GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מהרטה ברוך: לא באמת עוקבים אחריהן, לא באמת להרבה מהתוכניות יש סעיפים תקציביים ייעודיים שאנחנו יודעים לעקוב אחריהם ולהגיד: זה יצא לפועל, זה לא יצא לפועל.
<מהרטה ברוך: בואו נדבר פחות ונעשה יותר.
<מהרטה ברוך: במבחן התוצאה אין שיפור כמו שאנחנו מצפים שיקרה בעקבות התוכניות הרבות שמתבצעות בשטח.
<מהרטה ברוך: תודה רבה.
אברהם נגוסה: ד"ר סקיי גרוס, מנהלת תחום מדעי החברה והרוח, בבקשה בקיצור.
<סקיי גרוס: היי, אני ממשרד המדע.
<סקיי גרוס: מתחברים לעשות ולא לדבר.
<סקיי גרוס: אנחנו השנה במסגרת המלגות שאנחנו מעניקים, אנחנו מעניקים מלגות שהן מלגות ייעודיות לתחומים שבהם יש מחסור בכוח-אדם מדעי.
<סקיי גרוס: אנחנו גם מעניקים מלגות לאוכלוסיות ייחודיות שאנחנו יודעים שיש צורך לחזק אותן.
<סקיי גרוס: אנחנו מעניקים מלגות לנשים, אנחנו מעניקים מלגות לאוכלוסיות המיעוטים, והשנה אנחנו פתחנו שתי תוכניות מלגות לאוכלוסייה האתיופית שזה אומר מי שאחד מהוריו הוא יוצא אתיופיה לפחות.
<סקיי גרוס: הקדשנו מיליון שקל לכל מלגה.
<סקיי גרוס: המלגה הראשונה היא עבור תואר ראשון, המלגה השנייה היא עבור תארים מתקדמים.
<סקיי גרוס: כבר קיבלנו די הרבה בקשות ואנחנו נשפוט אותן על בסיס מצוינות מדעית.
<סקיי גרוס: המלגות הן בסכומים גבוהים.
<סקיי גרוס: כלומר, המטרה היא לעודד באמת מצוינות ולא לזרוק שקלים לצורך מחיה.
<סקיי גרוס: אנחנו באמת רואים את האוכלוסייה האתיופית כאחת האוכלוסיות שאותה אפשר למשוך למעלה במסגרת מלגות ההצטיינות שלנו, ובאמת להסתכל עליהם לא רק כאוכלוסייה שצריכה תמיכה אלא גם באמת לקחת את המצוינות ולהביא אותם הלאה.
<סקיי גרוס: אני גם מצטרפת לקריאה, אנחנו נשמח להיות שותפים גם לעבודה שלכם במל"ג.
<סקיי גרוס: אני גם מצטרפת לקריאה בכלל לשתף ולעשות.
<סקיי גרוס: אני שמחה שגם באמצעות קסאיי למדנו והתחברנו לתוכניות הרחבות יותר.
<סקיי גרוס: זה חשוב ש - - -
אברהם נגוסה: תעבירו את המידע לגבי המלגה במשרד המדע.
אברהם נגוסה: השר קידם את זה.
אברהם נגוסה: הוצאנו כמה שיותר פרסומים כדי שכמה שיותר סטודנטים יקבלו את המידע ויגישו את הבקשה.
אברהם נגוסה: הזמן שלנו קצר.
אברהם נגוסה: בשעה 12:00 יש לנו עוד דיון ואני לא רוצה לעכב אנשים אחרים.
אברהם נגוסה: אני יודע שיש אנשים שרוצים לדבר.
אברהם נגוסה: ענת כגן, מכון פוירשטיין, בבקשה בקיצור.
<ענת כגן: ממש בקצרה.
<ענת כגן: קודם כל, בשבע השנים האחרונות מכון פוירשטיין משלב סטודנטים יוצאי אתיופיה באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת בר-אילן בכל המחלקות באותם מקצועות שהם לא יכולים להתקבל בכוחות עצמם על-פי אבחון שונה.
<ענת כגן: המל"ג העלה פה שלושה חסמים שאני לא שמעתי איך הולכים להתמודד איתם: האחד זה המחסום של הבחינה הפסיכומטרית, השני זה אחוז יוצאי אתיופיה שלומדים היום באקדמיה בכלל, ומתוכם כמה לומדים באוניברסיטאות, ואיך מגדילים את זה וכמה מגדילים.
<ענת כגן: הבנו שבשבוע שעבר הוצג שעד שנת 2022 הולכים להגדיל את זה ל-2%.
<ענת כגן: המחסום השלישי זה באמת איך מגדילים את מספר הסטודנטים שמתקבלים למקצועות שאינם החינוך ומדעי החברה וכו', אלא מקצועות אחרים שאליהם אנחנו משבצים, ואחוז הסטודנטים יוצאי אתיופיה הוא מאוד קטן.
<ענת כגן: אלה שלושת המחסומים הבעייתיים, ולא שמענו - - -
<פוריה קלעי: גם בחינוך יש בעיה.
<ענת כגן: כן, בהחלט.
<ענת כגן: אבל לא שמענו שום דבר בנוגע לזה.
אברהם נגוסה: עדי יונס ממרכז האקדמי לב, בבקשה בקיצור.
<עדי יונס: תודה רבה.
<עדי יונס: רק לשאול שאלה את המל"ג.
<עדי יונס: מבחינת התוכנית עצמה, תכל'ס מה יתנו בעזרה באקדמיה?
<עדי יונס: אצלנו יש תוכנית שהיא קרוב לעשרים שנה שהיא פועלת, ופועלת בתחום ההנדסה.
<עדי יונס: יש לנו בוגרי שעובדים בכל התחומים, ברוך השם.
<עדי יונס: השאלה - תכל'ס כרגע העזרה תהיה במעונות, בשיעורי עזר?
<עדי יונס: כי השנה היה אמור לפעול, כך הובטח לנו.
<עדי יונס: בסמסטר ב' היה אמור לפעול וזה נדחה לשנה הבאה.
אברהם נגוסה: היא תענה ביחד.
אברהם נגוסה: לפני המל"ג אני רוצה לתת כמה מילים לנציגת משרד ראש הממשלה קסאיי שמרכזת את צוות הפיקוח, יישום החלטת ועדת השרים – כל התוכניות.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: אני אדייק.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: אני מנהלת תחום תוכניות במטה היישום כשטלל היא מנהלת המטה.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: רציתי להגיד רק כמה דברים קצרים בהקשר למה שהיה פה.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: קודם כל, נושא הנגשת ההשכלה הגבוהה באמצעות המל"ג עדיין לא קיבל מעמד של החלטת ממשלה, אבל אנחנו נערכים לקראת זה.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: אני חברה שותפה בוועדה שמתקיימת.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: נעשית עבודה מאוד אינטנסיבית ויסודית.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: יכול להיות שאנחנו לא רואים כרגע את הפירות כרגע, אבל באמת הכוונה היא שהתוצאות שלנו יתממשו עד סוף התוכנית שזה עוד ארבע שנים.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: מבחינת התיאום הבין-משרדי - אנחנו במטה היישום, שזה אני בעצם, לקחתי את זה כמשימה אישית שלי ליצור איזושהי תיאום.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: לאור השדה שהוא יחסית רחב בנושא של השכלה גבוהה בהקשר ספציפי ליוצאי אתיופיה שזה תיאום בין משרדים שתומכים בעמותות וארגונים שנותנים מאוד דגש, כמובן עבודה מאוד טובה, אנחנו יוצרים איזשהו שיתוף פעולה ועבודת מעקב ותיאום כדי שאנחנו נגיע בסופו של יום לעבודה בהקשר של השכלה גבוהה שהיא מתואמת.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: אם יש איזושהי כפל ביצוע או איזשהו כפל סיוע כמו שנעשה בהקשר של משרד המדע, נניח, אז כבר הבאנו את זה.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: יצרנו איזושהי ישיבה כדי שכולם יהיו מודעים לזה ונוכל לעשות הפנייה של המשאבים בהתאם לצורך ובהתאם גם לביקוש שנעשה גם בשטח.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: אני כן רוצה לציין שמבחינת תעסוקה, לא דיברנו על זה, אבל כן כבר התחלנו להיערך.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: יש לנו צוות שיש נציגים של משרד התעסוקה.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: לא מיסדנו את הפורום הזה, אבל הוא קיים.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: זה בעצם יציאה מהאקדמיה לתעסוקה הולמת, כישורים.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: זה נעשה, ואני מאוד מקווה שבוועדה הבאה כבר נוכל להציג איזשהם נתונים שקשורים ליציאה מהשכלה גבוהה ותיאום לתעסוקה הולמת.
אברהם נגוסה: כן, בוועדה הבאה.
אברהם נגוסה: נציגת מל"ג, סיכום שלך לשאלות שעלו בקיצור.
<עדי יונס: אדוני היושב-ראש, אני אשמח אם תהיה גם התייחסות, אם אפשר, לשאלה שלי לגבי המורים.
<יעל סימן טוב: כמו שאמרתי בתחילת דבריי, ועדת ההיגוי שפועלת בנושא הזה מבצעת עבודה באמת מאוד מאוד יסודית.
<יעל סימן טוב: אני יודעת שיש רצון לשמוע החלטות סופיות ולקבל תוכניות מוגדרות עד הפרט האחרון.
<יעל סימן טוב: אנחנו עוד לא שם.
<יעל סימן טוב: אני חושבת שזה לטובה כי הכוונה היא לדייק את התוכניות כמה שאפשר לפני שמוציאים אותן, ולא העיקר למהר ולהוציא ולהגיד: הנה, עשינו, אלא באמת לנסות לדייק תוכניות עד כמה שניתן בהתאמה לחסמים שנמצאים ושעדיין אנחנו ממשיכים גם כן לבחון אותם.
אברהם נגוסה: האם את יכולה לתת לנו לוח זמנים מתי אתם תתחילו?
אברהם נגוסה: באמת כבר שנה דיברנו.
<יעל סימן טוב: אנחנו נערכים לכך שלקראת שנת הלימודים תשע"ח אנחנו נצא עם קול קורא למוסדות להשכלה גבוהה שבתקצוב ות"ת עם מספר עקרונות כבר של התוכנית.
<רוני מוהר מגדן: זאת אומרת, שזה לא למימוש ל - - - <יעל סימן טוב:> זאת אומרת, התוכנית תתחיל בתשע"ח במוסדות להשכלה גבוהה – כן.
<רוני מוהר מגדן: לגבי כל מיני נושאים שעלו כאן – כמובן נשמח מאוד לשיתוף פעולה עם משרד החינוך.
<רוני מוהר מגדן: יש פרויקטים משותפים שבהחלט נרצה לקדם יחד וצריך לבחון כל נושא לגופו.
<רוני מוהר מגדן: אל תברחי לי, אשמח שנדבר.
<רוני מוהר מגדן: לגבי מכינות במכללות לחינוך שבתקצוב משרד החינוך – גם הם מקבלים מעטפת ליוצאי אתיופיה.
<רוני מוהר מגדן: האגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך מתקצב את זה וכבר הפניתי אותה לגברת מגי קורן מהאגף לחינוך מבוגרים.
<קריאה: אבל זה לא הכשרה.
<יעל סימן טוב: אני מדברת על מכינות קדם אקדמיות.
<יעל סימן טוב: שיתוף פעולה בין המשרדים – אמרתי, ואומר שוב, שותפים לוועדת ההיגוי שלנו נציגי משרד ראש הממשלה, נציגי מינהל הסטודנטים ממשרד הקליטה, נציגי משרד האוצר, התאחדות הסטודנטים.
<יעל סימן טוב: אנחנו כמובן לא יכולים לפתוח את ועדת ההיגוי לכל משרדי הממשלה האפשריים כי אנחנו רוצים שהיא תהיה אפקטיבית ותפעל ולא תהיה גדולה מדי ולא תצליח להתקדם.
<יעל סימן טוב: אבל אנחנו כמובן - - -
אברהם נגוסה: שר החינוך לא כועס ש - - -, בכל זאת הוא - - -
<יעל סימן טוב: לא, לא.
<יעל סימן טוב: עם משרד החינוך אנחנו בפירוש, בפירוש, נפעל לפגישה בהקדם האפשרי כי חשוב לנו לשתף פעולה.
<יעל סימן טוב: גם יש לנו תוכניות שמיועדות לשיתוף פעולה עם משרד החינוך.
<יעל סימן טוב: כמובן גם עם משרד המדע נשמח להיות בקשר.
<יעל סימן טוב: לצערנו, אתם הצגתם תוכנית בלי לעדכן אותנו.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: לא, כבר קיים קשר.
<יעל סימן טוב: לשמחתנו, יש את קסאיי שיצרה את הסנכרון.
<קריאה: מטה היישום מקיים ועדה בין-משרדית כשאנחנו דנים בכל התוכניות.
<קריאה: נציגי המל"ג יושבים בוועדה, וכך אפשר גם - - -
אברהם נגוסה: יש לך דקה, אפילו פחות.
<דוד דסטאו מסאלה: שלום לנכבדים.
<דוד דסטאו מסאלה: שמי דוד דסטאו מסאלה ואני מביע דעה משלי.
<דוד דסטאו מסאלה: אני לא קשור לאף אחד מהיושבים פה.
<דוד דסטאו מסאלה: כל מה שאני אגיד בחמישים שניות נוגד כל מה שנאמר פה.
<דוד דסטאו מסאלה: אני כבר שנים רבות פה מנסה להשתלב בשוק העבודה באקדמיה.
<דוד דסטאו מסאלה: עשיתי מאמצים רבים כדי להשתלב ולהצליח בלימודים.
<דוד דסטאו מסאלה: ברוך השם, הצלחתי.
<דוד דסטאו מסאלה: אבל כאשר אני מגיע להתקבל במשרד החינוך, אפשר לראות שהמייל שלי מלא מלא במיילים אבל שום מענה לשום כניסה.
<דוד דסטאו מסאלה: לא נותנים לי להיכנס לשוק העבודה כמורה.
<קסאיי דמוזה פרנזמן: מה למדת?
<דוד דסטאו מסאלה: למדתי חינוך וסיימתי בהצטיינות אפילו את הלימודים.
<דוד דסטאו מסאלה: פניתי לכל הבכירים של משרד החינוך: כן, כן, נחזור אליך.
<דוד דסטאו מסאלה: מזמנים אותי לריאיון, אבל תכל'ס, בשורה התחתונה, אני בחוץ.
<דוד דסטאו מסאלה: דבר שני, לפני כשנה זרקו אותי מאוניברסיטת אריאל כי אני הפגנתי - - -
אברהם נגוסה: אתה רוצה להיות מורה?
<דוד דסטאו מסאלה: אני רוצה להיות מורה, אבל - - -
אברהם נגוסה: בוא נקצר את העניין.
אברהם נגוסה: הנה הגברת הזו מחפשת 50.
<דוד דסטאו מסאלה: הייתי אצלך לפני שנה וחצי במשרד החינוך.
<דוד דסטאו מסאלה: החלפנו מיילים, שלחתי מיילים עם קורות חיים - נחזור - - -
אברהם נגוסה: היית אצלה?
<דוד דסטאו מסאלה: כן.
<דוד דסטאו מסאלה: נפגשנו במשרד החינוך, אבל תכל'ס אין כלום.
אברהם נגוסה: אני בטוח שהיום זה יהיה בסדר.
<קריאה: אתה אופטימי מדי.
אברהם נגוסה: בוא, תיפגש איתה.
<קריאה: מה המקצוע שלמדת?
<דוד דסטאו מסאלה: למדתי יסודי.
<דוד דסטאו מסאלה: יש לי תעודת הוראה וגם תואר ראשון.
<קריאה: הוא לא היחיד.
אברהם נגוסה: אני מבקש שתיפגשו אחרי הדיון ותעדכן אותנו.
<גלעד מהרט: כבוד היושב-ראש, ברשותך אפשר להגיד מילה?
אברהם נגוסה: בסדר, אני אותן לך חצי דקה.
<גלעד מהרט: אני רוצה לחזק את הבחור הזה, אני ברמת השטח.
<גלעד מהרט: קוראים לי גלעד מהרט ואני עוסק בעריכת דין.
<גלעד מהרט: ברוך השם שנתנו לנו כמה שערים, ובהחלט שזה מגיע לכל המכללות ולכל האוניברסיטאות.
<גלעד מהרט: אין שום ספק שהשכלה גבוהה זה המפתח להשכלה.
<גלעד מהרט: אבל מעבר להצלחה להשכלה גבוהה אנחנו מדברים על אחוז ההשתלבות של הקהילה בתחום ההשכלה הגבוהה וזה מוריד את המוטיבציה של אלה שבאים ורואים את הבוגרים שלא משתלבים ולא מצליחים להשתלב בשוק העבודה.
<גלעד מהרט: אני יודע ברמת השטח שגננות עם תעודת פלוס הוראה שהולכות ומתחננות במשרד החינוך ומטרטרות אותם, ואפילו לא שואלים, אפילו מנתקים להם את הטלפון.
<גלעד מהרט: איך זה משתלב פה עם ההצהרות שאנחנו באים ואומרים שרוצים ל- - -?
<גלעד מהרט: זה חומר למחשבה.
אברהם נגוסה: אנחנו נקיים דיון בנושא הזה של העברה מאקדמיה לתעסוקה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתעני לו בקיצור.
אברהם נגוסה: לאחר מכן נסכם את הדיון.
<אורנה שץ אופנהיימר: אוקי, אענה בקיצור.
<אורנה שץ אופנהיימר: ברמה כללית יש בעיה של איסוף נתונים כי אנחנו לא יכולים לזהות.
<אורנה שץ אופנהיימר: אין לנו זיהוי של בני הקהילה האתיופית מסיבות טובות - כי אנחנו לא רוצים לעשות משהו מבדל, איזה הבדלה.
<אורנה שץ אופנהיימר: יחד עם זה, יש לנו כן איזשהן נתונים לא לגמרי מוגדרים שמה שאמרת זה נושא שדורש הרבה עבודה, וזה נכון.
<אורנה שץ אופנהיימר: אנחנו נתפנה לזה ונעבוד גם על זה.
<אורנה שץ אופנהיימר: חשוב שבני הקהילה יהיו במיין-סטרים ולא מורה באולפן, ולא בחינוך הבלתי פורמלי בלבד.
<עדי יונס: מה לגבי הכשרה?
<עדי יונס: מה האחוזים של בלתי פורמלי לעומת פורמלי?
<עדי יונס: זה כרגע סטודנטים שנמצאים עכשיו בהכשרה.
<אורנה שץ אופנהיימר: אין לי נתונים מדויקים.
<אורנה שץ אופנהיימר: גם חשוב לדבר על זה גם בהשוואה לאוכלוסייה הכללית כמו שיעל עשתה פה.
<אורנה שץ אופנהיימר: אבל גם באוכלוסייה הכללית אנחנו יודעים ש-70% מהמסיימים נכנסים לתעסוקה, לא כולם.
<עדי יונס: אדוני, אם מותר לי רק במילה, הנתונים והטענות שאני מעלה לא באים סתם מהאוויר.
<עדי יונס: יש לך שתי דוגמאות שאני מדבר עליהן פה בחדר הזה.
<עדי יונס: מה שמדווח לא תואם את המציאות.
אברהם נגוסה: אנחנו הולכים לקיים את הדיון ואני בטוח שבדיון הבא אנחנו נקצה גם יותר זמן.
אברהם נגוסה: כמו שאמרתי, היום הוא היום שמציינים את זה והזמן שקבענו לכל דיון לכל שעה.
אברהם נגוסה: יש עוד קבוצה שמחכה בחוץ ואני צריך להתחשב גם בקבוצה הזו.
אברהם נגוסה: כל האנשים שפנו וציינו מקרים פרטיים, אני אשמח מאוד אם באמת תפנו אלינו.
אברהם נגוסה: אנחנו גם נעקוב אחרי העניין שלהם.
אברהם נגוסה: לסיכום, אני מקווה שהמל"ג יוכל להציג בפנינו בישיבה הבאה צעדים יותר מעשיים בנושא.
אברהם נגוסה: כרגע קיבלנו כיוון, תוכנית תיאורטית, אבל אנחנו רוצים לקבל מכם באמת לוח זמנים, כמה, מתי – יותר צעדים.
אברהם נגוסה: דבר שני, הוועדה קוראת לכל המשרדים והגופים לפעול בשיתוף פעולה בהובלה או בתכלול של משרד ראש הממשלה, כדי לשפר את השילוב המיטבי של יוצאי אתיופיה במוסדות להשכלה גבוהה.
אברהם נגוסה: אני מקדם בברכה את האנשים שהצטרפו.
אברהם נגוסה: אני חושב שאנשים שפנו אלינו וביקשו שנקיים את הדיון צריכים להגיע קודם.
אברהם נגוסה: אבל זה לא קרה, אבל אנחנו נתחיל את הדיון, ונגיד להם בדיוק מה הנושא.
אברהם נגוסה: אנחנו פרסמנו את הנושא.
אברהם נגוסה: יש צעירים, עולי תימן, שפנו אלינו ואמרו שהם מרגישים מקופחים.
אברהם נגוסה: הם מרגישים שהם לא מקבלים את הזכויות שלהם כעולים חדשים כמו עולים אחרים כמו עולי אתיופיה.
אברהם נגוסה: אנחנו אמרנו, בואו נשמע מה בדיוק ובאלו נושאים, ונזמין את משרדי הממשלה ונדון על הנושאים שהם רוצים להציג לנו.
אברהם נגוסה: אבל הם היו צריכים להציג לנו לפני הישיבה, והם לא הגיעו כי הם תקועים בכניסה כמו שהם אומרים.
אברהם נגוסה: כשהם יגיעו הם יציגו לנו יותר.
אברהם נגוסה: אבל הנושא בגדול הוא הבקשה להשוות את הזכויות של העולים החדשים מתימן כדי שיהיו כמו של העולים החדשים מאתיופיה.
אברהם נגוסה: בדיון הקודם השתתפו אנשי משרד הקליטה, והייתה החלטה להשוות את התנאים של העולים החדשים מתימן לתנאי העולים של יוצאי אתיופיה או עולי אתיופיה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע כי אם מיישמים את ההחלטה הזאת מאין מגיעה התחושה של הקיפוח?
אברהם נגוסה: על זה אנחנו רוצים לדון.
אברהם נגוסה: אני רוצה לפנות לנציג משרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: נמצא פה נציג משרד הקליטה?
<דוריס קריאף: כן.
אברהם נגוסה: אז כשהם יבואו הם ירחיבו ויוסיפו ונחזור אלייך.
אברהם נגוסה: בהמשך לדיון הקודם אנחנו רוצים לדעת מה קורה בשטח.
<דוריס קריאף: קודם כול בנושא של השוואת זכויות תקופת הזכאות לעולי תימן הושוותה לתקופת הזכאות של עולי אתיופיה, כלומר הם כן הוחרגו בתקופת הזכאות לסיוע בתעסוקה.
<דוריס קריאף: לעולים זה 10 שנים, ולעולי אתיופיה ולעולי תימן זה 15 שנים.
<דוריס קריאף: סיוע מנהל הסטודנטים – אם שאר האוכלוסייה של העולים יכולה להתחיל ללמוד תוך שלוש שנים מתאריך העלייה, הם יכולים להתחיל ללמוד תוך 15 שנים מתאריך העלייה.
<דוריס קריאף: לכן הזכויות כן הורחבו וגם תקופת הזכאות.
<דוריס קריאף: ממה שאני מבינה השוואת הזכויות שהם רוצים זה לעניין שנשווה את זכויות ילידי הארץ לעולי אתיופיה.
<דוריס קריאף: זה לא מנדט שלי, כמובן.
<דוריס קריאף: זה מנדט של הממשלה.
<דוריס קריאף: יש לזה השלכות תקציב.
<דוריס קריאף: בזה אין לי בשורות.
<דוריס קריאף: אבל בכל שאר התנאים מבחינת תקופת הזכאות הם הושוו.
אברהם נגוסה: כלומר את אומרת שמה שהחלטנו בדיון הקודם בוועדה אתם מיישמים.
<דוריס קריאף: הושוו תקופות הזכאות.
אברהם נגוסה: הגדלתם את הזכויות שלהם ל-15 כמו יוצאי אתיופיה.
<דוריס קריאף: נכון.
אברהם נגוסה: הייתה גם פנייה בעניין של מרכז הקליטה שליוצאי אתיופיה יש משכנתה מוגדלת שהם מקבלים, לרכישת הדירה וגם לסיוע בדירה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת, כמנהל מרכז קליטה, איך אתה יכול לשתף אותנו בעניין עולים מתימן – האם הם מקבלים אותן זכויות כאשר הם עוברים ממרכז קליטה לדיור קבע.
<מוריס כהן: אני מנהל מרכז קליטה "יעלים" בבאר-שבע.
<מוריס כהן: אני מציין שאני לא מטפל בעולי אתיופיה, אבל יש לי משפחות מתימן.
<מוריס כהן: אני לא בקי במה שמקבלים עולי אתיופיה.
<מוריס כהן: אני לא יודע.
<מוריס כהן: מה שכן, בנושא המשכנתאות יש אותם התנאים.
אברהם נגוסה: אולי נדע אם תגיד לנו מה התנאים שעולי תימן מקבלים עכשיו.
<מוריס כהן: אני מציע שהעובדת הסוציאלית אריאלה, תאמר.
<אריאלה שמעוני: אני יכולה להגיד בוודאות שהזכויות לרכישת דירה הן תת-זכויות במענק המיוחד שעולי תימן מקבלים - - - עולי אתיופיה.
<אריאלה שמעוני: אבל, כמובן, את הסכומים משרד הבינוי והשיכון מאשר פר-נפש וכל בן משפחה.
<אריאלה שמעוני: זה לא דבר שאני יכולה להגיד.
<אריאלה שמעוני: זה טבלאות שיש למשרד הבינוי והשיכון.
אברהם נגוסה: יש כאן נציג משרד הבינוי והשיכון.
אברהם נגוסה: אתי חבר הכנסת יואל רזבוזוב.
יואל רזבוזוב: אנחנו רוצים לשמוע איפה הבעיות.
יואל רזבוזוב: עוד לא הגיעו הנציגים.
אברהם נגוסה: אנחנו נחכה להם, ובינתיים נשמע ממשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: בבקשה, נציגת משרד הבינוי והשיכון.
<ליאת גואלי הרוש: אנחנו לא קובעים את הזכאות.
<ליאת גואלי הרוש: אנחנו עובדים בשיתוף משרד הקליטה ובסך הכול מבצעים ונותנים את המשכנתאות.
<ליאת גואלי הרוש: מי שמאשר את הזכאות ואת כל התהליך זה משרד הקליטה.
<עמי כפרי: סליחה על האיחור.
<עמי כפרי: הייתה תקלה.
אברהם נגוסה: תיכנסו.
אברהם נגוסה: אנחנו התחלנו את הדיון.
אברהם נגוסה: לפי מה שאמרתם לנו, אנחנו הצגנו את הנושא.
אברהם נגוסה: אבל את הבעיות אתם צריכים להציג.
אברהם נגוסה: הצגנו את הדברים בגדול, ואז שמענו כמה נציגי משרדי ממשלה.
אברהם נגוסה: אבל תציגו לנו בתמצית את הבעיות, ואם צריך המשרדים יחזרו על זה ויתייחסו לנושא.
<עמי כפרי: שלום לכולם.
<עמי כפרי: אני הייתי שמח לדעת מי נמצא פה מהנציגים, אם תוכל להציג לי אותם כדי שאדע על מה מדובר.
<דנה גורדון שושני: אני אתן לך רשימת משתתפים.
<עמי כפרי: תודה.
<עמי כפרי: שלום, שוב סליחה על האיחור.
<עמי כפרי: אנחנו נציגים של צעירים עולי תימן.
אברהם נגוסה: מאיזו שנה?
<מוריס כהן: אם תוכל להגדיר מה זה "צעירים".
<עמי כפרי: בשנת 90' עלו לארץ עולים מתימן, ואנחנו ביניהם.
<עמי כפרי: כ-1,000 איש.
<עמי כפרי: אני עליתי בגיל 12-11.
<עמי כפרי: העולים התפזרו ברחבי הארץ; בהתחלה בקריית-גת ולאחר מכן בבאר-שבע, באשקלון, בגדרה, ברחובות.
<עמי כפרי: רובם הגדול נמצא בעיר רחובות.
<עמי כפרי: כשהגענו לארץ שוכנו עם רוב העולים במרכז קליטה ברחובות.
<עמי כפרי: אני אספר עלי בקצרה, וזה ישקף לכם את ההזנחה ואת ההתעלמות המוחלטת מהעלייה שהגיעה מתימן בשנות ה-90' – ואני מצטער שאני מתבטא ככה.
<עמי כפרי: בסופו של דבר נשלחנו רוב הילדים של העלייה הזאת.
<עמי כפרי: ההורים שלנו הגיעו תמימים יחסית בגיל מאוד מבוגר בלי שום ידע תרבותי ובלי שפה ומקצוע.
<עמי כפרי: אתם יודעים איך זה בתור מהגרים.
<עמי כפרי: אני בטוח שחלק מהיושבים פה גם עלו לארץ.
<עמי כפרי: לא הייתה לנו הכוונה.
<עמי כפרי: באו מכל מיני מוסדות חרדיים.
<עמי כפרי: מכיוון שלהורים שלנו לא היה שום ידע מה לעשות ואיך לכוון אותנו, רוב הילדים נלקחו לפנימיות חרדיות – יותר נכון, לישיבות חרדיות.
<עמי כפרי: אני עליתי בגיל 11 בערך, ועד גיל 18 הייתי בישיבה חרדית.
<עמי כפרי: לא רכשנו מקצועות ושום דבר ממה שצריך.
<עמי כפרי: אני בא בטרוניות למדינה כי אף אחד לא התייחס לעלייה הזאת.
<עמי כפרי: לא באו ואמרו, חבר'ה, בואו ניקח אתכם על כתפינו.
<עמי כפרי: אתם עולים, קשה לכם כמו כל העליות.
<עמי כפרי: עד עכשיו לא שאלנו את השאלה, איפה הייתם עד עכשיו, מכיוון שהיו הרבה שכביכול ייצגו אותנו ואת העולים מתימן של שנות ה-90.
<עמי כפרי: בכלל, גם הרבה אנשים לא יודעים שהייתה עלייה של עולים מתימן בשנות ה-90.
<עמי כפרי: כשקבעתי את הישיבה הזאת עם דנה היינו בדו-שיח של שעה בערך כי היא לא הבינה על מה אני מדבר עד שהסברתי לה שהייתה עלייה מתימן בשנות ה-90.
<עמי כפרי: אנשים עלו גם בשנות ה-90 ולא רק בשנת 49' ולא בשנת תרמ"ב ולא שנים אחורה.
יואל רזבוזוב: מה זה "נשלחתם", כיוונו אתכם?
יואל רזבוזוב: המדינה שלחה אתכם או שמשכו אתכם?
<עמי כפרי: משכו אותנו, פשוטו כמשמעו.
<עמי כפרי: ולמה משכו אותנו?
<עמי כפרי: כי לא היה הצד השני של המדינה שיבוא וימשוך אותנו, יחבק אותנו ויעזור לנו להשתלב במדינה.
יואל רזבוזוב: כולנו עולים.
יואל רזבוזוב: גם אני עליתי, ובכיתה ו' הייתי בבית ספר דתי.
יואל רזבוזוב: לא חשבתי, ובכיתה ו' הבנתי שזה לא בשבילי ועברתי לבית ספר אחר.
<עמי כפרי: כידוע לך, תימן זה לא אמריקה ולא אירופה, זאת מדינה מאוד נחשלת, והתרבות והתמימות שדובר בהן בשנות העלייה הראשונות תקפות גם לעלייה שלנו.
<עמי כפרי: ההורים שלי ממש תמימים ולא ידעו שום דבר מימינם ומשמאלם, נזרקו לארץ חדשה.
<עמי כפרי: לא הכירו שום דבר בתרבות ולא כל שכן לכוון את הילד ללמוד במקומות ראויים שבהם הוא יכול להתקדם ולעלות קדימה ולתרום למדינה מבחינה חברתית וכלכלית בעתיד.
<עמי כפרי: כי כידוע לך זה מאוד משליך על העתיד שלנו.
יואל רזבוזוב: מסכימים.
אברהם נגוסה: הבנו בגדול את העניין, אז אני מבקש שתתמקד בבעיות הקיימות.
אברהם נגוסה: אתה מדבר על העלייה של שנות ה-90.
אברהם נגוסה: מה הזכויות שאתם לא מקבלים כרגע?
יואל רזבוזוב: מה אתם מבקשים?
אברהם נגוסה: פשוט הזמן שלנו קצר.
<עמי כפרי: בזמנו ההורים שלנו קיבלו סל קליטה כמו כל העולים שעלו ותו-לא.
<עמי כפרי: כלומר אתה שאלת איזה זכויות אנחנו דורשים?
<עמי כפרי: אנחנו לא קיבלנו שום זכויות – לא בהשכלה, לא בדיור, לא בחינוך – בשום דבר.
<עמי כפרי: מאז שעלינו – 25 שנה ועד היום – התעלמו מאתנו התעלמות מוחלטת.
<עמי כפרי: זה גם באשמתנו באיזשהו מקום כי היו, לצערי, הרבה שבאו וייצגו את העולים מתימן, ופה בכנסת בסופו של דבר לא עמלו לאינטרסים האישיים שלנו ולקידום שלנו בתור עולי תימן.
יואל רזבוזוב: אבל תגדיר מה אתם רוצים עכשיו בדיוק.
<עמי כפרי: אוקיי.
<עמי כפרי: אני רק מסביר - -
יואל רזבוזוב: אין לנו הרבה זמן להכנות.
<עמי כפרי: בתחום השכלה – לא קיבלנו שום דבר שיכוון אותנו להשכלה ולבגרויות.
<עמי כפרי: אני היום בן 33 ואין לי כלום.
<עמי כפרי: אני עובד בעבודה מאוד קשה.
<עמי כפרי: אותו דבר גם החבר'ה פה – לא נתנו להם לרכוש השכלה אפילו של 12 שנות לימוד.
<עמי כפרי: אני, אגב, התגייסתי, והרוב פה התגייסו ליחידות קרביות ואפילו מובחרות, אבל אפילו 12 שנות לימוד אין לנו.
<עמי כפרי: למה?
<עמי כפרי: כי עד גיל 18 היינו בישיבות חרדיות ולא קיבלנו שום דבר ממשרד העלייה והקליטה שהייתה עליו אחריות מאוד גדולה לקלוט אותנו כמו שאר העליות.
<עמי כפרי: אמרתי לך – רוב האנשים לא מודעים לכך שיש עלייה מתימן בשנות ה-90.
<עמי כפרי: אז אנחנו דורשים בתחום ההשכלה, בתחום החינוך, בתחום הדיור.
<עמי כפרי: כמו שיש עליות מסוימות שבהקבלה אלינו הגיעו ממדינה נחשלת – ואנחנו איתם ושמחים בשבילם והכול – אנחנו רוצים שייתנו לנו את מה שמגיע לנו בתור עולים חדשים.
<עמי כפרי: זה הכול.
<עזרא סולימן: אנו מהעלייה התימנית האחרונה.
<עזרא סולימן: נתקלנו בהמון קשיים כמו כל עלייה ובנושא הכלכלי באופן בולט במיוחד.
<עזרא סולימן: הנטל הכלכלי עבור כל אחד קשה בכלל, ולעולים החדשים בפרט.
<עזרא סולימן: כל עלייה נהנתה מסבסוד, עזרה, סיוע, ואלה רק מקצת הדוגמות שאביא כאן:
<עזרא סולימן: רכישת ספרי לימוד בבתי-הספר, רכישת ציוד לבתי הספר – קלמרים, עפרונות וכל הציוד המתכלה; מימון סל תרבות: הצגות וטיולים שנתיים; כל פעילות שמצריכה הוצאה כספית מההורים: צהרונים, קייטנות, שיעורי העשרה, שיעורי עזר; סטודנטים – מימון של שכר לימוד בגובה 100%, מלגות שונות, מלגות קיום מ-600 שקלים בחודש ועד 5,400 שקל; סיוע בהלוואות ומענקים, סיוע במענקים לאנשים במצוקה כלכלית ונפשית, פיתוח פרויקטים תעסוקתיים וחינוכיים, סיוע ועזרה לנשים בתהליך הקמת מעון יום לבני הקהילה, תכנית חומש המתבססת על סיוע בחינוך, רווחה, תעסוקה, שיכון וקליטה.
<עזרא סולימן: ההקצאה הכספית של הממשלה היא 675 מיליון שקל, מתוכם 250 מיליון מיועדים לפתרונות הדיור וכ-150 מיליון יועדו למשכנתאות ולא יושמו; סיוע בפתיחת עסק: על-ידי הלוואה של 150 אלף שקל ללא ריבית והצמדה; סיוע ברכישת דירה על לגובה של 600 אלף שקל כשב-10 השנים הראשונות אין ריבית, וב-15 השנה האחרונות לתשלום משלמים ריבית של 2%.
יואל רזבוזוב: מה אתה קורא בדיוק?
<דנה גורדון שושני: מה בדיוק אתה מציג?
אברהם נגוסה: מה שהוא מבקש.
יואל רזבוזוב: מה שאתם מבקשים?
<עזרא סולימן: אנחנו עושים השוואת זכויות בין אתיופיה ובין שאר עדות - -
<עמי כפרי: אני אסביר שוב – אין כאן עניין של - -
יואל רזבוזוב: המספרים שאתה אומר – יש לך פה כמויות - -
<עמי כפרי: הוא מדבר מבחינה פרטנית.
<עמי כפרי: אני לא חושב שזה נכון כרגע להיכנס לעניין מבחינה פרטנית כי בטח יהיו עוד ועדות ועוד דברים.
<עמי כפרי: חשוב לי לדעת אם הגיע נציג מעיריית רחובות.
<עמי כפרי: יש מישהו פה?
אברהם נגוסה: הוא עושה השוואה בין מה שעולי אתיופיה מקבלים ומבקש שזה יהיה ככה.
<עזרא סולימן: אני חושב שגם לנו מגיע.
אברהם נגוסה: אין ספק.
אברהם נגוסה: אנחנו דיברנו קודם שכבר יש החלטה.
אברהם נגוסה: רק את הנתונים לא הבנו.
אברהם נגוסה: זה מה שאתם מבקשים?
<עזרא סולימן: אנחנו מבקשים השוואת זכויות.
<עזרא סולימן: כמו שיש זכויות לכל עדה שעשתה עלייה בשנים האחרונות אז גם לנו.
<עמי כפרי: חבר'ה, בואו לא נשכח שגם אנחנו עלינו.
<עמי כפרי: אמנם אתם לא מודעים לזה - -
אברהם נגוסה: אין ויכוח.
<עמי כפרי: אנחנו בעד יהודי אתיופיה.
<עמי כפרי: בסופו של דבר אין הרבה הבדלים תרבותיים בינינו לבין אחינו האתיופים.
<עמי כפרי: דרך אגב, גדלתי באותו בניין במרכז הקליטה עם אתיופים, ויש לי הרבה חברים אתיופים.
<עזרא סולימן: אנחנו חיים איתם יחד.
<עמי כפרי: שלא תבינו, אין פה חס ושלום כוונה להגיד, למה הם קיבלו, ואנחנו לא.
אברהם נגוסה: מחפשים אותי דחוף בטלפון, אז חברת הכנסת קסניה סבטלובה תחליף אותי.
<עמי כפרי: אתה תחזור?
קסניה סבטלובה: בבקשה, תמשיך.
<עמי כפרי: אז כמו שאמרתי מה שאנחנו באים לדרוש כאן זה זכויות כמו שמגיע לכל העולים שעלו באותן שנים כמונו.
<עמי כפרי: אנחנו לא שונים.
<עמי כפרי: לא באנו מאמריקה, לא באנו מאירופה.
<עמי כפרי: כמו שהזכיר חבר שלנו שהוא הגיע מרוסיה, אני אזכיר לו שאנחנו לא באנו ממדינה מפותחת ומשכילה.
<עמי כפרי: ההורים שלנו הגיעו לכאן תמימים בלי השכלה או אקדמיה.
<עמי כפרי: במשך כל השנים באו אנשים שכביכול ייצגו אותנו ולא השיגו שום דבר שנוגע לאינטרסים האישיים שלנו ולהתקדמות שלנו מבחינה חברתית ומבחינת השכלה והשתלבות בחברה הישראלית מכיוון שהם דאגו לאינטרסים האישיים שלהם.
<עמי כפרי: כרגע אנחנו בתור גוף ייצוגי היחיד שמייצג את העולים של שנות ה-90 בתימן אנחנו באים לדרוש את הזכויות שלנו.
<עמי כפרי: תודה רבה.
קסניה סבטלובה: תודה רבה לך על הדברים האלה.
קסניה סבטלובה: אני רק אוסיף מטעמי – שמי חברת הכנסת קסניה סבטלובה, ואני יושבת-ראש שדולה לשימור וטיפוח של מורשת ותרבות של יהדות ארצות ערב ואיסלאם.
קסניה סבטלובה: העלייה מתימן גם של שנות ה-50 וגם של שנות ה-90 – ואני גם יודעת שיש אנשים ספורים שעדיין נמצאים שם, ואנחנו מתפללים לכך שיצטרפו אלינו.
קסניה סבטלובה: זאת עלייה יקרה.
קסניה סבטלובה: מה שמניתם עכשיו על פגיעה ואפליה בזכויות לא ייתכן במדינה ששואפת לשוויון.
קסניה סבטלובה: אם אנחנו מעבירים את היום הזה בסימן של שוויון אז כמובן מן הצדק לדבר על כך.
קסניה סבטלובה: נכון שיש תנאים דומים לקהילות השונות, אבל בפועל בזכויות יש שוני גדול מאוד, ואנחנו נותנים על כך את הדעת.
קסניה סבטלובה: זאת לא הישיבה הראשונה שמתקיימת בעניין זה.