GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: האם אתם עוקבים אחרי משרדי הממשלה, בעיקר במשרד התפוצות, שאת התקציב הוא צריך להשקיע בחו"ל, בתפוצות, ובעצם משקיע אותו בתקשורת פה במדינת ישראל.
אברהם נגוסה: איך אתם רואים את הדבר הזה והאם יש לך מה לעדכן אותנו בנושא.
<חזי כהן: טוב.
<חזי כהן: אני חזי כהן, אגף תקציבים.
<חזי כהן: כמו שאיתי הציג, אז זה לא 50% מתקציב המשרד – 8 מיליון.
<חזי כהן: התקציב של המשרד הרבה יותר גבוה.
<חזי כהן: זה תקציב שעובד על בסיס הרשאה להתחייב של פרויקטים ארוכי טווח.
<חזי כהן: זה אומר שניתנת למשרד הרשאה ותקציב מזומן מועבר במהלך השנה בהתאם לקצב הביצוע.
<חזי כהן: בשנת 2015 באמת ההרשאה להתחייב הייתה 78 מיליון שקלים.
<חזי כהן: בשנת 2016 היא הייתה 70 מיליון שקלים ובמהלך השנה היא אפילו גדלה ל-220 מיליון שקלים.
<חזי כהן: אז מדובר ב - - -
נחמן שי: התקציב עלה מ-70 ל-220 מיליון שקלים
<חזי כהן: לא, צריך לציין פה, יש תכנית ממשלתית שגם הצגנו בפני הוועדה ואני גם חושב שדביר סקר בפניך באחת הפגישות, תכנית שנקראת מוזאיק יונייטד, היוזמה המשותפת.
<חזי כהן: זו בעצם הרשאה שהגיעה לטובת התכנית הזאת ספציפית.
<חזי כהן: עכשיו לגבי המטרות של המשרד.
<חזי כהן: לא אנחנו קובעים את המטרות של המשרד.
<חזי כהן: חלק מהמטרות של המשרד, כמו שאיתי הציג, זה חיזוק הקשר של האזרחים בישראל לתפוצות.
<חזי כהן: אם יש לכם ביקורת על המטרה הזאת, אז אולי זה המקום להגיד, אבל אני לא חושב שזה מתפקדינו.
<איתי הרשקוביץ: סליחה, אני רוצה להוסיף פה שזה מופיע בספר תכניות העבודה של הממשלה, הנושא הזה, עם יעדים ומדדים ברורים מופיע בתכנית העבודה של המשרד, בספר תכניות העבודה של הממשלה.
נחמן שי: נשמע את נציג האוצר.
אברהם נגוסה: בואו נשמע את נציג האוצר.
<חזי כהן: כן, מה השאלה?
אברהם נגוסה: יש לך שאלה?
נחמן שי: אתם לא מתערבים בפרופורציה כמה מוציאים ועל מה?
נחמן שי: אתם לא מסתכלים על מה מוציאים?
נחמן שי: מה קרה למשרד האוצר, נרדם?
נחמן שי: אני לא מבין.
נחמן שי: הם מחליטים מה הם רוצים לעשות ואתם משחררים כספים בהתאם?
<חזי כהן: ברור שלא.
<חזי כהן: אנחנו עובדים עם המשרד - - -
נחמן שי: אתם לא שואלים אם זה פרופורציה ראויה או לא ראויה, האם זה נכון או לא נכון?
נחמן שי: הפקידים במשרד האוצר הם בדרך כלל אנשים עם פה גדול ועם ראש גדול.
<חזי כהן: 5% מתקציב משרד התפוצות הולך לתוכן תקשורתי בארץ.
<חזי כהן: לדעתך זה חלק גדול מדי.
נחמן שי: זה ראוי שמשרד ממשלתי יקנה כתבות?
יוליה מלינובסקי: יש פירוט לאן זה הולך?
<חזי כהן: כן.
אברהם נגוסה: השאלה האם מדובר פה בתקציב של המשרד או בתקציב של פרויקט מסוים, וזה של 50%.
אברהם נגוסה: אני מבין שלא מדובר בתקציב של המשרד.
<חזי כהן: נכון.
אברהם נגוסה: אז תרחיב.
<חזי כהן: לא, מה זה זאת אומרת לא מדובר בתקציב של המשרד?
<חזי כהן: 8 מיליון שקלים זה חלק מתקציב המשרד.
<חזי כהן: זה לא 50% מתקציב המשרד.
<חזי כהן: זה 5% על פני שנתיים.
אברהם נגוסה: 5% מכלל התקציב של המשרד.
<חזי כהן: ואפילו אם תלך על התקציב שהוא לא התקציב המאושר, המקורי שאושר בכנסת, אלא מה שניתן בעקבות החלטות ממשלה, אז זה חלק הרבה יותר קטן מ-5%, גם בעקבות פרויקט היוזמה עם הים היהודי.
יוליה מלינובסקי: יש לי שאלה.
יוליה מלינובסקי: למה חבר הכנסת נחמן שי היה צריך לקבל מידע מחופש המידע ואתם לא משחררים מידע ישירות?
<איתי הרשקוביץ: הוא לא היה צריך לקבל מחופש המידע.
<איתי הרשקוביץ: חברת הכנסת זהבה גלאון פנתה אלינו וקיבלה את כל המידע.
<איתי הרשקוביץ: לא קיבלנו פנייה מחבר הכנסת נחמן שי בנושא.
יוליה מלינובסקי: זה לא שאתם פשוט מסתירים מאיתנו מידע ואנחנו צריכים לעשות סיבובים באוויר כדי לקבל אותו?
<איתי הרשקוביץ: חלילה.
<איתי הרשקוביץ: אני באמת אומר, חברת הכנסת זהבה גלאון ביקשה על הנושא הזה ספציפית וקיבלה מענה מלא.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת שי, מי העביר לך את המידע?
נחמן שי: לא, לא, זה הופיע.
אברהם נגוסה: הם נמצאים ויכולים אולי להסביר לנו בוועדה.
נחמן שי: אני לא יודע אם יש פה נציג של ה- - -
אברהם נגוסה: יש?
<דנה גורדון שושני: איתמר בן זקן?
<דנה גורדון שושני: הוא הודיע לנו שהוא מגיע.
<דנה גורדון שושני: הוא מהעין השביעית.
נחמן שי: זה בטח הופיע באינטרנט.
נחמן שי: אני רוצה לשאול אותך – משרד מחליט כמה הוא רוצה להוציא על פרסום ברכישת כתבות קנויות?
נחמן שי: זו תופעה חמורה מאד רכישת כתבות קנויות.
נחמן שי: אני מתפלא שאתה לא מבין את זה.
נחמן שי: הולכים לכלי תקשורת - - -
<חזי כהן: לא, אלף - - -
נחמן שי: תקשיב לי בבקשה.
נחמן שי: הולכים לכלי תקשורת, קונים אצלו מרחב לפרסום, קונים אצלו.
נחמן שי: האם אתה לא מבין את המשמעויות שיש לכך מבחינת הקשרים שבין משרד ממשלתי לבין עיתון?
נחמן שי: אתה לא מבין את המשמעות של זה?
<חזי כהן: כן, אני מבין - - -
נחמן שי: זה לא פרסום גלוי.
נחמן שי: יש פה בעיה חמורה.
נחמן שי: אמרתי קודם, יש את העניין הכספי, שגם אותו אני רוצה לבדוק, כי אני רוצה לדעת איזה עוד משרדי ממשלה מוציאים 5-6% מתקציבם על רכישת מרחבי פרסום סמוי בתקשורת.
נחמן שי: זו המילה האמיתית – פרסום סמוי, כי הציבור לא מודע לזה שזה פרסום מטעם המשרד.
נחמן שי: והדבר השני, לאיזה עוד משרדים אתה מאשר – אני לא יודע לעוד כמה משרדים אתה קשור – אבל אני בטוח שיש איזו שהיא מדיניות של משרד האוצר.
נחמן שי: האם זה נכון להוציא 5-6% לנושא הזה?
נחמן שי: אגב, כחלון נטו ופרסום נטו זה לא בא על חשבון המשרד, זה בא על חשבון מפלגת כולנו, נכון?
נחמן שי: למשל.
<חזי כהן: אני לא הנציג של מפלגת כולנו.
נחמן שי: בוודאי שלא.
נחמן שי: אני חלילה לא מאשים אותך.
נחמן שי: נגיד ששר האוצר כחלון רצה לעשות פרסום מסוים, הוא לקח את תקציב משרדו ופרסם בפרסום חוצות וכן הלאה, שזה נכון.
יוליה מלינובסקי: מתקציב מפלגתו.
נחמן שי: מפלגתו, בוודאי.
<חזי כהן: חבר הכנסת שי - - -
<חזי כהן: רגע, אני אענה לו על השאלה.
אברהם נגוסה: לפני שתענה אני רוצה שהנקודה תהיה ברורה.
אברהם נגוסה: מה שכחלון עשה, וזה קצת שונה לדעתי.
נחמן שי: תראו, כחלון - - -
אברהם נגוסה: אני אסביר לך למה.
נחמן שי: הנקודה המהותית היא שכחלון מוציא את תקציב המפלגה שלו וזה בסדר.
אברהם נגוסה: הוא עושה חשבון המפלגה שלו.
נחמן שי: בדיוק, זה שונה.
אברהם נגוסה: אז זה בסדר.
נחמן שי: אז זה מה שאני אומר.
נחמן שי: אני מדגיש את ההבדל.
נחמן שי: שר האוצר החליט לעשות קמפיין, אז הוא עושה אותו על חשבון מפלגתו.
נחמן שי: זה משהו אחר.
יוליה מלינובסקי: פה עושים קמפיין - - -
אברהם נגוסה: לא, אז פה הנקודה שאני רוצה שתהיה ברורה.
אברהם נגוסה: יועץ המנכ"ל, תקשיב לי.
אברהם נגוסה: אני רוצה שיהיה ברור – אין לנו מחלוקת על מטרות המשרד, שזה אומר לחזק בין התפוצות לבין החברה הישראלית.
אברהם נגוסה: אז כדי לחזק את הקשר בין התפוצות לחברה הישראלית, צריך להשתמש במדיה ולהסביר את זה על מנת לחזק את הקשר.
יוליה מלינובסקי: פה בארץ.
אברהם נגוסה: בארץ, כמובן.
אברהם נגוסה: כמו שעושים הסברה בתפוצות על ישראל, אז צריך גם לעשות הסברה על התפוצות פה בחברה הישראלית.
נחמן שי: צריך לבדוק את זה.
נחמן שי: צריך לראות מה עושים ואיך.
אברהם נגוסה: זו הנקודה שאני רוצה להבהיר בדיון, שיהיה ברור.
נחמן שי: אנחנו צריכים לשמוע מה האסטרטגיה של המשרד.
אברהם נגוסה: השאלה פה האם יש גלישה מהמטרה הזו למטרה אחרת, או שמגשימים את המטרה של המשרד לחזק את הקשר דרך המדיה.
אברהם נגוסה: זה מה שאני רוצה שיהיה ברור.
יוליה מלינובסקי: אז יופי, מצוין.
יוליה מלינובסקי: אם אנחנו ננתח את הרשימה שיש פה, ופה היו פרסומים, יש פה רשימה מאד מעניינת והיא גם כן לא מלאה.
יוליה מלינובסקי: פרסום באינטרנט – 763,000 שקלים.
יוליה מלינובסקי: אינטרנט זה רחב.
יוליה מלינובסקי: מה בדיוק?
יוליה מלינובסקי: איפה בדיוק?
יוליה מלינובסקי: באיזה אתרים בדיוק?
אברהם נגוסה: במכתב.
אברהם נגוסה: תהפוך את המכתב שקראת אותו קודם.
יוליה מלינובסקי: איפה בדיוק היה פרסום?
יוליה מלינובסקי: הפרסום בוצע באתרי NRG – זה אתר קטן.
יוליה מלינובסקי: ערוץ 7.
יוליה מלינובסקי: נו חברה, על מי אתם עובדים?
יוליה מלינובסקי: NRG וערוץ 7 זה 763,000 שקלים לא כולל מע"מ?
יוליה מלינובסקי: אתם פשוט כנראה רציתם לעזור לאותם מדיות.
יוליה מלינובסקי: על סמך מה בוצע שם פרסום?
יוליה מלינובסקי: זה היה מכרז?
יוליה מלינובסקי: משרד ממשלתי שעושה פרסום כזה או אחר צריך לצאת בקול קורא, נכון?
יוליה מלינובסקי: לבדוק מה הפלטפורמה הנכונה לפרסום.
יוליה מלינובסקי: החיזוק עם התפוצות זה ערוץ 7 ו-NRG?
יוליה מלינובסקי: וזה 763,000 שקלים?
<איתי הרשקוביץ: אז אני אסביר.
<איתי הרשקוביץ: פשוט הסברנו את זה קודם.
<איתי הרשקוביץ: מי שמוביל את התהליך המקצועי זה לשכת הפרסום הממשלתית.
<איתי הרשקוביץ: משרד ממשלה לא פונה אף פעם לגוף תקשורת מאליו, מעצמו.
<איתי הרשקוביץ: יש את לשכת הפרסום הממשלתית והיא הגוף המקצועי, האמון על הדברים.
<איתי הרשקוביץ: עבדנו על פי סקר מסוים, שעל פי הסקר המסוים נבנתה האסטרטגיה.
<איתי הרשקוביץ: באסטרטגיה נבנו קהלי היעד של ה - - -
יוליה מלינובסקי: נו, מה, חברה?
יוליה מלינובסקי: אנחנו יודעים בדיוק.
יוליה מלינובסקי: אנחנו לא יושבים פה יום אחד.
יוליה מלינובסקי: משרד מתווה מדיניות והכסף עובר דרך לשכת הפרסום הממשלתית, אבל המשרד הוא זה שמתווה את המדיניות.
יוליה מלינובסקי: ערוץ 7, NRG, מקור ראשון, עיתונות, מצב רוח, עולם קטן – מה זה?
<רעות מושונוב: בעמוד הקודם יש - - - ערוץ 2 - - -
יוליה מלינובסקי: אני לא רואה ערוץ 2 ובאיזה מימדים?
יוליה מלינובסקי: אתם יודעים שהתקציב השנתי של ערוץ 7 זה סכום פחות ממה שאתם עשיתם שם פרסום.
<דנה גורדון שושני: שנייה, כתוב כאן ערוצים 2, 10, ו-1 וערוץ 20.
יוליה מלינובסקי: לא, לא, לא, זה בכותרת.
<דנה גורדון שושני: כתוב פרסום בטלוויזיה.
נחמן שי: יש פה אי-.
נחמן שי: ההערות של יוליה הן מאד מאד נבונות.
יוליה מלינובסקי: אני מדברת על סעיף.
יוליה מלינובסקי: אני מסתכלת על סעיף פרסום באינטרנט.
אברהם נגוסה: אם תלכי לעמוד הראשון, סעיף 1 א'.
נחמן שי: חברה, חברה, לא.
אברהם נגוסה: הפרסום בוצע - - -
נחמן שי: ההערות של יוליה, ואני בכוונה חיכיתי עם זה, אבל יוליה הלכה קדימה.
נחמן שי: אני מסתכל עכשיו על השמות וזה מדבר אלי מאד.
יוליה מלינובסקי: כן, הוא במקרה מבין.
נחמן שי: 5.6 מיליון שקלים לטלוויזיה.
נחמן שי: כתוב ערוצים 2, 10 ו-1.
נחמן שי: בערוץ 2 הייתה תכנית אחת שעלה 2 מיליון שקלים.
נחמן שי: 2 מיליון שקלים.
נחמן שי: אז איך הפרופורציות?
נחמן שי: מי החליט איפה וכמה?
נחמן שי: אתה לא יכול להפיל את הכל על המגרש של לשכת הפרסום.
נחמן שי: יש לי חששות כבדים אם כך, גם לשיקולים שהם עובדים איתם.
נחמן שי: האם תכנית אחת ראויה להוצאה של 2 מיליון שקלים.
<איתי הרשקוביץ: לענות?
יוליה מלינובסקי: פרסום ברדיו.
אברהם נגוסה: תראה, את כל שואלים חברי הכנסת פה על סמך המכתב שאתם כתבתם.
<איתי הרשקוביץ: בוודאי ונשמח לענות.
אברהם נגוסה: לכן תסבירו לנו את הקשר בין הפרסומים האלה שאתם לקחתם, למטרת פעילות המשרד.
יוליה מלינובסקי: ועל סמך מה.
<איתי הרשקוביץ: בסדר גמור.
<איתי הרשקוביץ: אז אני אפרט שוב.
<איתי הרשקוביץ: נעשה תהליך - - -
יוליה מלינובסקי: אתה עוזר מנכ"ל?
<איתי הרשקוביץ: כן.
יוליה מלינובסקי: ולמה המנכ"ל לא פה?
יוליה מלינובסקי: זה שאלות יותר מדי כבדות בשביל עוזר.
נחמן שי: אני כבר העליתי את הנקודה.
נחמן שי: זה קשה בגלל הפעילות.
יוליה מלינובסקי: אז שהשר יבוא.
<דנה גורדון שושני: השר מגיע הנה בעוד שבועיים והוא יסקור את פעילות המשרד.
אברהם נגוסה: בעוד שבועיים.
נחמן שי: אז קודם כל אנחנו מזמינים ממנו תשובות גם בסוגיות האלה.
יוליה מלינובסקי: עוזר מנכ"ל זה לא סמכות ש - - -
נחמן שי: אני כבר העליתי את זה.
נחמן שי: את צודקת לחלוטין, אין ספק.
אברהם נגוסה: המנכ"ל היה צריך להיות פה.
אברהם נגוסה: אני צריך להגיד שהייתה גם בקשה לדחות את הדיון.
אברהם נגוסה: ככה הרגשתי, מכיוון שכתוב - - -
נחמן שי: לא, לא, ממני ביקשו לבטל את הדיון אחרי השיחה והתשובה.
נחמן שי: אמרתי לא, אני חושב שיש מקום לקיים את הדיון.
נחמן שי: אני סיפרתי על השיחה שהייתה לי עם המנכ"ל ועל תיקון הנתונים.
נחמן שי: אני הבנתי את הפרופורציות, אבל אני חושב שהדיון הזה רק מוכיח עד כמה יש מקום לטפל ציבורית בשאלה הזאת.
נחמן שי: רכישת שטחים בתקשורת על ידי משרד ממשלתי, יש לה משמעות עמוקה, אני אומר לך ידידי, נציג משרד האוצר.
נחמן שי: הרבה שנים לאחור ישב שם אבי גבאי בתחום הזה ונדמה לי ליווה את משרד התקשורת ומשרדים אחרים וכו'.
נחמן שי: משרד האוצר לא משחרר בנדיבות סכומים למקומות כאלה.
נחמן שי: הוא בודק היטב לאן הכסף הולך ואני מכבד ותמיד כיבדתי - - -
יוליה מלינובסקי: ועל סמך מה?
נחמן שי: על סמך מה?
נחמן שי: מה הרעיון?
נחמן שי: כי אמרתי, אפילו אם זה סכומים נמוכים יחסית ואני לא בטוח שהם נמוכים, צריך לדעת למה הם הולכים לתקשורת.
נחמן שי: כי כל כסף שעובר מהמדינה לתקשורת הוא כסף שצריך לבדוק אותו, שמא יש חשש שמשהו לקוי בתהליך הזה.
יוליה מלינובסקי: אבל הרשימה פה מדברת בעד עצמה.
יוליה מלינובסקי: אני רוצה להבין – כשאתם - - -
אברהם נגוסה: חברת הכנסת יוליה, את יכולה להחליף אותי לדקה?
אברהם נגוסה: אני הולך להצביע.
נחמן שי: תצביע נגד.
אברהם נגוסה: למה נגד?
אברהם נגוסה: (היו"ר יוליה מלינובסקי)
יוליה מלינובסקי: בינתיים אני אשאל את השאלה שלי.
יוליה מלינובסקי: כשעושים קמפיין תקשורתי על נושא כזה או אחר, בודקים בדרך כלל את יעד הקמפיין, למי אנחנו פונים.
יוליה מלינובסקי: מה שמתאים לציבור חילוני לא מפרסמים למשל בערוץ 7 ומה שמתאים לציבור הדתי, הציונות הדתית, לא מפרסמים את זה ב"לאישה" לדוגמא.
יוליה מלינובסקי: זה משהו אחר.
יוליה מלינובסקי: זה ברור לכולנו.
יוליה מלינובסקי: אנחנו כולנו היינו במצב כזה או אחר, בקמפיינים כאלה או אחרים.
יוליה מלינובסקי: אני רוצה לשאול על סמך מה נבחרו מדיות כאלה ומה היו מטרות הקמפיין.
יוליה מלינובסקי: כי לקמפיין תמיד יש קהל יעד למי אנחנו פונים.
יוליה מלינובסקי: זו שאלה ראשונה ואני מצפה לתשובות.
יוליה מלינובסקי: השאלה השנייה, האם בכלל במטרות המשרד, זו צריכה להיות מטרת המשרד?
יוליה מלינובסקי: המשרד לא נקרא משרד מדינת ישראל והתפוצות.
יוליה מלינובסקי: הוא נקרא תפוצות.
יוליה מלינובסקי: בהקשר הזה אני שואלת כמה כספים הושקעו בקמפיינים בחו"ל.
יוליה מלינובסקי: בואו נעשה בדיקה השוואתית.
יוליה מלינובסקי: פה הושקעו 5% מהתקציב, נכון אדוני?
נחמן שי: כן, כן.
נחמן שי: למרות שכשאני רואה את זה עולות לי יותר ויותר פניות.
יוליה מלינובסקי: וכמה היו ומה היה.
נחמן שי: זה אגב גם מבולבל.
נחמן שי: תקראו את זה בעצמכם – מה זה א', ב', ג', ד', ושוב א', ב'.
נחמן שי: איך זה יכול להיות?
נחמן שי: לפי דעתי אחרי ד' בא ה' ואני מנסה כל הזמן להבין.
יוליה מלינובסקי: אז בואו נתקדם בשאלות.
יוליה מלינובסקי: השאלות הן קודם כל - - -
נחמן שי: לא, אני מנסה לפענח.
נחמן שי: וגם אין פה מספרים.
נחמן שי: כתוב באופן כללי.
נחמן שי: אני לא יודע כמה קיבל כל אחד.
נחמן שי: האם ידיעות אחרונות ומקור ראשון ושביעי ובשבע, מצב רוח ועולם קטן – שאני קורא אותם בהתלהבות רבה בשבת בבית הכנסת, הם שקולים כנגד - - - לא, אני קורא, אל תצחקי גברתי.
נחמן שי: אני קורא.
נחמן שי: אני מבטיח לך, יש לי גישה מודיעינית מהירה בשבת.
נחמן שי: את יכולה לבוא איתי.
נחמן שי: בתשע אני מקבל את כל החבילה.
נחמן שי: בעשר אני מסיים.
נחמן שי: באמצע קורא את הכל.
נחמן שי: אז האם ידיעות ומקור ראשון זה אותו דבר?
יוליה מלינובסקי: מה היא החלוקה, נכון?
יוליה מלינובסקי: אז קודם כל נבדוק את השאלה הראשונה.
נחמן שי: תשאלי.
נחמן שי: השאלות שלך הן מצוינות.
נחמן שי: (היו"ר – אברהם נגוסה)
יוליה מלינובסקי: אדוני יושב הראש, השאלה הייתה על סמך מה החליטו להוציא פרסומים במדיות הללו.
יוליה מלינובסקי: כי כפי שאמרתי, לכל פרסום, לכל קמפיין תקשורתי יש יעד, נכון?
יוליה מלינובסקי: כשאנחנו פונים ליעד מסוים אז אנחנו גם בוחרים מדיה שמתאימה לאותו יעד.
יוליה מלינובסקי: אז על סמך מה היו כל הפרסומים האלה.
יוליה מלינובסקי: מה היה המתווה?
יוליה מלינובסקי: האם נעשתה פה בדיקה, או השיקולים היו אחרים.
<דני ווזנר: ברשות יושב הראש, אני רוצה להוסיף לשאלה.
אברהם נגוסה: המשרד צריך לענותך.
<דני ווזנר: דני ווזנר מהפדרציות היהודיות, צפון אמריקה.
<דני ווזנר: אנחנו פה אפשר להגיד בשם יהדות צפון אמריקה.
<דני ווזנר: דיברתם על תכניות בשני מיליון שקלים בערוץ 2.
<דני ווזנר: אחת מהתכניות שם היו סדרת הנעלמים.
נחמן שי: מה זה הנעלמים?
נחמן שי: עכשיו אני חוקר את העניין הזה.
<דני ווזנר: וזה היה מאד בעייתי מבחינתנו - - -
נחמן שי: זה קשור בצוללות?
<דני ווזנר: אם דיברנו על המטרה לבנות קשרים בין יהדות התפוצות לישראלים, כל הסדרה הזו הייתה על בסיס שיהדות צפון אמריקה בעצם נעלמת ומצאו איזה שהוא בית כנסת ובית ספר יהודי שסוגר ועשו איזו שהיא חצי שעה על סגירת בית הספר וכאילו כל יהדות צפון אמריקה הולכת ונעלמת.
<דני ווזנר: מבחינתנו, ואנחנו קיבלנו הרבה מאד תגובות מיהדות צפון אמריקה, מהקהילות שלנו שם, שפשוט לא הבינו מה זה ולמה עשו סדרה כזאת.
<דני ווזנר: זה בדיוק ההיפך מבניית קשרים בין הקהילות.
נחמן שי: זה הציג תופעה שהקהילות נעלמות?
<דני ווזנר: כן, בדיוק.
<דני ווזנר: ומצאו כל מיני - - -
אברהם נגוסה: נעלמות – הכוונה מתרחקות, לא?
<דני ווזנר: נתנו דוגמא פה ושם כאילו שזה מייצג את כל יהדות צפון אמריקה, בזמן שפותחים כל הזמן בתי ספר ובתי כנסת.
<דני ווזנר: מצאו שניים שלושה שסוגרים.
יוליה מלינובסקי: במקום לחזק אותם העלבתם אותם.
<דני ווזנר: זה היה מאד מאד בעייתי מבחינת הקהילות שלנו.
אברהם נגוסה: אז אתה נגד הפרסום הזה.
<דני ווזנר: אני אמרתי שזה היה מאד בעייתי.
אברהם נגוסה: אבל לשאלה ששאלה חברת הכנסת קודם, כשאני נכנסתי, איך התקבלה ההחלטה?
אברהם נגוסה: על בסיס מה?
<איתי הרשקוביץ: בוודאי.
<איתי הרשקוביץ: הסברתי את זה גם קודם.
<איתי הרשקוביץ: אני אחדד את זה עכשיו.
<איתי הרשקוביץ: כשאנחנו יוצאים לתהליך כזה, המטרה שלנו זה בעצם לחבר את הציבור הישראלי, שאנחנו רוצים לבחון את העמדות שלו.
<איתי הרשקוביץ: מבחינת העמדות, בעצם יצאנו לסקר בקרב כל הציבור הכללי – 1,100 משתתפים – שזה גדול פי שניים מכל סקר רגיל, בשביל להגיע לתובנות.
<איתי הרשקוביץ: היו שם המון המון היגדים.
<איתי הרשקוביץ: אנחנו נוכל להציג גם בפני הוועדה את הסקר אם זה מעניין.
<איתי הרשקוביץ: הרבה מאד היגדים שמההיגדים האלה בעצם בנינו מדד שהמדד הזה הוא מד הקרבה של הישראלים לתפוצות.
<איתי הרשקוביץ: המד הזה בחן כל מיני תפיסות עולם, שלפי תפיסות העולם בנינו את המד.
<איתי הרשקוביץ: אחרי שבנינו את המד - - -
נחמן שי: סליחה, מאד חשוב שתביאו את הסקר לוועדה או תפיצו את זה.
נחמן שי: זה מאד מסקרן אותי לדעת.
<איתי הרשקוביץ: יצא גם בכלי התקשורת קצת ממנו.
<איתי הרשקוביץ: חלק ממנו.
<איתי הרשקוביץ: מהסקר הזה בעצם, אחרי שבנינו את מדד התפוצות, גיבשנו אסטרטגיה.
<איתי הרשקוביץ: לפ"מ הובילו את התהליך, הביאו אסטרטג והאסטרטג הזה בחן על פי הפילוחים של קהלי היעד, מי קהלי היעד שצריך לפנות אליהם במסגרת הקמפיין.
<איתי הרשקוביץ: אסטרטגיה מאד ברורה.
<איתי הרשקוביץ: אם רוצים גם את המצגת הזאת אפשר להציג בפני הוועדה – מה האסטרטגיה ומי קהלי היעד.
<איתי הרשקוביץ: אחרי שבחנו את קהלי היעד, בלי קשר נעשתה פנייה לכל כלי התקשורת במדינת ישראל לקבל הצעות לטובת הקמפיין הזה.
<איתי הרשקוביץ: הבחירה נעשתה על פי המלצות לפ"מ - - -
נחמן שי: פניתם לכלי התקשורת וביקשתם מהם?
<איתי הרשקוביץ: לפ"מ ביקשו, שלחו בריף - - -
נחמן שי: אגב, כמה בלפ"מ קיבלו על כל המעורבות?
<איתי הרשקוביץ: לפ"מ מקבלים באופן קבוע 8% עמלה על כל פעולה שהם עושים למשרדי ממשלה.
נחמן שי: שזה עמלה מתך ה-9 מיליון שקלים?
<איתי הרשקוביץ: תוריד מה-8 מיליון מע"מ של 17% ועוד 8% עמלה של לפ"מ וזה הסכום נטו שהולך לפעילות.
נחמן שי: אז הסכום הכולל כולל גם את התשלום של לפ"מ?
<איתי הרשקוביץ: כן, כולל לפ"מ וכולל מע"מ.
<איתי הרשקוביץ: זה הסכום הכולל, זה בעצם מורכב ממנו ועל פי זה נבחרו קהלי היעד ואז הלכו גם לכלי התקשורת שפונים לקהלי היעד האלה.
<איתי הרשקוביץ: ככה נבחנו.
<איתי הרשקוביץ: זה היה התהליך המלא של הדבר הזה.
<איתי הרשקוביץ: פה בעצם שאתם גם על סעיף א', על פרסום בטלוויזיה, 5 מיליון שקלים.
<איתי הרשקוביץ: זה מורכב משני דברים – אחד זה פלטפורמה שנקראת דקה לשמונה, שאתם מכירים אותה, שזה החלק הארי פה של ההוצאה; ויש עוד שיתוף פעולה עם קשת, שהם בחנו לפני השת"פ עם קשת כמובן את כל גופי הטלוויזיה השונים – רשת, ערוץ 10 וכו'.
<איתי הרשקוביץ: זה לא מדויק הנתון של 2 מיליון שקלים לתכנית טלוויזיה.
<איתי הרשקוביץ: זה שיתוף פעולה שהוא הרבה יותר רחב מתכנית טלוויזיה חד פעמית.
<איתי הרשקוביץ: 2 מיליון השקלים כוללים עוד סך פעולות שקורים סביב.
<איתי הרשקוביץ: זה קמפיין טלוויזיוני.
נחמן שי: אגב, איך הצופים יודעים - - -
יוליה מלינובסקי: אני לא נחשפתי בכלל לקמפיין הזה.
אברהם נגוסה: רגע, אחד אחד.
נחמן שי: איך הם יודעים שמדובר בתקשורת קנויה?
נחמן שי: שזה גם חמור.
<איתי הרשקוביץ: בכל פרסום של המשרד, בכל סרט, כל דבר שנעשה עלה שזה בשיתוף עם משרד התפוצות.
<איתי הרשקוביץ: כל פרסום שנעשה הוקפד ש - - -
יוליה מלינובסקי: לא, לא, זה לא בשיתוף, זה בתשלום של משרד התפוצות, זה לא בשיתוף.
יוליה מלינובסקי: שיתוף זה כאשר שני שותפים משלמים.
יוליה מלינובסקי: פה אתם שילמתם.
<איתי הרשקוביץ: אני לא מכיר את הכללים.
<איתי הרשקוביץ: לשכת הפרסום הממשלתית זה הגוף המקצועי שמוביל את זה.
<איתי הרשקוביץ: אם יש שאלות בנושא ומה צריך וההקפדה שם, זה הם יתנו את המענה.
<איתי הרשקוביץ: אני לא יודע להגיד.
<איתי הרשקוביץ: אני בוודאי לא מסתיר את זה שעשיתי.
נחמן שי: אני הייתי שם פעם.
נחמן שי: הרבה הרבה שנים לאחור גם אני הכנתי את הכללים הראשונים ואת התקנות ואת כל היתר וזה היה אסור.
נחמן שי: יכול להיות שבמשך השנים הכללים התרככו.
נחמן שי: אני אלך לבדוק אותם, אבל בעיני עדיין, כמי שבחר לעסוק בעיתונאות כמקצוע חייו, כשאתה אומר בשיתוף – זה לא בקנייה.
נחמן שי: קנייה שמי מ', ואז מבינים שזה מודעה מטעם המשרד הזה.
נחמן שי: אתה ראית את הסרט לפני שהוא שודר?
<איתי הרשקוביץ: ראיתי אותו, כן.
<איתי הרשקוביץ: אבל צריך להגיד שלא ראיתי את המוצר - - -
נחמן שי: חביבי, לפני שנולדת אני קבעתי עיקרון שאף גורם לא יראה סרט לפני שהוא משודר.
נחמן שי: בעיני זה הדבר הכי חמור בתקשורת שאתה מראה לגורם ששילם לך או ששיתף איתך פעולה, את הסרט.
נחמן שי: בשום פנים ואופן אתה לא מציג את הסרט, בגלל שכשאתה רואה את הסרט אתה גם מתערב בתוכן שלו ואתה אומר תוציאו את זה, תכניסו את זה, תעבירו את זה ותעשו את זה.
יוליה מלינובסקי: לא, אבל אתה קנית את זה, בסדר.
נחמן שי: כן, אבל אם קנית את זה אז תשדר את זה בתור פרסומת ולא בתור תכנית טלוויזיה.
יוליה מלינובסקי: פרסומת, בדיוק.
יוליה מלינובסקי: יש פה הרגשה שבמשרד - - -
נחמן שי: חלק מהאחריות נופלת גם על קשת ועל הרשות השנייה, שאני מתפלא שהם נתנו לדבר הזה לעבור, אבל כשהגורם שקונה את התכנית רואה אותה קודם ואומר או לא אומר, יש לו את האופציה לומר לשדר או לתחנה – תקשיבו לי, זה לא עונה על הציפיות, תשפרו, תתקנו, תוסיפו, תגרעו.
נחמן שי: היי, יש פה משהו שהוא חמור מאד ציבורית.
נחמן שי: חמור מאד ציבורית.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת ד"ר נחמן שי, נציג האוצר צריך ללכת לעוד ועדה.
יוליה מלינובסקי: כן, אנחנו מבקשים מהאוצר לפתוח פה עיניים.
יוליה מלינובסקי: ממה שאנחנו שמענו עד עכשיו – משהו לא בסדר.
יוליה מלינובסקי: אתם יודעים לריב איתנו על השקל, כשאתם רוצים.
יוליה מלינובסקי: פה הסכומים קצת יותר גדולים משקל ואפילו שקל וחצי ואיך שהוא יש הרגשה שהשתמשו בהם למטרות אחרות לחלוטין ממה שהיה צריך להשתמש.
יוליה מלינובסקי: וגם כן הציביון הפוליטי פה לדעתי הוא ברור.
יוליה מלינובסקי: אתה מסתכל על הרשימה ואתה רואה הכל.
יוליה מלינובסקי: אז אני מבקשת מהאוצר לבדוק את כל הפרסומים שנעשו, כל ההשקעות התקציביות שנעשו.
יוליה מלינובסקי: האם המטרה תרמה לתועלת והאם ההליך היה תקין ולחזור לוועדה עם תשובות, כפי שיושב הראש יקבע.
אברהם נגוסה: תראו, קודם כל עוד שבועיים – ואני אומר גם לכם, חברי חברי הכנסת – יש לנו דיון עם השר והמנכ"ל והשר מעדכן על פעילות המשרד.
אברהם נגוסה: לכן אני מציע לכם לבוא לדיון הזה ונציג לשר.
אברהם נגוסה: אני גם מציע שהשר יבוא מוכן להסביר את הדברים האלה.
יוליה מלינובסקי: נקווה שנקבל תשובות גם מהאוצר.
אברהם נגוסה: לפני זה נקבל את הסקר שלכם והאסטרטגיה שבניתם על בסיס הסקר.
יוליה מלינובסקי: וגם כן את רשימת פרסומים קצת יותר מדויקת.
נחמן שי: אני רוצה לומר משהו.
נחמן שי: תראו, אני יוצא מפה עם הרגשה מאד גרועה.
נחמן שי: מאד גרועה.
נחמן שי: גם מכם, ממשרד התפוצות וגם ממך, ממשרד האוצר.
נחמן שי: קודם כל לדעתי הדברים האלה לא עונים על יעדי המשרד, כפי שאתם ניסחתם אותם פה.
נחמן שי: הם לא עונים עליהם.
נחמן שי: ואם אלה היעדים, אז השיטות צריכות להיות שונות.
נחמן שי: קניית תקשורת היא לא קידום התפקידים של המשרד וזה מעלה ריח רע מאד.
נחמן שי: ריח רע מאד, אני אומר לכם את זה.
נחמן שי: פוליטיקאי או משרד ממשלתי שיכול לקנות תקשורת ויש לו כסף זה דבר רע.
נחמן שי: רע.
נחמן שי: עכשיו אני אבקש מכם – יש לכם מדיניות בכלל באוצר לגבי הנושא הזה?
נחמן שי: האם שרים יכולים לקחת חלק ממסירת תקציבי משרדיהם ולקנות תקשורת במילה המכובסת של "בשיתוף עם"?
נחמן שי: למה שראש הממשלה לא יקנה היום תכניות "בשיתוף עם" ערוץ 2, 3, 4, 5 ו-10? למה?
נחמן שי: הוא יכול גם.
נחמן שי: נכון?
יוליה מלינובסקי: אנחנו מבקשים לבדוק את הכללים.
נחמן שי: לפי מה שאתה מציג הוא יכול לקנות תכניות.
<חזי כהן: אני לא הצלחתי ל - - -
נחמן שי: יופיע בשיתוף עם משרד ראש הממשלה.
קסניה סבטלובה: יש לו עיתון נחמן, זה בסדר.
נחמן שי: ויש לו יותר כסף.
<חזי כהן: חבר הכנסת שי, שאלת המון שאלות, אני אשמח לענות.
נחמן שי: בבקשה, אם יש לך תשובות.
נחמן שי: אם לא אני אשמח אם תבדוק.
<חזי כהן: אוקיי, אז אני אגיד לגבי המדיניות ששאלת באופן כללי.
<חזי כהן: אז יש מדיניות.
<חזי כהן: יש החלטות ממשלה שמדברות על הגבלת תקציבי הפרסום ועל פתיחת - - -
נחמן שי: אבל זה לא הוצג כפרסום, ידידי, זה הוצג בדרך אחרת.
נחמן שי: ערמומית.
יוליה מלינובסקי: בשיתוף.
<חזי כהן: אוקיי, אני מבין, עכשיו - - -
אברהם נגוסה: הם אומרים שזה נעשה דרך לשכת הפרסום הממשלתי.
נחמן שי: כן, כתקציב פרסום.
נחמן שי: הציבור שמשלם מכספו - - -
יוליה מלינובסקי: אבל הם אומרים שזה היה כביכול בשיתוף איתם.
יוליה מלינובסקי: זה משהו אחר לגמרי.
נחמן שי: זה לא הוצג כפרסום.
נחמן שי: הציבור שמקבל את זה לא יודע שמדובר בכתבה פרסומית.
נחמן שי: הוא חושב שהכתבה X שעשתה קשת, היא כתבה עיתונאית.
נחמן שי: היא לא כתבה עיתונאית.
נחמן שי: היא כתבה מטעם.
נחמן שי: איך אני יכול כצופה טלוויזיה או כצופת טלוויזיה לדעת את זה?
<חזי כהן: אני מבין.
<חזי כהן: יש פה שתי סוגיות בעצם ואני מסכים איתך.
<חזי כהן: שאלה ראשונה מה גובה התקציבים שהולכים לפרסום, למודעות וגם לתוכן תקשורתי אם יש דבר כזה.
<חזי כהן: השאלה השנייה אם יש תוכן שיווקי, סמוי של המשרד או תוכן תקשורתי שלא ידוע לצופה בעצם שמדובר במשרד התפוצות או משרד אחר שמימן את התוכן.
<חזי כהן: אז לגבי השאלה הראשונה, יש הגבלה של תקציבי הפרסום על פי החלטת ממשלה, שכל התקציבים אמורים לצאת בהתאם להגבלה שנקבעה שם דרך לפ"מ.
<חזי כהן: משרד התפוצות לא נמצא שם ואנחנו נבדוק את העניין הזה.
יוליה מלינובסקי: אה, משרד התפוצות לא מחויב דרך ה - - -
<חזי כהן: הוא לא נמצא בהחלטת הממשלה.
<חזי כהן: נבדוק את הסיבה למה.
נחמן שי: לא, אבל הפעלת הלפ"מ – לפ"מ יש לו פטור ממכרז, אחרת הם היו צריכים לצאת למכרז עם 20 משרדים והיו גומרים את זה בשנת 2050.
נחמן שי: אז לכן הם הלכו על הפתרון הקיים ואני מכיר את זה.
<חזי כהן: משרד התפוצות פועל בנושאים רבים דרך משרד ראש הממשלה, ויכול להיות שזאת הסיבה שהוא לא מוזכר שם.
<חזי כהן: מבחינת השאלה אם יש תוכן שיווקי סמוי, זה באמת - - -
נחמן שי: האם יש עוד כאלה.
<חזי כהן: זה באמת דבר חמור.
<חזי כהן: זה דבר שאני לא יודע להגיד לך תשובה עליו.
נחמן שי: האם יש עוד?
נחמן שי: את מכירה עוד משרדים שעשו את זה?
נחמן שי: איזה?
<רעות מושונוב: עכשיו המשרד לעניינים אסטרטגיים.
נחמן שי: על ה-BDS?
<רעות מושונוב: ברגע זה.
נחמן שי: אותו דבר?
<רעות מושונוב: בקשת.
נחמן שי: גם כן מפיקים סרטים שאנחנו נתרשם?
נחמן שי: אה, אני ראיתי ב-YNET סדרת כתבות, נכון.
נחמן שי: ראיתי.
נחמן שי: אז גם בטח יעשו בקרוב סרטים על כל מיני לוחמים אמיצים נגד ה-BDS, כשמשלמים להם כסף בשביל לעשות את זה.
<רעות מושונוב: יש עוד משרדים.