GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: אנחנו, חברי הכנסת, בודקים מול השרים את האפשרות שתהיה חקיקה בתמיכת הממשלה.
אברהם נגוסה: זה חלוקת תפקידים, ואנחנו רוצים לקבל בכתב כל משרדי הממשלה תוך חודש.
אברהם נגוסה: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
אברהם נגוסה: קבענו דיון מעקב: קליטת עולי ברזיל.
אברהם נגוסה: קיימנו דיון בעבר בנושא קליטת עולי ברזיל ודרום אמריקה, ואנחנו פנינו גם בעקבות הדיון והחלטות שקיבלנו פה בכנסת, למשרדי הממשלה הרלוונטיים, שבנוסף לנציגי המשרדים שענו והתייחסו פה, אבל העברנו ודרשנו התייחסות.
אברהם נגוסה: קיבלנו משני משרדים: משרד החינוך ומשרד הבריאות.
אברהם נגוסה: תכף אבקש ממנהלת הוועדה לקרוא כדי לשתף אתכם – מה שאנחנו יודעים, גם אתם תדעו את התגובה שלהם.
אברהם נגוסה: זה יעזור גם להתייחסות שלכם, להתייחסות שלנו, להמשיך הדיון.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים להמשיך, כי אנחנו לא מוותרים.
אברהם נגוסה: אנחנו עוקבים, ומה שנעשה, טוב שנעשה, אבל מה שלא נעשה, אנחנו ממשיכים ודורשים לעשות את זה.
אברהם נגוסה: הנושא של קליטת עלייה זה לא אופוזיציה ולא קואליציה.
אברהם נגוסה: אנחנו כולנו פה בוועדה, חברי הכנסת, ואנחנו באמת פועלים יחד, בשיתוף פעולה, כדי לקדם את העולים, שהגיעו מכל המדינות.
אברהם נגוסה: הנושא שלנו היום פה הוא רק הנושא של עולי ברזיל ודרום אמריקה.
אברהם נגוסה: בזה אנחנו מתמקדים.
אברהם נגוסה: אם יש עולים אחרים, אנחנו לא דנים בקליטת עולים אחרים – אני מראש אומר את זה.
אברהם נגוסה: הנושאים שעלו – בעיקר זה הבעיה בתחום התעסוקה, בתחום ההכרה בתעודות, אם זה בתחום הבריאות או בתחומים שונים כמו העניין של קלינאי תקשורת, יש גם פיזיותרפיסטים, תזונאים.
אברהם נגוסה: יש כל מיני מקצועות שידועות ומוכרות במדינות המוצא, אבל לא כל כך מתקבלים פה במדינת ישראל – לא מקבלים אותם בצורה גורפת.
אברהם נגוסה: לכן יש בעיה, כמו- - - מהעלייה מצרפת.
אברהם נגוסה: אני מציע, שלפני שנתחיל בהתייחסות הנציגים, נכניס אותם – מה משרדי הממשלה ענו לנו לפניות שלנו בעקבות הדיון הקודם.
אברהם נגוסה: בבקשה, מנהלת הוועדה, דנה גורדון.
<דנה גורדון שושני: שר החינוך השיב: קיבלתי בתודה את מסקנות הדיון בנושא שבנדון, ולהלן התייחסותי: א.
<דנה גורדון שושני: מערכת החינוך היא מקום המפגש הראשוני המשמעותי של העולים עם החברה הישראלית.
<דנה גורדון שושני: המשרד פרסם סטנדרטים לקליטת תלמידים עולים במערכת החינוך, ובהם הנחיות לבתי הספר, כיצד להיערך ולקלוט את התלמידים העולים ואת משפחותיהם בצורה מיטבית.
<דנה גורדון שושני: המשימה הראשונה העומדת בפני התלמידים העולים היא רכישת השפה העברית.
<דנה גורדון שושני: לכם כך המשרד מקצה תוספת של שעות ייחודיות לבתי הספר, חומרי למידה ייעודיים ותרגול גם במרשתת.
<דנה גורדון שושני: השילוב התרבותי והחברתי מהווים גם הם חלק משמעותי מתהליך הקליטה וההשתלבות של העולים.
<דנה גורדון שושני: לצוותי החינוך, התלמידים והעולים מקום משמעותי ומרכזי בהיבט זה.
<דנה גורדון שושני: לאחר שזיהינו במשרד את הגידול במספר העולים מברזיל, פתחנו בפני הרשויות את האפשרות לבקש מגשרים חינוכיים בין תרבותיים דוברי פורטוגזית, שתפקידם לסייע בעבודה עם התלמידים העולים, עם המשפחות שלו ועם צוותי בתי הספר שקלטו את התלמידים האלה.
<דנה גורדון שושני: האגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך מקיים 90 אולפנים ראשוניים ברחבי הארץ.
<דנה גורדון שושני: בנוסף לאולפנים הראשוניים מתקיימות מסגרות המשך בשעות הבוקר ולאחר הצהריים-ערב כדלקמן.
<דנה גורדון שושני: בשיתוף משרד הקליטה אנו מקיימים מכינה למקצועות רפואיים בארבעה מקומות: חיפה, תל-אביב, ירושלים ואשקלון.
<דנה גורדון שושני: המכינה הינה בת 300 שעות, ופועלת באופן אינטנסיבי, וכוללת דמי קיום ללומדים.
<דנה גורדון שושני: כיתות אלה נפתחות פעמיים עד שלוש בשנה בכל מחוז.
<דנה גורדון שושני: בנוסף, מתקיים קורס טרמינולוגיה בן 150 עד 300 שעות.
<דנה גורדון שושני: הקורסים מחולקים לפי תחומים – לפסיכולוגים, לרופאי שיניים וכן למקצועות אחרים כגון עורכי דין, נפתחים בהתאם לצורך העולה מן השטח.
<דנה גורדון שושני: כיתות המשך נפתחות גם כאולפן ערב לפי הדרישה.
<דנה גורדון שושני: נבדקה אפשרות לפתוח אולפן רפואי גם בשעות הערב, אך לא היה ביקוש ללימוד אינטנסיבי בשעות אלה.
<דנה גורדון שושני: האגף ללימוד מבוגרים ערוך לאפשרות קיום ערב לרופאים.
<דנה גורדון שושני: זה כאמור משר החינוך.
<דנה גורדון שושני: נמצאת אתנו סגנית מנהל האגף לרישוי מקצועות רפואיים, נעמה נהיר מזור.
<דנה גורדון שושני: את רוצה שאקריא את הדברים, או את רוצה לומר אותם?
<נעמה נהיר מזור: אני חושבת שהמכתב די ארוך.
אברהם נגוסה: בואו נקריא מה שכתבתם, ואז תשלימי, תוסיפי ותבהירי לנו.
אברהם נגוסה: מה שקיבלנו, נשתף.
<דנה גורדון שושני: זו תגובה להחלטות שלנו.
<דנה גורדון שושני: הטענות הספציפיות – הפיזיותרפיסטית גב' תאטן אביטל, לא פנתה למשרד הבריאות.
<דנה גורדון שושני: למר ג'וני גוטרמן, רופא השיניים, נמסר עוד בהיותו בחו"ל, כי בארץ לא מכירים בלימודי רפואת שיניים שנלמדו ארבע שנים בלבד.
<דנה גורדון שושני: הוא עצמו ציין בפנינו לאחר הישיבה, כי העביר את הבקשה באופן לא מסודר, וכי הוא מקווה שעתה, עם העברת הבקשה המסודרת, שעדיין לא הגיעה למשרדנו, יוכל לקבל את ההכרה המתבקשת.
<דנה גורדון שושני: לעניין הטענות הכלליות, קובצי הכנה לעולים במקצועות הבריאות – בהתאם לסיכום בישיבה שנערכה בין משרד הבריאות למשרד הקליטה לפני חודש – הם כתבו את זה במרס, כלומר בפברואר – משרד העלייה והקליטה יוציא מכרז לגורמים באגודות המקצועיות ובאקדמיה על-מנת להפעיל קורסים אלה.
<דנה גורדון שושני: תרגום בחינות: התרגום מתבצע גם אם יש בקשה אחת בלבד, לכל אחת מהשפות הבאות: ערבית, רוסית, צרפתית, אנגלית וספרדית, בתנאי שהוגשה עד 60 יום לפני הבחינה.
<דנה גורדון שושני: הקלות בבחינות: עולים חדשים זכאים להארכת זמן בת חצי שנה.
<דנה גורדון שושני: פטור מבחינה: לעולים שהינם רופאי שיניים מגיע פטור מבחינה, לפי התנאים הקבועים בחוק.
<דנה גורדון שושני: באשר לרוקחות, הסדרת הפטור נמצאת בהליכים מתקדמים.
<דנה גורדון שושני: עולים הדוברים שפות לא נפוצות כגון פורטוגזית: קיים קורס למושגים מקצועיים בעברית לרופאים, ובקרוב יהיה גם לבעלי מקצועות בריאות.
<דנה גורדון שושני: מגוון השפות שפורטו מעלה עונה על צורכי רוב-רובם של הנבחנים, ואין לו אח ורע בעולם.
<דנה גורדון שושני: יוזכר כי התרגום לחמש שפות אלה נקבע בהתאם לקריטריונים המתאימים.
<דנה גורדון שושני: התרגום לספרדית, צרפתית ורוסית לצורך העניין, הינו חלק מתוכנית לאומית בשיתוף משרד העלייה והקליטה.
<דנה גורדון שושני: בנוסף, ניתן להשתמש במילון במידת הצורך.
<דנה גורדון שושני: נבקש גם להזכיר כי תרגום לבחינה ממשלתית הינו מורכב, ואינו תמיד אפשרי.
<דנה גורדון שושני: לא מדובר בתרגום מילולי פשוט.
<דנה גורדון שושני: בנוסף, לשליטה מלאה בשתי השפות, כולל במינוחים מקצועיים, על המתרגם להיות גם אדם המצוי בחומר הלימודים, ומתמצא בחיבור בחינות.
<דנה גורדון שושני: השלמת לימודים: ניתן להשלימם כך שסך ההיקף והתוכן יהיה מקביל לזה שנלמד בארץ.
<דנה גורדון שושני: משרד העלייה והקליטה מוכן לדאוג לתיאום מול אוניברסיטאות ולמימון.
<דנה גורדון שושני: לסיכום, ברצוננו להדגיש שוב כי משרד הבריאות לצד משרד הקליטה, עושים רבות למען קליטת העלייה, ואנו סבורים כי משפטים כגון: משרדי הממשלה מתעללים בעולים – אינם משקפים את המציאות, נהפוך הוא.
<דנה גורדון שושני: נמשיך לעמול ולעשות למען העלייה והעולים בכלל, ולמען כלל הציבור במדינה.
אברהם נגוסה: היה לנו חשוב להשמיע אתכם, מה שקיבלנו בעקבות הפנייה שלנו, וכמובן, בהמשך לדיון פה.
אברהם נגוסה: קיבלנו החלטות למשרדים הרלוונטיים.
אברהם נגוסה: שמעתם את משרד החינוך ואת משרד הבריאות, ובהמשך נשמע גם אם יש התחדשות מאז המכתב הזה, או השלמה גם למשרדים שלא כתבו לנו.
אברהם נגוסה: אני פותח את הנושא לדיון.
<סידני שפירא: סליחה, יש הרבה מהאנשים פה, שלא מדברים עברית כל כך טוב, וגם לא שומעים מה שהיא מדברת.
<סידני שפירא: אם אפשר, מישהו שייתן לנו סיכום בפורטוגזית – זה יותר טוב.
<סידני שפירא: אני מבקש.
אברהם נגוסה: תרגום לפורטוגזית – לא חשבנו על זה בהתחלה, לפני שקראנו.
אברהם נגוסה: אם פליסיה יכולה לעזור לנו, אני מוכן לתת את המכתב, ולתרגם את זה בצורה תמציתית.
<פליסיה מועלם: קוראת את המכתבים הנ"ל בפורטוגזית.
אברהם נגוסה: אנחנו נפתח את הדיון, וחשוב מאוד שנתייחס, האם מה שהמשרדים כתבו לנו, מתקיים בשטח או לא מתקיים?
אברהם נגוסה: האם יש עוד דברים שמשרדי הממשלה לא התייחסו אליהם?
אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו רוצים במסגרת דיון המעקב.
אברהם נגוסה: המשרדים, אתם צריכים לענות לי את מה שפה נכתב ונאמר – האם זה מתקיים או לא מתקיים, ואז לא נוותר, נדרוש שוב ושוב, ונענה לכם.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה קודם כל שנציגי העולים ישתפו אותנו בכל תחום של תעסוקה.
אברהם נגוסה: הדיון הקודם התמקד יותר בתחום הבריאות, אבל גם מי שחושב שלא נגענו או דיברנו בתחומים אחרים – אפשר גם להעלות נושאים שקשורים במקצועות שונים.
אברהם נגוסה: יש לנו שעה, עד 15:30.
אברהם נגוסה: כל אחד, חשוב מאוד שידבר בקיצור, בתמצית, כדי שנספיק לתת לכל מי שרוצה, להציג ולהביע את עמדתו.
אברהם נגוסה: בבקשה, פליסיה.
<פליסיה מועלם: פליסיה מועלם, חברה בלובין הברזילאי.
<פליסיה מועלם: ראשית, אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה על כינוס המעקב בנושא עליית ברזיל.
<פליסיה מועלם: אנחנו ממש מוקירים את זה.
<פליסיה מועלם: גם רציתי להודות לכל הנוכחים מכל מיני משרדים, שרואים חשיבות בלהגיע, לשמוע ולהתייחס לנושא.
<פליסיה מועלם: תודה רבה.
<פליסיה מועלם: העלייה מברזיל הולכת וגדלה, ואנו מבקשים היום להביא את הקשיים שהעלייה הזו עוברת.
<פליסיה מועלם: אנחנו מאמינים שבכך נוכל לעזור גם לעליות אחרות ממדינות אחרות, ברגע שנוכל לפתור דרכנו את הקשיים והבעיות.
<פליסיה מועלם: כרגע אציג את הנקודות הכלליות, ואחר כך כל אחד ייכנס לנושא שלו, מה שאנחנו רוצים להציג בוועדה.
<פליסיה מועלם: הנושאים הם: ראשית, הכרה בלימודי רופאי השיניים.
<פליסיה מועלם: זה נושא מאוד רגיש אצלנו, כי יש המון שגם מחכים בברזיל לפני שעושים עלייה.
<פליסיה מועלם: זו אחת הנקודות שיעלו או שלא יעלו, או שכבר יירדו – מי שכבר עלה; שתיים זה הנגשת המידע לעולה בשפתם הפורטוגזית, בעיקר בענף הרפואי, באתר במשרד הקליטה ומשרד החינוך.
<פליסיה מועלם: פרויקטורים בעיריות – במיוחד בערים חיפה, רעננה, מודיעין, בת ים וירושלים.
<פליסיה מועלם: הכנה למבנים במקצועות פארא רפואיים כמו פיזיותרפיה, תזונאים וגם קלינאי תקשורת, וכמובן בהכרת תעודות למקצוע גם הרפואיים וגם בכלכלה ובמקצועות החופשיים.
<פליסיה מועלם: עוד משהו שרציתי לציין – אני מבקשת להודות לסוכנות.
<פליסיה מועלם: הם העלו נושא, גם הביאו שאילתא אלינו, לוועדה, שיש חוק שמקדם כרגע אחמד טיבי וחבר הכנסת פורר, להכיר בלימודים של ירדנים ורוסים, ולא כללו את העולים האחרים.
<פליסיה מועלם: בעקבות השאילתא שלהם הם עצרו את התהליך, והחוק עדיין לא נידון בוועדת שרים, עד שנצליח, בעזרת השם, להכניס גם את המדינות האחרות, שהעלייה בהן גם גדולה.
אברהם נגוסה: ד"ר לילי בלום, בבקשה.
<ליליאן בלום: שמי ליליאן בלום.
<ליליאן בלום: אני מומחית ברפואת משפחה.
<ליליאן בלום: עולה ותיקה – כבר שלושים שנה בארץ.
<ליליאן בלום: יש לי הכבוד – אני בפעם השלישית פה בוועדה.
<ליליאן בלום: בעצם שוב אעלה נושא שמשרד הבריאות לא התייחס אליו – העליתי את זה מספר פעמים – וזה נקשר לתגובה של משרד הבריאות, שפורטוגזית היא שפה נדירה.
<ליליאן בלום: אני חושבת שמי שאומר היום שפורטוגזית זו שפה נדירה, במדינה שלנו, לא מחובר לשטח.
<ליליאן בלום: אני מחוברת לשטח, ויודעת מה שקורה.
<ליליאן בלום: קודם כל יש להבין בנתונים שהיום העלייה מברזיל היא עלייה גדולה מדרום אמריקה.
<ליליאן בלום: לכן, אם אנחנו מתייחסים לספרדית – לא נעשתה עבודה נכונה בשטח, לא בדקתם את הנתונים.
<ליליאן בלום: עובדה שמשרד החינוך כבר הבין שיש, והם כן מתייחסים לזה.
<ליליאן בלום: אז אני מבקשת שמשרד הבריאות יעשה בדיקה.
<ליליאן בלום: העלייה עולה, ואני כרופאת משפחה, ואני בחיפה מרגישה את זה ביום-יום – אנשים באים ממרחקים.
<ליליאן בלום: היו אנשים שבאו מבאר-שבע לקבל טיפול אצלי.
<ליליאן בלום: אנשים באים כמובן מהקריות, מחיפה, מיקנעם, כי אין להם שירות בשפה שלהם, ויותר מזה – אין להם מערכת של תרגום, שקיימת בשפות אחרות.
<ליליאן בלום: בשנת 2011 יצא חוזר משרד הבריאות, שאמר שזכותו של חולה לקבל טיפול בשפה, ומותאם תרבותית, כלומר זה בחוק.
<ליליאן בלום: זה לא משהו שאני ממציאה עכשיו או מבקשת.
<ליליאן בלום: בפועל האוכלוסייה הגדולה הזאת, העלייה המפוארת הזאת, שמגיעה, לא מקבלת את זה.
<ליליאן בלום: היא צריכה למצוא כל מיני פתרונות.
<ליליאן בלום: היא מגיעה לרופא, צריכה לבקש משכן שיבוא לעזור לו.
<ליליאן בלום: לפעמים לחשוף את הפרטים הכי אינטימיים.
<ליליאן בלום: תחשבו על זה – לאדם יש בעיה בחלקים המוצנעים בגופו, והוא צריך להביא לפעמים אדם זר אתו כדי לתרגם לרופא.
<ליליאן בלום: זה לא מכבד, ומעבר לזה, זה מונע הרבה פעמים מאנשים שיבואו לקבל טיפול רפואי.
<ליליאן בלום: שירות התרגום כן קיים בשפות אחרות, ושוב – זה משהו שהוא לפי החוק מגיע לברזילאים.
<ליליאן בלום: לא רק שירות מתורגמנות, משרד הבריאות הקים שירות של מתורגמנות סימולטנית למערכת הבריאות.
<ליליאן בלום: אנחנו אפילו מדברים על תרגום טפסים – דבר בסיסי ביותר.
<ליליאן בלום: מי שמבין עברית, הולך לניתוח – הרי לפי החוק אתה צריך לחתום על טופס, הסכמה מדעת.
<ליליאן בלום: איך אדם שלא מבין, ואפילו אין מי שיתרגם את זה?
<ליליאן בלום: השכן לא יכול לתרגם את זה, כי לא מבין בדיוק את השפה הרפואית.
<ליליאן בלום: איך הוא יכול לחתום על משהו, שהוא לא מבין?
<ליליאן בלום: וזה מה שקורה בפועל.
<ליליאן בלום: אנשים חותמים, היום, ברזילאים, יכול להיות גם חלקם דרום אמריקאיים, על טופס שלא ממש מבינים.
<ליליאן בלום: בעיניי, זה בניגוד לחוק, זה פגיעה בכבוד שלהם וגם מסוכן.
אברהם נגוסה: אין מי שיתרגם להם שם?
אברהם נגוסה: נניח שאין טופס מתורגם, אבל לפני שהם חותמים הם לא מזמינים או בני משפחה או מתרגם, שיתרגם להם?
<ליליאן בלום: בני משפחה – בסדר.
<ליליאן בלום: שוב – אתה הולך לעבור ניתוח.
<ליליאן בלום: אולי אתה לא רוצה שהשכנים אפילו יידעו שאתה הולך לעבור את הניתוח, או המשפחה.
<ליליאן בלום: זה ממש פגיעה בכבוד, ואנחנו עובדים כל כך קשה – אני רופאת משפחה.
<ליליאן בלום: אחד העניינים הבסיסיים שלנו זה לשמור על כבוד האדם.
<ליליאן בלום: פה אנחנו פוסלים את הכבוד הזה לאדם ולא מאפשרים.
<ליליאן בלום: זו מערכת שקיימת.
<ליליאן בלום: יש לכם מערכת של מתורגמנות רפואית, מערכת טלפונית.
<ליליאן בלום: פשוט צריך להוסיף את השפה שהיא באמת לא שולית.
<ליליאן בלום: יש הרבה מאוד עולים.
<ליליאן בלום: זו העלייה הגדולה מדרום אמריקה היום.
<ליליאן בלום: חבל שנפסיד אותם.
<ליליאן בלום: עלייה מפוארת, ציונית.
<ליליאן בלום: חבל.
<ליליאן בלום: אנשים ירגישו: לא רוצים אותי פה, ויחזרו למקום שממנו באו.
<ליליאן בלום: אני כן מבקשת התייחסות לנושא בפעם הבאה, כי הפעם לא היה.
אברהם נגוסה: נציג משרד הבריאות, תרשום, ותתייחס בסוף.
<פליסיה מועלם: רק קיבלנו מסמך שמראה שהעלייה מברזיל היא החמישית הכי גדולה שקורית כרגע.
<ליליאן בלום: מדרום אמריקה – הכי גדולה.
<פליסיה מועלם: מכל העולם, זה במקום החמישי.
אברהם נגוסה: נמשיך לשמוע.
אברהם נגוסה: ריקרדו, בבקשה.
<ריקרדו לומסקי טורס: שמי ריקרדו לומסקי.
<ריקרדו לומסקי טורס: אני נציג של ארגון בית ברזיל.
<ריקרדו לומסקי טורס: בית ברזיל יש כבר שלוש שנים.
<ריקרדו לומסקי טורס: לפני ארבע שנים העלייה היתה 200 עולים חדשים כל השנה בערך; היום זה כ-800.
<ריקרדו לומסקי טורס: המספר כל הזמן עולה – מקום חמישי.
<ריקרדו לומסקי טורס: אני אומר תודה רבה לאברהם נגוסה ולכל נציגי הארגונים פה.
<ריקרדו לומסקי טורס: שמעתי את תשובת משרדי הבריאות והחינוך, אבל אני לא רואה הבדל בין השנה שעברה לשנה הזאת.
<ריקרדו לומסקי טורס: אני לא רוצה מענה של הממשלה כדי לעזור לקהילה הברזילאית, כדי לעזור לעולים חדשים מברזיל.
<ריקרדו לומסקי טורס: למשל, במכתב משרד הבריאות זה כתוב – אפשר להשתמש במילון במבחן.
<ריקרדו לומסקי טורס: יושב פה – כאן, מברזיל.
<ריקרדו לומסקי טורס: הוא עשה את המבחן, ואמרו: אתה לא יכול להשתמש במילון.
<ריקרדו לומסקי טורס: אז במכתב כתוב משהו, ובפועל – משהו אחר.
<ריקרדו לומסקי טורס: אם לא עובד, מה אנחנו עושים?
<ריקרדו לומסקי טורס: למשל, אפשר לעשות קורס מקצועי, אפשר לבקש לעירייה.
<ריקרדו לומסקי טורס: אם אנחנו מגיעים לעיריית רעננה ומבקשים קורס, אם לא עובד, מה אנחנו עושים?
<ריקרדו לומסקי טורס: צריך שוב לבוא לוועדת הקליטה ולהתלונן?
<ריקרדו לומסקי טורס: אני לא רואה מענה של הממשלה.
<ריקרדו לומסקי טורס: בשנה שעברה דיברנו לגבי התעסוקה.
<ריקרדו לומסקי טורס: הסוכנות היהודית עוזרים בתעסוקה, אבל לגבי מרכז התעסוקה של משרד הקליטה, העולים החדשים לא מגיעים למרכז התעסוקה – הם לא עוזרים.
<ריקרדו לומסקי טורס: אין מי שהוא דובר פורטוגזית.
<ריקרדו לומסקי טורס: אין מי שעוזר לעולים החדשים.
אברהם נגוסה: למשל משרד החינוך, כפי ששמעתם במכתב, הם התייחסו שיש מגשר דובר השפה.
<ריקרדו לומסקי טורס: אני לא מכיר.
אברהם נגוסה: מישהו מכיר – בראשון לציון, באשדוד, לא משנה איפה – מישהו מכיר?
אברהם נגוסה: יש מגשר דובר השפה?
<פליסיה מועלם: מתרגמת את דברי היושב-ראש לפורטוגזית.
<ריקרדו לומסקי טורס: במכתב כתוב שיש.
<ריקרדו לומסקי טורס: הכול אידיאלי, אבל אנחנו לא קיבלנו מכתב ממשרד הקליטה.
<ריקרדו לומסקי טורס: בשביל משרד הקליטה אין ברזילאים פה?
<ריקרדו לומסקי טורס: אני לא מבין.
אברהם נגוסה: אתמול היה פה דיון בנושא גם עולים מהודו.
אברהם נגוסה: אותם דברים, אותן דרישות שאנחנו יודעים על עניין הצורך במגשרים.
אברהם נגוסה: נציגת משרד החינוך אמרה לנו: אם מפוזרים, קשה, אבל אם יש לפחות עשרה ילדים שהם מאותה שפה, אז אנחנו קוראים למגשרים.
קריאה: יש, אבל אין מגשרים.
אברהם נגוסה: אני שואל, האם אתם יודעים שיש עשרה או מעל עשרה שילדים לומדים בבית הספר, ואין מגשר?
קריאות: אין.
קריאות: במודיעין וקריית ים.
אברהם נגוסה: האם דיווחתם על זה לרשות המקומית, למחלקת החינוך בעירייה?
<פליסיה מועלם: זו פעם ראשונה שאנחנו שומעים בכלל שמעמידים לנו מגשרים.
<פליסיה מועלם: גם אף אחד – מרכז הקליטה של אותה עיר צריך לעדכן אותנו.
<פליסיה מועלם: הם לא מעדכנים.
<פליסיה מועלם: אם יש פה מישהו ממשרד הקליטה, צריך לדעת.
<פליסיה מועלם: לכל המחלקה יש ריכוז – איפה שיש ריכוז, לעדכן את העולים.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתרשמי כדי שתתייחסי לנושא הזה, כי יש פה טענה, שאף אחד לא אומר לנו – העולים כלומר לא יודעים.
אברהם נגוסה: בתורך אני מבקש שתתייחסי לנושא הזה.
אברהם נגוסה: אתם ממשרד הבריאות, נכון?
<נעמה נהיר מזור: רק רציתי לומר לעניין המילון, שזה מאוד חמור.
<נעמה נהיר מזור: אנחנו חד-משמעית נותנים מילון ותוספת זמן.
<נעמה נהיר מזור: ארצה לשמוע, מי אמר לך.
<נעמה נהיר מזור: אנחנו נבדוק את זה.
<נעמה נהיר מזור: זו תקלה חמורה.
<נעמה נהיר מזור: תעביר לנו.
<נעמה נהיר מזור: אני נעמה מזור, האגף לרישוי מקצועות – אתם יכולים להתקשר.
אברהם נגוסה: קודם כל, טוב שאמרת, אבל להבא, אני מבקש – קחו עט ונייר, ואני מבקש שתרשמו – אתן לכל משרדי הממשלה להתייחס, ואבקש שתתייחסו באותו זמן.
אברהם נגוסה: אם אתם תיכנסו לכל משפט, הדיון לא יסתדר.
אברהם נגוסה: לכן אני מבקש שתרשמו את זה.
אברהם נגוסה: בבקשה, נסה לצמצם.
<ריקרדו לומסקי טורס: חסר בארץ פרויקטור דובר פורטוגזית.
<ריקרדו לומסקי טורס: יש כמות של עולים חדשים בירושלים, קריית ים, מודיעין, אבל חסר ברזילאי שדובר פורטוגזית.
<שמואל קורנבליט: אני פרויקטור דובר גם פורטוגזית בעיריית ירושלים.
אברהם נגוסה: אתה רשום פה.
אברהם נגוסה: אני מבקש שתרשמו, ואתה רשום לי פה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחסו אחר כך.
<ריקרדו לומסקי טורס: חסר פרויקטור דובר פורטוגזית.
<ריקרדו לומסקי טורס: אין.
<ריקרדו לומסקי טורס: הברזילאים לא מתחברים עם הפרויקטורים שיש בעיר, וגם היום כל הקליטה של העולים החדשים זה עולים חדשים בעצמם, אז חסרה עזרה עם הממשלה, משרד הקליטה, לעולים חדשים ברזילאים.
<ריקרדו לומסקי טורס: תודה.
אברהם נגוסה: ד"ר קרולינה ולדמן, בבקשה.
אברהם נגוסה: תעזרו לה בתרגום.
<קרולינה ולדמן: אומרת דברים בשפה הפורטוגזית.
<פליסיה מועלם: היא עשתה עלייה ב-2010.
<פליסיה מועלם: היא רופאת ילדים.
<פליסיה מועלם: היא עשתה את המבחן של משרד הבריאות, ועברה במבחן הראשון ב-2013.
<פליסיה מועלם: אחרי המבחן החלה לעבוד בשערי צדק, אבל ביקשו ממנה לעשות דברים שהיא לא יודעת לעשות, כי בברזיל מי שעושה זה אחות ולא רופאה.
<פליסיה מועלם: לא היתה להם הסבלנות לעזור לה, ללמד אותה, ולעבור את הסטאז' כמו שצריך.
<פליסיה מועלם: לא היה לה עם מי לדבר, ואף אחד לא בשפה.
<פליסיה מועלם: היא עזבה את הארץ ב-2014 וחזרה לפני שבוע.
אברהם נגוסה: עכשיו היא חזרה כעולה חדשה?
<פליסיה מועלם: כן, כתושבת חוזרת, כי היא מאוד ציונית, והיא רוצה להיות פה.
<פליסיה מועלם: היא כרגע לא יודעת מה הולך לקרות לה, כי למרות שעברה את המבחן ויש לה התעודה, היא לא מצליחה להיקלט במערכת הבריאות.
אברהם נגוסה: האם פנית למשרד הבריאות, עם הרקע שלך, שעברת את המבחן, והתקבלת פה לעבודה בשערי צדק, ואמרת להם שאת רוצה שוב להתעסק במקצוע שלך?
<פליסיה מועלם: היא דיווחה למשרד הקליטה – לא למשרד הבריאות.
<פליסיה מועלם: היא לא כל כך ידעה לאן לפנות.
<פליסיה מועלם: לא היה למשרד הקליטה מה לענות לה, והיא פשוט עזבה את הארץ.
<איתמר גרוטו: תעבירי לי את הפרטים.
אברהם נגוסה: ברגע שמשרד הקליטה מקבלים את זה, ודאי הם מדווחים למשרד הבריאות.
<פליסיה מועלם: לא.
<פליסיה מועלם: הם לא ידעו מה לענות לה, והיא פשוט עזבה את הארץ.
אברהם נגוסה: הפרופ' מוכן לעזור – תהיי בקשר אתו.
אברהם נגוסה: נשמע עכשיו פרויקטור מעיריית באר-שבע.
אברהם נגוסה: אה, לפני שבועיים...
<אלון קרייסלר: אני חושב שזה בדיוק הזמן שאסביר משהו לגבי באר-שבע, כי הנושא הוא מאוד קשור אליי ולעיר באר-שבע כולה.
<אלון קרייסלר: קודם כל, אני אלון קרייסלר.
<אלון קרייסלר: נכון שנפגשנו לפני כמה ימים.
אברהם נגוסה: הוועדה קיימה דיון בבאר-שבע, עשינו סיור.
<אלון קרייסלר: אתם כל כך צודקים בכמה דברים שאתם אומרים.
<אלון קרייסלר: יש עולים חדשים מברזיל, וזה נכון – בכמויות לא מבוטלות, גם בבאר-שבע.
<אלון קרייסלר: אין פרויקטור דובר פורטוגזית.
<אלון קרייסלר: אני התחלתי כפרויקטור לדוברי ספרדית בעיר.
<אלון קרייסלר: אני מדבר על כמות של אלף עולים חדשים מכל השפות, משנת 2012 עד היום, שיש קצת יותר, כבר היום.
<אלון קרייסלר: אנחנו מצאנו פתרון, כי דובר הספרדית – שזה אני – מבין את הפורטוגזית, אף שהוא לא מדבר בה.
<אלון קרייסלר: אני מטפל בהם.
<אלון קרייסלר: בינתיים זה די מוצלח, כי הם מנסים להבין אותי ואני מנסה להבין אותם, אז יוצאת מין שפה משותפת, ערבוב של כמה שפות, שמביא אותנו להצלחות, אך זה לא קל.
<אלון קרייסלר: יש חמישה פרויקטורים כיום בבאר-שבע בכל השפות.
<אלון קרייסלר: זו יוזמה של ראש העיר ושל משרד העלייה והקליטה.
<אלון קרייסלר: יש לנו שיתוף פעולה מלא ורצוף, ומאוד חשוב הקשר הזה בינינו.
<אלון קרייסלר: לא חסרות בעיות.
<אלון קרייסלר: אנחנו מדברים על בני אדם, ואם מוסיפים לזה שבני האדם האלה הם עולים חדשים, הסיפורים מצטברים.
<אלון קרייסלר: בכל זאת, אנחנו עובדים בקשר יום-יומי עם המשרד לקליטה ועלייה.
<אלון קרייסלר: אני כפרויקטור גם מקיים – אנחנו בונים כל הזמן – זה הפתרון, שזה אפשרויות ללמוד עברית, לשפר את העברית.
<אלון קרייסלר: אני מדבר על פרויקטורים דוברי אנגלית, דוברי צרפתית, אמהרית, דוברי ספרדית ופורטוגזית.
<אלון קרייסלר: אני מאוד מקווה שנוכל להשלים את החוסר של פרויקטור בפורטוגזית, כי אתם באמת צודקים – זה גדל וגדל.
<אלון קרייסלר: יש לנו עוד כמה סיפורים, ששוחחנו עליהם במפגש האחרון, של הווצואלנים.
<אלון קרייסלר: לא יודע אם זה הפורום לדבר עליהם, אבל אנחנו גם מטפלים בהם, ה- - - המפורסמים שלא הכירו אותם בארץ, כי לא הכירו בגיור שלהם.
<אלון קרייסלר: הם הגיעו למרכז קליטה בתמיכת הסוכנות.
<אלון קרייסלר: אני גם מטפל בהם.
<אלון קרייסלר: אין להם מעמד עולה, כלומר אין להם תנאים של עולה, אבל הם שם.
<אלון קרייסלר: הם תשע נפשות, וזה הרבה, ועוד יגיעו יותר.
<אלון קרייסלר: באר-שבע התחילה להיות מרכז עלייה חזק, בשנים האחרונות במיוחד, בגלל גם הסיפור של השפה.
<אלון קרייסלר: כשאנחנו מדברים על רופאים, יש לי הרבה דוגמאות לתת, אבל אחת מהן – כואב לי הלב.
<אלון קרייסלר: רופאה מוונצואלה עם יותר מעשרים שנות ותק בוונצואלה כרופאה, כאחראית מחלקה חשובה בוונצואלה.
<אלון קרייסלר: היא עובדת בסודה סטרים.
<אלון קרייסלר: הם מייצרים סודה.
<אלון קרייסלר: היא עבדה בפילוח בצל.
<אלון קרייסלר: זה כואב הלב, אבל אנחנו יודעים מה הבעיה, והבעיה המרכזית – והיא מאוד רוצה להיות בארץ, היא מאוד מחוברת לעיר, לכל ההרצאות של המחלקה לקליטה עירונית, והיא באה ומשתתפת – זה השפה.
<אלון קרייסלר: עם כל המאמצים וכל הרצון וכל הצורך, קשה.
<אלון קרייסלר: לא יודע אם מפה ייצא משהו.
<אלון קרייסלר: אם יש פתרון אחר לאנשים כאלה, שבאים עם מקצוע, וצריכים אולי לחכות שנים ולא להגיע לכלום בגלל השפה?
<אלון קרייסלר: לא כולם אותו דבר.
<אלון קרייסלר: לא כולם קולטים את השפה באותה רמה או באותה מידה.
<אלון קרייסלר: לה קשה.
<אלון קרייסלר: היא פוחדת לדבר.
<אלון קרייסלר: אני אומר: את יודעת הרבה יותר ממה שאת מסוגלת לדבר.
<אלון קרייסלר: אז אנחנו בנינו ביוזמת גם מחלקת קליטה עירונית בבאר-שבע, מועדון לעולים דוברי ספרדית ופורטוגזית.
<אלון קרייסלר: באים בכמויות – זה לא מיליון, אבל באים ממוצע של ארבעים, חמישים איש.
<אלון קרייסלר: הם לומדים עברית מדוברת.
<אלון קרייסלר: אני לקחתי אחריות על זה, כי יש לי ניסיון בזה דרך תיאטרון.
<אלון קרייסלר: זה פתרון אחד, וזה פתרון חיובי מאוד שיכול לעזור.
<אלון קרייסלר: למה – כי הם הופכים את השפה משפה כתובה לשפה חיה.
<אלון קרייסלר: ואני אומר לכם את האמת – לי לא אכפת אם לומדים את הטקסטים בפונטיקה או בעברית בינתיים; אכפת לי שידברו בעברית, כי אני חושב שכל המערכת של לימודי עברית – קודם כל לדבר, חברים.
<אלון קרייסלר: הקשר, ההשתלבות לחברה היא דרך הדיבור ולא דרך המכתב הכתוב.
אברהם נגוסה: אנחנו מתמקדים יותר בעניין התעסוקה.
<אלון קרייסלר: בתעסוקה יש לנו 78%, אולי יותר, של עולים חדשים דוברי ספרדית ופורטוגזית בתוך מעגל העבודה בבאר-שבע.
<אלון קרייסלר: יש חברה שקוראים לה שלים, שקיבלה את רובם.
<אלון קרייסלר: יש כאלה שרק הגיעו, אז אני מעדיף שימשיכו ללמוד עברית.
<אלון קרייסלר: שלא יעזבו את האולפן, כי צריכים ללמוד את השפה.
<אלון קרייסלר: זה מורכב, העניין.
<אלון קרייסלר: יש כאלה שצריכים להתחיל לעבוד מייד, ואתה אומר להם: לא, קודם תלמד את השפה.
<אלון קרייסלר: אז אתה לא רק פרויקטור; אתה גם סוציולוג ופסיכולוג.
אברהם נגוסה: עו"ד אושריה פריינוביץ.
<אושריה פריינוביץ: אני עו"ד אושריה פריינוביץ, עורכת דין ברזילאית, עם רשיון בברזיל ובארץ.
<אושריה פריינוביץ: אני בעלת רשיון עריכת דין בארץ כבר 18 שנה.
<אושריה פריינוביץ: מייצגת ברזילאים בעקבות הגל הגדול של העלייה האחרונה.
<אושריה פריינוביץ: ההתמקצעות שלי בשנים האחרונות היא לעזור לברזילאים בהכרה בתארים שלהם, עם התמקדות בתארים הרפואיים והפארא רפואיים.
<אושריה פריינוביץ: הייתי פה בישיבה הקודמת, וקצת פתחתי ודיברתי על הקשיים של רופאי השיניים, אבל מאז – אמנם תגובת משרד הבריאות קצת חזרה על עצמה בעיניי; אנחנו מאז למדנו עוד כמה דברים, מהישיבה הקודמת עד היום, ואשמח לשתף שתכם.
<אושריה פריינוביץ: אתחיל עם רופאי השיניים, שזו הבעיה העיקרית.
<אושריה פריינוביץ: אשמח ואציין שיש כמות מאוד גדולה של רופאי שיניים בברזיל.
<אושריה פריינוביץ: בכלל, העלייה הזאת, שהיא החמישית בגודלה היום, מביאה אתה המון אקדמאיים, והרוב הם בתחום הרפואי והפארא רפואי.
<אושריה פריינוביץ: ביניהם יש המון רופאי שיניים, חלקם הם רופאי שיניים ותיקים, וחלקם הם רופאי שיניים שרק סיימו אוניברסיטה, ובאים לארץ ומנסים לקבל הכרה בלימודים.
<אושריה פריינוביץ: רציתי קצת להסביר על רפואת השיניים בברזיל.
<אושריה פריינוביץ: אם תסתכלו על הראנקינג של 50 האוניברסיטאות הכי טובות בעולם ללימודי רפואת שיניים – נמצא בו ארבע אוניברסיטאות ברזילאיות.
<אושריה פריינוביץ: לצערי הרב, לא נמצא אוניברסיטה אחת מישראל.