GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אילנה שרינגטון-הופמן: מדיה חברתית שבשיא הצפיות מגיעה ל-105 מיליון אנשים ברחבי העולם בכל שבוע.
<אילנה שרינגטון-הופמן: הסיבה היחידה שהצלחנו להגיע לדברים האלה זה בגלל הניסיון והמאמץ המתמיד שלנו להיות רלוונטים ולפנות ליהדות התפוצות על כל גווניה.
<אילנה שרינגטון-הופמן: זה חשוב מאוד שאנחנו נהווה גב ותמיכה, בין אם זה מענה חינוכי, בין אם זה מענה משפטי ובין אם זה כל הנושאים של הארגונים שיושבים כאן היום וכל אחד בנישה שלו שאנחנו נצליח לאחד בתוכנו את כל מגוון הדעות וכל מגוון הרקעים של יהדות התפוצות כדי שאנחנו נוכל באמת להתאחד בנקודה שבה אנחנו מתחברים ביחד וזה המאבק כנגד התדמית השלילית של מדינת ישראל או ניסיונות לדה לגיטימציה.
<אילנה שרינגטון-הופמן: כי באמת ביקורת שהיא ביקורת ראוייה וביקורת בונה שנשמעת כאן זה דבר חשוב, ולכן יש לנו שיח ודיון כל כך ער על הנושאים שמתקיימים פה היום.
<אילנה שרינגטון-הופמן: אבל מעבר לכך אנחנו צריכים גם לזכור שאנחנו חייבים להיות גורם מאחד כשמדובר בביקורת שהיא לא לגיטימית כלפי ישראל ואנחנו נמשיך להיות כן באמת לעשות את זה ואני מאוד מקווה שאנחנו גם נצליח לשתף פעולה הרבה יותר בנושאים האלה כדי שאנחנו נוכל להיות בית לכל יהדות התפוצות לגבי הנושא של תרבות ישראל.
<אילנה שרינגטון-הופמן: תודה.
אברהם נגוסה: מוניקה לב כהן, מנכ"לית ארגון המדענים הישראלים בחו"ל.
<מוניקה לב כהן: שלום לכולם, אני רוצה לשים על השולחן קהילה יהודית שקצת לא דיברו עליה ויש לה הרבה משמעות גם בנושא של פלורליזם, גם בנושא של חיבור עם הקהילות היהודית וחיבור בכלל וזאת הקהילה הישראלית.
<מוניקה לב כהן: פרופסור רבהון כתב עליה לא מעט גם.
<מוניקה לב כהן: הקהילה הזאת היום מהווה קרוב ל-10% מיהדות צפון אמריקה.
<מוניקה לב כהן: הקהילה הזאת למעשה היא גשר חי בין הקהילה לבין ישראל.
<מוניקה לב כהן: הישראלים שחיים בחו"ל, ואני יכולה להגיד את זה מעדות אישית, אני חייתי תשע שנים בחו"ל - גם באירופה וגם בארצות הברית, החיים בחו"ל בעצם מכירים לך את היהדות על כל גווניה.
<מוניקה לב כהן: או במילים אחרות יצאתי ישראלית חזרתי יהודייה.
<מוניקה לב כהן: למדתי בעצם בחו"ל מה זה להיות יהודייה.
<מוניקה לב כהן: שכאן אתה נמצא עם הכפייה הדתית על הכתף, אתה יוצא לחו"ל ואתה מכיר את הזרמים החדשים ואתה לומד אותם ושאתה חוזר לארץ אתה מביא איתך את הפלורליזם.
<מוניקה לב כהן: אנחנו ארגון שמאגד היום 2500 מדענים ב-247 קמפוסים בכל העולם.
<מוניקה לב כהן: יש לנו 22 מרכזים בצפון אמריקה.
<מוניקה לב כהן: המדענים האלה בעצם והחוקרים הישראלים נמצאים ונחשפים יום יום לקהילות יהודיות ולא יהודיות שהרבה מהם בכלל לא קשורים לישראל, אולי שמעו על ישראל לראשונה מהמדען שהם פגשו במעבדה.
<מוניקה לב כהן: הם מביאים להם את ישראל, הם מזוהים עם ישראל.
<מוניקה לב כהן: מה שקורה בישראל בעצם גם רואים בהם, אפילו יותר מהקהילה היהודית, מכוון שהם באים עם מבטא ישראלי, עם הזהות הישראלים, עם הדימוי, כל מה שקורה פה בישראל משליך עליהם.
<מוניקה לב כהן: אז חשוב לי גם שנעשה דיון בנושא הזה להכיר בחשיבות הזו של הקשר עם הקהילה הישראלית בתפוצות והפוטנציאל הגדול שגלום בה בגם הבאה של פלורליזם לישראל וגם בחיבור עם הקהילות בעולם.
<מוניקה לב כהן: תודה.
<יונה שיפמילר: תודה אדוני היושב ראש.
<יונה שיפמילר: אני יודע שרוב הדיון היום התעסק בעיקר בכל מה שקשור לזהות היהודית או לזהות הדתית של מדינת ישראל והאופן שבו זה נתפס בעיני יהדות התפוצות, אבל חשוב גם להתייחס להתפתחויות נוספות שהיו בתקופה האחרונה, בשבועות או בחודשים האחרונים שמשליכים על היבטים אחרים ביחס בין ישראל לבין התפוצות.
<יונה שיפמילר: בתקופה האחרונה עלו מן הבית הזה לא מעט הצעות חוק, או דיבורים על הצעות חוק בעניין מימון לארגונים לא ממשלתיים כאן בארץ.
<יונה שיפמילר: ניסיונות לצמצם את מרחב החופש של אותם ארגונים וניסיונות גם למנוע מימון לאותם ארגונים.
<יונה שיפמילר: ואנחנו שומעים בתקופה האחרונה לא מעט ביקורת.
<יונה שיפמילר: ביקורת חריפה מאוד אפילו שמגיעה מארגונים, מפעילים, מקהילות יהודיות בחוצלארץ, בעיקר בארצות הברית.
<יונה שיפמילר: וחשוב וראוי לציין שמדובר בביקורת שמגיעה מארגונים ציוניים פרו ישראלים שחפצים לתמוך בישראל.
<יונה שיפמילר: והביקורת שהם מעבירים היא מאוד מאוד חשובה לא רק מפני שזה, כמובן, חשוב בפני עצמו לשמור על יחסים טובים עם יהדות התפוצות, אלא כי זה גם יכול לתת לנו איתות על האופן שבו צעדי היישום נתפסים בעיני התקשורת בארצות הברית, בעיניי הפוליטיקאים ובעיני הציבור הרחב.
<יונה שיפמילר: ובעיקר יש לא מעט ביקורת על כך שישראל, לכאורה, נוקטת צעדים או עלולה לנקוט צעדים שלא עולים בקנה אחד עם הערכים הדמוקרטיים של המדינה.
<יונה שיפמילר: לא מזמן, רק השבוע בלוס אנג'לס טיימס התפרסם מאמר מערכת של העיתון שמדבר על כך שהחוק על איסור כניסה של פעילי BDS לישראל הוא חוק אנטי דמוקרטי, הוא חוק שפוגע בערכים הדמוקרטיים של המדינה.
<יונה שיפמילר: וזוהי ביקורת שאנחנו שומעים לא מעט גם מהארגונים הציוניים והיהודיים בחוצלארץ.
<יונה שיפמילר: חשוב לקחת את הביקורת הזאת בחשבון.
<יונה שיפמילר: ב-NGO Monitor אנחנו כבר שנים מדברים על כך שהחוקים האלה, לא ראוי לחוקק חוקים כאלה.
<יונה שיפמילר: יש כמובן סוגיות נורמטיביות לא מבוטלות שקשורות לחוקים האלה וחשוב לקחת בחשבון גם את הסוגייה הזאת כשאנחנו מדברים על כל היחסים עם התפוצות.
אברהם נגוסה: מר דוד דנקר בבקשה, הפדרציה היהודית, צפון אמריקה.
<דוד שלמה דנקר: תודה אדוני היושב ראש.
<דוד שלמה דנקר: קודם כל נושא הדיון, פדרציות, כמו שאתה יודע, אתה חבר טוב שלנו, אנחנו משקיעים מיליונים בנושא של תדמיתה של מדינת ישראל.
<דוד שלמה דנקר: לא רק כי אנחנו ציונים ואנחנו תומכים בישראל אלא כי זה החוסן של הקהילות שלנו.
<דוד שלמה דנקר: זה מחזק את הקהילות שלנו וזה חשוב לקהילות שלנו.
<דוד שלמה דנקר: אחד השותפים היותר חשובים במאבק שלנו זה The Israel Project שהם אחד הארגונים היעילים והמשפיעים ביותר בנושאים האלה.
<דוד שלמה דנקר: יש המון ארגונים שמתעסקים בזה והם אחד השותפים החזקים שלנו, בעיקר בנושאי התקשורת ונושאים של חקיקה.
<דוד שלמה דנקר: זה מאוד חשוב.
<דוד שלמה דנקר: באופן קצת אישי, אני הופתעתי, קצת שמחתי מאוד ביום ראשון לראות את השם של אבא שלי וגם של הרב, שחתם על המסמכים שלי לעלות לארץ לפני כמעט תשע שנים, ברשימה השחורה של הרבנות הראשית לישראל.
<דוד שלמה דנקר: שמחתי, כי ידעתי שאני גדלתי, יש לי ייחוס של ציונים חזקים מאוד.
<דוד שלמה דנקר: אנשים שהם לא רק חינכו אותי להיות יהודי טוב וגם חינכו אותי להיות ציוני ולבוא לארץ - - -
<קריאה: מי הרב?
<דוד שלמה דנקר: מייקל סיגל משיקגו.
<דוד שלמה דנקר: אנשים שנמצאים ברשימה הזאת הם אנשים שבעצם מעודדים עלייה, מעודדים אנשים להגיע לארץ, לבקר בארץ, להשתתף בתגלית, להשתתף בתכניות מסע.
<דוד שלמה דנקר: מדינת ישראל ולצערי ממשלת ישראל מרחיקה את האנשים שהם החברים הכי הכי טובים של מדינת ישראל.
<דוד שלמה דנקר: אני רוצה להעשיר את הוועדה הזאת ואת אדוני היושב ראש, שאנחנו הקהילות שלנו, אנחנו רוצים לשמוע ממפלגת השלטון שאתם לא רק אוהבים אותנו, מחבקים אותנו.
<דוד שלמה דנקר: אנחנו חייבים לשמוע לא רק עד סוף הפגרה, גם אחרי הפגרה, שאתם כן אוהבים אותנו, אתם כן אוהבים את האנשים שאוהבים את מדינת ישראל ואתם רוצים כן לחזק את הקשר בין מדינת ישראל ליהדות התפוצות.
<דוד שלמה דנקר: תודה.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת יהודה גליק.
אברהם נגוסה: אנחנו בשלב של הסיכום.
אברהם נגוסה: עומדים בחוץ ומחכים לדיון הבא.
אברהם נגוסה: אני אתן סיכום של משפט לפני שאני מסכם לסגן הנשיא של ארגון The Israel Project, בבקשה.
<ליאור וינטרוב: תודה רבה אדוני היושב ראש, ושוב תודה לכל הארגונים שנמצאים פה.
<ליאור וינטרוב: אני רק יאמר שיש פה ארגונים שלי פחות יצא להכיר.
<ליאור וינטרוב: The Israel Project רואה את עצמו כהאב וכאחד שמוכן לסייע תמיד לבניית יכולות, לשיתופי פעולה אסטרטגים ואנחנו נשמח להמשיך את הדיאלוג הזה.
<ליאור וינטרוב: כמו בחיים, גם בכנסת הייתה כוונה אחת לעשות דיון בכיוון אחד, אבל קורים דברים מעניינים שיוצאים לדרך אז את הדיאלוג החשוב הזה בנושא המקורי אנחנו חייבים להמשיך.
<ליאור וינטרוב: ואני רציתי גם להגיד, דוד דנקר, הבחור ששם דיבר, הוא עבד בשגרירות ישראל בוושינגטון והייתה לו עבודה מובטחת, עבודה מצויינת והוא פשוט התעקש לעלות לארץ ולהתגייס לצה"ל.
<ליאור וינטרוב: אז הבנאדם הזה שעומד, ובאמת תמיד אומרים שהחיים נוחים באמריקה, היה לו עתיד מובטח ולשמוע את הדברים האלה ממנו, אדם שעזב הכל בגיל לא צעיר, לא כמו כל המתגייסים אצלנו.
<ליאור וינטרוב: התעקש ללכת לצנחנים.
<ליאור וינטרוב: כשהוא אומר דברים כאלה אני חושב שזה צריך להדהד מאוד חזק בחדר הזה ותודה שוב, אדוני היושב ראש.
אברהם נגוסה: אני פשוט נאלץ לסכם את הדיון.
אברהם נגוסה: הדיון מאוד מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: אבל אני מבטיח לכם, אנחנו נמשיך, נקיים את הדיון עוד פעם.
אברהם נגוסה: ואני הייתי רוצה לסכם.
אברהם נגוסה: קודם כל הוועדה מברכת את הפעילות של הארגון The Israel Project בנושא תדמיתה של מדינת ישראל והשפעתה על יהודי התפוצות.
אברהם נגוסה: זה חשוב וממש הוועדה מברכת.
אברהם נגוסה: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות גם רואה את כל יהודי באשר הוא שייך למדינת ישראל.
אברהם נגוסה: מדינת ישראל היא הבית שלו.
אברהם נגוסה: לא משנה איפה הוא חי, מה הוא לובש, איך הוא מתפלל.
אברהם נגוסה: מדינת ישראל היא הבית שלו, לכל יהודי באשר הוא.
אברהם נגוסה: ואנחנו בוועדת העלייה והקליטה רואים את יהדות התפוצות כנכס למדינת ישראל ואנחנו מכירים את פעילות ותרומתה של יהדות התפוצות לעלייה וקליטה פה במדינת ישראל.
אברהם נגוסה: אני באופן אישי מכיר טוב מאוד את התרומה של יהדות התפוצות בעלייתם וקליטתם של יהודי אתיופיה.
אברהם נגוסה: גם העליות האחרות, גם מרוסיה ומהארצות האחרות.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו אחים.
אברהם נגוסה: ואמרת בצדק, אהבת ישראל היא לא תנאי, אין תנאי לאהוב את מדינת ישראל וארץ ישראל.
אברהם נגוסה: אם גם טוב או לא טוב אנחנו אוהבים כי זה הבית שלנו, אין לנו מדינה אחרת, ולכן אני מסכים איתך, מדינת ישראל היא הבית של כל יהודי וכולנו עם אחד.
אברהם נגוסה: והפעילות שלהם היא מאוד חשובה מכוון שכמו שאנחנו כולנו כעם אחד נלחמים נגד האויבים שלנו ואנחנו צריכים את הבעיות הפנימיות שלנו נמשיך להתווכח אבל את ה-BDS לתדמיתה של מדינת ישראל כולנו נתגייס ונלחם נגד האויבים שלנו.
אברהם נגוסה: על הבעיות שלנו נמשיך להתווכח כאן בכנסת ישראל, גם בתפוצות, בפדרציות.
אברהם נגוסה: תודה שבאת, אנחנו מאוד מודים לכם, כל המשתתפים, הישיבה נעולה.
אברהם נגוסה: אנחנו דנים במצבם של עולים אזרחים ותיקים בנושא אחד שאנחנו מקיימים ז6טה נושא עוני בהיעדר פנסיה, וב.
אברהם נגוסה: אנחנו גם דנים, זה קשור אחד לשני, בפסילת הזכאות לקבלת דיור ציבורי במקבצי דיור או הוסטלים לזכאים למטפל על פי חוק הסיעוד.
אברהם נגוסה: מי שמקבל טיפול בחוק הסיעוד.
אברהם נגוסה: לציון יום האזרחים ואזרחיות ותיקים וותיקות, פנה אלי חבר הכנסת דוקטור נחמן שי וביקש לציין את היום הזה בוועדת הקליטה בנושא הזה.
אברהם נגוסה: לכן אני מאוד מברך על היוזמה.
אברהם נגוסה: נמצאים איתי חבריי חברי הכנסת חברת הכנסת טלי פלוסקוב, חברת הכנסת קסניה סבטלובה וגם חבר הכנסת דוקטור נחמן שי.
אברהם נגוסה: בועדה נמצא איתנו מנכ"ל משרד העליה והקליטה, בועדה קיימנו לא מעט דיונים בהם עלתה מצוקתם של העולים שעלו ארצה מעל גיל 40 וגם אם עבדו מיום עלייתם, לא הצליחו לצבור מספיק זכויות פנסיוניות.
אברהם נגוסה: זו בעיה מאוד קשה שעולים שעבדו הרבה זמן בארץ מוצאם ולא זכו לפנסיה שלהם.
אברהם נגוסה: הם נמצאים פה בהיעדר הפנסיה וחיים בעוני.
אברהם נגוסה: אני רוצה גם פה לברך היום, יש טקס חתימה במשרד החוץ בעניין ההסכם בין רוסיה למדינת ישראל, לעשרות אלפי עולים שעלו מרוסיה.
אברהם נגוסה: על הפנסיות.
אברהם נגוסה: היום חותמים במשרד החוץ.
אברהם נגוסה: שיעור העוני בקרב משפחות שבראשן עומד אזרח ותיק עולה הוא כפול משיעור העוני בקרב כלל המשפחות בישראל ועמד בשנת 2013 על 31.6%, לעומת 18.5% מכלל האוכלוסייה, כלומר מעל שליש מהעולים הקשישים חיים מתחת לקו העוני.
אברהם נגוסה: בחלק מהמקרים, למרות שהעולים עבדו בחו"ל טרם עלייתם, לא מועברות הזכויות הפנסיוניות שלהם למדינת ישראל, או שגם אם כן, הערך של הפנסיה ממדינת מוצאם מאוד נמוך ואינו מתאים ליוקר המחיה בישראל.
אברהם נגוסה: פנו אלי גם מקבוצת הפייסבוק "פנסיות לבני 40 " והציעו לתת פתרון למצוקה זאת.
אברהם נגוסה: אם הגיע נציג מטעם הקבוצה הזאת, נשמח לאפשר לו יותר להכניס אותנו לנושא.
אברהם נגוסה: זאת ועוד, הובהר לי כי בזמן שזאב אלקין כיהן כשר העליה והקליטה הוא עמד ב ראש ועדה משרדית בנושא שהגיעה למסקנות, אשר לדעתי חשוב ליישמן.
אברהם נגוסה: לצערי לא הצלחנו לקבל את המסקנות.
אברהם נגוסה: אני בטוח שהמנכ"ל ישתף אותנו אם יש לו את המסקנות.
אלכס קושניר: ברגע שאני אסיים את העבודה על המסמך, המסמך יפורסם.
אברהם נגוסה: ואני קורא גם עכשיו לנציגי משרד העליה והקליטה להעביר לוועדה ללא דיחוי את מסקנות ועדה זו, ואנחנו נשמח גם להתייחסותך בהרחבה בנושא הזה.
אברהם נגוסה: נודע לי כי מדובר בהמלצות הבאות: 1.
אברהם נגוסה: הגדרת תוספת לקצבת זקנה לגמלאיות שעלו ארצה מגיל 40 ומעלה, נשים שעלו מגיל 35 ומעלה, בכפוף להטבות של מקבלי תשלומי הבטחת הכנסה, רטרואקטיבית מינואר 2017.
אברהם נגוסה: יצירת תכנית ייעודית המאיצה את החיסכון לקרן פנסיה עבור עולים שהחלו את דרכם התעסוקתית בישראל בגיל 40 לגברים ו-35 לנשים.
אברהם נגוסה: זה ממה שא נחנו שומעים, מסקנות הועדה לא בידינו.
אברהם נגוסה: חשוב מאוד שאנחנו נשמע.
אברהם נגוסה: פנתה אלינו גם חברת הכנסת טלי פלוסקוב בבקשה גם לכלול בדיון היום את הדיון בשאלה מדוע מוציאים מתור הממתינים לדיור ציבורי עולים קשישים הזכאים למטפל מתוקף חוק הסיעוד.
טלי פלוסקוב: לא מוציאים אלא לא נותנים לו את ה - - -
אברהם נגוסה: מוציאים אותם מהתור.
טלי פלוסקוב: לא מוציאים אותם.
טלי פלוסקוב: הם נשארים בתור אבל לא מקבלים.
אברהם נגוסה: זה אכן נראה לי מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: תיכף נשמע את המשרדים הרלבנטיים.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו גם חבר הכנסת עודד פורר, מנכ"ל משרד הקליטה לשעבר.
אברהם נגוסה: איפה חבר הכנסת נחמן שי?
עודד פורר: הוא יצא להתראיין.
עודד פורר: יש חדשות בעבודה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע גם את טלי פלוסקוב בנושא השני.
טלי פלוסקוב: אני רק רוצה לציין דבר אחד, יום האזרחים הוותיקים שמתקיים היום בכנסת הוא ביוזמת שלושה חברי כנסת: נחמן שי, איציק שמולי ואני.
אברהם נגוסה: הפניה שלו הגיעה אלי ושלך.
אברהם נגוסה: שלך בנושא השני.
טלי פלוסקוב: זה לא כך.
טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים היום בכל הנושאים ביחד.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה צריכה לצאת.
אברהם נגוסה: היא תדבר כעת.
קסניה סבטלובה: תודה לך כבוד היושב ראש, שלום לכל החברים שנמצאים פה שהטריחו עצמם והגיעו לכנסת.
קסניה סבטלובה: אני יודעת שלרבים מכם זה קשה מאוד, מדובר באזרחים ישראלים שהם בגילאים מתקדמים ואף על פי כן מעורבים חברתית ולכן מגיע להם הרבה מאוד כבוד.
קסניה סבטלובה: לכל הארגונים שנמצאים פה.
קסניה סבטלובה: יש פה נציגים מ"חזית הכבוד", תודה לכם, שאפו על זה שאתם פה.
קסניה סבטלובה: יש פה את אלכסנדר קלנטרסקי, מ- - - מי שנאבק באסון צ'רנוביל, יש פה מארגונים אחרים, מקבוצות פייסבוק, ובאמת נוכחות ענפה של אנשים, הכל טוב ויפה חוץ מהסיבה שבגינה אנחנו נמצאים פה.
קסניה סבטלובה: אני רוצה להחזיר אתכם לרגע לשנת 2009, כשנבחר ראש הממשלה בנימין נתניהו, זה היה בנאום הפרוגרמה שלו "אם אני אעמוד בראשות הממשלה, אני אפתור בהכרח אני אעסוק בפתרון של בעיית העולים שהגיעו ארצה בגיל 40.
קסניה סבטלובה: יש שם בעיה מערכתית ואנחנו חייבים לטפל בבעיה המערכתית הזאת, אנחנו נעשה תיקונים סיסטמתיים של המצב הזה, מדינת ישראל חייבת לעולים הקשישים, לעולים המבוגרים".
קסניה סבטלובה: אלה מילותיו של בנימין נתניהו ולטובת מי שלא מבין, אני אקריא את הציטוט הזה ברוסית.
קסניה סבטלובה: (מצטטת ברוסית) לצערנו הרב עברו שמונה שנים ומצבם של העולים הקשישים לא השתפר.
קסניה סבטלובה: לא מבחינת קצבת הזקנה העלובה שאותה הם מקבלים, אנחנו שומעים על כך שכתוצאה מרפורמה פנסיונית קיבלו עוד כ-30 עד 70 שקלים לנפש.
קסניה סבטלובה: מצבם לא השתפר גם לא מבחינת הזכאות לדיור הציבורי, זאת אומרת הזכאות ישנה, התור ישנו, רק אין דיור ציבורי.
קסניה סבטלובה: אלה שתי הבעיות העיקריות, יש כמובן גם רבות אחרות.
קסניה סבטלובה: אבל מבחינת העניין הזה של הכרה בוותק, של אנשים שהגיעו לפה בגיל 40 פלוס, עבדו פה, עמלו פה קשה, במדינת ישראל לא היה קיים חוק של הפרשה לטובת קרן פנסיה, עד 2008 לא היה חוק כזה.
קסניה סבטלובה: אלה בדיוק השנים הקריטיות, השנים הפוריות של אותם אנשים, אותם ישראלים, כולל אמא שלי למשל שעבדה ועבדה, ב-2009 פרשה מפאת הגיל שלה, ועד התאריך הזה היא לא צברה פנסיה כמובן.
קסניה סבטלובה: ובמצב הזה רבותיי וגבירותיי, נמצאים מאות אלפי משפחות ישראליות, לא בכדי אני מדברת על משפחות פה, כי כמובן שהכשל המערכתי הזה של חוסר אפשרות לפתור את מצוקתם של העולים שהגיעו בגיל פורה מאוד, גיל שהוא מוכשר לעבודה, ולא נפתרה הבעיה שלהם, למרות שידענו על זה כבר מלפני שנים רבות, כמובן שזה משליך על הילדים שלהם, זה משליך על הדור שלנו שמכונה בפי התקשורת "דור 1.5" כי כמובן שמי שדואג לאמא שלו ולאבא שלו הקשישים, חייב לעזור לו, וגם להעמיד על הרגליים את המשפחה שלו עצמו.
קסניה סבטלובה: דואגים גם לילדים וגם להורים.
קסניה סבטלובה: אני רוצה, כבוד היושב ראש, אנחנו בהחלט כן נתייחס לאותו מסמך נדיר, נדיר כי קשה מאוד למצוא אותו במערכת, מסתבר, שהונפק על ידי משרדו של זאב אלקין, שהיה שר הקליטה, וגם המשרדים אחרים כי הייתה ועדה בין משרדית.
קסניה סבטלובה: ההמלצות שהיו שם הן המלצות ממשיות מאוד, שעסקו לא רק בעניין של פתרונות נקודתיים כאלה ואחרים שהיו אמורים במעט לשפר את מצבם של העולים, אלא היו שם פתרונות, אותן פתרונות מערכתיים שעליהם דיבר ראש הממשלה בנימין נתניהו, בשנת 2009.
קסניה סבטלובה: אז אני באמת קוראת לחברי הועדה להצטרף איתי לקריאה לחזור עכשיו למסקנות של אותה ועדה שעמד בראשה השר זאב אלקין, לבחון את ההמלצות ולכלול עוד פעם את משרדי הממשלה הרלבנטיים בעבודה על ביצוע של אותן המסקנות.
קסניה סבטלובה: הייתה כבר ועדה, היא עשתה את עבודתה, חבל על הזמן עכשיו עוד פעם להרים את הכל מהתחלה.
אברהם נגוסה: אם הזכרת את ראש הממשלה, היום אנחנו מברכים את ראש הממשלה שהוא ראש הממשלה הראשון שהשיג את ההסכם בין רוסיה לישראל.
אברהם נגוסה: והיום חותמים על זה במשרד החוץ, הסכם פנסיה לעולים חדשים.
קסניה סבטלובה: מברכים על זה אבל לא - - - את הצורך לדאוג לפנסיות ישראליות.
אברהם נגוסה: אבל גם צריך לברך.
קסניה סבטלובה: מברכים.
קסניה סבטלובה: על מה שצריך, מברכים, ומה שלא – מבקרים.
אברהם נגוסה: לגבי השאלה השניה שלך בעניין מסקנות הועדה, אנחנו ניתן למנכ"ל בתורו והוא יציג לנו.
אברהם נגוסה: אני רואה שחבר הכנסת עודד פורר רוצה לדבר.
עודד פורר: ראשית, אני חושב שהדיון הזה אדוני היושב ראש, הוא דיון חשוב מאין כמוהו ואני רוצה להודות ליוזמים.
עודד פורר: אני מצפה שהעיסוק במצב, באופן כללי, של הקשישים במדינת ישראל, לא יירד מסדר היום.
עודד פורר: זה לא נושא שאנחנו יכולים להרשות לעצמו להוריד אותו מסדר היום, והוא גם נושא שילך ויתגבר, כי מה לעשות, ברוך השם האוכלוסייה חיה יותר שנים במדינת ישראל, אגב, יותר מאשר במדינות אחרות.
עודד פורר: אנחנו גם צריכים לדאוג שהחיים האלה יהיו חיים ראויים וחיים טובים ולעניין הזה החובה מוטלת על כולנו.
עודד פורר: אני כן רוצה לציין בהקשר הזה, גם מתוקף תפקידי בקדנציה הקודמת כמנכ"ל משרד העליה והקליטה, וגם היום כחבר כנסת ובמסגרת הכניסה שלנו לקואליציה, זה היה אחד הנושאים שאנחנו הצבנו אותו בראש סדר העדיפויות, ואני מכיר היטב את המסקנות של השר אלקין, אגב, אני חותם על כולן, אני מוכן לחתום היום.
עודד פורר: אם משרד האוצר, ואני אומר בעניין הזה באופן ברור, מוכן ללכת על כל התכנית כולה, אנחנו עומדים מאחוריה.
עודד פורר: אבל על הבסיס הזה של התכנית, אנחנו ניהלנו משא ומתן ארוך וטוב, מול משרד האוצר, אגב בתחילת הדרך התכנית הייתה להקצות לטובת העניין הזה סדר גודל של 1.4 מיליארד שקלים, בסופו של דבר במשא ומתן הצלחנו להגיע לסיכום, ואני רוצה לברך גם את שר האוצר על העניין הזה, הצלחנו להגיע לסיכום שהתכנית תועלה לסך של 1.9 מיליארד שקל לטובת הנושא הזה, וזה 1.9 מיליארד שקל שלא נכנסים ככסף קואליציוני חד פעמי, שמגיע שנה אחת ונעלם אחר כך, אלא אנחנו הקפדנו על זה שהעניין הזה ייכנס בבסיס התקציב, ייעשו שינויי חקיקה.
עודד פורר: כמובן שיש לזה מחיר, כי אם הייתי אומר כסף חד פעמי אני מודיע לך, השנה כולם היינו יכולים לגזור איזה שהוא סרט פוליטי, כולם היו מקבלים הרבה כסף ובשנה הבאה כבר הייתי אומר "אללה מעק", מה שיהיה יהיה, נראה מה יהיה.
עודד פורר: אבל אנחנו התעקשנו דווקא במובן הזה שזה יהיה תקציב שהוא תקציב שלא נעלם ברגע שממשלה מתחלפת או כששר מתחלף.
עודד פורר: במסגרת העניין הזה אנחנו יצרנו תכנית שתסייע ל-190,000 קשישים, אגב, מתוך הבנה שאנחנו דואגים לכלל הקשישים במדינת ישראל.
עודד פורר: אני רואה בכל קשיש שנמצא באיזו שהיא מצוקה כמישהו שצריך לדאוג לו.
עודד פורר: חלק מהפתרונות הן פתרונות גנריים ומובנים דווקא באמת לאותה אוכלוסיית עולים שעלתה אחרי גיל 40.
עודד פורר: ואחד הנושאים הקשים ביותר שהיו לנו במשא ומתן ומופיע בהמלצות של השר אלקין, זה נושא ביטול הצבירה לוותק.
עודד פורר: זאת אומרת אותן 10 שנות הכשרה, מי שקצת מכיר את הנושא, אני מדבר פה קצת במונחים מקצועיים, אבל בגדול קצבת הזקנה הבסיסית גדלה לכל אזרח, כשסופרים לו תוספות של אחוזים לפי שנים שהוא היה בארץ, אפילו לא בודקים אם הוא עבד או לא, כשאת 10 השנים הראשונות לא סופרים לו.
עודד פורר: ואז אתה צריך להיות 40 שנה בארץ בשביל ליהנות מהתוספות הראויות, 35 שנה בארץ, כדי לקבל את כל התוספת.
עודד פורר: מה שכמובן, מי שעלה בגיל 40 ועבד, לא מצליח להגיע לסכומים האלה עד הפנסיה שלו.
עודד פורר: אנחנו ביטלנו את 10 שנות ההכשרה.
עודד פורר: 10 שנות הכשרה לתוספת הוותק, מדובר בעלות של מיליארד שקל.
עודד פורר: התהליך הזה החל כבר השנה, בשנה הבאה תהיה עוד תוספת, בשנה אחריה עוד תוספת.
עודד פורר: זאת אומרת, הביטול חייב להיות הדרגתי והוא יינתן לכולם, גם למי שעוד לא יצא לפנסיה אבל גם למי שכבר נמצא בפנסיה.
עודד פורר: אנחנו גם היום נמצאים במשא ומתן מול שר האוצר, ואני מקווה שהוא יגלה גם גמישות בעניין הזה.
עודד פורר: יש לי תחושה שהוא יגלה, לפחות מהשיחות שעשיתי גם עם אנשים וגם ממה שאני יודע שהוא עשה יחד עם שר הבטחון, כדי לצמצם את פרישת התכנית, שלא תיפרש על פני ארבע שנים אלא על פני שלוש שנים.
עודד פורר: זאת אומרת התקציב, שאמורים לתת בשנת 2020 יתנו כבר בשנה הבאה, מה שיהווה תוספת נוספת.
עודד פורר: נוסף על כך, הגדלנו ב-400 מיליון שקל את קצבאות השלמת ההכנסה, 150 ב-2017, עוד 250 יהיו ב-2018, עוד גידול משמעותי לטובת מצבם של הקשישים שזקוקים לכך.
עודד פורר: בנוסף נתנו עוד תוספת תקציב שהיא במסגרת האפשרות של הדיסריגארד, מי שמכיר את נושא הדיסריגארד זה מתי מתחילים לקחת לך את ההטבות שמגיעות לך, בגלל שאתה נמצא בתוך השלמת הכנסה אתה זכאי לאיזה שהוא סל של הטבות, מתי מתחילים לקחת לך אותו, ואנחנו בעניין הזה ביקשנו להרחיק את זה, לאפשר לך להרוויח יותר סכומים לפני שנכנסים גם לעניין הזה, הצלחנו לקבל תוספת וכמובן 150 מיליון שקל לטובת המענק הניתן לניצולי שואה, שכשעשו את זה בקדנציה הקודמת, שהוא מענק מבורך, אז לקחו מיסוי מהרנטה שאנשים קיבלו כניצולי שואה, מה שהוא אבסורד שאין כמותו.
טלי פלוסקוב: לא מיסו אלא חישבו את זה כהכנסה.
עודד פורר: חישבו את זה כהכנסה ואז מיסו את זה, אבסורד שאין כמותו.
עודד פורר: בעניין הזה אנחנו הגענו לסיכום, היה חוק של סופה לנדבר בזמנו כשהיא הייתה חברת כנסת, היה חוק של חברת הכנסת טלי פלוסקוב שאישרנו, במסגרת ההסכם הזה.
עודד פורר: זה תוספת של 150 מיליון שקל, וכמובן עוד 150 מיליון שקל שניתן כתוספת לסיוע בשכר דירה, שניתן על ידי משרד העליה והקליטה ומשרד השיכון, שאני בטוח שמנכ"ל המשרד יוכל לפרט על זה יותר.
עודד פורר: מדובר בסך הכל באמת על 1.9 מיליארד שקל.
עודד פורר: אני אומר פה ואני שם את זה על השולחן, זה לא מספיק.
עודד פורר: היום אחת הכותרות בעיתונים הייתה שצריך להגדיל את קצבת הזקנה במדינת ישראל, ואני אומר, צריך להגדיל את קצבת הזקנה במדינת ישראל לכלל התושבים, שכמובן זה ייתן מענה לכולם.
עודד פורר: כי סוף סוף, היום אחרי שאנחנו נסיים את התהליך הזה של ביטול עשר שנות ההכשרה, קצבת הזקנה של העולים תושווה לקצבת הזקנה של האזרחים שחיים במדינת ישראל מיום לידתם, או שעלו ממש לפני חמישים או שישים שנה.
עודד פורר: השוויון הזה, ביטול העוול הזה בין העולים לאזרחים הוותיקים, הוא כל כך משמעותי וכל כך חשוב, שאחרי שטיפלנו בו הגיעה השעה באמת להעלות את קצבת הזקנה במדינת ישראל, במובן הזה אני חושב שאין חולק.
עודד פורר: אני אסיים במה שהתחלתי, במסקנות של השר אלקין.
עודד פורר: המסקנות של השר אלקין הכילו עוד כל מיני רכיבים שהם רכיבים לא זולים, אבל חשובים.
עודד פורר: אני חושב שיש מקום שמשרד האוצר יתקצב את הנושא הזה, ויוסיף את הרכיבים האלה לטובת הקשישים.
עודד פורר: יש שם גם רכיבים שנהוגים לגבי צבירת הפנסיה, ולאפשר צבירה מהירה יותר של פנסיה, ובוודאי בימים שמדברים על משק בצמיחה ויש תקציבים פנויים, ועודף גבייה, ועודפים תקציביים שנשארו משנה שעברה, קרוב ל-10 מיליארד שקל תקציב בתקציב 2016.
עודד פורר: 10 מיליארד שקל, אני מציע שננתב את זה ונקרא באמת למשרד האוצר לנתב את זה לכיוונים האלה.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו גם חבר הכנסת יואל רזבוזוב.
אברהם נגוסה: אחד היוזמים, נחמן, אמרתי קודם ואתה היית בחוץ.
נחמן שי: תודה רבה לך חבר הכנסת דוקטור נגוסה ותודה רבה לכולכם.
נחמן שי: אנחנו פיצלנו היום את ענייני האזרחים הוותיקים לכמה ועדות כדי באמת להתמקד בכל ועדה וועדה בנושא אחר, טלי הובילה דיון על תכנית האב לאוכלוסייה המבוגרת, עכשיו אנחנו פה, עוד מעט נלך לדיון בנושא ספורטאים ותיקים, אחר כך בטחונם האישי של האזרחים הוותיקים, עושים פה עכשיו איזה צוות חשיבה על שיפורים טכנולוגיים לטובת אזרחים ותיקים ואחר כך יציגו לנו את המסקנות, צוות - - - בקיצור, כל הכנסת היום, אנחנו מעסיקים אותה בסוגיה הזאת ואני מאוד שמח על כך.
נחמן שי: אבל פה באנו לדיון עצוב בסופו של דבר, כי אנחנו יודעים שישנה תופעה של אזרחים ותיקים, רובם ככולם הם לא ילידי הארץ, הם עלו לארץ, לא הצליחו לצבור פנסיה מספקת ונגזר עליהם לחיות פה בעוני שנים ארוכות.
נחמן שי: מה לעשות?
נחמן שי: מי שלא התחיל לעבוד בגיל 20, עשרים וכמה, ולא עבד במקומות שבהם השכר הוא מאוד גבוה, זה התכלית, שני הדברים האלה לא קורים, הם פתאום מוצאים את עצמם בגילאי הגמלאות אנשים עניים וחייהם מתנהלים בחרפת רעב.
נחמן שי: אחד מתוך חמישה אזרחים ותיקים במדינת ישראל הוא מתחת לקו העוני.
נחמן שי: אחד מתוך חמישה.
נחמן שי: זה בושה וחרפה.
נחמן שי: אז אנחנו דורשים שלקבוצה הזאת, מילא, אי אפשר לעשות את זה עם הביטוח הלאומי כי הוא אוניברסלי, אבל עם תשלומים אחרים שאפשר להעמיד לרשותם, זה זמני.
נחמן שי: אני מאמין שזמני, בסופו של דבר, בעוד עשרים, שלושים, חמישים שנה, כבר הדברים ישתוו.
נחמן שי: כל המשק יהיה מבוסס על פנסיות וכל אחד או אחת יקבלו כבר איזו שהיא פנסיה סבירה, פלוס, הביטוח הלאומי אם הוא לא יפשוט את הרגל עד אז בגלל הגידול באוכלוסייה, כי גם זה סיפור נפרד, האוכלוסייה ממשיכה להתבגר פה ולא רוצה ללכת לשום מקום, בטח לא לאן שדוחפים אותה, והם יושבים, כולנו יושבים פה לנטל על קופת המדינה, המדינה אומרת "רגע, אין לנו כסף בשבילכם" אנחנו אומרים "תמצאו כסף, אין מה לעשות", והצעירים יצטרכו לממן את המבוגרים שהם התינוקות החדשים של החברה הישראלית.
נחמן שי: אז לכן אנחנו חייבים, אברהם, להצביע על הקושי, על הבעיה הזאת של אזרחים ותיקים עניים שנמצאים בתוכנו ולמצוא מקורות כספיים למימון ביניים, כך אני קורא לזה.
נחמן שי: אם משרד הקליטה לא ימצא את הפתרונות תהיה פה מחאה ברחובות, אני אומר לך.
נחמן שי: הגיע הזמן שהאזרחים הוותיקים יצאו לרחובות, אני אומר את זה כי אני רואה מחאות אחרות, ורק - - -
אלכס קושניר: משרד הקליטה אמור למצוא פתרון למה?
אלכס קושניר: סליחה שאני קוטע אותך.
נחמן שי: לסוגיה של אזרחים ותיקים עולים חדשים שאין להם משאבים כספיים להתקיים.
נחמן שי: חייבים למצוא לזה תשובה, להגדיל את המשאבים הכספיים.
אלכס קושניר: ואת כל זה משרד הקליטה צריך לעשות, נכון?