GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: הצטרפו אלינו חברי הכנסת, חברת הכנסת נורית קורן וחבר הכנסת יואל רזבוזוב.
אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו נשמע את הרב סטיב וורניק, ראש התנועה הקונסרבטיבית.
אברהם נגוסה: אני הייתי במשרד שלך בניו יורק אז אני שמח לראות אותך פה ובבקשה.
<סטיב וורניק: תודה רבה ואני רוצה לומר תודה ליושב ראש הוועדה.
<סטיב וורניק: אני שמח להיות כאן לדבר איתכם היום בדיוק מפני שאני חושב שהבת הבכורה שלי תעלה בעוד שנתיים או בעוד שלוש שנים או משהו כזה אז ועדת העלייה היא מאוד חשובה לי ובמשפחה שלי.
<סטיב וורניק: וגם אני רוצה להוסיף על מה ששמעתי כשנכנסתי לוועדה.
<סטיב וורניק: אני מרגיש כמו חברים, כמה אנשים שמבינים את הבעיות וגם שהבעיות יותר מהספציפיות של הכותל או גיור וכו'.
<סטיב וורניק: אבל יש בעיה פילוסופית.
<סטיב וורניק: תסלחו לי מפני שאני רוצה להמשיך באנגלית מפני שהשיחה הזאת מאוד חשובה.
<סטיב וורניק: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) זאת לא הפעם הראשונה שאני בכנסת.
<סטיב וורניק: הייתי כאן באירועים רבים לאורך הקריירה שלי כרב, ולאחרונה, בשמונה השנים האחרונות כמנכ"ל של התנועה הקונסרבטיבית בצפון אמריקה.
<סטיב וורניק: אבל הפעם הזאת, אני חייב להגיד לכם, זה שונה.
<סטיב וורניק: הפעם הזאת אני כאן בגלל שזה חשוב שכולכם שנמצאים בעמדות מפתח במדינת ישראל, בכנסת, תבינו את המקום הלא בטוח שהוא ישראל היום.
<סטיב וורניק: אנחנו על הקצה.
<סטיב וורניק: אנחנו על קצה הריחוק המאוד אמיתי, רציני ומזיק בין יהודי ישראל לבין יהדות התפוצות.
<סטיב וורניק: ב-25.6 כאילו שזה לא הספיק שראש הממשלה, בנימין נתניהו, ביטל את מתווה הכותל, וזה ביטול ולא הקפאה, באותו יום בדיוק ועדת החקיקה אישרה גם את חוק הגיור של ש"ס.
<סטיב וורניק: כל אחד מהצעדים הממשלתיים האלה לבדו היה מספיקים על מנת להכעיס את קהילת יהדות התפוצות, ועל אחת כמה וכמה שניהם ביחד.
<סטיב וורניק: הדרך היחידה שניתן היה להבין מחוצלארץ את מה שקורה כאן בישראל היא ששלחו לנו מסר - לא רק של חוסר כבוד אלא גם של דה לגיטימציה מישראל.
<סטיב וורניק: הרגשות האלה הם מעבר לאינטלקט.
<סטיב וורניק: אנחנו צריכים להבין, יש בסיס רגשי לזה.
<סטיב וורניק: כי אם אנחנו, עם ישראל, אם אנחנו באמת משפחה, אם אנחנו רוצים להתנהג באופן כזה שכלל ישראל הוא יותר מרק רעיון פילוסופי, אלא משהו ממשי שאפשר להשען עליו.
<סטיב וורניק: אם אנחנו משפחה אז אתם צריכים לדעת שפעולות הממשלה במהלך השבועות האחרונים מרגישות כמו בגידה.
<סטיב וורניק: והבגידה הזאת מרגישה כמו נטישה.
<סטיב וורניק: אתם צריכים להבין, אתם פשוט חייבים להבין שאנחנו חיים בעולם שבו כמעט 90% מהיהודים נמצאים בישראל ובצפון אמריקה, 90%.
<סטיב וורניק: מעולם לא היה רגע בהיסטוריה שבו אנשים היו מרוכזים בשני איזורים גיאוגרפים תרבותיים עיקריים.
<סטיב וורניק: זה אומר שהעתיד של כלל ישראל הוא לחלוטין תלוי בהצלחה של שתי הקהילות וביכולת שלהן להצליח יחדיו, לבנות גשרים ולא לשרוף אותם.
<סטיב וורניק: קהילה אחת לא תוכל לשגשג ללא האחרת.
<סטיב וורניק: ואנחנו יודעים את זה.
<סטיב וורניק: חלק ניכר מכך שישראל הגיעה לרגע הזה בהיסטוריה הוא הודות למחוייבות היהודים בצפון אמריקה למדינה היהודית.
<סטיב וורניק: היינו כגורם משפיע בממשלה שלנו עבור הכרה ותמיכה פוליטית, כלכלית ואסטרטגית בישראל.
<סטיב וורניק: אנחנו בקו ראשון שלBDS ונגד כל אלה שעושים לישראל דה לגיטמציה, במיוחד באו"ם.
<סטיב וורניק: השקענו מיליארדי דולרים בתשתיות של ישראל, נתנו צדקה של מילארדי דולרים.
<סטיב וורניק: תמכנו בעלייה, שלחנו את הילדים שלנו כחיילים בודדים.
<סטיב וורניק: ביקרנו בהמוננו בכל שנה במכביה, טיולי שורשים ועוד.
<סטיב וורניק: ואנחנו הרווחנו מההשקעה הזאת.
<סטיב וורניק: ישראל הפכה, לפי החזון של המקימים, ישראל הפכה להיות העוגן הגלובלי של יהודים ברחבי העולם.
<סטיב וורניק: למדנו כאן תורה וקיבלנו השראה ללמוד תורה גם בבתים שלנו.
<סטיב וורניק: גילינו והעמקנו את הזהות היהודית שלנו כאן.
<סטיב וורניק: אבל אנחנו לא תומכים בישראל בגלל שיש לנו תועלת מכך.
<סטיב וורניק: אנחנו לא תומכים בישראל בגלל שאנחנו מקבלים משהו בתמורה.
<סטיב וורניק: אנחנו תומכים בישראל מכוון שאנחנו ציונים.
<סטיב וורניק: אנחנו חולקים את החזון של מדינת לאום לעם היהודי.
<סטיב וורניק: להיות עם חופשי בארצנו.
<סטיב וורניק: אלמנט מהותי של החזון הזה, מרכיב מרכזי של מה שזה אומר להיות אנשים חופשיים בארצנו הוא שהממשלה במדינת היהודים מכבדת ותומכת בכל הביטויים הדתיים שלנו שהם סממנים של הזהות היהודית שלנו והם אלה שהובילו אותנו להיות ציונים.
<סטיב וורניק: מתווה הכותל, בפעם הראשונה ביחסים בינינו, נתן לנו תחושת אופטימית שאנחנו בדרך להשגת המטרה הזאת.
<סטיב וורניק: והיום, אנחנו מרגישים נבגדים.
<סטיב וורניק: לא רק בגלל האופטימיות שנרמסה, אלא גם בגלל שחוקים כמו חוק הגיור פוגעים במעמדנו ובמעמדם של אחרים.
<סטיב וורניק: ואם אתם חושבים שהרבנות תסתפק רק בלשלוט בגיור בישראל, תסתכלו על החדשות האחרונות בהן מופיעה הרשימה השחורה של רבנים שכוללת רבנים אמריקנים בולטים.
<סטיב וורניק: מצווה גוררת מצווה וגם עבירה גוררת עבירה.
<סטיב וורניק: להעריך את כלל ישראל שעובדים לשם כך, נלחמים לשם כך היא לא עבור תועלת של עדה ספציפית, היא עבור התועלת של הכלל.
<סטיב וורניק: כלל ישראל הוא חזון של אחדות ללא תמימות דעים.
<סטיב וורניק: הכותל הוא דוגמה מצויינת.
<סטיב וורניק: אל תקחו מהחרדים או הדתיים ב-Northern plaza, בוא נרחיב את הרעיון של הכותל, נרחיב את המרחב פיזית ורוחנית ונעשה מקום לכולם.
<סטיב וורניק: בטוח שיש מספיק מקום.
<סטיב וורניק: בנושא של הפלורליזם הדתי במדינה היהודית אתם צריכים לדעת שהרבה מיהודי אמריקה איבדו את סבלנותם.
<סטיב וורניק: ולכן ראיתם את התגובה החזקה שראיתם עכשיו מההנהגה בכל פינה.
<סטיב וורניק: זה כבר לא מקובל פשוט לטעון שישראל היא מדינת היהודים מבלי שהיא בעצם הבית של כל היהודים.
<סטיב וורניק: עכשיו זה הזמן בשבילנו לעבוד ביחד ולהביא להתקדמות בנושאים האלה.
<סטיב וורניק: להרחיב את הכותל כמקום קדוש ליהודים מכל העדות, לקיים את המצוות לפי המנהגים שלהן, להבטיח שכשאר מנסחים את חוקי ישראל שקובעים מי הוא יהודי, לוקחים בחשבון את כלל ישראל.
<סטיב וורניק: לפתוח את הממסד הדתי בישראל לאותנטיות והדינמיות של היהדות המודרנית ולכל הביטויים שלה.
<סטיב וורניק: אתם בכנסת מציגים לא רק את הפרלמנט של מדינת ישראל, המדינה היהודית.
<סטיב וורניק: אבל אם אתם עולים לאירוע אתם יכולים גם להיות הפרלמנט של העם היהודי.
<סטיב וורניק: אני כאן כדי לבקש מכם לקום.
<סטיב וורניק: בואו נקום ביחד.
<סטיב וורניק: אנחנו אנשים שהשיגו יותר מכל האנשים בכדור הארץ.
<סטיב וורניק: אנחנו יושבים כאן בפרלמנט של המדינה היהודית אחרי 70 שנה של ייסוד הריבונות היהודית במדינה היהודית.
<סטיב וורניק: אחרי 200 שנה של גלות.
<סטיב וורניק: אין אנשים אחרים, אין ציוויליזציות אחרות בהיסטוריה שיכולות לטעון לטביעת רגל כזאת.
<סטיב וורניק: אם יכולנו לעשות זאת אנחנו בהחלט נוכל לעשות את זה, תודה רבה.
אברהם נגוסה: כמובן, כמו שאמרת שאהבת ישראל וארץ ישראל זה לא בתנאי.
אברהם נגוסה: אוהבים את ארץ ישראל גם אם זה טוב וגם אם זה לא טוב.
אברהם נגוסה: ואנחנו כעם אחד נפעל ביחד יד ביד שיהיה טוב יותר טוב.
אברהם נגוסה: ולכן אני מאוד שמח לראות אותך פה.
אברהם נגוסה: הוועדה מאוד שמחה לשמוע גם את הדברים שלך.
אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת יעל פארן כהן.
יואל רזבוזוב: תודה כבוד היושב ראש, אני מברך אותך על הדיון הזה, את כל הנוכחים כאן.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו כאן יושבים בוועדה בכנסת ישראל, אין אחד בכנסת, אין חבר כנסת אחד שלא מבין את החשיבות של יהודים בתפוצות וגם אני חושב שאין אחד שלא מבין איזה נזק גרמנו ליהודים בתפוצות.
יואל רזבוזוב: ורק כאן אנחנו, מהבמה הזאת, אני יכול לפחות להתנצל בשם הרבה חברי כנסת שמבינים שגרמנו נזק.
יואל רזבוזוב: וכמובן שהמטרה עכשיו לפעול, עם אחד, כי עם אחד - - - אבל עוד פעם אני פחות מאמין בססמאות אני רואה את הממשלה שבאמת נמצאת בהשרדות, השרדות קואליציונית ובגלל זה היא נאלצת לעשות צעדים כה חמורים ואנחנו באמת רואים כמה נזק.
יואל רזבוזוב: אני שומע, אני מקבל טלפונים, אני באמת בקשר מצויין עם הרבה הרבה יהודים מכל העולם.
יואל רזבוזוב: קיבלתי המון טלפונים ואני כל היום מוצא את עצמי מתנצל ומתנצל.
יואל רזבוזוב: אז אני מקווה מאוד שיתעשתו כי אני כן ראיתי איזשהו צעד אחורה.
יואל רזבוזוב: כשהייתי בארצות הברית שמעתי עד כמה חשוב מתווה הכותל.
יואל רזבוזוב: נושא הגיור אני בכלל לא רוצה להתייחס כי אנחנו יודעים, עשינו כאן לא מעט דיונים.
יואל רזבוזוב: אז אני מקווה מאוד שבסופו של דבר מעבר לשיקולים והאינטרסים הצרים אנחנו כן נוכל כאן, גם בכנסת ישראל, להתאחד.
יואל רזבוזוב: כי יש פה עדיין, כמו שאמרתי, התחלתי בזה, הרבה חברי כנסת, אני חושב שרובם, מבינים עד כמה חמור מה שנעשה ונוכל לצאת מהמצב הזה ובסופו של דבר להיות ביחד ונהיה חזקים כי היום אנחנו צריכים את זה.
יואל רזבוזוב: אנחנו רואים מה שקורה בעולם, אנחנו היום כמדינה, ובכלל כל היהודים בעולם צריכים להיות יחד וחזקים.
יואל רזבוזוב: אז אני מודה על הדיון הזה.
יואל רזבוזוב: תודה לך כבוד היושב ראש, תודה לכל מי שהגיע לכאן, שטרח להגיע.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת יעל פארן כהן בבקשה.
יעל כהן-פארן: תודה רבה אדוני היושב ראש, גם אני מברכת על קיומו של הדיון החשוב הזה ואני מברכת את הרב וורניק שהגיע לכאן.
יעל כהן-פארן: נתת לנו איזושהי סקירה על מה קורה בעולם, איך אנחנו מתמודדים היום, איך התנועה המסורתית רואה את מה שקורה בישראל.
יעל כהן-פארן: תראו, היום י"ז בתמוז.
יעל כהן-פארן: ואולי זה סמלי ואולי זה לא שאנחנו דווקא דנים היום בדיון כל כך חשוב.
יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים מה י"ז בתמוז מציין והתחלת חורבן בית המקדש השני נסב סביב שנאה בין קבוצות שונות בעם היהודים שהובילה לחורבן.
יעל כהן-פארן: והשנאה הזאת הייתה שנאת חינם.
יעל כהן-פארן: ואני מסתכלת עלינו היום ואני מסתכלת עלינו בתוך ישראל, אני מסתכלת על העם היהודי כולו, אני מאוד חרדה.
יעל כהן-פארן: כל הזמן עולה לי בראש, אני לא מתבטאת על זה הרבה כי זה נשמע אולי ככה משהו ערכאי, פרה היסטוריה, אבל לא זה קורה גם היום ואנחנו נלחמים אחד בשני במקום לבוא ולהתאחד ולראות איך אנחנו הופכים את העם היהודי, נותנים לו את המקום הראוי לו בין אומות העולם.
יעל כהן-פארן: אנחנו רבים ונלחמים בינינו.
יעל כהן-פארן: אני מגיעה עכשיו מדיון בוועדה ממש שלושה חדרים מכאן על סמכויות בתי הדין הרבניים והרחבתם לבוררות אזרחית.
יעל כהן-פארן: אני לא יודעת, אתם יודעים, אם זה איזשהי תעוזה כי יש פה הזדמנות פוליטית לדחוף אג'נדות שגפני וחבריו כבר 20 שנה רוצים לקדם.
יעל כהן-פארן: או שבאמת אנחנו באיזשהי התדרדרות.
יעל כהן-פארן: ואני רואה את זה ככה, אנחנו בהתדרדרות של החדרת יותר ויותר קיצוניות לחיים שלנו מכיוונים דתיים שהם לא נחלת הכלל.
יעל כהן-פארן: והיציאה הבאמת קיצונית של הרשימות של הרבנים שלא מכירים בחתימתם על הגדרת יהדותו של אדם.
יעל כהן-פארן: ודיונים שעשינו כאן
יעל כהן-פארן: על אותם אנשים שגוירו ומשרד הפנים לא הסכים לאפשר את עלייתם לארץ ותודות לך, אדוני היושב ראש, ולדיון הוועדה אישרו את הגעתם לארץ.
יעל כהן-פארן: יהודים שגוירו בצורה שלא הייתה מקובלת על היהדות האורתודוכסית כאן, כנראה, והם ניצלו כל אפשרות וחיפשו כל סעיף כדי למנוע את הגעתם ועלייתם לישראל - - -
אברהם נגוסה: הם נמצאים עכשיו בבאר שבע.
יעל כהן-פארן: הם נמצאים עכשיו בבאר שבע ואני גם ביקרתי אותם ואני מזמינה את הוועדה להזמין אותם אולי לעשות איתם איזשהו דיון מיוחד, בטח זה יהיה רק אחרי הפגרה.
יעל כהן-פארן: אבל באמת אני מזמינה.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שאנחנו בהתדרדרות של הקצנה.
יעל כהן-פארן: הקצנת השנאה והפילוג.
יעל כהן-פארן: ואנחנו כאן מהוועדה הזאת צריכים לבוא בקריאה לכל הכנסת קצת לפתוח את הראש, קצת לחשוב אחרת.
יעל כהן-פארן: היהודים הרפורמים והמסורתיים קונסרבטיבים לא מפלגים את העם, הם מרחיבים את שורות העם היהודי, הם לא גורמים להתבוללות, הם מונעים התבוללות.
יעל כהן-פארן: והחרדים רואים את זה פשוט הפוך.
יעל כהן-פארן: הם אומרים, אנחנו מצמצמים את גבולות העם היהודי בתוך מדינת ישראל לאורתודוכסיה, עוד מעט אורתודוכסיה קיצונית, אבל כרגע אורתודוכסיה.
יעל כהן-פארן: אגב, גם כמה מהרשימות של ה-160 רבנים הרבה מהם אורתודוכסים גם שהם לא מוכנים לקבל את מרותם ואמירתם.
יעל כהן-פארן: אני חוששת מאוד מהתהליך הזה שאנחנו נמצאים בו.
יעל כהן-פארן: אנחנו חייבים לעצור אותו, אני יודעת שזה קשה.
יעל כהן-פארן: אנחנו בסיטואציה פוליטית מאוד בעייתית ובזה אני אסיים.
יעל כהן-פארן: אני קוראת לך יושב ראש הוועדה ולנו כאן בוועדה לצאת ולראות איך אנחנו פועלים בתוך כלל הכנסת כדי לשנות את העניין הזה.
יעל כהן-פארן: והכותל הוא הדוגמה.
יעל כהן-פארן: זו איזשהי נקודת הכרעה שעברנו אותה, עברנו בום מאוד גדול והוא צריך לעורר נורות אזהרה כי הדבר האחרון שאנחנו רוצים זה את הנתק הזה בעם בין יהדות שאינה אורתודוכסית ליהדות אורתודוכסית.
יעל כהן-פארן: ואני אפילו לא מתייחסת פה רק לרחבי העולם וישראל.
אברהם נגוסה: יגאל פלמור, מנהל קשרי ציבור והתקשורת, הסוכנות היהודית, בבקשה.
<יגאל פלמור: תודה.
<יגאל פלמור: אני רוצה להתייחס לכותרת של הדיון שהיא השפעת תדמיתה של מדינת ישראל על היהודים בחו"ל ולקחת את זה למקום קצת יותר רחב ואחר כך להתייחס לנושא שכולם פה התייחסו אליו.
<יגאל פלמור: והכל בתמצית התמצית כפי שיושב ראש הוועדה מבקש.
<יגאל פלמור: אין ספק שהקמת מדינת ישראל נתנה לכל הקהילות היהודיות בחו"ל בין אם הן ציוניות ובין אם לא מעמד שונה וחזק יותר בעיני הסביבה שלהן.
<יגאל פלמור: פתאום היהודים לא היו חבורה אקראית שהגיעה למקום, אלא מיעוט לאומי שמאחוריו עומדת מדינת לאום כמו שיכלו להיות מהגרים איטלקים או אירים או ארמנים או יוונים בכל מדינה ומדינה, וזה נתן ליהודים זקיפות קומה וכבוד בעיני סביבתם, לא רק בעיני עצמם.
<יגאל פלמור: אנחנו צריכים להבין שהיום הזהות של יהודים בכל העולם עם מדינת ישראל נעשה באופן כמעט גורף וכולל בין אם נרצה ובין אם לא נרצה.
<יגאל פלמור: אנחנו יכולים, אנחנו אכן מדגישים מאוד שיהודי הוא לא בהכרח ישראלי.
<יגאל פלמור: ישראלי הוא גם לא בהכרח יהודי.
<יגאל פלמור: ושאי אפשר להחיל על כל יהודי בעולם אחריות למעשיה של מדינת ישראל.
<יגאל פלמור: אנחנו יכולים להגיד את זה.
<יגאל פלמור: אנחנו יכולים להלחם, אנחנו צריכים להלחם בהאשמות בנאמנות כפולה.
<יגאל פלמור: אבל בפועל בהרבה מאוד מקומות, אולי בכל המקומות בעולם, יהודים מזוהים עם מעשיה של מדינת ישראל לטוב או לרע.
<יגאל פלמור: מה שישראל עושה תמיד מגיע בסיבוב אל היהודי בשיחה וביחס שלו עם הסביבה ואז שואלים אותו, מבקשים ממנו לתת דין וחשבון או מבקשים ממנו להסביר או מטיחים בפניו ומנסים לחייב אותו.
<יגאל פלמור: שוב לטוב ולרע.
<יגאל פלמור: אוהבים אוהבים והשונאים שונאים.
<יגאל פלמור: לכן, מוטלת על מדינת ישראל ומוסדותיה אחריות עצומה לא רק לגורל אזרחי מדינת ישראל מבחינה בטחונית, כלכלית וכו', אלא גם בעצם למעמדם של היהודים בכל מקום בעולם.
<יגאל פלמור: כל דבר שנעשה פה במדינה בצורה רשמית או חצי רשמית בסופו של דבר מהדהד ומוצא ביטוי ביחס כלפי היהודים בכל העולם.
<יגאל פלמור: שמענו כאן דוגמה קטנה מחברת הכנסת סבטלובה, על איך שכבר מטיחים בבחור יהודי שרוצה להגן על ישראל מפני ה-BDS שבעצם ישראל לא רואה בו יהודי.
<יגאל פלמור: יש הרבה הרבה מאוד דוגמאות מהסוג הזה.
<יגאל פלמור: אני בטוח שכולנו כבר שמענו על דוגמאות כאלה ויהיו עוד.
<יגאל פלמור: יש דוגמאות אחרות לכך שהיהודים נאלצים לשאת באחריות למה שהמדינה עושה.
<יגאל פלמור: אני חושב שהבית הזה במיוחד צריך לתת את הדעת על כך שכל אמירה וכל פסיעה וכל חקיקה משפיעים קודם כל על אזרחי מדינת ישראל, אבל במידה לא מועטה על יהודים בכל העולם.
אברהם נגוסה: אבינועם בר יוסף, נשיא המכון למדיניות העם היהודי, בבקשה, בקיצור.
אברהם נגוסה: אם אתה רוצה להגיד כמה מילים.
אברהם נגוסה: הוא נרשם פה.
<עוזי רבהון: שמי פרופסור עוזי רבהון, אני מהאוניברסיטה העברית בירושלים ומהמכון למדיניות העם היהודי.
<עוזי רבהון: אני חושב שהזעקה של יהדות ארצות הברית מעידה על כך שהיהודים גם ברמה האינדיבידואלית וגם ברמה המוסדית קשורים מאוד למדינת ישראל.
<עוזי רבהון: בניגוד אולי לכל מיני תחזיות וטענות על התרחקות של יהדות התפוצות מישראל, ישראל חשובה ליהדות התפוצות, היא עומדת במרכז הזהות היהודית שלהם, במרכז העשייה היום יומית הקבועה שלהם ואנחנו צריכים לקחת את זה בחשבון.
<עוזי רבהון: יחד עם זאת, הדור הצעיר הלא אורתודוכסי של יהדות ארצות הברית מתחיל להרגיש שהוא מתרחק לאט לאט מהמדינה.
<עוזי רבהון: יש נושאים שהם לא בתחום התגובה של יהדות התפוצה, הם נתונים לאחריות של מי שחי פה – בנושאים של הסכסוך ובנושאים של מעמד בית המשפט העליון, של הדמוקרטיה הישראלית, אבל בנושא של הכותל ובנושא של גיורים זה משהו שהוא לא קשור אך ורק למדינת ישראל ולאזרחיה אלא לכלל העם היהודי, ולכן נשמעה הזעקה הזאת ובצדק.
<עוזי רבהון: אני רוצה עוד לציין שזו צריכה להיות גם אולי שעה של חשבון נפש לתנועה הרפורמית והתנועה הקונסרבטיבית שהיא לא הצליחה מספיק לחדור אל תוך החברה הישראלית.
<עוזי רבהון: היא לא הצליחה מספיק לגייס לתוכה, אליה, גדודים של תומכים שהיו צריכים לצאת במוצאי שבת לפני שבוע, של עשרות אלפי אנשים שעמדו - - - ראש הממשלה כדי שיפגינו ולהפגין כנגד ההחלטה על הקפאת מתווה הכותל.
<עוזי רבהון: אני חושב שהתנועות הרפורמיות והקונסרבטיביות צריכות לחשוב מה הם הצעדים שהן צריכות לעשות כדי לחדור, כדי לגייס אליהן וכדי לקבל תמיכה הרבה יותר רחבה מהציבוריות הישראלית.
<עוזי רבהון: בסופו של דבר זה גם יכול להשפיע על החלטות של ממשלה ושל הכנסת.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שאתה קצת לא מעריך את ההפגנה היחסית מאוד גדולה, מעל אלפיים איש, שהייתה במוצאי שבת.
יעל כהן-פארן: אולי אתה לא ארגנת הפגנות בחיים שלך, אבל זה לא קל להביא 20 אלף, זה לא קורה ביום.
יעל כהן-פארן: הפגנה שאורגנה ביומיים שלושה והגיעו אלפיים איש, זה המון אנשים.
יעל כהן-פארן: אבל אתה צודק יש פה - - -
אברהם נגוסה: תודה, אז אנחנו כמו שאמרתי, בואו נעשה בקיצור, אני מאוד מודה לך.
אברהם נגוסה: יניב נחמיאס מההסתדרות הציונית העולמית.
<יניב נחמיאס: אני רק רוצה להוסיף שהזעקה, כפי שציינת, היא לא רק זעקת יהודי ארצות הברית, היא מגיעה מכל היהודים בעולם, אוסטרליה, אפשר להצביע על המון מקומות.
<יניב נחמיאס: זה נכון ש-90% נמצאים בישראל וארצות הברית ויחד עם זאת הזעקה מגיעה מרחבי העולם ונשמעת בקול אחיד וזה מה שיש לי להוסיף לדיון.
אברהם נגוסה: מר דוד חזוני, עורך מגזין The Tower.
<דוד חזוני: שלום, תודה רבה.
<דוד חזוני: כבוד היושב ראש תודה רבה לך ולחברי הוועדה שהגיעו וגם אני רוצה מאוד לחזק את דברי הדוברים שקדמו לי ובמיוחד של הרב וורניק שאני מכיר אותו מפייסבוק הרבה שנים כבר.
<דוד חזוני: אני חייב להוסיף אולי פן קצת שונה.
<דוד חזוני: אנחנו כבר נמצאים במספר שנים של כיבוי שריפות בכל הקשור ביחסי ישראל-יהדות התפוצות.
<דוד חזוני: מה שקרה עכשיו זה לא בא מקום משום, זה לא כל כך פתאומי, אולי זה אכן tipping point.
<דוד חזוני: מדובר בעשרות שנים שבהן אזרחי ישראל מרגישים שיהדות התפוצות לא מבינה אותם וגם להיפך וזה בא לידי ביטוי בעיקר גם בזירה הפוליטית והמדינית.
<דוד חזוני: ואני חייב להגיד שאי אפשר כל הזמן לכבות שריפות שלא התקנת מערכת מתזים בתוך הבניין.
<דוד חזוני: ואם אנחנו רוצים שיהדות התפוצות- - - ממש 10 שניות של רקע - אני יליד ארצות הברית להורים ישראלים.
<דוד חזוני: גרתי באזור ירושלים כמעט 20 שנה ואז 4 שנים בוושינגטון, עכשיו חזרתי ואני עובד גם ב-The Israel Project.
<דוד חזוני: ואני חייב להגיד שאם אנחנו רוצים שיהדות התפוצות תבין אותנו אנחנו גם חייבים להבין איפה הם נמצאים.
<דוד חזוני: יפה מאוד לדבר על קונסרבטיבים ורפורמים, אבל 30% מיהדות ארצות הברית אינם משתייכים בכלל לשום זרם.
<דוד חזוני: עוד 35% הם משוייכים לזרם הרפורמי אבל רק מספר מאוד קטן שלהם רואים את הזהות היהודית קודם כל כזהות דתית.
<דוד חזוני: והם נמצאים במשבר.
<דוד חזוני: המספרים של מכון Q ואחרים כבר מעידים.
<דוד חזוני: לפחות ראשי המנהיגים של הקהילות, גם של ארגוני הרבנים וגם ארגוני הפדרציות מודעים מאוד למשבר כמעט קיומי של יהדות לא אורתודוכסית בארצות הברית המבוססת על רכבת ההתבוללות שדוהרת.
<דוד חזוני: והמשבר עם ישראל הוא משבר שצץ בשנים האחרונות, אבל הוא בא על רקע זה.
<דוד חזוני: כשמדובר בקהילה שמחפשת בצורה מאוד מאוד אקטיבית דרכים להנחיל זהות יהודיתי לדור הבא ולדורות הבאים, זהות שאינה מבוססת לא על יהדות אורתודוכסית ולא מחייבת אותם לעלות לארץ.
<דוד חזוני: איכשהו איזשהי זהות.
<דוד חזוני: במאמר שפרסמתי לאחרונה בכתב עת שלנו, Thetower.org, הצעתי כיוון חדש או דרך חדשה שגם מדינת ישראל וגם ראשי הקהילות יכולים להבין וזה לחזור להבין שנקודת התורפה של הציונות בארצות הברית, של היהודים, היא שהיא מבוססת כמעט לחלוטין על הציונות הפוליטית, ציונות מדינית, על תמיכה בישראל, על תרומות לישראל, ומעט מאוד על חיבור תרבותי.
<דוד חזוני: מספר היהודים בארצות הברית שלומדים עברית, אני מדבר על היהודים הלא אורתודוכסים הוא מאוד מאוד קטן.
<דוד חזוני: מספר היהודים, על אף התמיכה בישראל, שמבקרים בארץ, הוא מאוד מאוד קטן.
<דוד חזוני: אז אם אפשר להשקיע, לקחת מודל כמו המודל הצרפתי, להשקיע במוסדות שמחזקים את התרבות העברית בארצות הברית כזהות יהודית, כסוג של זהות יהודית אז אני חושב שזה יכול לעזור בבעיה ארוכת הטווח אם לא ב - - - תודה רבה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע גם בקיצור, עורך דין יזהר הס בבקשה, מנכ"ל התנועה המסורתית.
<יזהר הס: תודה רבה לך, חבר הכנסת ד"ר נגוסה על הדיון החשוב הזה ועל העובדה שפעם אחרי פעם אנחנו מוצאים בכנסת ישראל ובוועדה שלך באופן מיוחד אוזן קשבת ודלת פתוחה ולב חפץ ואני חושב שהדברים הללו מאוד חשובים.
<יזהר הס: אני שמעתי ברוב קשב את הדברים שלך, הרב וורניק, ואני חושב שראוי שהם יהדהדו.
<יזהר הס: תחושת הנבגדות היא דבר שאני שומע מרבים מחבריי ועמיתיי מעבר לים.
<יזהר הס: ליאור, גם לך חיזוק גדול על העבודה של כל השנה ואני מצטער שקצת הדיון החשוב בעבודה שלכם ובפרויקט שלכם נחטף לכיוונים אחרים בוערים יותר.
<יזהר הס: אני רוצה להתייחס בדייקנות ובביקורתיות משהו לדברים של פרופסור רבהון.
<יזהר הס: איפה הציבור הישראלי, מדוע הוא לא ממלא את הרחובות?
<יזהר הס: איך יתכן, אמרת בביקוריות, שהתנועות הרפורמיות והקונסרבטיביות לא השכילו לחדור ללב הישראליות.
<יזהר הס: ואני רוצה לשאול, האמנם?
<יזהר הס: באמת לא השכילו?
<יזהר הס: אפשר עוד לרגע לחשוב שיש בישראל שוק חופשי של אמונות ודעות וכולם ממומנים באופן זהה, ולכן יכול היה יהודי ישראלי להתרשם מכל אחד מהזרמים ביהדות ולהתחבר לזה שהוא יוכל להזדהות איתו יותר או פחות.
<יזהר הס: אז בואו נזכיר את העובדות.
<יזהר הס: מיליארדים, כמעט 4 מיליארד ₪ מושקעים בשנה באורתודוכסיה וגווניה לא בחינוך, אלא בתרבות ושירותי דת.
<יזהר הס: כמעט 4 מיליארד ₪.
<יזהר הס: האם באמת אפשר לומר שיש לישראלי הממוצע אפשרות להחשף באופן טבעי למרכולתם של זרמים אחרים?
<יזהר הס: האם באמת אפשר לומר שיש לנו בארץ את היכולת לומר שניסינו ניסיון הגון לתת לביטוי הלא אורתוכסי של היהדות הדתית מקום ומקום להתגדר בו?
<יזהר הס: על אף זאת, העובדה ששני הזרמים בישראל מייצגים למעלה מ-7% מהציבור היהודית בישראל, למעלה מחצי מיליון איש מלמדת המון.
<יזהר הס: העובדה שבעשור האחרון שתי התנועות הכפילו את עצמן, קרי היו 4% והיום הן כמעט 8% מלמדת המון.
<יזהר הס: כי הרי זה היה בניגוד לממסד, למרות שהממסד מנסה להתנכר ולהתעמר ולדחוק ולהדיר.
<יזהר הס: אז העובדה שהציבור הישראלי מאוד פתוח למסר הקונסרבטיבי והרפורמי, אני חושב, לא צריכה הוכחה.
<יזהר הס: העובדה שעל כולנו כמדינה להבין שאנחנו פוגעים בעתיד העם היהודי בכך שגם במדינת ישראל אין לנו יכולת לחיות בפלורליזם יהודי היא דבר שיש לו משמעות אסטרטגית.
<יזהר הס: כי אם נכונים הדברים שאתה אמרת קודם, ואני מניח שבחלקם הם מדוייקים, אתה מכיר אותם מיד ראשונה.
<יזהר הס: הרי העובדה שמדינת ישראל לא משכילה להשתמש בעובדה שיש פה פלורליזם יהודי או שצריך להיות פה פלורליזם יהודי היא מכה אנושה גם להתבוללות.
<יזהר הס: מדינת ישראל יכולה להיות כלי נהדר ל-Israel engagement ואנחנו הולכים ומפספסים אותו.
אברהם נגוסה: נאור ראובן ביטון, Student Supporting Israel.
<נאור ראובן ביטון: שלום לכולם, אני יושב ראש של SSI, סטודנטים תומכי ישראל בישראל.
<נאור ראובן ביטון: אנחנו למעשה ארגון שיש לו תאים ברחבי ארצות הברית.
<נאור ראובן ביטון: מעל 46 קמפוסים ברחבי ארצות הברית.
<נאור ראובן ביטון: התחלנו בשנת 2012 שאז היו תאים שונים של סטודנטים ברחבי ארצות הברית שהם תומכים בישראל.
<נאור ראובן ביטון: לעומת זאת, הצד האנטי ישראלי כלל רשת של תאים שפועלת באופן מכוון ומשולב.
<נאור ראובן ביטון: והיום אנחנו ממשיכים לפרוח ואנחנו גם בארצות הברית וגם בקנדה.
<נאור ראובן ביטון: לגבי הנושא של הדיון היום – באופן ספציפי אנחנו רואים מחוויה של סטודנטים צעירים יהודים ולא יהודים שיש השפעה מאוד חשובה לתדמית של ישראל על האופן שבו סטודנט יהודי מתמודד בקמפוס.
<נאור ראובן ביטון: יש לנו תאים בקולומביה ובארווין ובמקומות יותר פרו ישראלים ואתה רואה שבמקומות שבהם ה-notion כלפי ישראל הוא שלילי אתה רואה את הסטודנט היהודי מוריד את הראש.
<נאור ראובן ביטון: לא מתבטא פוליטית, לא מעורב פוליטית, לא מעורב אפילו באגודת הסטודנטים, בנושאים שלא קשורים בישראל.
<נאור ראובן ביטון: לעומת זאת, במקום שבו - - - אנחנו פתחנו תא בקולומביה, מקום מאוד אנטי ישראלי, אפילו נבחר לקמפוס הכי אנטי ישראלי ברחבי ארצות הברית, לאחר שפתחנו את התא הזה והוא תא פעיל ועושה פעילויות ועומד בשבוע האפרטהייד מול הצד האנטי ישראלי ומציג את ישראל האחרת, מול השקרים.
<נאור ראובן ביטון: אתה רואה את הסטודנטים היהודים מרימים את הראש, בוחרים להתמודד לאגודת הסטודנטים, בוחרים לעשות אירועים למען ישראל ובוחרים גם להגיד, אני, כן אני ציוני ואני יהודי.
<נאור ראובן ביטון: מה שנאמר פה על ידי מר פלמור שבעצם אם אנחנו יהודים אז זה מתחבר עם ישראלים או מתחבר עם תמיכה ישראלית זה לא נכון בקמפוסים.
<נאור ראובן ביטון: ולכן צריך לשים את הנושא הזה, זה העתיד מבחינת ראותנו של היהדות בארצות הברית.
<נאור ראובן ביטון: אנשים הולכים ללמוד, ככה הם צומחים להיות מבוגרים, ולכן צריך לשים את זה על השולחן.
<נאור ראובן ביטון: זה המקום שבו צריך לפעול - - -
אברהם נגוסה: אני מצטער שאני לוחץ אתכם אבל אני רוצה להספיק לתת לאנשים.
אברהם נגוסה: עורך דין אלעד קפלן מארגון עתים, בבקשה.
<אלעד מאיר קפלן: בסוף השבוע האחרון התפרסמה רשימה של הרבנות הראשית של 160 רבנים מ-24 מדינות שהרבנות הראשית פסלה.
<אלעד מאיר קפלן: גם הרשימה הזאת התפרסמה רק אחרי מאבק משפטי כדי שיחשפו את הרשימה.
<אלעד מאיר קפלן: זו אחת מני רשימות רבות.
<אלעד מאיר קפלן: וצריך להבין, מדובר ברבנים שהרבנות פסלה לא רק את הגיורים שלהם, אלא למעשה את האפשרות שלהם להעיד על היהדות של בני ובנות קהילותיהם שביקשו להתחתן במדינת ישראל.
<אלעד מאיר קפלן: כלומר אותם רבנים בעיני הרבנות הראשית הם פסולים לעדות.
<אלעד מאיר קפלן: זה חלק מחשובי הרבנים בצפון אמריקה, רבנים מאירופה ומכל רחבי העולם ואותם הרבנות פסלה.
<אלעד מאיר קפלן: במקום לקרב מרחיקים, במקום ברית של שותפות יוצרים עוד ועוד בדלנות.
<אלעד מאיר קפלן: הייתי רוצה שמהחדר הזה תצא קריאה ברורה שאנשים שמקימים מאגרים ורשימות שחורות של רבנים לא יכולים להמשיך להחזיק במפתחות לזהותה היהודית של מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת טלי פלוסקוב, חברת ועדה.
אברהם נגוסה: StandwithUs, אילנה שרינגטון הופמן, מנהלת קשרי הקהילה.
<אילנה שרינגטון-הופמן: שלום, אז חשוב באמת להתחבר לנושא הכללי של הדיון פה היום ולא רק להתמקד בדברים הספציפיים, לא כי הם לא חשובים, אלא כי אני רוצה ליצור פה ראייה יותר היקפית ואסטרטגית.
<אילנה שרינגטון-הופמן: הנושא של תדמית ישראל זה נושא שצריך לחבר בתוכו ולאחר בתוכו את היהודים בתפוצות בכל הגוונים והרקעים.
<אילנה שרינגטון-הופמן: אנחנו ארגון שקם באמת לתת מענה ליהדות התפוצות בסלון של הורים לסטודנטים שנמצאים בקמפוסים בארצות הברית שהתמודדו עם תנועת החרם וניסיונות לדה לגיטימציה כנגד ישראל.
<אילנה שרינגטון-הופמן: אנחנו הצלחנו לצמוח ולפרוח לכדי 18 סניפים ברחבי העולם שנותנים מענה גם לתיכונים, גם לקמפוסים וגם לקהילות.