GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קרן רוט איטח: לא מייחדים רק לילדי הקהילה האתיופית אלא עושים קבוצה מעורבת שבתוכה נמצאים גם ילדי הקהילה האתיופית, שעובדים יחד עם היועצת החינוכית, עושים עבודה על ההתפתחות הרגשית ועל הקשיים שמאפיינים גיל התבגרות – על תרבות הפנאי, על דילמות, על דברים שמעסיקים מתבגרים.
<קרן רוט איטח: אז זה לא נקרא אופ"י, זה נקרא קבוצה אחרת רגשית שעובדת עם ילדים בסיכון.
<קרן רוט איטח: ובמקביל, יש גם עבודה עם ההורים של הילדים, עם מנחה של הקהילה האתיופית.
<קרן רוט איטח: אני אומרת פה מה שנעשה כבר ברמת העיר.
<חיים דוד בן שושן: זהבה ברוך.
<קרן רוט איטח: עבודה שנעשית בעיר עם מנחה שעובדת יחד עם הרשות למלחמה בסמים.
<קרן רוט איטח: שוב, תיאום ושיתוף פעולה בין הרשות למלחמה בסמים, עיר ללא אלימות ובית-הספר, זאת אומרת שביחד יש עבודה שנעשית.
<קרן רוט איטח: זה לגבי מה שאני קיבלתי מהמדריכה שלי שפועלת בראשון.
<קרן רוט איטח: כמובן שיש לנו הרבה מה לעשות.
<קרן רוט איטח: אם יש עדיין ילד בודד אחד שנמצא בסיכון, זה אומר שלא עשינו מספיק ולא עשינו די, יש לנו עוד הרבה מאוד מה לעשות, אבל שוב, אני חושבת שכאן זה לחבור ביחד ולחשוב יחד עם נציגי הקהילה מה מתאים, מה רלוונטי.
<קרן רוט איטח: ורק לומר שאחד הדברים שאנחנו מאוד מפתחים בתוכניות שלנו זה מנהיגות נוער.
<קרן רוט איטח: יש לנו קבוצה של "עמיתים ומשפיעים" ובתוך הקבוצה הזאת שהיא נבחרת על-ידי התלמידים – תלמידים בוחרים בחברים שלהם והם יחד עם הצוות החינוכי מעבירים את התוכנית בתוך בית-הספר.
<קרן רוט איטח: בקבוצות האלה פועלים כ-8,000 בני נוער בכל הארץ – ראשון מובילה בצורה יוצאת מן הכלל את התוכנית הזאת ונמצאים בה משולבים גם תלמידים דתיים, גם תלמידים עולים, גם תלמידים ותיקים, מכל הקשת, מכל המגוון, ואני חושבת שזאת הדרך לעשות את זה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע מהמשטרה כי אני יודע שאתה צריך לצאת.
אברהם נגוסה: מה שאנחנו שומעים ושמעת גם מצד המשפחות והנציגים וגם מהעירייה וממשרדי הממשלה – משרדי הממשלה, עוד נמשיך לשמוע את זה – אבל ממשרד החינוך יש תוכניות, יש מאמצים, אבל אין משטרה שמגינה.
אברהם נגוסה: אז פה הבעיה שכנראה המשטרה נכשלת להגן על האזרחים, התושבים?
<רפ"ק אבי אדי: לא.
אברהם נגוסה: אז עובדה שאנשים נאלצים לשלם כמו ששמעת.
<רפ"ק אבי אדי: כבוד היושב-ראש, שמי אבי, אני ממחלקת הנוער במטה הארצי.
<רפ"ק אבי אדי: אני אתייחס קודם כול באופן כללי לפעילויות שמחלקת נוער עושה בכל הנוגע לפשיעה, טיפול בפשיעה, הפניה של קטינים לטיפול באופן כללי על אוכלוסיות, ועולים בפרט, ולבסוף גם נציגי העדה שיושבים פה או כלפי בני העדה שיושבים פה.
<רפ"ק אבי אדי: המשטרה, ככל שיש תופעה כזו או אחרת וככל שיש תלונה כזו או אחרת, תטפל ותחקור ותבדוק בדיוק את מה שקרה על מנת להגיע למיצוי הדין עם אותם עבריינים, אם יש כאלה.
<רפ"ק אבי אדי: זה לעניין הנקודות הספציפיות שעלו פה.
<רפ"ק אבי אדי: אני לא אתייחס עכשיו לתלונה כזו או אחרת כי אני לא מכיר את הפרטים בה ואני חושב שזה גם חוסר אחריות שלנו להתייחס בדיוק לפרט כזה או אחר.
<רפ"ק אבי אדי: היה ויש אדם שנתקל - - -
אברהם נגוסה: אנחנו לא ציינו שם ולא פרט מסוים.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים באופן כללי.
אברהם נגוסה: כתופעה, נכון, לקחנו כ-Case Study את רמת אליהו.
<רפ"ק אבי אדי: אני מבין.
<רפ"ק אבי אדי: אתה רוצה לדבר על הנושא של עולים בכלל, אוכלוסיות שמעורבות בהימורים, אלכוהול וצריכת סמים, באופן כללי.
<רפ"ק אבי אדי: אני מבין את זה ואני יודע, ולשם אנחנו בדיוק מכוונים.
<רפ"ק אבי אדי: לדוגמה, אלכוהול.
<רפ"ק אבי אדי: כל מה שנוגע לטיפול אלכוהול, ביחד עם הרשויות המקומיות, ביחד עם משרדי הרווחה ועם משרד החינוך, גם בהסברה, גם במניעה, גם בהרצאות בתוך בתי-ספר, הרצאות לקבוצות הורים, לזהות מצבי סיכון כאלה ואחרים מכלל הגופים, כל זה עולה על השולחן כל הזמן, נמצא כל הזמן שם.
<רפ"ק אבי אדי: לזה מצטרף כל נושא האכיפה שקיים.
<רפ"ק אבי אדי: ב-2013 יזמנו דרך הכנסת את הנושא של האכיפה המסיבית כנגד צריכת האלכוהול בקרב צעירים ובקרב בני נוער בפרט.
<רפ"ק אבי אדי: כל הנושא הזה עלה בגלל הצורך מתוך השטח – שפיכות אלכוהול באלפים, סגירת מקומות שמוכרים לקטינים אלכוהול גם באלפים לאורך השנים, מ-2013.
<אתי כהנא: 2010.
<רפ"ק אבי אדי: ב-2010, סליחה.
<רפ"ק אבי אדי: בנוסף לזה, כל הנושא של אספקת אלכוהול לקטינים על-ידי גורמים של צד שלישי, גם אליהם אנחנו התחלנו להגיע.
<רפ"ק אבי אדי: זה אומר שהקטינים, נכון להיום, לא מגיעים בעצמם כדי לקנות את האלכוהול כי לא מוכרים להם.
<רפ"ק אבי אדי: שואל בעל העסק בדרך כלל בן כמה הוא, מתחיל לשאול אותו את השאלות ולא מוכן למכור לו.
<רפ"ק אבי אדי: אז היום הם מצאו שיטות אחרות.
<רפ"ק אבי אדי: הם מתחילים להפעיל גורמים שלישיים בדרך כלל בדמות בגיר שמגיע לאותו עסק, קונה עבורם את האלכוהול, גם אליהם אנחנו הגענו.
<רפ"ק אבי אדי: אנחנו הגענו גם לאנשים שמספקים את האלכוהול דרך האינטרנט, גם אליהם אנחנו הגענו.
<רפ"ק אבי אדי: זאת אומרת, יש פעילויות מסיביות של אכיפה בכל הנוגע לצריכת אלכוהול על-ידי קטינים.
<רפ"ק אבי אדי: זה נושא שמציק לנו, זה נושא שמפריע לנו, אנחנו יודעים מה המשמעויות שלו ואנחנו יודעים גם למה זה מוביל בתוך הרשות המקומית.
<רפ"ק אבי אדי: הרשות המקומית יכולה להעיד גם, צריכת אלכוהול בגנים ציבוריים תוביל למעשי ונדליזם, תוביל למעשי אלימות כאלה ואחרים, ולשם אנחנו לא רוצים להגיע ועל כן אנחנו פועלים בעניין הזה.
<רפ"ק אבי אדי: לעניין סמים – לעניין צריכת סמים בכלל בקרב קטינים, הנושא של הצרכנים עצמם, לפחות לעניין צריכת הסמים, הוא הנושא הטיפולי.
<רפ"ק אבי אדי: החקירה כדי להבין למה הם התחילו, לאחר מכן ההפניה לשירות מבחן לנוער על מנת שיקבלו את הטיפול, ובסופו של דבר במידה ויש שיתוף פעולה מאותו קטין כלפי שירות מבחן לנוער ואנחנו נקבל המלצה חיובית, אנחנו נהיה חיוביים ביותר ואפילו אנחנו נסגור להם את התיקים מבלי שיהיה להם שום דבר רשום בשום מקום ואף אחד לא יראה את זה גם.
<רפ"ק אבי אדי: עד לשם החוק מוכן להגיע כדי לעזור להם.
<רפ"ק אבי אדי: הנקודה היא שאנחנו צריכים גם את שיתוף הפעולה.
<רפ"ק אבי אדי: במידה וגילינו משהו כזה אנחנו צריכים את ההורים שידרבנו את הקטין ללכת לקבל את הטיפול, אנחנו כבר גילינו להורים שמשהו קורה, אנחנו הצפנו את זה על השולחן.
<רפ"ק אבי אדי: אם ההורה לא יהיה מעורב בתוך התהליך של הטיפול, סביר להניח שהילד הזה יחזור על המעשה, סביר להניח שהילד יחזור להיות צרכן סמים, ובעקבות כך גם יחזור להיות עוד כמה דברים יכול מאוד להיות, להיות מעורב בפשיעה נוספת שמעורבת בסמים, רכוש וכדומה.
אברהם נגוסה: מסעדות שפועלות 24 שעות כל הלילה, בשבת וכו'.
<רפ"ק אבי אדי: לעניין רישוי עסקים אני לא אכנס כי אני לא מעורה, ואם הייתם מבקשים לדעת משהו לגבי רישוי עסקים סביר להניח שהיו שולחים לפה נציג שהיה מסוגל לתת את התשובה לגבי רישוי עסקים.
<רפ"ק אבי אדי: אני חושב שזה יהיה חוסר אחריות מצדי גם לתת תשובה בשם רישוי עסקים כי אני לא מכיר את החוק לחלוטין, מה גם שלגבי ראשון לציון אני חושב שנציג המשטרה, אם היה מוזמן לפה מתחנת ראשון לציון בדמות סגן מפקד התחנה או מפקד התחנה, היה יכול לתת תשובות הרבה יותר מוסמכות לעניין של כמה עסקים עומדים בתור לסגירה, למה הצווים המינהליים, אם קיימים, הם לא מתבצעים.
<רפ"ק אבי אדי: אם יש צווים כאלה ואחרים בהליכים שיפוטיים כאלה ואחרים כנגד עסקים שפתוחים בניגוד לחוק, מה קורה איתם.
<רפ"ק אבי אדי: אני חושב שכל זה צריך להיות באמת מופנה לאותו גורם במשטרת ראשון לציון על מנת שייתן את התשובה הרלוונטית, ואני מאמין וגם יודע דרך אגב מתוך ניסיון שלי בשטח שמקומות שהיה צריך לסגור אותם, נסגרו, וברגע שהיה הצו השיפוטי, סגרנו את המקום בלי שאלות.
אברהם נגוסה: בנקודה הזאת אני רוצה שתבהיר האם באופן כללי המשטרה נותנת למסעדות שיפעלו כל הלילה, 24 שעות, כולל שישי-שבת ושבת.
<רפ"ק אבי אדי: אני לא יודע.
<רפ"ק אבי אדי: אני לא הגורם המוסמך לענות על זה מאחר שיש רשות מקומית שהיא אחראית על מתן רישיונות לעסקים והיא האחראית הבלעדית למתן האכיפה על העסקים עם רישוי עסקים בתחנת המשטרה.
<רפ"ק אבי אדי: אני לא מכיר את הנושא הזה.
אברהם נגוסה: מה שאתה אומר, ברישוי עסקים כתוב שהוא יכול להפעיל את - - -
אברהם נגוסה: אין חוק כללי?
<רפ"ק אבי אדי: אל תכניסו לי לפה מלים בבקשה, אדוני היושב-ראש.
<רפ"ק אבי אדי: מה שאני אומר זה משהו מאוד מאוד פשוט.
<רפ"ק אבי אדי: במידה ויש עסק שפתוח בניגוד לחוק, הרשות המקומית יודעת בדיוק מה היא צריכה לעשות כדי להפעיל את הסמכות שלה כדי לסגור את העסק הזה ואם היא צריכה את סיוע המשטרה בסגירת העסק, המשטרה תסייע ככל שהיא צריכה להתערב.
<רפ"ק אבי אדי: זה לעניין רישוי עסקים.
<בני פרץ: סליחה, תמקד את סמכות הסגירה במקרה ויש פשיעה במקום מסוים.
<בני פרץ: 30 הימים האלה שמותר לכם לסגור, המערכת יכולה לפעול גם לסגור - - -
<רפ"ק אבי אדי: סליחה, יש סמכות סגירה מינהלית וככל שאנחנו יודעים על מקרים, לדוגמה של מכירת אלכוהול לקטינים או לחלופין, של מכירת אלכוהול אחרי השעות שמותר למכור אלכוהול, או לחלופין, הגדרה של עסק שאין לו היתר למכור אלכוהול, כמובן שקצין הרישוי בתחנה מוסמך לסגור את העסק על-פי הצו המינהלי ועל-פי הסמכויות שיש לו בחוק, וזה נעשה.
<רפ"ק אבי אדי: אם אתה רוצה את הנתון של כמה עסקים בראשון לציון לדוגמה נסגרו בתקופה האחרונה בצו מינהלי, אין בעיה, נוכל להפנות את זה לתחנת ראשון לציון, אני מאמין שאתה תקבל את הנתון המדויק בדיוק כמה עסקים, איפה ומתי זה קרה.
אברהם נגוסה: אני אשמח לקבל את זה.
אברהם נגוסה: הוועדה דורשת לקבל את זה בכתב.
<רפ"ק אבי אדי: אין שום בעיה.
<רפ"ק אבי אדי: המשטרה תביא לך את הנתון בלי בעיה בכלל.
<רפ"ק אבי אדי: הדבר האחרון שאני אדבר עליו זה על נושא ההימורים בקרב קטינים.
<רפ"ק אבי אדי: כמחלקת נוער במשטרה אנחנו לא מכירים תופעה של הימורים בקרב קטינים, סביר להניח שזה קיים במספרים מועטים.
<רפ"ק אבי אדי: ככל שאנחנו יודעים, המספרים ברמת התיקים - - -
אברהם נגוסה: דובר פה גם על יוצאי צבא.
אברהם נגוסה: יכול להיות גם לא קטינים.
<רפ"ק אבי אדי: אני אומר, זה לא רק קטינים.
<רפ"ק אבי אדי: אני מדבר כרגע על הימורים שמעורבים בהם קטינים כי שם באמת זה זועק, וככל שאנחנו יודעים על מקרה כזה אנחנו מטפלים בו במלוא החומרה.
<רפ"ק אבי אדי: אני יכול לתת לכם דוגמה מצפון הארץ, לאו דווקא מהמרכז, למרות שגם לגבי המרכז אני מכיר כמה מקרים כי אני די מעורה בהם, של פרשיית הימורים שהתחילה בתוך האינטרנט, דווקא ממשחק בפייסבוק, שקטינים המירו את הז'יטונים למעשה לכסף אמיתי, זאת אומרת הז'יטון היה שווה בווירטואלי כלום אבל נניח הוא היה שווה עשר נקודות בווירטואלי, הם המירו את זה לכסף אמיתי שווה-ערך עשרה שקלים, וכך הגיעו חובות של קטינים אחד לשני בסכומים של מאות ואלפי שקלים, כשאנחנו ידענו מזה, אנחנו ידענו לטפל בזה, הכנסנו את הרווחה לתוך הסיפור.
<רפ"ק אבי אדי: דרך אגב, במקרה הזה הם גם היו קטינים מתחת לגיל האחריות הפלילית אז על אחת כמה וכמה שהמשטרה הייתה רק גורם מתערב ולא גורם מטפל.
<רפ"ק אבי אדי: הרווחה כן טיפלו בזה ואנחנו הצפנו את זה ואנחנו יודעים לתת את הנקודות ואת המענה איפה שצריך.
<רפ"ק אבי אדי: בנוסף לזה אני אבוא ואומר, במידה ואחד האנשים שיושבים פה או לחלופין הוא מכיר אדם אחר שנפגע כתוצאה מכך שהילד שלו עשה טעות, הימר במקום כלשהו, חייב כסף, ואותם גורמים שחייבים להם את הכסף מפעילים את הלחץ, אין שום בעיה לפנות לאותה תחנה, גם אם צריך בהתחלה בעילום שם, ואנחנו נדע איך להמשיך את הטיפול משם ולבנות את האמון ביחד על מנת שהם יאמינו שאנחנו מסוגלים לתת את המענה מבלי לסכן אף אחד.
<רפ"ק אבי אדי: לא פעם אחת ולא פעמיים טיפלנו בתיקים של סחיטה באיומים והגענו למיצוי הדין עם העבריינים, ולא פעם ולא פעמיים טיפלנו בתיקים שבהם היו מעורבים קטינים שנסחטו על-ידי גורמים כאלה ואחרים, אם בתוך בית-הספר על-ידי תלמידים אחרים ואם מחוץ לבית-הספר על-ידי גורמים אחרים, ידענו להגיע לכולם כל עוד היה שיתוף פעולה ואמון.
<רפ"ק אבי אדי: ובעניין של אמון, רק אתמול קיימנו דיון עם ראש אמ"ש במשטרה, עם נציגי העדה, לצורך העניין במסגרת של ועדת אמון ששם מעלים נציגי הוועדה את הבעיות שעולות אצלכם, ואנחנו נותנים להם מענה ביחד על מנת להגיע בדיוק לנקודות שמדברים עליהן פה – איך לבנות את האמון, איך לדווח למשטרה כשצריך, איזה סוג טיפול המשטרה מסוגלת לתת.
<רפ"ק אבי אדי: הרי בסופו של דבר, משטרה יש אחת במדינת ישראל, אין עוד משטרה.
<רפ"ק אבי אדי: אם הם לא יאמינו בנו, למי הם יפנו?
<רפ"ק אבי אדי: הם צריכים לפנות אלינו עם הבעיות ואנחנו ניתן להם את הפתרונות.
אברהם נגוסה: אנשים מתלוננים ולא מקבלים מענה - -
<רפ"ק אבי אדי: לא, הם כן מקבלים.
אברהם נגוסה: - - או סיוע , אז זה מה שפוגע באמון.
<רפ"ק אבי אדי: לא, אני חולק עליך.
<רפ"ק אבי אדי: הם כן מקבלים מענה.
אברהם נגוסה: אמרו.
אברהם נגוסה: בן אדם אמר, בעצמו.
<קריאה: מקבלים מכות מהמשטרה.
<רפ"ק אבי אדי: סליחה.
<רפ"ק אבי אדי: הוא אמר שיש בעיה.
<רפ"ק אבי אדי: הוא אמר שהוא לא פנה למשטרה מכיוון - - -
<אילני אבבה קמפינו: הוא פנה, הוא דיבר באמהרית.
אברהם נגוסה: הוא פנה והמשטרה לא עשתה כלום.
<רפ"ק אבי אדי: בוא נשים את הדברים על דיוקם.
<רפ"ק אבי אדי: לעניין של ההימורים או לעניין של האדם שהיה חייב כסף, לא פנו למשטרה מאחר שאיבדו את האמון.
<רפ"ק אבי אדי: זה מה שנאמר.
<רפ"ק אבי אדי: אפשר ללכת לפרוטוקול, דרך אגב.
<איאנאו טרפה: - - -
<רפ"ק אבי אדי: ואז הוא אמר שהוא לא ענה למשטרה ב-2017 - - -
אברהם נגוסה: פרצו - - -
<רפ"ק אבי אדי: סליחה, אדוני, תן לי בבקשה לדבר.
אברהם נגוסה: אני נותן לך.
<רפ"ק אבי אדי: הוא טען שבשנת 2017 הוא לא פנה לעניין החדש שנוצר מכיוון שהוא איבד את האמון על מקרה שהיה בשנת 2010 בעניין ההתפרצות.
<רפ"ק אבי אדי: אדוני היושב-ראש, אני אומר לך מקרה אישי שלי.
<רפ"ק אבי אדי: גם לי פרצו את הבית, גם לי גנבו והפכו את הדברים וגם לי המשטרה באה ועשתה בדיוק את אותן פעולות כפי שעשו אצלו בדיוק.
<רפ"ק אבי אדי: מבטיח לך, אין שום פעולה אחרת לעשות, וגם אצלי בסופו של דבר התיק נסגר מהעילה עבריין לא נודע כי לא ידעו מי פרץ לבית שלי.
<רפ"ק אבי אדי: זה אומר שאני איבדתי את האמון במערכת?
<רפ"ק אבי אדי: לא, סליחה, זה אומר שבפעם הבאה שפרצו לי אני הלכתי לדווח עוד פעם וזה אומר שבפעם הבאה שיפרצו לי אני אלך לדווח עוד פעם.
<רפ"ק אבי אדי: למה?
<רפ"ק אבי אדי: כי ככל שאני אציף את זה בדיווחים ככה אני אדע, המשטרה עכשיו תדע ששם יש בעיה ולשם אני אכווין את מירב הכוחות שלי כדי לתת פתרון.
<רפ"ק אבי אדי: זה האמון וזה הפתרון.
אברהם נגוסה: היו לי הרבה שאלות לשאול אותך אבל אמרת, אני לא תחנת משטרה מראשון לציון, ולכן הוא צריך לענות.
<רפ"ק אבי אדי: נכון.
<רפ"ק אבי אדי: אני אומר באופן כללי, אני מדבר באופן כללי עכשיו.
<רפ"ק אבי אדי: האמון של משטרה ואזרח, זאת הצורה.
<רפ"ק אבי אדי: זה באופן כללי, זה לאו דווקא ראשון לציון.
<רפ"ק אבי אדי: זה בכל מקום וזה ככה עובד, וזה ככה צריך לעבוד.
אברהם נגוסה: ואתה אומר שהמשטרה מטפלת טוב?
<רפ"ק אבי אדי: אני אומר שהמשטרה מטפלת ככל שהיא יכולה.
<רפ"ק אבי אדי: המשטרה מטפלת ככל שהיא יכולה - -
אברהם נגוסה: אז איך קורה דבר כזה?
<רפ"ק אבי אדי: - - במירב האמצעים שעומדים לרשותה.
<רפ"ק אבי אדי: כשהדברים מגיעים לידיעתה, כן יש טיפול, כן יש תיקים, כן יש מעצרים.
<רפ"ק אבי אדי: ראשון לציון אתה דיברת?
<רפ"ק אבי אדי: רק לאחרונה בתחנת ראשון לציון עצרו סוחר סמים שמכר לעשרות קטינים סמים, עשרות.
<רפ"ק אבי אדי: נפתחו משהו כמו כמעט 500 תיקים לאותו סוחר שמכר לקטינים, דרך אגב.
<אילני אבבה קמפינו: ממוצא אתיופי.
<רפ"ק אבי אדי: מתוך מה זה מגיע?
<רפ"ק אבי אדי: מתוך חוסר אכפתיות?
<רפ"ק אבי אדי: לא, סליחה, זה מגיע מאכפתיות כי אנחנו רוצים להגיע לקטינים, כי אנחנו רוצים לדעת מי צורך את הסמים כדי לתת להם את הטיפול ובסופו של דבר הכי חשוב זה להרחיק את הבן אדם שמכר להם את הסמים.
<רפ"ק אבי אדי: אבל זה מתוך זה שבאים ואומרים לנו ומדברים על זה.
<רפ"ק אבי אדי: לא מתוך זה שמסתירים את זה ולא מתוך זה שאומרים לנו מלכתחילה – תשמעו, בגלל שאנחנו לא מאמינים בכם, אנחנו לא רוצים לבוא אליכם.
אברהם נגוסה: גברת, בבקשה.
<אירינה לוית: אני אירינה לוית, יושב-ראש עמותת אלי"ס, אימהות למען ילדים בסיכון, אבל אני מבקשת לדבר ברוסית.
<אירינה לוית: (נושאת דברים בשפה הרוסית).
<רחל מולר: אני אתרגם, אלא אם יש מישהו אחר שרוצה לתרגם.
אברהם נגוסה: תתרגמי.
<רחל מולר: אני רחלי מהקרן לידידות, אבל אני אתרגם את מה שאירינה אומרת.
<רחל מולר: אירינה אומרת שהיא הקשיבה לכולם בתשומת לב רבה וזה מאוד מזכיר לה את הסיפור של בגדי המלך החדשים.
<רחל מולר: היא אומרת שהיא אימא לילד נרקומן, שבעצם העמותה קיימת עשר שנים ופונים אליה הרבה מאוד הורים שיש להם את אותה בעיה והיא מבינה שהתופעה מתרחבת אבל אין פתרון לבעיה הזאת.
<רחל מולר: יש שתי נקודות שהיא רוצה להעלות פה לדיון וחשיבה.
<רחל מולר: היא אומרת שאם התופעה בעצם מדברת על התמכרויות לסמים ושימוש באלכוהול, וכרגע אין פתרונות או כל התוכניות שמוצעות כרגע לא ממצות את העניין אז צריך אולי לגשת לזה מזווית ראייה אחרת – עם פסיכולוגים ועם עובדים סוציאליים ועוד אנשי מקצוע ברמה של שיתוף של כל המשרדים ביחד כדי באמת לגשת בצורה נכונה לילדים, לנוער שמתמכרים.
<רחל מולר: היא אומרת שבעצם הילדים של היום, הילדים והנוער של היום הם לא מה שהם היו בדורות קודמים ולכן בכלל צריך להסתכל על זה בראייה אחרת, לגשת לזה מתוך משחקי מחשב, מתוך סרטים לילדים.
<רחל מולר: לפני כן היא אמרה לי סרטי אנימציה אפילו, כדי להסביר לילדים את התופעה.
<רחל מולר: היא אומרת שלא צריך להסביר לילדים ולנוער רק את העניין שלהתמכר לסמים או להשתמש בסמים ואלכוהול זה משהו שאסור.
<רחל מולר: צריך להסביר להם שזה לא חוקי ולהתחיל אפילו מילדים בכיתה א', לא להגיע למצב שאנחנו מסבירים לנוער אלא להתחיל ממש בגילאים המוקדמים יותר, להסביר להם שזה משהו פלילי כיוון שכשיסבירו להם שזה משהו פלילי הם לא יגעו בו, זה לא חוקי ולא כדאי לגשת לשם.
אברהם נגוסה: אני צריך לסכם את הדיון, אני גם צריך לרוץ להצביע בוועדה אחרת.
אברהם נגוסה: גם זמננו תם.
אברהם נגוסה: דבר אחד ברור, שאין מחלוקת לגבי התופעה.
אברהם נגוסה: התופעה קיימת, ואנחנו כולנו צריכים לשלב ידיים על מנת להילחם נגד התופעה.
אברהם נגוסה: ולכן, אנחנו נקיים דיון בראשון לציון, ברשות המקומית בראשון לציון, כשכל הגורמים וגם נציגי העולים וגם נציגי אנשי המקצוע, הם יהיו שותפים, וביחד אנחנו נבנה איך אנחנו משלבים ידיים כולם ביחד כדי להילחם בתופעה.
אברהם נגוסה: אנחנו נתאם עם הרשות בראשון לציון את קיום הדיון שם במקום, ואני מודה לכם שהגעתם.
אברהם נגוסה: המשטרה, כמו שאמרתי, את הנתונים תשלחו לנו בכתב.
<רפ"ק אבי אדי: בוודאי.
אברהם נגוסה: נתחיל את הדיון.
אברהם נגוסה: איתי נמצאים חברת הכנסת טלי פלוסקוב, חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חבר הכנסת יואל רזבוזוב, כולם חברי הועדה.
אברהם נגוסה: נמצא איתנו גם סמנכ"ל משרד הקליטה חביב קצב ונציגי משרדים אחרים.
אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים את הדיון היום במסגרת ציון יום הדיור הציבורי בכנסת.
אברהם נגוסה: אנחנו פה בועדה מתמקדים בקריטריונים לעניין הזכויות לדיור ציבורי עבור עולים.
אברהם נגוסה: בעיקר נתמקד בעולים קשישים.
אברהם נגוסה: פנו אלי מפורום עולים, בתחושה שהקריטריונים לדיור ציבורי והמלאי שהמדינה מקצה לעולים חדשים ולעולים קשישים במיוחד, מהווים חסם בפני העלייה והקליטה בישראל.
אברהם נגוסה: ובנוסף לכך קושי יום יומי למשפחות חד הוריות של עולים, הקשישים במיוחד.
אברהם נגוסה: לכן נעניתי לבקשה לייחד את הדיון היום לציון יום הדיור הציבורי בכנסת.
אברהם נגוסה: מספר פעמים עמדנו על כך בועדה, שהעובדה שהדיור הציבורי לעולים הקשישים הוא בסמכות משרד העלייה והקליטה, גם מעל 20 שנה לאחר שעלו לישראל, אינה פועלת לטובתם.
אברהם נגוסה: בעצם נראה שהשארתם בסמכות וטיפול משרד העלייה והקליטה מפחיתה את סיכוייהם לזכות בדירה בדיור ציבורי, לאור מיעוט הדירות העומדות לרשות משרד העלייה והקליטה, ומתחשב בתור הארוך של העולים הקשישים הממתינים לדיור ציבורי.
אברהם נגוסה: לכן נדמה שהזכאות לדיור היא הזכות לכאורה ואינה ברת מימוש.
אברהם נגוסה: יש בתיאוריה זכות, אבל במעשי זה לא יוצא, כי אנחנו יודעים שאלפים, הגיע עכשיו ל-30,000 עולים שממתינים לדיור?
קסניה סבטלובה: 28,000.
אברהם נגוסה: בבוקר הייתי בדרך ושמעתי בחדשות, 3,000 לא עולים, ו-30,000 עולים חדשים.
אברהם נגוסה: זה מה ששמעתי נשמע את המדויק.
אברהם נגוסה: לכן אני חושב שזה ממש קשה להבין שבמדינה קולטת עליה ומעודדת עליה, 30,000 עולים חדשים ללא קורת גג.
אברהם נגוסה: אין פתרון דיור ציבורי.
אברהם נגוסה: אני רוצה לתת לעו"ד איילת, מהסיוע המשפטי במשרד המשפטים.
<איילת הלברשטט - עטיאס: שלום רב לכולם.
<איילת הלברשטט - עטיאס: קודם כל, אני לא יודעת אם הועדה יודעת, אנחנו הגשנו נייר עמדה לעניין המצב והכשלים של הדיור הציבורי.
<איילת הלברשטט - עטיאס: אנחנו רואים בסיוע המשפטי שבאמת דווקא המקרים של העולים הם המקרים הכי קשים, מהסיבה הפשוטה, כמו שחברת הכנסת כבר אמרה בועדה של הבוקר לעניין ה - - -
טלי פלוסקוב: ועדת העבודה הרווחה והבריאות.
<איילת הלברשטט - עטיאס: כן.
<איילת הלברשטט - עטיאס: יש שני תורים שונים, התור של משרד העלייה והקליטה ומשרד השיכון, ומה שקורה שאנשים שממתינים, עולים, הם יכולים להמתין 15 שנה לדירה וכאשר מסתיימת להם הזכאות היא מתחילה מהתחלה.
<איילת הלברשטט - עטיאס: הותק שלהם לא נרשם, והם מתחילים מהתחלה במשרד השיכון.
טלי פלוסקוב: זה לא קשישים.
<איילת הלברשטט - עטיאס: לא קשישים.
<איילת הלברשטט - עטיאס: לקשישים יש חוץ מזה - - -
טלי פלוסקוב: קשישים נשארים עד סוף חייהם במשרד הקליטה.
<איילת הלברשטט - עטיאס: נכון.
<איילת הלברשטט - עטיאס: תיכף אני אכנס גם לזה.
<איילת הלברשטט - עטיאס: ואז למעשה גם אלה שלא קשישים, בעצם עד סוף ימיהם לא יקבלו דירה כי בעצם התור של משרד השיכון התחיל מהתחלה.
קסניה סבטלובה: וגם קורה להיפך, משיכון לעליה גם מעבירים.
קסניה סבטלובה: אנשים שלא היו קשישים והפכו לקשישים, מעבירים אותם באופן שרירותי משיכון לעליה, וגם מתחילים מהתחלה.
<חביב קצב: אבל אני לא מצליח להבין, יש כל כך - - - במשרד השיכון, למה לא נותנים להם?
<איילת הלברשטט - עטיאס: גם במשרד השיכון יש קריטריונים שהם לא שקופים ונקבעים לעתים - - -
<חביב קצב: אני לא מצליח להבין, יושב ראש הועדה אמר שיש כל כך דירות במשרד השיכון, אז בבקשה, למה לא נותנים להם.
<חביב קצב: את אומרת הפוך.
טלי פלוסקוב: אני מבינה את הסרקזם של הסמנכ"ל, אבל במקרה הזה אנחנו מדברים על קריטריונים, עדיין לא מדברים על ניוד ה- - -
<חביב קצב: אני חייב לציין את זה וחייב להתערב באמצע, אני מתנצל שאני מפסיק באמצע, זה לא מנהגי, אני בדרך כלל לא עושה את זה, אבל אני חייב להגיד את זה, אני פשוט שומע פרדוקס עצום.
<חביב קצב: מצד אחד יושב ראש הועדה מדבר על מלאי עצום של דירות במשרד השיכון שהיה פותר את כל הבעיות, מצד שני את אומרת שאנשים שהולכים למשרד השיכון אין לו פתרונות, אז תחליטו מה קורה.
<איילת הלברשטט - עטיאס: זה לא תשובה שהסיוע המשפטי צריך לתת.
<איילת הלברשטט - עטיאס: אני מציגה את הבעיות שאנחנו נתקלים בהן.
<איילת הלברשטט - עטיאס: דבר נוסף- - -
<חביב קצב: אני לא מצליח להבין מה הסניגוריה הציבורית פה, משהו לא מסתדר לי ברמה - - - מעלה נתונים ו- - -שאני אפילו לא מכיר אותו.
<חביב קצב: זה משהו סותר את המהות של מינהל תקין.
<איילת הלברשטט - עטיאס: אני אסביר לך אדוני מי - - - בדיוק.
<חביב קצב: לא, זה סותר מינהל תקין.
<חביב קצב: מה התפקיד שלך פה?
<איילת הלברשטט - עטיאס: אני אסביר אם תתן לי לענות, אני אוכל לענות לך.
קסניה סבטלובה: תתקן אותה, כשתדבר תתקן אותה.
אברהם נגוסה: תהיה לך את רשות הדיבור.
אברהם נגוסה: ברשות הדיבור שלך תציג את העובדות ותסביר לנו אותן.
<חביב קצב: אדוני היושב ראש, אני מדבר כרגע על מינהל תקין.
<חביב קצב: משהו לא מסתדר אצלי.
<חביב קצב: איך נציגת משרד המשפטים מופיעה פה, אני לא יודע בתור מה היא מופיעה פה, אני לא יודע מה התפקיד שלה פה, זה משרד ממשלתי.
אברהם נגוסה: סמנכ"ל משרד הקליטה בא בכוונה לעשות פה מלחמה היום.
אברהם נגוסה: כי בדרך כלל, אני מכיר אותו, בדרך כלל הוא לא ככה.
אברהם נגוסה: אבל היום הוא יודע שאנחנו הולכים לדון על הקריטריונים שהוא קובע, אז התקפה זו ההגנה הכי טובה.
אברהם נגוסה: אז הוא מראש עושה התקפות.
אברהם נגוסה: תקשיב לאנשים ואחר כך בתורך תגיב.
<חביב קצב: לא, אבל אני חייב לשאול את השאלות פה.
אברהם נגוסה: אם ככה, אנחנו לא נקיים דיון.
אברהם נגוסה: איך נקיים את הדיון?
<חביב קצב: תשמע, אתה פה, אתה יכול גם לא לקיים דיון.
<חביב קצב: אני רוצה לשמוע איך נציגה של משרד משפטים, משרד ממשלתי מופיעה פה, אני לא יודע בתור מה היא מופיעה, ותוקפת את משרד הקליטה, מעלה דברים, תוקפת את משרד השיכון, מעלה דברים שאנחנו לא ראינו אותם.
אברהם נגוסה: היא עוד לא דיברה, היא רק התחילה.
אברהם נגוסה: תן לה להשלים ואני אתן לך את זכות התגובה.
אברהם נגוסה: ואז אתה תסביר את עמדתך.
אברהם נגוסה: שכחתי קודם להזכיר, אנחנו מציינים את יום הדיור הציבורי ביוזמת חברת הכנסת אורלי אבקסיס וחבר הכנסת דב חנין.
אברהם נגוסה: בבקשה תמשיכי.
<אביטל בגין: אני מהנהלת הסיוע המשפטי.
<אביטל בגין: אני רוצה רק להסביר לכל הנוכחים מתוך איזו עמדה הבאנו את הדברים.
<אביטל בגין: הסיוע המשפטי הוא חלק ממשרד המשפטים בדומה לסניגוריה מבחינה מבנית, התפקיד שלנו קבוע בחוק הסיוע המשפטי ותקנות הסיוע המשפטי והתפקיד הוא לתת סיוע משפטי לאנשים שידם אינה משגת לשכור עורך דין, בכל נושאי המשפט האזרחי.
<אביטל בגין: יש לנו 70,000 תיקים בשנה, 200,000 הליכים משפטיים שאנחנו מנהלים, ובתחום של הדיור הציבורי ספציפי המגמה הולכת ועולה, כרגע יש לנו כ-500 תיקים בשנה שמתפרשים על כל המחוזות שיש לנו בארץ, יש שישה מחוזות מנצרת ודרומה.
<אביטל בגין: הנייר שאנחנו הנחנו בפני הועדה בא להציג לוועדה, לציבור בכלל את המצב שאנחנו לומדים עליו מהייצוג של הלקוחות שמגיעים אלינו.
<אביטל בגין: מדובר בשיקוף של המציאות שקיימת, אנחנו מייצגים את האנשים האלה, ברור לנו חלקנו בתוך הממשלה, אנחנו פועלים בשיתוף פעולה יחד עם משרד השיכון שהסכים עם הדברים, רצה לעבוד יחד איתנו לשיפור המצב בנהלים, ולכן אני חושבת שכדאי לקחת את הדברים כקריאה, תמונה שנפרשת ואין פה שום רצון למלחמה כזאת או אחרת, אלא בואו נראה את המציאות שאנחנו נחשפים אליה דרך 500 הלקוחות שבאים אלינו מדי שנה ומספרים את חוויותיהם ומבקשים את עזרתנו לגבי התנאים שהם חיים בהם, לגבי היעדר השקיפות בקריטריונים, ולגבי נושאים רבים שפירטנו בתוך הנייר.
<אביטל בגין: עכשיו אני אתן לאיילת להמשיך בנושא הספציפי.
<איילת הלברשטט - עטיאס: אחרי שהיא הסבירה, אני אחזור למה שאמרתי.
<איילת הלברשטט - עטיאס: בעצם הם ממתינים 15 שנה ומאבדים את הזכאות שלהם, הם עוברים לתור מהתחלה ונבדקים להם הקריטריונים, לפי משרד השיכון הם כבר מאבדים את הבדיקה של הקריטריונים לפי משרד העלייה והקליטה, ואז בכלל יותר קשה להם לקבל את הדירה והם לא זוכים בסופו של דבר לדירה של הדיור הציבורי.
<איילת הלברשטט - עטיאס: אני אעבור לעניין הקשישים.
<איילת הלברשטט - עטיאס: מה שמגיע להם זה בנייני דיור שנקרא הוסטל.
טלי פלוסקוב: מקבץ דיור.
<קריאה: בתי גיל זהב.
<איילת הלברשטט - עטיאס: שבעצם מה שקורה, הם ממתינים זמן רב מאוד לדירות האלה.
<איילת הלברשטט - עטיאס: יש לי פונים שמגיעים משנת 1994 ממתינים ועוד לפני זה, והם לא מבינים מדוע, וגם אנחנו, בגלל שאין לנו את השקיפות להבין מה כמות ההוסטלים שנמצאים, מה הפרישה שלהם, למה התור הזה מחולק בצורה הזאת, אין לנו שום דרך לעזור לאותם פונים שמגיעים לסיוע המשפטי.
<אלכסנדר טנצר: אני ממליץ לך לפנות אלי, אני אתן לך את כל הנתונים.
<איילת הלברשטט - עטיאס: אין בעיה, אנחנו נשמח לקשרי עבודה.
קסניה סבטלובה: אפשר ללקט את המידע הזה, זה לא נמצא בצורה מרוכזת - - -
<איילת הלברשטט - עטיאס: אנחנו נשמח לקשרים האלה.
<איילת הלברשטט - עטיאס: אנחנו חושבים שהסיבה, וגם ההחלטות שמתקבלות ממשרד העלייה והקליטה בסופו של דבר, מדוע היא נמצאת בתור במקום כזה ולא במקום אחר או שמדוע כרגע היא לא מקבלת את הדירה אינן מנומקות, אנחנו לא יכולים להבין מה בועדה בדקו, איזה מסמכים בדקו, איזה נסיבות נבדקו על מנת שנוכל לסייע לאותם פונים.
<איילת הלברשטט - עטיאס: עוד פעם, אני לא באה כביקורת רק לעליה וקליטה, יש את אותה בעיה גם במשרד השיכון ואנחנו רוצים את העבודה המשותפת עם המשרדים בשביל לסייע.
<איילת הלברשטט - עטיאס: מדובר פה בלקוחות, באנשים שלהם אנחנו צריכים לסייע.