחה שהילדים שלנו שומעים עדיין בבוקר רדיו רק"ע.
<אמיליה לרין: הם מאוד עסוקים, ולאנשים מבוגרים זו תוכנית שמתחילה יותר מדי מוקדם, ולא כל כך מתאימה לנו.
<אמיליה לרין: אני לא יכולה לומר שהאנשים לא מקצועיים; הם מאוד מקצועיים, ואנשים מאוד טובים.
טלי פלוסקוב: את מדברת על תוכנית סקירת העיתונים, נכון?
<אמיליה לרין: כן.
<אמיליה לרין: זה מאוד חשוב.
טלי פלוסקוב: סקירת העיתונים מתחילה ב-06:00, וזה מה שאתם מבקשים לעשות מ-07:00 עד 08:00.
<אמיליה לרין: ב-07:00, כדי לשמוע את זה.
<אמיליה לרין: מאוד חשוב לשמוע את זה בבוקר.
<אמיליה לרין: גם, אם יש אפשרות, לחזור לתוכנית שנותנת לשפר את השפה העברית.
<אמיליה לרין: השפה מאוד חשובה לנו.
<אמיליה לרין: אין לנו אפשרות ללמוד את השפה בצורה נכונה, וזה מאוד חשוב.
<אמיליה לרין: היתה תוכנית נהדרת – אנשים מקצועיים, שנתנו לנו קצת אפשרות לשפר את השפה.
קסניה סבטלובה: העברית שלך כל כך טובה, שאת יכולה להיות מגישה גם ברשת ב', לא רק ברק"ע...
קסניה סבטלובה: אנשי התאגיד – תשקלו אותה.
<אמיליה לרין: אני מדברת כי אני עובדת 25 שנה במדינה שלנו במשרד ממשלתי.
<אמיליה לרין: לכן תודה רבה למדינה שנתנה לי אפשרות לעבוד בתור דוקטור, אבל אני מדברת על אנשים שלא יכולים לשמוע, וגם בעלי והרבה אחרים, ותיקי מלחמת העולם השנייה במיוחד, וגם אנשים שהיו במצור בסנט פטרסבורג.
<אמיליה לרין: זה אלפי אנשים – בערך יותר מ-10,000 אנשים.
<אמיליה לרין: ודבר נוסף, בגלל שנמצאים שרת הקליטה וחברי כנסת – אנחנו בשם ותיקי מלחמת העולם השנייה מאוד מבקשים לזרז ולקדם את החוק על 9 במאי.
<אמיליה לרין: זה מאוד חשוב, יום הניצחון, שייצא החוק בזמן הקרוב.
<אמיליה לרין: תודה רבה.
אברהם נגוסה: הגב' זיוה מקונן, בבקשה.
<זיוה מקונן-דגו: תודה רבה, כבוד יושב-ראש הוועדה, גברתי שרת הקליטה, חברי הכנסת והמשתתפים.
<זיוה מקונן-דגו: רדיו רק"ע הוא בעצם הערוץ היחיד שמנגיש את המידע שקיים בעולם ובכלל – כמובן, בארץ – לכלל העולים, ואתמקד בעולים מאתיופיה.
<זיוה מקונן-דגו: העולים מאתיופיה, אין להם עיתון יומי באמהרית, אין להם פייסבוק ולא אתר אינטרנט, וגם לא טלוויזיית ציבור.
<זיוה מקונן-דגו: הדבר היחיד הנגיש הוא רדיו רק"ע.
<זיוה מקונן-דגו: רדיו רק"ע, עם המעבר לתאגיד – במקום שעתיים ורבע – שעתיים שידור.
אברהם נגוסה: החזירו את רבע השעה.