GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: משרד הפנים התחיל לבצע את ההחלטה הזאת, כמובן ביחד ובשיתוף פעולה עם משרד החוץ ועם הסוכנות ואנשים מגיעים, אך במספרים קטנים.
אברהם נגוסה: התחלנו ב-63, 50, אני לא יודע כמה מחר מגיעים, 64.
<קריאה: מחר מגיעים 64 עולים.
<קריאה: אנחנו רוצים לשמוע ולהתעדכן על יישום ההחלטה והעיכובים.
<קריאה: עמוס ארבל ממשרד הפנים בבקשה, תכניס אותנו למה עושים, האם השמועות שקיבלנו שאין עבודה למרות ששבוע שעבר חזרו שני עובדים, אבל לא מזמינים אנשים.
<קריאה: אנחנו רוצים לשמוע ישר מכם.
<עמוס ארבל: אדוני היושב ראש, אני לא עוסק בשמועות, אני אציג מצב עובדתי כפי שהוא לאשורו נכון להיום.
<עמוס ארבל: אנחנו התחלנו את מימוש החלטות הממשלה ב-26.2.2017.
<עמוס ארבל: מכל מיני סיבות שהיו, לוגיסטיות, ביטחוניות, המצב באתיופיה, אבל זה כבר נדוש ונדון בישיבות הקודמות, ולא נחזור אחורה, נסתכל קדימה.
<עמוס ארבל: כך שנכון להיום אנחנו חמישה חודשים בדיוק אנחנו עובדים באתיופיה.
<עמוס ארבל: לאורך כל התקופה הזאת אנחנו מחזיקים שני עובדים באתיופיה, למעט חופשת מולדת שהם חזרו, אבל באופן עקרוני נכון לרגע זה יש עובד אחד בגונדר ועוד עובד נוסף שהיה צריך להיות איתו, ומפאת אבל משפחתי לא נסע, ביום ראשון הקרוב הוא יצטרף אליו.
<עמוס ארבל: אין כוונה לרדת בהיקף העובדים באתיופיה.
אברהם נגוסה: היו שלושה.
<עמוס ארבל: היו שניים.
<עמוס ארבל: בהתחלה היו שלושה.
<עמוס ארבל: לא היה צריך, גם לא נכון לפצל מבחינת המסקנות המקצועיות שלנו בשני המקומות ביחד, אנחנו מרכזים איפה שצריך, אם צריך גם באדיס, צריך לחשוב בכלל ולזכור שכל עובד שהולך לאתיופיה זה פחות עובד כאן.
<עמוס ארבל: כלומר העבודה היא משולבת ישראל – אתיופיה, היא לא בפני עצמה.
<עמוס ארבל: וזה לא שכל אחד שהולך לאתיופיה אנחנו מקבלים עובד אחר במקומו כאן.
<עמוס ארבל: בסוף זה סכום אפס וצריך לראות איפה מחלקים נכון ואיפה העומס.
אברהם נגוסה: ראה, קיבלתם שבעה עובדים לצורך ביצוע החלטת הממשלה, איך אתם מחלקים את זה?
אברהם נגוסה: שבעה עובדים לפחות.
<עמוס ארבל: שניים שם, חמישה עובדים כאן.
<עמוס ארבל: ובנוסף עובדים של הרשות מעבר לשבעה, שהם עובדי הרשות שנתרמו לטובת המשימה הזאת, כדי לבצע אותה הכי מהר והכי טוב שאפשר לעשות.
<עמוס ארבל: נכון להיום לא רק שבעה עובדים עובדים בדסק האתיופי, יש כמעט 12 עובדים.
<עמוס ארבל: לא נולדו עוד חמישה.
<עמוס ארבל: הנציבות לא נתנו עוד חמישה.
<עמוס ארבל: אנחנו תגברנו את עצמנו בעוד חמישה עובדים שהם לא עושים כלום, כלום, בשנה האחרונה, חוץ מהמשימה הזאת.
<עמוס ארבל: כך שיש לנו עניין ורצון טוב וכנות וכל מה שרק אפשר לעשות, להגיד, כדי לבצע את ההחלטה הזאת כלשונה בצורה הטובה ביותר.
<עמוס ארבל: נכון לעכשיו נכון וצריך רק שני עובדים בגונדר.
<עמוס ארבל: עוד חודש אני אחשוב שצריך גם באדיס, נשלח גם לאדיס.
<עמוס ארבל: צריך עוד אחד בגונדר, נשלח עוד אחד לגונדר.
<עמוס ארבל: זה לא משהו שהוחלט מהיום לעוד שנתיים קדימה.
<עמוס ארבל: זה משהו שניתן לתיקון, לשינוי, לאורך כל הדרך.
<עמוס ארבל: בהתאם להיקף הבקשות שכאן משתחרר מהארץ ונשלחות לשם לאתיופיה.
רויטל סויד: כמה בקשות עומדות כרגע, גם פה בארץ וגם משם?
<עמוס ארבל: כל אדם שצריך, מכל פוטנציאל, ברגע שאנחנו בודקים את הבקשה כאן בארץ, בגדול יש שבעה- שמונה עובדים שעובדים על הבקשות כאן, ברגע שיש סיכוי, נקרא לו כך, זה לא תקווה אלא סיכוי מבחינת הזכאות לבקשה, שהיא עונה אכן לקריטריונים, שולחים אותה לאתיופיה וצוברים אותה או באדיס או בגונדר, בהתאם ל - - -
רויטל סויד: כמה בקשות כאלה הוגשו?
<עמוס ארבל: אושרו?
רויטל סויד: הוגשו.
<עמוס ארבל: בישראל בכלל?
<עמוס ארבל: בסביבות 5,000 בקשות.
רויטל סויד: כמה אושרו?
<עמוס ארבל: אושרו עד היום 700 נפש.
<עמוס ארבל: 700 נפש מבחינתנו יש אישורים לסוכנות היהודית להביא אותם לישראל.
רויטל סויד: כל השאר נדחו או שלא טופלו עדיין?
<עמוס ארבל: לא.
<עמוס ארבל: יש כאלה שעומדים בצד, יש כאלה בוודאות שאנחנו יודעים שהם יסורבו או סורבו בוודאות כי הם לא עונים על שום קריטריון, מסיבה כזאת או אחרת, למרות שהמשפחה פנתה.
<עמוס ארבל: בסירובים אנחנו לא עוסקים כרגע כי אנחנו לא שולחים אישורים, למרות שנשלחו מספר סירובים בטעות, אבל זו הייתה טעות ותקלה, ועצרנו מיד.
<עמוס ארבל: חבר הכנסת נגוסה דיבר איתי בעניין הזה, אנחנו לא שולחים אף סירוב לאף משפחה עד שלא נגמור את כל התהליך.
<עמוס ארבל: וזה נכון לעשות, וכך צריך לעשות.
<עמוס ארבל: אנחנו ממשיכים במלוא הקצב, אם מחר בבוקר יגידו לי "יש לך עוד 10 עובדים", אז הקצב יוכפל כנראה.
<עמוס ארבל: לא כנראה, בוודאות.
<עמוס ארבל: כלומר שאנחנו יכולים לעשות יותר.
רויטל סויד: כלומר כל הבעיה כרגע שאין לך מספיק עובדים.
<עמוס ארבל: אני לא דרשתי יותר עובדים.
<עמוס ארבל: אני בתחילת הכנת החלטת הממשלה שאנחנו מדברים עליה, שתי החלטות הממשלה, הערכתי שבשביל לעשות, להביא בסביבות 1,300 איש בשנה, מספיק שבעה עובדים ועוד האנשים שבתוך הרשות.
<עמוס ארבל: אני חושב שאנחנו נוכל לעמוד עד סוף שנת העבודה הזאת, להגיע למספר הזה.
<עמוס ארבל: 100 פחות, 100 יותר, אני לא יודע להגיד לכם.
<עמוס ארבל: אני לא אעצור ב-1,300.
<עמוס ארבל: אנחנו עושים את כל מה שרק אפשר.
<עמוס ארבל: אין עובד אחד ברשות, ואני שומר עליהם כמו בכספת שלא ייקחו אותם לשום משימה, ויש המון מצוקות.
רויטל סויד: אבל העיכובים נובעים מהעובדה שיש לך בעיה בכח אדם?
<עמוס ארבל: אין כאן עיכוב, יש פה 700 אישורים שאושרו כבר נכון להיום.
<עמוס ארבל: אנחנו נמצאים בסוף יולי.
<עמוס ארבל: יש לנו עוד חמישה חודשים לעבוד באתיופיה ובישראל.
<עמוס ארבל: למעט החודש של החגים.
<עמוס ארבל: אני מניח, תזכרו גם שהחלטת הממשלה הזאת הייתה קשה ומסובכת, ואמרתי את זה כאן בתחילת הדרך.
<עמוס ארבל: למדנו את ההחלטה, ישבנו במשרד ראש הממשלה.
אברהם נגוסה: בהחלטת הממשלה הקריטריונים ברורים.
<עמוס ארבל: לא ברור, אברהם.
רויטל סויד: סליחה, זו החלטה לפני שנתיים.
רויטל סויד: קריטריונים הם ברורים, יש החלטת ממשלה, חבלי לידה היו לה, אבל מרגע שהיא התקבלה וזה כבר היה לפני שנתיים, אז אני רוצה להבין האם אתה אומר שבעובדה שהוגשו אלפי בקשות לא היה לך כח אדם לבחון, זו הבעיה?
רויטל סויד: איך יכול להיות שיש רק תשובות ל-700 איש?
<עמוס ארבל: החלטת הממשלה הזאת מדברת על 1,300 בשנת 2017.
<עמוס ארבל: עד סוף שנת 2017.
<עמוס ארבל: נכון להיום אישרנו כבר 700.
אברהם נגוסה: עד נובמבר 2017.
אברהם נגוסה: תהיה מדויק.
<עמוס ארבל: אני מניח, ואני רוצה מאוד להיזהר בלשוני, אני לא רוצה להגיד בוודאות, אני מניח, אנחנו עושים את כל מה שרק אפשר כדי להגיע למספר הזה ואף לעבור אותו.
<עמוס ארבל: אני מניח שאנחנו נגיע למספר הזה עד סוף שנת העבודה הנוכחית.
<עמוס ארבל: בכח העבודה הקיים, בלי דרישה של תוספת.
<עמוס ארבל: מי שרוצה להגיד שעכשיו רוצים שיהיה 3,000, אני לא יודע להביא 3,000 במספר האנשים שיש לי נכון להיום עד סוף שנת העבודה הנוכחית.
<עמוס ארבל: אמרתי בתחילת דבריי, ב-26.2.2017 התחלנו את העבודה באופן מעשי, באופן ממשי.
<עמוס ארבל: כששלחנו את ראשוני האנשים לאתיופיה - - - היו הרבה בעיות שכבר דשנו בהם כאן, ממשרד החוץ עם העובדים שלנו, עם ההסתדרות, עם כל מיני מקומות אחרים, שאי אפשר היה להתחיל לממש את ההחלטה.
אברהם נגוסה: אבל אתה יודע שאם הייתם מתגברים את הצוות היה אפשר לבדוק אנשים ולאשר אותם, ולא היו צריכים לחכות שם ולסבול, כאשר יש להם את האפשרות, הסוכנות יש לה את האפשרות לזרז ולהביא אותם.
<עמוס ארבל: אי אפשר לתקן עוולות של - - -
אברהם נגוסה: תיכף נשמע מהסוכנות, אבל אני אומר שככל שאנחנו מזדרזים לבדוק את האנשים ומאשרים, יכול להיות שגם הסוכנות תזדרז להביא אותם.
<עמוס ארבל: אני מסכים לגמרי, שיהיו עוד עשרה עובדים מחר בבוקר, מן הסתם המספרים יהיו כפולים אם לא משולשים.
<עמוס ארבל: זו כמות העובדים שיש היום כאן.
<עמוס ארבל: הדבר השני העובדתי הוא שהחלטת הממשלה מדברת על 1,300 עד סוף שנת העבודה.
<עמוס ארבל: אנחנו עושים הכל כדי להגיע למספר הזה.
אברהם נגוסה: עד נובמבר.
אברהם נגוסה: אני אומר לך, כך כתוב בהחלטת הממשלה.
אברהם נגוסה: עד סוף נובמבר 2017.
<עמוס ארבל: הלוואי ונביא 1,300 עד מחר בבוקר, לא עד נובמבר.
אברהם נגוסה: זה מה שאני אומר, אז תלוי אם אתה משחרר את - - -
<עמוס ארבל: אנחנו עושים הכל, אף אחד לא - - - את החלטת הממשלה.
<עמוס ארבל: עושים הכל.
<עמוס ארבל: האמן לי, אני עוסק בזה המון, בשעות העבודה שלי.
יצחק הרצוג: והוא נחשב מהטובים.
<עמוס ארבל: כל יתר העובדים שאתה מכיר את שמותיהם חלקם, ואתה מכיר אותם אישית, אין עובד אחד כזה שנוגע במילימטר, רצו לקחת אותם לביומטרי, רצו לקחת אותם ל-1,001 דברים, אני שומר על המשימה הזאת כבבת עיני מה שנקרא.
<עמוס ארבל: כל רגע שיש להם הם עוסקים אך ורק במשימה הזאת.
אברהם נגוסה: תסביר לי איך אתם תעמדו.
<עמוס ארבל: אנחנו עושים הכל כדי לעמוד.
<עמוס ארבל: יכול להיות שאני אשב פה בנובמבר ואני אגיד לך "הבאנו רק 900", אני לא יודע להגיד לך.
אברהם נגוסה: עכשיו יש 700 אישורים, למה ה-700 לא פה בארץ, אנחנו נשאל את הסוכנות.
<עמוס ארבל: זו שאלה אחרת.
אברהם נגוסה: זה אני משאיר ליהודה.
אברהם נגוסה: אבל אני שואל אותך, איך אתה רואה שיש אפשרות שאתם תעמדו, לפי החלטת הממשלה, שה-1,300 יהיו עד סוף נובמבר 2017.
אברהם נגוסה: נובמבר, אני מתעקש.
<עמוס ארבל: אני יכול לעשות טוב עם מה שיש לי, לא עם מה שאין לי.
<עמוס ארבל: גם השבעה עובדים האלה, עד שקיבלנו אותם ועד שגייסנו אותם, הוציאו לכולנו את הנשמה בפינצטה.
<עמוס ארבל: כל התהליך היה נורא ואיום.
אברהם נגוסה: אז בוא תשכנע אותי האם אתה תעמוד עד סוף נובמבר שיהיו 1,300.
<עמוס ארבל: המצב שלנו היום ביולי הוא הרבה יותר טוב מאשר בפברואר, מבחינת ההבנה של ההחלטה, וההחלטה היא מאוד לא פשוטה והיא מאוד לא ברורה, ויעידו פה אנשי רוה"מ כמה ישיבות עשינו אצל אודי פרבר, ועם חברי הכנסת כדי להבין, כולל חבר הכנסת נגוסה שישב שם כדי להבין, ואיזה חילוקי דעות ואי הבנות על כל מיני סעיפים בהחלטה.
<עמוס ארבל: אבל התקדמנו, ברוך השם התקדמנו וכולנו מבינים איך שהוא למה החלטת הממשלה מתכוונת.
<עמוס ארבל: אנחנו עושים אותה הכי טוב שאנחנו יודעים לעשות בכמות העובדים הקיימת.
<עמוס ארבל: בעוד חודש, עוד חודשיים אני אגיד לך או למנכ"ל שלי, או לשר הפנים, "אני לא אגיע ל-1,300, מסיבה כזאת או מסיבה אחרת", יצטרכו להחליט מה עושים.
<עמוס ארבל: אין לי משהו אחר יותר טוב לעשות.
אברהם נגוסה: תראה, לא תהיה סיבה אחרת, חוץ מזה שאולי העובדים לא הספיקו לעשות את הבדיקות.
אברהם נגוסה: אנשים קיימים שם, אנחנו יודעים.
<עמוס ארבל: אברהם, אדוני היושב ראש, נתנו לי את הקרדיט לנהל את זה, נתנו לי את הסמכות לנהל את זה לטוב ולרע, אני עושה הכי טוב כדי שזה יקרה.
<עמוס ארבל: כמו כל החלטה אחרת, כמו כל הנחיה אחרת, כמו כל חוק אחר, כמו כל דבר אחר שאני צריך לעשות, ואין כאן עניין.
<עמוס ארבל: אם אנחנו חשודים בזה שאנחנו ממסמסים את ההחלטה, לא עושים אותה הכי טוב, זה כבר דיון אחר.
<עמוס ארבל: אבל אני לא שם.
<עמוס ארבל: האמן לי, אני לא שם.
<עמוס ארבל: לא אני ולא העובדים.
<עמוס ארבל: העובדים נותנים את כל מה שרק יש להם, בכוח, במרץ, בנשמה, בזמן, כדי לעשות את ההחלטה הזאת הכי טוב.
<עמוס ארבל: אנשים עוזבים את המשפחות שלהם שלושה חודשים, יושבים בגונדר, נמצאים שם ומראיינים אנשים, כדי לבצע את החלטת הממשלה.
רויטל סויד: אנשים עוזבים שלושה חודשים את המשפחות, אנחנו מאוד מעריכים את זה.
רויטל סויד: אנשים יושבים 18 שנים ועשר שנים ומחכים לראות את הילדים שלהם, את הנכדים שלהם, את האחים שלהם, את הדודים שלהם.
רויטל סויד: אנחנו זועקים את הזעקה שלהם, הם זועקים את הזעקה שלהם, אנשים מתים שם, לך תראה את הקיר שם, אני בטוחה שאתה מכיר אותו, את הקיר באדיס, ששם אתה רואה כמה אנשים מתו בלי שהם התאחדו עם הקרובים שלהם.
רויטל סויד: אז עכשיו באמת, אנחנו לא מחפשים אשמים, אנחנו רוצים לפתור, אנחנו רוצים שיגיעו לכאן כל מי שצריך להגיע.
רויטל סויד: התשובה אנחנו מקבלים היא אפילו פגיעה באינטליגנציה, סליחה.
רויטל סויד: כי זה שאתה אומר לי שאנשים עוזבים ושלושה חודשים נמצאים שם, לא נותן תשובה איך על אף החלטת ממשלה שהתקבלה לפני שנתיים, איך מתוך אלפי בקשות שהוגשו רק 700 התקבלו.
רויטל סויד: אין לך כוח אדם?
רויטל סויד: איפה הבעיה עומדת?
רויטל סויד: כמה סורבו?
רויטל סויד: מה קורה?
<עמוס ארבל: הסברתי.
רויטל סויד: לא יושב ראש הועדה ולא אנחנו, לא מצליחים לקבל תשובות, עם כל הכבוד.
רויטל סויד: ואנשים בינתיים מתים.
רויטל סויד: כל יום עוד שם ועוד שם על הפרוכת הזאת.
<עמוס ארבל: איזו תשובה את רוצה לשמוע?
<עמוס ארבל: כמה אנשים - - - אני רוצה שכל מי שרק מדינת ישראל מתכוונת להביא אותו, אין שום בעיה.
<עמוס ארבל: יש החלטות ממשלה, יש כנסת, ועל פי זה אני עובד.
<עמוס ארבל: החלטת הממשלה האחרונה היא מאוגוסט האחרון - - -
יצחק הרצוג: ואם היו מכפילים לך את כוח האדם?
<עמוס ארבל: בוודאי שהייתי עושה הרבה יותר.
רויטל סויד: אז שאלנו אותך את זה.
רויטל סויד: האם הבעיה היא כח אדם?
רויטל סויד: שאלנו אותך את זה.
<עמוס ארבל: אם החלטת לא להקשיב, זה משהו אחר.
<עמוס ארבל: אני עניתי.
<עמוס ארבל: אם מחר בבוקר יהיו עשרה עובדים אז אני אשים עוד אנשים באתיופיה.
אברהם נגוסה: יש לך 12 עובדים.
אברהם נגוסה: אפילו יותר.
<עמוס ארבל: אם מישהו רוצה להחליף אותי בתפקיד ולבצע את זה, בבקשה.
<עמוס ארבל: נראה לי שאתה רוצה.
<עמוס ארבל: אני לא מציע לאף אחד לעשות את זה.
<עמוס ארבל: עם כל הכבוד, אפשר להביא את הטפסים בבוקר שתחתום עליהם אתה או מישהו אחר בכנסת, בוא נגמור את העניין.
אברהם נגוסה: בהחלטת הממשלה אתם ביקשתם שבעה עובדים, קיבלתם.
אברהם נגוסה: אף אחד לא מוריד לכם אפילו אחד.
אברהם נגוסה: קיבלתם שבעה עובדים.
אברהם נגוסה: אז אם אתה מפעיל את שבעת העובדים, אפילו את החצי.
<עמוס ארבל: באמת, לא ראוי לכבודה של הועדה שאני אכנס עכשיו מה כל עובד עושה, ואיפה הוא נמצא, ומי נמצא שם.
יצחק הרצוג: אתה יכול להגיד "אני דורש הכפלת התקנים"?
<עמוס ארבל: אני לא דורש.
<עמוס ארבל: נכון לעכשיו, עם השבעה עובדים ועם התוספת שנתנו מעצמנו על חשבוננו, על מנת לעמוד ביעד הזה של 1,300 עד סוף שנת העבודה הזאת, אני חושב, אני מקווה, אני אעשה הכל כדי שאני אעמוד בזה.
<עמוס ארבל: אני מאוד אעשה הכל.
יצחק הרצוג: יש לך חצי שנה.
<עמוס ארבל: אני מאוד עושה הכל שכן.
<עמוס ארבל: תזכרו שהתחלנו ב-26 לפברואר.
<עמוס ארבל: העובדים הראשונים שלנו נחתו ב-26 לפברואר באתיופיה.
<עמוס ארבל: יותר מזה אין לי מה להגיד לכם.
<עמוס ארבל: אתם רוצים להביא 7,000 בשנה?
<עמוס ארבל: תביאו עוד 20 עובדים.
<עמוס ארבל: אין לי בעיה.
אברהם נגוסה: ההחלטה מדברת עד נובמבר 2017.
יצחק הרצוג: נו אז הוא אמר עד דצמבר 2017.
יצחק הרצוג: אני חושב שלפי הקצב שהם הולכים - - -
<עמוס ארבל: בחמישה חודשים אישרנו 707 איש.
<עמוס ארבל: נכון להיום בבוקר, אושרו 707 נפשות.
אברהם נגוסה: אתה רואה שזה הציבור שהגיע לפה, גם כתוצאה שאין קבלת קהל אפילו טלפונית.
אברהם נגוסה: בדיון הקודם אתה הסכמת והבטחת לנו לעשות קבלת קהל לפחות טלפונית.
אברהם נגוסה: ואין קבלת קהל, וששמעו שיש דיון, אנשים באו ועזבו עבודה ובאו.
<עמוס ארבל: האמן לי אדוני, אני רואה את הפניות, אני שמעתי, הדיון הזה הוא לא ראשון בשבילי במה שקשור לסוגיה.
<עמוס ארבל: החלטת הממשלה של 2010, אני מכיר את זעקות השבר ואת המשפחות ואני ער, ואין לי מה להגיד לקהילה הגדולה והחשובה הזאת איך אפשר לתקן עוולות של אולי עשרות שנים שקרו בקהילה הזאת.
<עמוס ארבל: אני יודע לעשות הכי טוב שאנחנו יכולים, אמרתי את זה קודם.
<עמוס ארבל: היות והטיפול הוא טיפול מרוכז ברמת המטה, אי אפשר לקבל קהל ברמת המטה.
<עמוס ארבל: אי אפשר.
<עמוס ארבל: וזה נכון לעשות שלא נכון לקבל קהל, כי אם נתחיל לקבל קהל, אנחנו לא נטפל בבקשות, חד משמעית.
אברהם נגוסה: אבל הסכמנו, והבטחת לנו.
<עמוס ארבל: שניה.
<עמוס ארבל: תן לי להמשיך.
<עמוס ארבל: אנחנו מטפלים בלהתקין שני קווי טלפון.
<עמוס ארבל: יש לנו בעיות עם בזק בינלאומי בבניין.
<עמוס ארבל: אפשר לעשות ככה כמה שרוצים, אבל - - -
אברהם נגוסה: בזק בינלאומי?
<עמוס ארבל: בזק בינלאומי אחראי להתקין לנו שני קוים בתוך הבניין על מנת שניתן מענה טלפוני לטובת האוכלוסייה במדינת ישראל.
אברהם נגוסה: מה קשור לבזק בינלאומי?
יצחק הרצוג: מענה קולי.
אברהם נגוסה: בסדר אבל זה פה בישראל.
אברהם נגוסה: זה נשמע כאילו הם הולכים לקבל בקשות מאתיופיה.
<עמוס ארבל: הם לא הולכים שום דבר.
<עמוס ארבל: אנחנו רוצים לתת מענה בטלפון שעתיים, שלוש ביום כדי לתת לציבור בישראל מענה לגבי הבקשות שלהם.
<עמוס ארבל: אני אישית לא חושב שזה נכון, אתה סיכמת את זה בעבר בניגוד לדעתי וזה בסדר, אוקיי, כי אנחנו אין לנו לתת מענה לאנשים, כי הבקשות האלה הן בפניות, הן בטיפול.
<עמוס ארבל: אין כאן מה לספר סיפורים.
<עמוס ארבל: למעט דברים שהם לא ידועים לנו, אבל האמן לי, אין בקשה אחת שאנחנו לא מתקשרים למשפחה, העובד שלנו מדבר איתם באמהרית, מלקט עוד מידע, מלקט עוד אינפורמציה כדי לטפל בבקשה.
<עמוס ארבל: אבל יהיה קו, אני מקווה שיהיה ממחר בבוקר.
אברהם נגוסה: מתי יהיה?
אברהם נגוסה: אני רוצה תאריך מדויק.
אברהם נגוסה: כי בפעם הקודמת הבטחת לנו, ועד היום לא התקיים.
<עמוס ארבל: אני לא יודע, זה לוח זמנים של חברת בזק שהיא מתקינה.
<עמוס ארבל: רק אתמול דיברתי עם הנציג שלנו, האמרכל שמתעסק בזה, הוא לא יודע להגיד לי.
<עמוס ארבל: צר לי.
אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת מאיר כהן שהוא גם היה בגונדר ובאדיס אבבה וראה את הממתינים.
אברהם נגוסה: כרגע אנחנו בעדכון של משרד הפנים.
מאיר כהן: העדכון משמח?
אברהם נגוסה: אנחנו מדשדשים באותו מקום.
<עמוס ארבל: חבל שזו התובנה, אבל אין לי - - -
מאיר כהן: כמה עלו?
<עמוס ארבל: אישרנו בחמישה חודשים 707 נפש.
מאיר כהן: מתוך?
<עמוס ארבל: מתוך 1,300 שסוכם ש- - - עד סוף השנה.
<עמוס ארבל: בעזרת השם ובתקווה - - -
אברהם נגוסה: הגיעו כמה?
<יהודה שרף: מחר ה-500 נוחת.
<יהודה שרף: הם באדיס, מחכים לטיסה.
מאיר כהן: יש 70 באדיס עכשיו, לא?
<יהודה שרף: יש 64 באדיס.
אברהם נגוסה: 64 נוחתים.
<יהודה שרף: מחר.
<יהודה שרף: וזה יהיה 500
אברהם נגוסה: עד עכשיו הגיעו, אם אני סופר, מאוקטובר 2016 - - -
<יהודה שרף: אתה לא צריך להתאמץ.
<יהודה שרף: אני אגיד לך.
<יהודה שרף: 390 הגיעו עד 4 ביוני.
<יהודה שרף: זה בדוק.
<יהודה שרף: הם יוצאים ממרכזים.
אברהם נגוסה: כמה מהם חוק השבות?
<יהודה שרף: אני לא נכנס לזה.
אברהם נגוסה: לא, חשוב לנו.
אברהם נגוסה: כי 1,300 לא כולל חוק השבות.
<יהודה שרף: אדוני היושב ראש, אני באמת - - -
אברהם נגוסה: לא, זה חשוב לנו.
<יהודה שרף: בסדר, אני אבדוק לך את זה.
אברהם נגוסה: לממשלה או למשרד הפנים, חשוב להם לספור מספרים.
<יהודה שרף: כ-20 חוק השבות.
<יהודה שרף: אבל אם אתה רוצה מספר מדויק, ברשותך, אני אשב עם עמוס ונביא לך.
<יהודה שרף: מחר נוחתים 64, וזה מביא אותנו ל-500 עולים.
<יהודה שרף: יתרת העולים נכנסים לתהליך של בדיקה רפואית של משרד הבריאות.
<יהודה שרף: כפי שאדוני היושב ראש יודע, כל עולה חייב לעבור את הבדיקה הרפואית, לקבל את התשובות החיוביות בתוך ימים, אני לא רוצה להגיד שעות, אבל לא שבועות בטוח.
<יהודה שרף: ימים בודדים, הם יהיו על המטוס בארץ.
<יהודה שרף: מרכזי הקליטה מחכים להם, הצוותים מחכים להם.
אברהם נגוסה: מבחינה מספרית אני לא מסכים איתך.
<יהודה שרף: אתה יכול לא להסכים.
אברהם נגוסה: כי אני אגיד לך, אני אספור לך כל חודש כמה הגיעו.
<יהודה שרף: אני אגיד לך, אל תתאמץ.
אברהם נגוסה: אז תגיד לי, איך הגעת ל-390?
<יהודה שרף: אני אגיד לך, התחלנו להביא באוקטובר, תיזכר בטקס שאתה היית בשדה התעופה.
אברהם נגוסה: באוקטובר הגיעו 63.
<יהודה שרף: אחרי זה בנובמבר הגיעו 21, בדצמבר הגיעו 5, ב-26 בינואר הגיעו 4, ב-6 ביוני הגיעו 73.
אברהם נגוסה: רגע, חמישה מתי הגיעו?
<יהודה שרף: חמישה הגיעו בדצמבר 2016.
<יהודה שרף: ב-28.12.2016.
אברהם נגוסה: הנתון הזה לא ידוע לי.
אברהם נגוסה: אני יודע שבינואר הגיעו ארבעה.
אברהם נגוסה: אתה שלחת לי.
<יהודה שרף: הנה מה ששלחתי לך, הוא אצלי ביד, אני מחזיק את מה ששלחתי לך, אדוני היושב ראש.
אברהם נגוסה: אוקיי, תמשיך.
<יהודה שרף: ב-6.6 הגיעו 73.
<יהודה שרף: ב-20.6 הגיעו 50, ב-29.6 הגיעו 51, ב-4.7 הגיעו 59.
<יהודה שרף: מחר מגיעים 64, זה נותן לך כרגע 390.
<יהודה שרף: ב-16 באוגוסט ינחתו עוד 54, ב- - - ינחתו עוד 56, זה מביא אותך ל-500 עולים.
אברהם נגוסה: עכשיו הסכמנו, אמרת 500 עם מחר.
<יהודה שרף: עד אוגוסט.
אברהם נגוסה: לכן לא הסכמתי איתך.
אברהם נגוסה: עכשיו 390 עם מחר.
<יהודה שרף: תמיד תסכים איתי, כי אני מעדכן אותך - - - אדוני היושב ראש, כל יתר העולים, מה שעיכב אותם זה התרופות או הבדיקות של משרד הבריאות, פשוט נגמר להם.
<יהודה שרף: עד שהם קיבלו מגרמניה את מה שהיו צריכים לקבל, זה כבר נמצא באתיופיה.
<יהודה שרף: ביום ראשון 107 האישורים שנקבל אותם, מיום ראשון יתחילו את תהליך הבדיקה שלהם.
<יהודה שרף: תיגמר הבדיקה, נקבל תשובות שמשה יעקב ואיציק יכולים לבוא לארץ, אני אומר ימים, אני לא רוצה לומר שעות כי זה מותנה פשוט בכרטיסי הטיסה, יעלו לארץ.
<יהודה שרף: אני רוצה להאמין שכולם הרבה לפני ראש השנה הבא עלינו לטובה, הרבה לפני, כל מי שברשימה יגיע לארץ.
אברהם נגוסה: כל מי שאושר, ה-700.
<יהודה שרף: מי שאושר.
<יהודה שרף: אני מקבל אישורים, - - -
מאיר כהן: אתה מדבר על ה-500 פלוס 700 שאושרו?
<יהודה שרף: לא, פלוס 200.
אברהם נגוסה: לא, 700 מדברים על הכל.
אברהם נגוסה: מאוקטובר 2016.
אברהם נגוסה: זה הכל, לא חדש.
מאיר כהן: מה המעכבים העיקריים?
מאיר כהן: החלטת ממשלה דיברה על 1,300 בתוך שנה, נכון?
אברהם נגוסה: עד סוף נובמבר.
מאיר כהן: עד סוף נובמבר.
מאיר כהן: אז לא עומדים ביעד הזה.
מאיר כהן: מה המעכבים?
מאיר כהן: אחרי שהיינו שם ודיברנו עם השר והוא אמר, והסביר, מה היום המעכבים?
<עמוס ארבל: אין היום משהו שמעכב.
<עמוס ארבל: אנחנו בתהליך שזורם, אני לא יכול להגיד לך שאפשר לאשר, אם אנחנו על 700, אי אפשר לאשר עוד 600 בשבועיים.
מאיר כהן: לא, לא את זה אמרתי.
<עמוס ארבל: אלא?
מאיר כהן: לא את זה אמרתי.
מאיר כהן: אמרתי כשאתה, יש לך לו"ז לעוד 600 האלה?
<עמוס ארבל: עד סוף השנה.
מאיר כהן: ולהערכתך?
<עמוס ארבל: אני מאוד מקווה, אעשה הכל כדי שזה מה שיקרה.
מאיר כהן: כלומר, אם יתעוררו מעכבים, איזה סוג של מעכבים?
<עמוס ארבל: קצב ויכולת שלנו ל - - -
מאיר כהן: לא, הוא לא דיבר עכשיו על יכולת, הוא דיבר על כך שהיה עיכוב בגלל שלא היו תרופות.
<עמוס ארבל: זה לא שייך.
<עמוס ארבל: זה לא אנחנו.
<יהודה שרף: את - - -
מאיר כהן: זה משרד הפנים.
מאיר כהן: אנחנו ביקרנו שם במשרד שלכם,
<עמוס ארבל: המשרד שלי.
מאיר כהן: המשרד שלך, נכון, יושב שם איזה בחור ממשרד הפנים.
מאיר כהן: הוא יכול להצביע על 600 עד סוף השנה, על עוד 600?
<עמוס ארבל: אני אעשה הכל, ואני מאוד מקווה.
מאיר כהן: אתה איש רציני, אני יודע, באמת שאני יודע שאתה איש רציני.
מאיר כהן: זה תשובה של טירון בגולני.
<עמוס ארבל: אני אומר שאני אעשה הכל, אין לי תשובה יותר טובה.
<עמוס ארבל: תראה, אין - - - להגיד משרד החוץ, אין לי מבנה, אין לי חשמל, אין לי מאבטח.
מאיר כהן: יש פה ציבור שאלה בני המשפחה שלו.
מאיר כהן: יש פה ממשלה שקיבלה החלטה.
מאיר כהן: בין אם אנחנו חושבים שההחלטה היא מצמצמת או מרחיבה, זה לא רלבנטי.
<עמוס ארבל: לא רלבנטי.
מאיר כהן: אתה יושב כאן כנציג השר, אתה נציג הממשלה.
מאיר כהן: רוצים לשמוע ממך לא "אני מקווה", רוצים לשמוע ממך ש"אני אעשה הכל" - - -
<עמוס ארבל: אמרתי.
מאיר כהן: אתה יודע, לפעמים הטרמינולוגיה תגרום לכך שנצא מיואשים מפה או נצא עם תקווה.
מאיר כהן: אם אתה, שאחראי על כל הדבר הזה, בא ואומר לנו "תראו חבריה, אני מתייחס לאנשים האלה כאילו הם בני המשפחה שלי שאני רוצה לראות אותם איתי עכשיו, כך אני מתייחס לזה".
מאיר כהן: אתה נוטע תקווה שבאמת הפקיד הכי בכיר שנמצא שם עושה הכל, יומם ולילה, בכדי שהם יגיעו.
מאיר כהן: בין זה לבין מה שאנחנו ראינו, ואני חושב שדיברנו, או לפחות הם דיברו איתך.
מאיר כהן: לפי מה שאנחנו ראינו שם, ראינו אדם שהוא בן יוצא אתיופיה, אני לא רוצה חלילה לחשוד בכשרים, שהיה שם - - - והלכתי לשר ודיברתי והוא אומר לי "מאיר זה ייפתר", אז תגיד לנו שזה נפתר, שהחבר'ה שלך עושים הכל הכל בכדי שעד סוף השנה יגיעו לכאן 600 איש.
<עמוס ארבל: אני אומר את זה במלוא האחריות ובמלוא הרצינות, ואני מכבד את הציבור כאן ואלה שלא כאן, יש לנו חבר'ה מאוד מאוד רציניים שעוסקים בזה.
<עמוס ארבל: הכי טובים שיש לנו.
מאיר כהן: תגברת את המשרד?
מאיר כהן: יש עוד הרבה?
<עמוס ארבל: יש שניים באתיופיה ויש עוד בסביבות 7-8 שנמצאים פה, אני לא אכנס כרגע לבעיות אישיות, הריון וכאלה, אבל בגדול זו כמות האנשים.
<עמוס ארבל: בכמות האנשים שכרגע יש לנו זה מספק כדי לעמוד ביעד הזה עד סוף שנת העבודה הזאת.
<עמוס ארבל: אני אומר, אני אעשה הכל, באמת הכל, כמו שאמרת, כאילו בני משפחתי נמצאים שם וכך אנחנו מתייחסים לזה, באמת ביראת כבוד, עם כל הרגישות המתחייבת.
<עמוס ארבל: אולי הציבור הרחב לא רואה את זה כי כל אחד בשבילו זה 100%, וזה בסדר, בשבילנו זה כמות ענקית של אלפי אנשים, קשה מאוד - - -
מאיר כהן: אנחנו מכבדים אותך, בכדי שנכבד את המילה שלך.
<עמוס ארבל: כרגע כמו שזה נראה אין שום סיבה ואין שום עיכוב שהוא יעשה לנו שלא נגיע למספר הזה עד סוף שנת העבודה.
<עמוס ארבל: אני מאוד מקווה ואני מקווה מאוד שנעמוד ביעד הזה לטובתנו, לטובת מימוש החלטות הממשלה, כי התייחסנו להחלטות הממשלה ברצינות הראויה לה, נכבד אותה ונבצע אותה כפקיד בממשלה הזאת שצריך לבצע את ההחלטה.
<עמוס ארבל: זו פעם אחת.
<עמוס ארבל: פעם שניה לצמצם את הצער, העוצמה הרגשית, שיש לבני המשפחה שנמצאים כאן, אני קורא מכתבים, אני קורא פניות, ולעשות את זה כמה שיותר מהר.
<עמוס ארבל: אין כאן עניין של דעות, אין כאן עניין של אמונות, אין כאן עניין של תפיסות עולם.
<עמוס ארבל: לגמרי זה לא רלבנטי לאף אחד אחר.
<עמוס ארבל: לא אלי ולא לגבי החבר'ה שעובדים בדסק האתיופי אצלי, שמטפלים בבקשות האלה.
<עמוס ארבל: האמן לי, אני מכיר את המטריה, אני מכיר גם את דעותיהם, והן לא רלבנטיות, הדעות האלה, הם עושים את זה הכי טוב שאפשר.
<עמוס ארבל: הלוואי ועלינו בטיפול בישראלים, נקרא להם כך, ביום יום שלנו, בביומטרי ובאשרות ובוויזות, אותה מוטיבציה ואותו חירוף נפש שיש לנו בטיפול בבני העדה האתיופית.
מאיר כהן: אתה אומר שאם אחד מהעובדים, ואני מקשה עליך, אם אחד מהעובדים חושב שהיהודים האלה לא צריכים להגיע לארץ - - -
<עמוס ארבל: ויש גם כאלה.
מאיר כהן: זה לא מפריע לו לטיפול?
<עמוס ארבל: אני עושה ישיבות שבועיות - - -
מאיר כהן: מה, הוא עשוי מפח?
<עמוס ארבל: הוא לא עשוי מפח, אבל בסוף הוא מקבל בקשות, הוא יודע שיש קריטריונים, וישבנו עם משרד רוה"מ מספר פעמים כדי להבהיר היטב את הקריטריונים.
<עמוס ארבל: יש גם אצלנו אנשים בלשכה המשפטית וגם בתוך האגף שלי אנשים שמתנגדים להרחיב את הקריטריונים ולהבין אותם בצורה המקלה, כי לא הכל שחור – לבן בחיים, ואני הולך לכיוון המקל כדי לחבר את המשפחות האלה, לבצע את החלטת הממשלה בצד ההומני שלה, בצד ה- - - שלה, ולחבר אותם לכאן כמה שיותר מהר.
<עמוס ארבל: אנחנו לא יודעים לעשות משהו יותר טוב מזה.
מאיר כהן: מאה אחוז.
אברהם נגוסה: נשמע את מולו דמלאו.
<מולו דמלאו: אני אגיד באמהרית, קודם כל אנסה לדבר בעברית, לספר קצת על אמא שלי.
<מולו דמלאו: אמא שלי מחכה 18 שנה באדיס, מאז שעזבנו.
<מולו דמלאו: לאמא שלי - - - משפחה שלמה, אפשר להגיד, בארץ.
<מולו דמלאו: סבתא שלי הייתה פה בארץ ולאמא שלי יש 12 נכדים בארץ, לאמא שלי יש שלושה ילדים בארץ ושבעה אחים ואחיות בארץ, והיא נשארה לבד.
<מולו דמלאו: מה שצריך לעשות, מילאתי טופס, מה שצריך לעשות עשיתי וקיבלתי תשובה ממשרד הפנים כמו שכולם מקבלים, דפים, ועדיין אין לי קשר עם אף אחד, לא התקשרו אלי ולא הזמינו את אמא שלי, אף אחד לא בקשר איתי, אין קבלת מענה.
מאיר כהן: איזו תשובה קיבלת?
<מולו דמלאו: אפשר להראות לכם את התשובה שקיבלתי, זה תרגום באמהרית וגם בעברית - - -
אברהם נגוסה: התשובה שקיבלת עכשיו או מה שקיבלת ב- - -
<מולו דמלאו: ב-2014 קיבלתי ושלחתי את המכתב, שכולם מילאו ומילאתי ושלחתי.
<מולו דמלאו: אין לי שום קשר לא עם משרד הפנים ולא - - -
אברהם נגוסה: עכשיו הם לא הזמינו אותה, באדיס אבבה?
<מולו דמלאו: לא הזמינו אותה, וזה המכתב שקיבלתי.
<מולו דמלאו: אני יכולה להראות לכם.
אברהם נגוסה: זה מ-2014.
אברהם נגוסה: יש מכתבים שקיבלו בהחלטה הנוכחית, הוא אמר שזה היה בטעות וזה נעצר, לכן אני לא מתייחס לזה.