GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי פלוסקוב: לא, פעם בשלושה חודשים זה סביר לחלוטין, אבל שאנשים יקבלו תשובה.
<גלית כהן: פעם בכמה חודשים, פעם בארבעה חודשים, בדרך כלל משתדלים לעמוד.
<גלית כהן: הוא חושב שזה 20 חודשים.
<גלית כהן: זה 20 בקשות.
<אלכסנדר קלנטירסקי: משנת 2014 עד שנת 2016, 20 חודשים לא עובדת.
<גלית כהן: נכון, הועדה - - -
טלי פלוסקוב: כי למה, לא היו בקשות?
<אלכסנדר קלנטירסקי: היו בקשות.
טלי פלוסקוב: אז למה?
<אלכסנדר קלנטירסקי: ו-20 שנה אנשים לא קיבלו תשובות.
טלי פלוסקוב: 20 חודשים.
טלי פלוסקוב: רגע, שאלה, אם הועדה לא התכנסה 20 חודש כמו שהבנתי, והיו בקשות, ואחרי זה בועדה הראשונה הוכרו אנשים ככן זכאים למענק, לפחות שילמתם רטרו?
<גלית כהן: הם מקבלים רטרואקטיבית מיום הגשת הבקשה.
<גלית כהן: והועדה שלא התכנסה, התכנסה מתוך רציונל שאני כרגע לא מעוניינת לפרט אותו בדיון הזה.
<גלית כהן: הועדה לא התכנסה מתוך מניעים מסוימים.
<אלכסנדר קלנטירסקי: לא, אבל היו בקשות או לא?
<גלית כהן: היו בקשות.
<אלכסנדר קלנטירסקי: ולא הייתה תשובה אחרי - - -
אברהם נגוסה: קיבלנו את המידע ששאלנו, אנחנו נעבור עכשיו לדובר הבא.
אברהם נגוסה: תודה רבה גברת כהן.
אברהם נגוסה: מר יורי גרשברג, הצלם של התערוכה.
קסניה סבטלובה: שאני מאוד ממליצה לכולם לראות את התערוכה, היא נמצאת בחוץ ותהיה שם כל היום זמינה לכל המבקרים וכל החברים וכל מי שנכנס לכנסת.
<אלכסנדר קלנטירסקי: תודה יורי.
<יורי גרשברג: אני אתחיל ברוסית.
<יורי גרשברג: אני בינואר השנה ביקרתי באוקראינה ובשבילי זו הייתה סגירת מעגל כי אני יליד קייב, הייתי שם כשזה קרה.
<יורי גרשברג: ובאתי לכאן היום כדי להגיד תודה לאותם אנשים שלקחו על עצמם את האסון הזה, ושבזכותם קיבלתי פחות קרינה ממה שיכולתי לקבל.
קסניה סבטלובה: נציין גם את אסתר סיגל כמובן שגם היא הייתה חלק מקיום התערוכה והיא פנתה אליי והעבירה לי את התצלומים.
<אלכסנדר קלנטירסקי: בשנה שעברה בתאריך 30 במרץ אני הייתי ב - - - צ'רנוביל עם עיתונאית וואלה.
<אלכסנדר קלנטירסקי: יש סרט.
<אלכסנדר קלנטירסקי: אני צריך לשלוח.
טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לסיכום כי אני חייבת לרוץ.
טלי פלוסקוב: אני מבקשת שברגע שאנחנו נדבר על יישום החוק, מרכזים רפואיים לפחות בשלושה מקומות בארץ.
טלי פלוסקוב: שלא יתנו לאנשים מהדרום להגיע לחיפה.
טלי פלוסקוב: הם פשוט לא יגיעו.
טלי פלוסקוב: לכן חיפה, באר שבע ומשהו במרכז.
טלי פלוסקוב: ראשון, פתח תקוה, אשדוד, איפה שיותר - - - שייקחו את זה בחשבון כי פשוט נורא חבל.
<ליאור בירנבאום: הנושא של הביטוח חיים.
אברהם נגוסה: כן, אנחנו נתייחס.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסיים כי יש לנו עוד פגישה.
אברהם נגוסה: אני מבקש ממנהלת הועדה לקרוא את ההחלטה שלנו בדיון.
אברהם נגוסה: אני יודע שיש עוד אנשים שרוצים לדבר, אבל אנחנו מוגבלים בזמן.
אברהם נגוסה: עשינו דיון מאוד חשוב ושמענו את הנציגים.
אברהם נגוסה: אמרת, גם מר אלכסנדר אמר, ושמענו גם ממנו, אי אפשר לשמוע את כולם.
<קריאה: אני רק רוצה לשאול, אני קצין בעבר.
<קריאה: אצלנו יש - - - אני רק רוצה לשאול שאלה אחת.
<קריאה: האם יהיה על הקבוצה שלנו איזה שהוא חוק במדינה, חוק.
טלי פלוסקוב: יש חוק.
טלי פלוסקוב: צריך לתקן אותו אבל הוא קיים.
<אלכסנדר קלנטירסקי: הוא אמר שלא צריך שלושה מרכזים לבריאות.
<אלכסנדר קלנטירסקי: צריך מרכז אחד, שאפשר לעשות.
<אלכסנדר קלנטירסקי: כמה יהיה - - -
<אלכסנדר קלנטירסקי: זה חשוב, טלי.
<דנה גורדון שושני: לוותר על השלושה מרכזים?
טלי פלוסקוב: לא, הוא פשוט - - - סטטיסטיקה במקום אחד.
קסניה סבטלובה: שירכזו את זה במקום אחד - - -
אברהם נגוסה: אדוני רצית להגיד משהו, אבל בקיצור.
אברהם נגוסה: אני ראיתי שנפגעת כשלא נתנו לך, אני לא רוצה שאנשים יצאו מפה ממורמרים.
<קריאה: אני הייתי בליקווידטורים בצ'רנוביל ב-1987 - - - (מדבר ברוסית)
קסניה סבטלובה: הוא מוכר - - - ויש פה גם עוד כאלה שמוכרים - - - הוא ראש ה- - - ובשנתיים ארבעה אנשים נפטרו.
קסניה סבטלובה: שלא יאריכו את הטיפול בנפגעי האסון הזה, בליקווידטורים.
קסניה סבטלובה: הזמן גובה את המחיר שלו.
אברהם נגוסה: אני רוצה לסכם ואז מנהלת הועדה הגברת דנה גורדון תקרא את ההחלטה שקיבלנו פה יחד עם חבריי חברי הכנסת.
אברהם נגוסה: אני רוצה להודות לכם שהגעתם, וגם אני רוצה להודות לכם בשם הועדה, שהצלתם את העולם.
אברהם נגוסה: וזה מאוד מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: אני יודע שלא קיבלתם מה שמגיע לכם.
אברהם נגוסה: אנחנו חברי הכנסת נמשיך לפעול כדי שתקבלו מה שמגיע לכם במסגרת החוק הקיים.
אברהם נגוסה: אני מודה לכם שהגעתם היום.
אברהם נגוסה: אני מבקשת ממנהלת הועדה שתקרא את ההחלטות שקיבלנו.
<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת: למשרד הבריאות להיפגש ללא דיחוי עם נציגות מנטרלי אסון צ'רנוביל ומבקשת דיווח על החלטות בכתב, מיד עם תום הפגישה.
<דנה גורדון שושני: להשיב לוועדה בכתב תשובה מקיפה לפניית המנטרלים מ-2014 תוך חודש ימים.
<דנה גורדון שושני: למשרד האוצר להשיב לוועדה לאלתר מיהו הגורם האמור לספק ביטוח חיים למנטרלי אסון צ'רנוביל, כשם שמבוטחים עובדי הכור הגרעיני (עד כה נשלחו מגורם אחד לשני ללא הצלחה).
אברהם נגוסה: אנחנו היום נשמע סקירה מהשר לענייני תפוצות וגם שר התפוצות, השר נפתלי בנט.
אברהם נגוסה: הוא יגיע בשעה 13:45 וידווח לנו.
אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים עם מנכ"ל המשרד שנמצא איתנו.
אברהם נגוסה: אני מראש אומר שהשר בא לדווח וללכת, כי אתם מבינים את מצבנו.
אברהם נגוסה: ב-14:00 יש קבינט והוא צריך להגיע לשם.
נחמן שי: אז הוא בא ב-13:45 והולך ב-14:00?
נחמן שי: אברהם, תעשה לי טובה, שמור על כבודו של השר ותקבע לו מועד אחר.
נחמן שי: איך על פעילות משרדו הוא ידבר בין 13:45 ל-13:55?
נחמן שי: הנושא יותר חשוב של הקבינט, עם כל הכבוד, מהנושא של המשרד.
נחמן שי: חבל.
אלעזר שטרן: אבל - - - שלשר הקליטה אין מה לדבר 10 דקות על קליטה.
נחמן שי: הוא לא שר הקליטה.
נחמן שי: הוא שר התפוצות.
אברהם נגוסה: חבריי חברי הכנסת, תנו לי לנהל את העניין.
אברהם נגוסה: המנכ"ל כאן, השר יבוא וידווח, והמשך הדיון יהיה עם המנכ"ל ועם יתר צוות המשרד.
אלעזר שטרן: יש לי הצעה, אולי זה טוב גם למנכ"ל.
אלעזר שטרן: יש לנו ניסיון עם הטכניקה הזאת.
אלעזר שטרן: אולי כמו בכל דבר שכתוב פה "סקירת פעילות משרד התפוצות", אולי לפני זה תהיה סקירה של המצב בתפוצות שעליו צריך לעשות את הפעילות הזאת.
אברהם נגוסה: אני בעד שאנחנו נעשה, לא היום, אבל נקבע.
אלעזר שטרן: אבל זה הסדר.
אלעזר שטרן: אם נגיד עכשיו יש מצב שהנוער בתפוצות מתרחק מאתנו, שהפדרציות לא מבינים מה אנחנו רוצים מהם.
אברהם נגוסה: כמובן שהוא ייתן.
אלעזר שטרן: לא, אני יודע מה הם יעשו פה.
אלעזר שטרן: יש לנו ניסיון.
אלעזר שטרן: מה שאני אומר, כיון שהזמן שלך יקר, יכול להיות שכדאי להתחיל עם מה הם מתמודדים.
אלעזר שטרן: לפני שיגידו לי מה הם עושים, שיגידו עם מה הם מתמודדים.
אלעזר שטרן: איך נראות התפוצות היום שביחס לזה, משרד התפוצות עושה את מה שהוא עושה.
אברהם נגוסה: בהחלט אני מצפה שבדיווח כרגע, המנכ"ל ייתן גם את הדברים האלה ויציין, כי הוא צריך לציין את המצב ומה הם עושים כדי להתמודד עם המצב.
אברהם נגוסה: בואו נשמע, בשביל זה המנכ"ל נמצא פה, הנה השר הגיע אפילו לפני הזמן.
נפתלי בנט: שלום.
אברהם נגוסה: שלום לך ותודה רבה.
אברהם נגוסה: אנחנו מברכים את בואו של השר שנמצא איתנו לדווח על פעילותו של המשרד, ולכן אנחנו נמשיך, לאחר שהשר עוזב, עם המנכ"ל.
אברהם נגוסה: אנחנו ניתן כעת לשר להיכנס לעניין מחוסר הזמן שלנו.
נפתלי בנט: צהריים טובים, תודה ליושב ראש הועדה חבר הכנסת נגוסה ולכל חברי הכנסת.
נפתלי בנט: קודם כל שאלה בסייסת שעומדת מול עינינו ואני לפחות הכרעתי בה , זה האם מדינת ישראל בכלל צריכה להקצות משאבים וכסף כדי לשמר את הקשר עם יהדות התפוצות, לא רק לצרכי עליה.
נפתלי בנט: כלומר לאורך כל השישים ומשהו שנים הראשונות של המדינה, אנחנו בגדול ראינו ביהדות התפוצות או מקור לגיוס לעליה או מקור לגיוס כספים.
נפתלי בנט: אם אתה לא מתכוון לעלות לארץ ואתה לא מתכוון לתרום, לא היה לנו בעבר יותר מדי עניין בדבר הזה, וצריך לזכור, מדינת ישראל הייתה מעין פרויקט של יהדות העולם, העסק מתהפך.
נפתלי בנט: היום מדינת ישראל במקום מאוד מאוד חזק, וזה צריך להתהפך.
נפתלי בנט: בנימה אישית רגע אני רק אגיד שממש בימים אלה, לפני חמישים שנה בדיוק, זוג צעיר אמריקאי ששמם ג'יימס ז"ל ומירנה בנט שגדלו בסן פרנסיסקו במשפחה חילונית לחלוטין, נטולת קשר וזיקה למדינת ישראל וכמעט ליהדות, היום הזה לפני חמישים שנה הם עלו לארץ אחרי מלחמת ששת הימים, איזה שהוא זיק ניצת בהם, הם לא יודעים להסביר את זה עד היום, ובאמת הגיעו להתנדב בקיבוץ דפנה ואחר כך נשארו בארץ.
נפתלי בנט: לכן בפן האישי בוודאי גם יש לי.
נחמן שי: הנזק נמשך.
נפתלי בנט: הנזק לא נגמר.
נפתלי בנט: יום אחד אני אספר לך למה הם לא נשארו בקיבוץ דפנה.
נפתלי בנט: אני לעולם לא אשכח שבשבעה שבאנו לנחם אותך, הספר של גליקל המל היה על השולחן, ואז סיפרת לנו ש- - - אז אולי שם התשובה.
נפתלי בנט: אז מכל מקום, יש פה קודם כל הכרעה ערכית לא מובנת מאליה, שמדינת ישראל משקיעה כספים, כן, גם באותה נערה באוקלהומה ובאותו נער בליטא, שזה לא מובן מאליו.
נפתלי בנט: לא מובן מאליו, כי זה שקל שלא הולך לאופקים, אני בכוונה מקצין רגע, אבל זו דילמה שהייתה לנו בממשלה הקודמת ועמדנו על זה.
נפתלי בנט: היום בעולם יש 14.5 מיליון יהודים, בפעם הראשונה מאז גלות בבל יש רוב יהודי, זאת אומרת לא רוב יהודי בארץ ישראל, המקבץ היהודי הגדול ביותר בעולם הוא בארץ ישראל, דבר שקשה להבין.
אלעזר שטרן: ההתבוללות.
אלעזר שטרן: זה לא רק בגלל שהצלחנו פה.
נפתלי בנט: אני יודע, אני רק אומר, לא היה לנו את זה מאז ימי בית ראשון, מאז גלות בבל בעניין הזה.
נפתלי בנט: מה שמאיים עלינו בגדול זה הרבה מאוד התבוללות, גם בארצות הברית, גם במזרח אירופה, ונפילה דרסטית בעוצמת הזיקה בין הצעירים, בעיקר הדור הצעיר, לבין מדינת ישראל.
נפתלי בנט: ממש רואים, ויותר מאוחר יפרטו, אנחנו רואים שבקרב המבוגרים מעל גיל 65 הנושא היהודי והנושא הישראלי, ואני בכוונה מפריד ביניהם, הם לא אותו דבר, זה בעל משקל גדול.
נפתלי בנט: ככל שאנחנו יורדים בגיל אנחנו רואים ששני הנושאים האלה, גם הצד היהודי וגם הצד הישראלי הולך ונחלש, זה איום מהותי, זה מדיר שינה מעיני.
נפתלי בנט: מבחינתי אם אני צריך להגדיר מה שלושת היעדים של מדינת ישראל בכלל, אחד – זה קיום המדינה, עצם קיום המדינה, שתיים – קיטוב בתוך המדינה והפערים החברתיים בתוך המדינה, ושלוש זה עתיד העם היהודי בתפוצות, עד כדי כך.
נפתלי בנט: למה?
נפתלי בנט: משני טעמים.
נפתלי בנט: טעם ראשון, ככה.
נפתלי בנט: כי זה ציווי קטיגורי שאנחנו צריכים לשמור על נצח ישראל.
נפתלי בנט: ו-BY FAR זו הסיבה העיקרית, למה מדינת ישראל תשקיע כסף בכזה דבר.
נפתלי בנט: הפן השני זה שאנחנו גם זקוקים מבחינה אסטרטגית לתפוצות חזקות.
נפתלי בנט: מה פעולות המשרד, מה תכלס שלושת יעדי המשרד?
נפתלי בנט: היעד הראשון הוא חיזוק הזהות היהודית והקשר לישראל בקרב יהודי התפוצות שהם פחות משויכים, מה שאנחנו קוראים ה-UN AFFILIATED.
נפתלי בנט: אנחנו פחות נתעסק באנשים שהם AFFILIATED כי שם זה כבר מטופל.
נפתלי בנט: הנושא השני שאני ארחיב בו פחות מטעמים מובנים, זה הנושא של מאבק באנטישמיות וחוסן קהילתי, רק להגיד שנעשים דברים באמת משמעותיים, אני חושב שחלקכם גם מכיר, לשמירה על בטחון היהודים בעולם במקומות בעייתיים ונעצור שם.
נפתלי בנט: והדבר השלישי שהוא מבחינתי יעד, זה חיבור בין הקהל הישראלי ליהדות התפוצות.
נפתלי בנט: הנושא של כמה אכפת לי כישראלי ממה שקורה בתפוצות, יחסית התשובה היא לא כל כך, לצערנו.
נפתלי בנט: ואחת המשימות שלנו זה להגביר בקרב הציבור הישראלי את האכפתיות מאחינו בגולה.
נפתלי בנט: פעולות תכלס שעשינו לאור שלושת הדברים, אז בתחום חיזוק הזהות היהודית למעשה יצאנו לפרויקט שנקרא מוזאיק יונייטד, זה סדר גודל של 20,000 סטודנטים בקמפוסים שמקבלים מגע עם יהדות או על ידי הילל, שנדמה לי שזה הארגון הגדול ביותר, או על ידי חב"ד או על ידי עולמי והכל נמדד.
נפתלי בנט: הכל ממוחשב, אנחנו רוצים מגע משמעותי.
נפתלי בנט: זה אומר, אל תתפסו אותי במילה, נדמה לי שמונה מפגשים לפחות במהלך שנה און קמפוס, ב-445 מרכזים, ב-300 קמפוסים ברחבי העולם.
נפתלי בנט: נכון תמיד אנחנו מתלוננים, "אה, אבל אנחנו לא בקמפוסים", זה השתנה.
נפתלי בנט: אנחנו בקמפוסים אבל זה לא הסברה, זה לא מאבק ב-BDS.
נפתלי בנט: בעיני אין לך מה לדבר על הסברה אם בנאדם לא אכפת לו מישראל, אם לא אכפת לו מהיהדות של עצמו.
עליזה לביא: זה שני דברים שונים, אתה יודע, היהדות של עצמו וישראל, ברוב המקרים.
נפתלי בנט: את צודקת לגמרי, נכון.
נפתלי בנט: זיקה ליהדות זה יכול להיות עקרונות של תיקון עולם, העקרונות המוסריים של היהדות, זיקה לישראל זו זיקה למדינת ישראל.
נפתלי בנט: ואני אגיד לך תובנה שלמדנו, ולא ידעתי בתחילת הדרך, הרבה יותר קשה הזיקה לישראל, כי ישראל היום זה לפעמים מותג מאוד בעייתי, אז הרבה יותר קל להגיע דרך, וכל אדם לפי עמדותיו הפוליטיות, כל סטודנט יחליט מה מתאים לו.
נפתלי בנט: יש כאלה שהולכים להלל, לא סוד שהילל מצוי ב - - -
נחמן שי: מה הם עושים ב - - -
נפתלי בנט: בעצם לומדים יהדות, פילוסופיה יהודית, היסטוריה וכל אחד לפי שיטותיו שלו.
נפתלי בנט: אנחנו לא מגדירים איך הם יעשו את זה, אנחנו עושים את זה על ידי שלושת הארגונים שתיארתי.
נפתלי בנט: זה בהיקפים מאוד גדולים, זה למעשה פרויקט דגל של ממש שקורה.
נפתלי בנט: זה במקביל להמשך - - -
עליזה לביא: רק מבחינת המבנה, זה ניצול של פלטפורמות קיימות, ואתה מעביר להם בעצם תקציב.
נפתלי בנט: כן, אבל גם דורש מהם פעולות שהם לא עשו קודם.
נפתלי בנט: הילל קיים עוד הרבה לפנינו, חב"ד קיים עוד הרבה לפנינו, עולמי קיים עוד הרבה לפנינו.
נפתלי בנט: אני לא בעניין של המצאת הגלגל.
נפתלי בנט: אבל כן, אנחנו בעצם אומרים, אנחנו רוצים שאתם תייצרו מגע משמעותי, יחד איתם ישבנו, הגדרנו מה זה מגע משמעותי, שוב, נדמה לי שמונה מפגשים.
נפתלי בנט: ב-X מפגשים, ולפי זה הם מקבלים את התשלום.
נפתלי בנט: הכל ממוחשב ויש לנו דאטה בייס שהולך וניבנה.
עליזה לביא: אתה יכול לשתף אותנו בבחירה של שלושתם ולא אחרים?
נפתלי בנט: תרשמו ודביר יענה.
נפתלי בנט: היה פתוח הדבר הזה.
עליזה לביא: הם ניגשו ל - - -
נפתלי בנט: אני חושב שכן, תיכף נבדוק, אבל כפי שאת רואה זה שני ארגונים מאוד ותיקים בעניין.
עליזה לביא: אנחנו מכירים, אבל אנחנו מכירים עוד כמה.
עליזה לביא: צריך לדעת על תהליך הבחירה.
נפתלי בנט: מאה אחוז.
נפתלי בנט: פרישה גיאוגרפית של קמפוסים, 346 קמפוסים בצפון אמריקה, 15 בדרום אמריקה, 75 באירופה, 4 באסיה, 2 באוסטרליה, 3 באפריקה.
נפתלי בנט: זה דבר נוסף.
נפתלי בנט: עוד פעולות: אנחנו כמובן ממשיכים עם תגלית ומסע, אני כן רוצה לשתף אתכם באחד הפרויקטים היפים שהגדלנו בצורה משמעותית, זה תגלית לאמהות.
נפתלי בנט: אתם שמעתם על זה?
עליזה לביא: מה זה שמענו?
עליזה לביא: אנחנו מארחים.
עליזה לביא: אני שמחה שהמשרד הצטרף.
נפתלי בנט: נכון, אנחנו הצטרפנו אבל הגדלנו את ההיקף, זה שוס באמת מוצלח.
עליזה לביא: זו יוזמה של אישה אחת שהתחילה.
נפתלי בנט: אישה מדהימה אחת.
נפתלי בנט: אני אסביר רק מה ההבדל, לטעמי האישי, ואנחנו נמדוד את זה.
נפתלי בנט: האפקט הוא יותר משמעותי מתגלית.
עליזה לביא: אני ממש רוצה לברך אותך על ההחלטה לצרף את המשרד, משום שזו באמת יוזמה שצמחה מהשטח.
נפתלי בנט: שוב, אנחנו לא המצאנו את זה, אני לא בעניין של להמציא.
נפתלי בנט: אנחנו מזהים פרויקטים קצת כמו קרן הון סיכון שמזהה פרויקט מוצלח.
נפתלי בנט: בגדול, מה שהם עושים, לוקחים נשים UNAFFILIATED, העיקרון הוא שהן צריכות להיות אימהות לילדים שהם בבית והן UNAFFILIATED והן מאזור גיאוגרפי אחד פחות או יותר, זאת אומרת משכונה אחת, מעיר אחת, עיירה אחת, מביאים אותן לפה למעין תגלית לאימהות.
נפתלי בנט: קודם כל זו בגרות ברמה אחרת, זו התחברות ברמה אחרת, ואז יש להן שנה של FOLLOW UP שם בקהילה, והן בעצם יוצרות קהילה לפעמים כשאין.
נפתלי בנט: כי UNAFFILIATED בעצם בהגדרה הם לא שייכים לקהילה, אין להם בית כנסת מקומי, לא רפורמי, לא קונסרבטיבי, לא כלום.
נפתלי בנט: ואז הן יוצרות מעין קהילת אימהות בגיל רלבנטי, כמו שאמרתי, בערך 35-45.
נחמן שי: ומה הן עושות, הן באות לארץ?
עליזה לביא: הן באות לעשרה ימים.
נפתלי בנט: השיא זה הביקור בארץ סטייל תגלית, אבל הן חוזרות ובאמריקה הן ממשיכות להיפגש פעם בחודש ולהיות, ואז גם בלעדינו הן ממשיכות לנהל יוזמות משלהן.
נחמן שי: זה גם לאבות או רק לאמהות?
נפתלי בנט: כרגע זה רק לאמהות.
יוליה מלינובסקי: כח נשי.
נפתלי בנט: הכח הנשי.
עליזה לביא: ההבנה שבעצם החינוך בבית לאמהות, וברוב הבתים שהן מגיעות מהם הן לא כל כך מכירות, לא כל כך יודעות.
עליזה לביא: חינוך ביתי מה שנקרא.
נחמן שי: אנחנו גם רוצים אבות - - -
<קריאה: יש פיילוט.
נפתלי בנט: יש כבר פיילוטים גם לאבות.
נפתלי בנט: אבל מצאנו, ובאמת שוב, אני מברך, לא אנחנו יזמנו את הדבר הזה, אבל בהחלט העצמנו את זה.
נפתלי בנט: עוד מרכיבים שבקנה זה סיפור של הישראלים בחו"ל, בעיקר בארצות הברית, בקנדה, בחלקים מאירופה, ודוברי רוסית בתפוצות, זו גם קהילה מאוד גדולה.
יוליה מלינובסקי: יש לי שאלה על זה, חיכיתי בסבלנות.
יוליה מלינובסקי: יש פרויקט שנקרא "חפציבה" שזה חינוך פורמלי בתפוצות, ונודע לי לאחרונה שבעצם אדוני השר החליט לסגור את הפרויקט הזה או להוריד בתקציבו.
יוליה מלינובסקי: זה הקשר ההדוק האולטימטיבי, שבעצם אנחנו משלמים עבור חינוך והילדים מקבלים שם את החינוך הישראלי והיהודי.
יוליה מלינובסקי: ונודע לי שזה המצב, האם אתה יכול להתייחס.
נפתלי בנט: אנחנו לא סוגרים את חפציבה, ויותר מאוחר נתייחס בצורה יותר - - -
יוליה מלינובסקי: אבל - - -
אברהם נגוסה: בואו ניתן לשר לדווח.
יוליה מלינובסקי: ומשום מה דברים טובים, דיברת קודם בהרחבה.
נפתלי בנט: קודם כל לא רע לשמוע דברים טובים.
נפתלי בנט: אבל אני גם רוצה לומר שלגבי התגלית לאמהות, עד היום 12,000 נשים מ-26 מדינות.
יוליה מלינובסקי: ומה עם חפציבה?
נפתלי בנט: אמרתי, אנחנו לא סוגרים את חפציבה.
נפתלי בנט: אני כן רוצה - - -
יוליה מלינובסקי: אתה מקצץ בתקציב.
נפתלי בנט: שניה, אנחנו נגיע להכל, אני רוצה להסביר את העקרונות ואז המנכ"ל יענה על הכל.
נפתלי בנט: איך אנחנו עובדים?
נפתלי בנט: בסוף יש תקציב.
נפתלי בנט: אני עובד ככה גם במשרד החינוך.
נפתלי בנט: בעולם העסקי אתה עובד על ROI, שמעתם את הביטוי?
נפתלי בנט: Return On Investment, אתה שם 100 שקלים, מה יהיה ההחזר העסקי.
נפתלי בנט: אנחנו לא בעולם העסקי, אז אנחנו בונים בעצם מדד אפקט.
נפתלי בנט: מה יהיה האפקט, אם זה במשרד החינוך, האפקט החברתי החינוכי, אם זה במשרד התפוצות, אנחנו צריכים להיות מאוד קרים בעניין הזה.
נפתלי בנט: למשל אני באמת בנטייה שפרויקט "מומנטום" שעליזה מדברת על זה הרבה, זה פרויקט עם החזר מאוד גדול כי בסוף לעומת סטודנט אחד שמושפע פה משפחה שלמה, ולכן אנחנו ניטה להעביר יותר תקציבים למה שנותן יותר החזר.
נפתלי בנט: כך אני עובד על כל הפרויקטים.
נפתלי בנט: זה שמה שהוא היה לא אומר שהוא ימשיך, יכול להיות שכן יכול להיות שלו, לפי עוצמת האפקט.
יוליה מלינובסקי: בשיטה כזאת אולי אין טעם להשקיע למשל בנכים כי אין מהם תוצאה.
נפתלי בנט: לא, לא קשור.
עליזה לביא: - - את האפקט אתה משקיע.
נפתלי בנט: לפי הרבה פרמטרים בדיבור הזה.
נפתלי בנט: מכל מקום - - -
יוליה מלינובסקי: אם אתה יכול להגיד משהו בתשובה על כך?
נפתלי בנט: אז אמרתי, חפציבה ממשיך.
יוליה מלינובסקי: באותו היקף?
<דביר כהנא: לא רק שהוא ממשיך, אנחנו מגדילים את התקציב ואני אתייחס לזה אחר כך.
יוליה מלינובסקי: יופי.
יוליה מלינובסקי: שמחתי לשמוע.
אלעזר שטרן: לי יש שאלה אחת, אולי תצליח להתייחס לזה קודם.
אלעזר שטרן: תראה, כל המחקרים האלה בארץ או בחוץ לארץ, לי יש תחושה לא סתם, כל פעם שיש אנשים שחוזרים מבחוץ, על פחות ופחות הזדהות עם מדינת ישראל, כמו שנאמר פה, ככל שיותר צעירים מזדהים פחות.
אלעזר שטרן: חוץ מהפעילויות האלה, איך אנחנו מתמודדים באמת עם האתגר הזה?
אלעזר שטרן: אני מבין למה נוח, מבחינה מסוימת הפעולות האלה זה מטבע מתחת לפנס.
אלעזר שטרן: נוח לנו, יש לנו את תגלית, יותר טוב, פחות טוב, יש לי השגות גם לגבי תגלית בשנים האחרונות, לצערי הרב לא ראינו אותם ב-BDS כמו שחשבנו לראות אותם, אנחנו לצד ההצלחה של תגלית, היינו צריכים לראות לדעתי יותר הזדהות בקרב הצעירים עם מדינת ישראל, לפי מה שאני שומע, כולל השבת הזאת יש פחות, זה מטריד את ההורים, או את גילאי 60, 65, 70 שם זה מטריד מאוד.
אלעזר שטרן: החשש שלי זה שאנחנו הולכים פה לקפצונים, לדברים קטנים, ולא מסתכלים על תמונת המקרו.
אלעזר שטרן: ותמונת המקרו היא שיהודים בתפוצות, במיוחד במקומות כאלה שיש פחות מצוקה, או שיש להם אפשרויות אחרות, ההורים שלך זה סיפור, כאילו מבחינת הסיכוי שזה יקרה היום, הוא הרבה יותר נמוך.
אלעזר שטרן: אני לא רוצה ללכת ישר לסוגיית הכותל והגיור, למרות שאין לי ספק שזה יושב שם.
אלעזר שטרן: איפה אנחנו באמת מתמודדים עם האתגר הזה, למה יהדות ארצות הברית – בהנחה שזה נכון, אני לא עשיתי מחקר על זה אבל זה אנחנו שומעים כל הזמן, למה יהדות ארצות הברית, ככל שנהיים יותר צעירים מזדהים פחות עם מדינת ישראל?
אלעזר שטרן: אני לא חושב שבכל אנחנו אשמים, זה העולם, התקשורת, לא משנה מה.
נחמן שי: שטרן, הוא צריך ללכת וגם אנחנו רוצים לשאול.
אלעזר שטרן: אוקיי, בבקשה.
נחמן שי: אני רוצה לשאול אותך שאלה נוספת.
אברהם נגוסה: אולי נרכז את השאלות והוא יענה ביחד.
אלעזר שטרן: --- אני רואה שהיה כבר 14:00.
אברהם נגוסה: למה אתה נכנס?
אלעזר שטרן: אני שואל עד מתי.
אברהם נגוסה: בסדר, יש לו כמה זמן.
אלעזר שטרן: מה הלחץ?
נחמן שי: השאלה שלי נוגעת באמת למשהו שהוא יותר אסטרטגי.
נחמן שי: הקרע בין הקהילות הגדולות, הקונסרבטיבית והרפורמית לבין מדינת ישראל.
נחמן שי: אתה תשקיע כמה שתשקיע בארגון א', בארגון ב', בארגון ג', זה עצים שלא רואים את היער.
נחמן שי: מה אנחנו עושים ומה אתה עושה, זה ממש השדה הישיר שלך, כדי לחבר את הקרעים האלה שנעשו עכשיו, זה בממשלה שאתה חבר בה, בוא לא נשכח את זה.
נחמן שי: מה אתה עושה כדי להחזיר את הדברים לקדמותם, אם בכלל?
עליזה לביא: אני שמחה שפתחת בסיפור האישי שלך ושל הוריך, ודווקא כמי שמכיר את המורכבות, את הרגישות, וגם אולי את הנתק רב השנים, האם באמת לא הגיע הזמן לפתח תכניות ייחודיות וגם נקודתיות, במיוחד אחרי שני האירועים האחרונים שבהם אנחנו שומעים את הכאב הגדול שעולה.
עליזה לביא: "אין לכם מקום בשבילי בכותל, לקחתם לי אותו", סטודנטים בברנדייס מדברים על זה, סטודנטים במקומות אחרים.
עליזה לביא: אז האם לבוא ולהשתמש בפלטפורמות הקיימות נותן את המענה לנזק שאנחנו כמדינה עושים, לא תמיד אנחנו חושבים על ההשלכות החמורות של חלק גדול מהדברים שאולי אפילו חלקנו לא מתכוון לכך, ובטח אדוני, שאתה מכיר את הסיפור באופן אישי.
עליזה לביא: נקודה שניה, אני רוצה לחזור על הבקשה שלי לבקש איך נעשה המיון שלכם, במי אתם תומכים, במי אתם לא תומכים, והאם אין פרופיל יותר מדי דומה במי שאתם תומכים וזה לא מכסה את המגוון שיש לנו גם בזרמים, אבל גם, אנחנו כולנו יודעים ש-85% הם UNAFFILIATE.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת סתיו שפיר בבקשה.
סתיו שפיר: תודה רבה.
סתיו שפיר: יש לי שאלה מאוד ספציפית.
סתיו שפיר: המשרד שלך מתקשר עם חברה בשם מוזאיק יונייטד, בסכום של 190 מיליון שקלים, כבר שנתיים וזה נעשה לאחר שהחלטת ממשלה שונתה במיוחד כדי להתאים את עצמה לחברה הזאת.
סתיו שפיר: אחד האישורים היה אישור חריג ממינהל תקין.
סתיו שפיר: רציתי לדעת גם, והתאריך - - - בקרוב, אז רציתי לדעת אם הם כבר כן עובדים לפי מינהל תקין.
סתיו שפיר: עורך הדין של החברה, עו"ד דוד שמרון, מקורבו של ראש הממשלה, עורך הדין שלו, היום אנחנו יודעים איפה הוא נמצא.
סתיו שפיר: כן, הוא עורך דין של חברת מוזאיק וזה מסקרן עם החלטת הממשלה, איך שהיא קשורה בעניין הזה.
סתיו שפיר: התנאי הנוסף של ההתקשרות היה שהחברה תגייס בעצמה 380 מיליון שקלים הון עצמי.
סתיו שפיר: האם היא כבר הוכיחה עמידה ביעדים האלה?
סתיו שפיר: האם פורסמו איזה שהם הישגים של העבודה עם החברה הזאת?
סתיו שפיר: וגם מדוע חברה חיצונית, אין לנו גופים שהמדינה עובדת איתם ממילא בתחומים האלה, הסוכנות היהודית למשל או גופים אחרים שמדינת ישראל יכולה, ההסתדרות הציונית, שלמעשה היא יכולה להתקשר איתן?
סתיו שפיר: במה הם עוסקים?
סתיו שפיר: זה סכום אדיר של כסף.
יוליה מלינובסקי: אפשר שאלה אחרונה?
יוליה מלינובסקי: איך הקשר עם התפוצות לפרסום בתנאים כמו שביעי בשבוע, מצב רוח, עולם קטן, שזה עלונים שמחולקים בבתי הכנסת?
יוליה מלינובסקי: אני אתייחס לזה שבסך הכל סכום הפרסום במדינת ישראל, בתוך הארץ, לא בתפוצות, היה כמעט 6 מיליון שקל.
יוליה מלינובסקי: החלוקה לא ברורה על סמך מה זה נעשה, מה היו השיקולים, והאם נכון להשקיע סכומים כאלה בתוך המדינה ובכלי תקשורת ישראליים, שאפילו שמענו שהסרטון שנעשה על ידי ערוץ 2, ישב פה נציג בישיבה הקודמת של הקהילות, וטען שהסרטון הזה פגע קשות בקהילות בארצות הברית.
יוליה מלינובסקי: אבל אפשר להבין אולי רציונל, לקרב ישראלים לתפוצות, אבל איך זה קשור לאותם עלונים שמחולקים בבתי הכנסת?
אברהם נגוסה: בבקשה כבוד השר.
נפתלי בנט: אני אתייחס לדברים.
נפתלי בנט: השאלה של אלעזר שטרן היא לגבי שאלת המקרו של ירידת ההזדהות של היהודים הצעירים בעולם.
נפתלי בנט: קודם כל זו עובדה, יש ירידה וזה מאוד טורד את מנוחתי.
נפתלי בנט: ככל שאני מעמיק בעניין הזה, אני אגיד את הסדר של הדברים.
נפתלי בנט: אנחנו מאוד יזרעאל סנטריק פה, אנחנו חושבים שכל העולם סובב סביבנו, וזה לא נכון, העולם לא סובב סביבנו.
נפתלי בנט: קודם כל, הקרב הכי גדול שלנו זה לא הסוגיה הישראלית פלשתינית, שאני לא מבטל אותה כבעיה, היא בעיה, וזה לא סוגיית הרפורמים, קונסרבטיבים שאני לא מבטל אותה כבעיה, היא בעיה.
נפתלי בנט: אבל BY FAR הבעיה העיקרית זה האדישות.
נפתלי בנט: זה לא שעכשיו קמים בבוקר, ואני אומר את זה באמת על בסיס המון מגע, זה לא שעכשיו קמים בבוקר ואתה תתפוס איזה יהודי בארצות הברית בן 16 והוא יגיד לך "אני לא יכול, מה שהם עשו בכותל, הכיבוש וזה", הלוואי, אני אומר הלוואי שהיה אכפת לו מספיק כדי שיתלונן.
נפתלי בנט: הוא פשוט לא מתעסק בנו, אנחנו לא רלבנטיים.
נפתלי בנט: זו הבעיה.
נפתלי בנט: הרחק אחורנית אני מאגד את שתי הסוגיות, ששוב כאמור אני לא מבטל, וזה כבר מוביל אותי באמת לנקודה של, ולכן הפעולות האלה הן מאוד משמעותיות.
נפתלי בנט: חבר'ה, זה לא פירורים.
נפתלי בנט: בתגלית אנחנו מגיעים לכמעט 50% משכבה של יהודים, זה המון.
עליזה לביא: 50% שמה?
נפתלי בנט: שמגיעים לישראל.
נפתלי בנט: משכבת גיל בארצות הברית, מגיעה לישראל.
עליזה לביא: תגלית זה לא שלנו.
עליזה לביא: זה לא התחיל על ידינו.
נפתלי בנט: לא אמרתי.
נפתלי בנט: מה זה לא התחיל?
נפתלי בנט: אני עכשיו יושב ראש תגלית.
עליזה לביא: גם המחקר על תגלית יושב לא בישראל.
עליזה לביא: כלומר כל הנתונים וה- - -
נפתלי בנט: לא הבנתי את השאלה.
נפתלי בנט: חברים - - -
אברהם נגוסה: אני רוצה שהוא יתייחס לשאלות שכבר נשאלו כי אין הרבה זמן.
נפתלי בנט: אני נוקט בפתגם חז"ל "לא עליך המלאכה לגמור ולא אתה בן חורין להבטל ממנה" יש פה בעיות עצומות, ותיכף אני אגע גם בהן.
נפתלי בנט: אני רק אומר, אז מה, לא נעשה את זה?
נפתלי בנט: לא נעשה מוזאיק, לא ניגע בסטודנטים?
עליזה לביא: מה זה מוזאיק, אולי אפשר.
נפתלי בנט: הבהרתי קודם.
נפתלי בנט: הסברתי.
נפתלי בנט: לא הקשבתם, אני אסביר עוד פעם.
נפתלי בנט: זה דבר מדהים, זה הסטודנטים.
נחמן שי: ניסיון - - - לתגלית באיזו שהיא דרך אחרת, לנושאים אחרים.
עליזה לביא: אדוני, כולנו לא הבנו.
נפתלי בנט: אז אין בעיה אני אסביר.
נפתלי בנט: אני לא בסדר, אני אסביר.
נפתלי בנט: תראו, לגבי הסוגיה של הכותל וחוק הגיור.
נפתלי בנט: קודם כל אני אגיד פה, למי שעוד לא יודע, רחבת הכותל, רחבת ישראל שפתוחה גם ברגע זה, כל אחד יכול ללכת, אני הקמתי אותה, לפני ארבע שנים.
נפתלי בנט: אחרי שדיברו עליה שנים, הלכתי והקמתי רחבת כותל שזה נתן מזור במשך כמה שנים טובות, זו הייתה נקרא לה, הפשרה הבסיסית.
נפתלי בנט: וזה ממש הרגיע את המצב.
נפתלי בנט: אז יצרו באמת פשרה משודרגת, שבעצם היו שלושה הבדלים בין הפשרה הנוכחית.
נפתלי בנט: דבר ראשון, אפ גרייד, שבאיזה 18 מיליון שקל, פשוט לשפץ, הניראות, הכל.
נפתלי בנט: הדבר השני, שהכניסה תהיה מהכניסה המרכזית ולא מאותה כניסה צידית שקיימת היום, והדבר השלישי שיהיה ניהול משותף שיכלול גם את הזרמים.
נפתלי בנט: מה שקרה, זה עבר בממשלה, ואחר כך הייתה נסיגה.
נפתלי בנט: אני חייב להגיד, אני גם הופתעתי.