GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נפתלי דרעי: מועצת תנועות הנוער מאגדת בתוכה 12 תנועות נוער ציוניות, חלוציות, שרובן עוסקות בנושא קליטת העלייה.
נפתלי דרעי: מזה למעלה מעשור גויסו תנועות הנוער לנושא קליטת עלייה, ואני יכול להגיד שהיום הגענו למצב שהתפתחה בקרב תנועות הנוער תשתית גדולה מאד הן של מדריכים, הן של רכזים.
נפתלי דרעי: חלק מהתנועות הן ממש מחלקות לקליטת עלייה, והעיסוק בקליטת עלייה הפך להיות חלק מרכזי מתנועות הנוער.
נפתלי דרעי: יש גם קשיים.
נפתלי דרעי: יש קשיים בקליטת ילדי עולים בתוך תנועות הנוער, אבל עם זה כל הזמן אנחנו מתמודדים ומנסים למצוא פתרונות.
צבי הנדל: איפה יושב ארגון תנועות הנוער?
נפתלי דרעי: ארגון גג של מועצת תנועות הנוער יושב בתל-אביב, בסמוך למשרד החינוך.
נפתלי דרעי: במקרה ההנהלה שלו מורכבת ממזכ"לי תנועות הנוער.
נפתלי דרעי: יש ועדות שונות שעוסקות בתחומים שונים של מפעלים, של הדרכה, של קליטת עלייה.
נפתלי דרעי: בכל ועדה כזו יש נציגות לכל תנועות הנוער והיא בעצם מפעילה את אותו תחום שהיא אחראית עליו, ביחד עם הצוות המצומצם של מועצת תנועות הנוער שבעצם מבצעת את העבודה בפועל.
צבי הנדל: איפה צמחת גיאוגרפית וביולוגית?
נפתלי דרעי: נולדתי בחיפה ואת הקריירה בתנועות הנוער עשיתי באיחוד החקלאי, של מגזר המושבים.
נפתלי דרעי: נושא קליטת עלייה לאורך שנים רבות היו לו שני שותפים עיקריים.
נפתלי דרעי: אחד זה משרד החינוך, והשני – משרד הקליטה.
נפתלי דרעי: עד לפני שלוש – ארבע שנים סדר-גודל התקציבים היה בערך מיליון שקל, חצי מיליון שקל מכל משרד.
נפתלי דרעי: עם המגבלה שנוצרה, שלא ניתן לתקצב גוף מתוקצב משני משרדי ממשלה על אותה פעילות, משרד הקליטה הפסיק את התקצוב הישיר לתנועות הנוער.
נפתלי דרעי: הוא המשיך ישירות עד השנה שעברה מול מועצת תנועות הנוער פר-פרוייקטים מיוחדים.
נפתלי דרעי: זה היה בטכניקה של חוזה ולא של תמיכה, אבל התקציב הגדול הופסק.
נפתלי דרעי: במהלך השנים 1999 ו-2000 ניסינו שייווצר שיתוף-פעולה בין משרד הקליטה למשרד החינוך.
נפתלי דרעי: כלומר, אין מניעה בחוק שמשרד הקליטה יתקצב פעילות קליטת עלייה של תנועות הנוער, אבל בתנאי אחד, שזה מגיע לאותו מקום ואותו מקור מתקצב.
נפתלי דרעי: זאת אומרת, משרד הקליטה לא יכול לתת לנוער הלאומי ומשרד החינוך לנוער הלאומי ולקליטת עלייה.
נפתלי דרעי: אבל אם רוצים ליצור באחד מהמשרדים, לא משנה באיזה מהם, קופה יותר גדולה, יכול שאותו משרד יעביר למשרד השני את התקציב ומשרד אחד יחלק אותו בצורה שוויונית בין התנועות.
נפתלי דרעי: כך אני מבין את זה וכך גם אומרת חוות הדעת שקיבלתי בענין הזה.
צבי הנדל: יש בעיה אחת בהצעה הזאת ואני רוצה להוריד אותה מהר מסדר-היום, והיא, שבכל משרד יושבים אנשים שמורכבים משני דברים מרכזיים: 1.
צבי הנדל: שהם יהודים, זאת בעיה גדולה.
צבי הנדל: שהם פוליטיקאים.
צבי הנדל: זה לא פשוט שפוליטיקאי יעביר מתקציבו לפוליטיקאי אחר, ועל בסיס התקציב שלו יתהדר בזה מישהו אחר.
צבי הנדל: לכן השיטה הזאת נדונה מלכתחילה לכישלון כמעט מוחלט.
נפתלי דרעי: יש מספיק דוגמאות במשרד הדתות ובמשרד החינוך שעשו את זה, וזה עובד יפה.
נפתלי דרעי: שאלת בדברי הפתיחה שלך אם כתוצאה מההחלטה הזאת קטן תקציב תנועות הנוער או גדל.
נפתלי דרעי: התשובה היא שהוא קטן.
נפתלי דרעי: המקורות של תנועות הנוער היום הם רק ממשרד החינוך ומתקציב תנועות הנוער.
נפתלי דרעי: אלה שני המקורות היחידים שידוע לי עליהם בשנת 2001.
צבי הנדל: מהו התקציב הכללי היום?
נפתלי דרעי: התקציב הכללי של משרד החינוך היום הוא 924,000 שקל לנושא קליטת העלייה בתנועות הנוער, וזה פחות ממה שהיה לפני שלוש שנים משני המשרדים יחד.
צבי הנדל: ובמשרד הקליטה אין בכלל תקציב לנושא הזה?
נפתלי דרעי: אין בכלל.
נפתלי דרעי: בשנת 2001 אין אפילו אגורה שחוקה אחת.
נפתלי דרעי: אחת הבעיות שאני אציג אותה היא שעלות חניך שנקלט בתנועת נוער נופלת על גב התנועה, או על מקורות שהיא מגייסת לטובת הענין.
נפתלי דרעי: היום המצב הוא שלתנועות הנוער קשה מאד להרחיב את הפעילות, כי ככל שהן מרחיבות הן צריכות לממן יותר מתקציבן, וזה גורם לחוסר מוטיבציה להגדיל את מספר החניכים העולים בתנועות הנוער.
נפתלי דרעי: מצד שני, גם ממה שיש להן היום, אם בעבר היו מקורות שיכלו לסייע במימון של חניך שיוצא לטיול שעולה 200 שקל, התנועה מממנת את זה, כי ברור שאותו חניך לא יכול לממן את הטיול.
צבי הנדל: יש לך נתון, גם אם הוא לא מדויק, מהו סך כל מספר העולים בתנועות הנוער השונות?
נסים שלם: בין 8,000 ל-10,000.
נפתלי דרעי: לסיכום, אנחנו במצב גרוע יותר משהיינו בו לפני מספר שנים ואנחנו לא רואים פתרון באופק.
נפתלי דרעי: מה שכן, לפני שנה היתה לנו פגישה עם שרת הקליטה יולי תמיר והיא היתה שותפה למספר פעולות שעשינו עם משרד הקליטה, ובתכנון שלה התכוונה בשנת 2001 להקציב מיליון שקל לנושא קליטת העלייה בתנועות הנוער.
נפתלי דרעי: לצערנו, כאשר התחלף השלטון, הדבר הזה לא מומש.
צבי הנדל: אני רוצה עכשיו לעשות הפסקה לרגע עם תנועות הנוער ולשמוע את נציגי הממשלה.
צבי הנדל: אני רוצה להבין מדוע לא יעצו המשרדים לאנשים התמימים של תנועות הנוער שיקימו צופי עלייה, או עליית עקיבא, או עמותה נפרדת ואז פותרים את הבעיות.
צבי הנדל: כי אנחנו כבר למדנו שתקציבים אצלנו במדינה הכל בעזרת השם.
צבי הנדל: מוצאים את השם המתאים ויש תקציב.
צבי הנדל: שאלתי למשרד החינוך, למה לא יעצתם להם להקים עמותה נפרדת?
צבי הנדל: בפועל יש עשייה מבורכת, ברמות שונות, בניית מנהיגות וכו'.
צבי הנדל: יש כל מיני עשיות אמיתיות שמיועדות רק לעולים והן עשויות רק לעולים, כי אחרים צריכים פעילות אחרת.
צבי הנדל: אם אנחנו במדינה קשרנו לעצמנו את הידיים, למה לא נקים לפעילות הזאת גוף אחר, אולי במשרד התרבות או במשרד לקליטת העלייה?
צבי הנדל: יושב אתנו מנכ"ל משרד המדע, התרבות והספורט, שאני מאד מעריך שהוא ראה את הנושא כחשוב והגיע לישיבה.
צבי הנדל: אני רוצה לשמוע מכם.
אירית ברוק: אתחיל בכללי.
אירית ברוק: אני חושבת שחלק מהאידיאולוגיה של תנועות הנוער קשורה בקליטת עלייה מראשיתן, ואני לא חושבת שהן צריכות לרדת מהאידיאולוגיה הזאת.
אירית ברוק: בעיניי דווקא יפה מאד שבתור גוף ממלכתי ציבורי ישראלי יש ניסיון כן שלוקח את נפח המשאבים הראוי לקליטת עלייה.
אירית ברוק: זאת אומרת, אני חולקת עליך בנקודה הזאת, כי לפעמים צריך להוביל איזו שהיא אידיאולוגיה ולשאוב לתוכה את התקציבים, ולא להיפך.
אירית ברוק: אני חושבת שאנחנו צריכים להסתדר עם זה.
צבי הנדל: אני חייב לומר משהו.
צבי הנדל: כשהייתי בזמני ראש רשות והיה מתקיים דיון על תקציב בנושא חינוך, השתתפו בו אנשי חינוך, מוסדות ואנשי כספים.
צבי הנדל: תמיד, ללא יוצא מן הכלל, אנשי החינוך דיברו על כסף ואנשי הכספים על אידיאולוגיה.
צבי הנדל: גם את מדברת עכשיו על אידיאולוגיה.
צבי הנדל: אנחנו מדברים עכשיו על כסף.
אירית ברוק: אני מאמינה שכאשר הרעיון הוא נכון הרבה מאד כסף מגיע אליו.
אירית ברוק: אם חושבים על כסף גדול, כך זה צריך לעבוד, לדעתי.
אירית ברוק: אני חושבת שזו בהחלט אידיאולוגיה מאד ראויה ולפעמים לא צריך ללכת בזיג-זגים אלא ללכת לדבר עצמו.
אבשלום וילן: שכנעת אותנו, אבל איך מממשים את זה?
אירית ברוק: אני מודה לכם.
אירית ברוק: באופן כללי תקציב קליטת העלייה בתנועות הנוער עם השנים עולה בצורה בולטת, וזה נובע מכך שתקציב תנועות הנוער גדל.
אירית ברוק: משרד החינוך רואה חשיבות גדולה בזה ולמעשה התנועות מתוקצבות פעמיים, כך שגם תנועה קטנה, אם היא מקיימת פעילות ענפה בתחום קליטת העלייה, היא מקבלת תקציב גדול על פעילותה, ואני חושבת שזה צריך להיות כך.
אירית ברוק: אבל אם יורשה לי להוסיף, אני חושבת שלתנועות חסר לובי חזק יותר שמדגיש את הפעילות שלהן בקליטת עלייה, וזה מה שאני אומרת להם בדברים אחרים, שגם בזה צריך להבליט את הפעילות הזאת.
אירית ברוק: זאת אומרת, אני לא בטוחה שהעולים החדשים, כציבור, לא כחניכים שמגיעים, יודעים שתנועות הנוער שואפות לקלוט אותם, ואני חושבת שיש מקום לפתוח את הדיון הציבורי גם לכיוונים אלה.
צבי הנדל: גם זה עולה כסף.
אירית ברוק: אבל זה שווה כסף.
צבי הנדל: הרחוב – כן, אבל ברחוב יש כל מיני דברים שקורצים לבני הנוער.
צבי הנדל: בשביל להביא אותם ולרתום אותם, גם זה כרוך בפעילות של אנשים וגם זה עולה כסף.
צבי הנדל: אבל זו אידיאולוגיה טובה.
אירית ברוק: אבל שווה וראוי להשקיע בזה.
אירית ברוק: אנחנו תומכים הן בחומר והן ברוח, והיום התקציב עומד על 924,781 ₪.
צבי הנדל: אני שומע מתנועות נוער שעוסקות בעולים שהתקציב הכולל, גם לרכז וגם לפעילות – ודרך אגב, היחס שם לא תמיד נכון, כי לפעמים מחזיקים רכז ואין הרבה פעילות ובסוף רוב הכסף יוצא על רכזים.
צבי הנדל: אז את היחס צריך לשנות.
צבי הנדל: אבל גם אחרי המימון הזה זה מכסה סדרי-גודל של 10%, 15%, 20% מסך כל העלות הישירה של הפעילות של העולים.
צבי הנדל: השאלה איך עושים שזה יהיה 15% מימון עצמי ולא 85% מימון עצמי.
אירית ברוק: למרות מה שאמרת על עבודה בין-משרדית, אני חושבת שאתה צודק במאה אחוז.
אירית ברוק: זאת עבודה מאד קשה ואם כי היא דורשת איגום גם בתחום התודות והברכות אני חושבת שזה דבר שחייבים ללכת עליו.
אירית ברוק: אנחנו עובדים בוועדות בין-משרדיות בתחומים אחרים, כבדים למדיי, וזה הולך יפה.
אירית ברוק: זה לוקח זמן, בגלל הקשיים, אבל לדעתי אין מנוס מזה וצריך ללכת בכיוון הזה בלי לפחד מהזמן שזה לוקח.
אבשלום וילן: נאמר בדו"ח שבעקבות הוראת בג"ץ כנגד כפל מימון משרד הקליטה הפסיק להעביר כספים.
אבשלום וילן: עוד נאמר שעד היום לא קיימתם ישיבה משותפת משום שניתן דרך תקנה מסוימת שמשרד הקליטה יעביר אליכם את הכספים ואתם תשלמו.
אבשלום וילן: מדוע זה לא קורה?
אירית ברוק: אני בתפקיד הזה ארבעה חודשים.
אירית ברוק: התעניינתי אצל קודמי בתפקיד, חיים הלפרין, והוא טוען בתוקף שלמרות שהוא ניסה לקיים ישיבות, מצד המשרד היתה דחייה וסחבת.
צבי הנדל: השאלה טובה אבל היא צריכה להיות מופנית למשרד הקליטה.
צבי הנדל: נציגת המשרד לקליטת העלייה, בבקשה.
יעל שלף-זאבי: אני מרכזת את נושא החינוך הבלתי-פורמלי.
יעל שלף-זאבי: אנחנו רואים בפעילות של תנועות הנוער דבר חשוב ביותר בסיוע לקליטת עולים ושילובם החברתי בארץ, והראיה לכך פרוייקטים שאנחנו מבצעים עם מועצת תנועות הנוער מזה כארבע שנים ברמה התפיסתית-מערכתית כיצד אפשר לעשות ולבצע קליטת עלייה, או לשלב עולים בתנועות הנוער בצורה נכונה, שכולם ייהנו מזה, גם הוותיקים וגם העולים.
יעל שלף-זאבי: במקביל, הכספים שהועברו בשוטף לפעילות של תנועות הנוער בנושא קליטת עלייה נעצרו, כפי שנאמר נכון על-ידי לשכת היועץ המשפטי לממשלה, ובזה למעשה נאלצנו להפסיק את כל התקצוב של הנושא הזה.
יעל שלף-זאבי: מבחינה מקצועית אנחנו חושבים שזה דבר נכון וחשוב, רק שאין לנו דרך להעביר את הכסף.
יעל שלף-זאבי: כלומר, אי-אפשר להעביר אותו ישירות ואנחנו גם מנועים מלהעביר אותו בעקיפין, כי זה למעשה אותו דבר.
יעל שלף-זאבי: הכסף יוצא משני משרדים כשהוא אמור לצאת ממשרד אחד בלבד – משרד החינוך.
יעל שלף-זאבי: משרד החינוך מתוקצב עבור תנועות נוער, כולל עולים.
צבי הנדל: אם תקיימו ישיבה משותפת לפחות עם משרד החינוך ותטכסו עצה ותגידו: רבותיי, יש לנו 200 שקל ואנחנו רוצים לעזור, אז או שאתם החינוך תעבירו לנו לקליטת עלייה ורק אנחנו נעסוק בזה, או אנחנו נעביר לכם ורק אתם תעסקו בזה.
צבי הנדל: למה לא נוצר הקשר הזה?
יעל שלף זאבי: נוצר.
יעל שלף זאבי: ניסינו לעשות את זה, היו כמה פגישות, אבל לא הצלחנו.
יעל שלף זאבי: אני מוכנה לבדוק את זה אצלנו שוב משפטית, כי נאמר לנו שאסור לנו להעביר כספים, לא במישרין ולא בעקיפין.
יעל שלף זאבי: עקיפין – כלומר דרך משרד החינוך.
צבי הנדל: הכלל שנקבע בעקבות בג"ץ בדבר מניעת כפל תקצוב אומר בדיוק לעשות את זה, לאגם תקציבים.
צבי הנדל: זאת אומרת, אם עד עכשיו היו שני משרדים, ההיגיון שמאחורי זה הוא שיש סיכוי סביר להניח שמישהו במשרד הממשלתי עושה מעקב אחרי התקציב שהוא נותן, וברגע שיש שני משרדים, לכל אחד אפשר לספר בלוף אחר.
צבי הנדל: זה ההיגיון שמאחורי ההחלטה, ואני לא מזלזל בה.
אבשלום וילן: יש טכניקות ידועות.
אבשלום וילן: מה שאומר יושב-ראש הוועדה נשמע לי קצת תרוץ לאי-עשייה.
אבשלום וילן: הם ממילא יטפלו בעולים, אבל לא יקבל מימון.
אבשלום וילן: אני לא יודע איך את ישנה טוב בלילה.
אבשלום וילן: אם את אחראית על התיק של החינוך הלא-פורמלי, ויש לך כספים שאת לא מסוגלת להעביר, או לא ניתן לעזור, השאלה איך אתם פותרים את הפרוצדורה.
אבשלום וילן: למה כולם צריכים לעלות לכנסת במקום לעסוק בעבודה חינוכית כדי להעביר את הסכום הזה?
צבי הנדל: אדוני מנכ"ל משרד המדע, התרבות והספורט, תן לנו עצה טובה.
אריה שומר: אדוני היושב-ראש, אני הייתי בתנועת "בני עקיבא" אחר-כך הייתי גם מרכז סניף בתל-אביב, אבל בצעירותי למדתי בכפר הרא"ה.
אריה שומר: אני שמח שניתנה לי ההזדמנות לבוא לכאן ואני חושב שעשיתם דבר נכון בוועדה שהעליתם את הנושא הזה.
אריה שומר: למרות שאנחנו לא שותפים לענין, ואני חושב שמשרד החינוך הוא האחראי, אני גם לא חושב, חבר-הכנסת וילן, שהאנשים שדיברו לפניי אשמים.
אריה שומר: יש מנכ"לים והם צריכים לתת את התשובות.
אריה שומר: הבעיה היא האיגום בין שני המשרדים.
אריה שומר: אני לא מכיר את עבודתם, אבל אני חושב שהנושא של העברת התקציב הוא דבר פשוט מאד.
אריה שומר: לצורך זה יש יועצים משפטיים, יש חשבים.
אריה שומר: המנכ"לים יכולים לעשות את עבודת המטה.
אריה שומר: אני רק יכול להצהיר דבר אחד.
אריה שומר: התחום של תנועות הנוער הוא לא תחום במשרד התרבות, המדע והספורט.
אריה שומר: כמו שעסקנו לפני שבועיים במאמנים עולים, כי קולטים עלייה גם בספורט, גם בתרבות ובוודאי בתזמורות, במדע – מתמטיקאים ופיסיקאים, ואחרים – אני מוכן להצהיר פה שאני מוכן להצטרף לשני המשרדים ולהקים ועדה משותפת, וגם להעמיד כספים לא ברמה של 925,000 שקל.
אריה שומר: אני חשבתי שלתנועות הנוער יש לפחות חמישה מיליון שקל.
אירית ברוק: לתנועות הנוער יש יותר.
אריה שומר: התכוונתי לנושא העלייה, שלדעתי צריך לתת לו יותר.
אריה שומר: כשאני אומר שאני מוכן להצטרף, משרד המדע, התרבות והספורט בוודאי רואה את חלקו יחד עם משרד החינוך, יחד עם משרד הקליטה, ואנחנו בקשרים טובים מאד עם המנכ"לים, ואני מוכן להצטרף ולהצהיר שמשרד התרבות רואה עצמו כשותף לנשיאה בנושא הזה של קליטת עולים בתנועות הנוער.
אריה שומר: אם אפילו צריך לתקצב משהו, אני לא נבהל מהענין הזה ואנחנו מוכנים לעשות את זה.
צבי הנדל: תבורך על ההצהרה.
צבי הנדל: להווה ידוע לך שדבריך נרשמו בפרוטוקול.
אריה שומר: אני לא מפחד מהפרוטוקול.
צבי הנדל: בתום הישיבה אני אדרוש שתתקיים פגישה של המנכ"לים, ואני אשמח אם גם אתה תדרבן אותם מהצד שלך.
צבי הנדל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאתה כבר פה כדי לשאול שאלה קצרה.
צבי הנדל: האם יש קיצוץ בנושא שאתם עוסקים בו, ספורטאים עולים?
אריה שומר: היה קיצוץ די משמעותי בתקציב המשרד בכל הנושאים, וגם הם נפגעו, אבל אנחנו תיקנו את זה ומתוך המשרד העברנו תקציב למכון וינגייט בנושא של ספורטאים עולים.
צבי הנדל: והמדענים?
אריה שומר: אותו דבר.
אריה שומר: זה לא פשוט, אבל עשינו את זה.
אריה שומר: חבל שאין פה מישהו מהאוצר בענין הזה, אבל אני אומר במפורש שאנחנו מטפלים בענין המדענים.
אריה שומר: שיתוף הפעולה בין מנכ"לית משרד החינוך ומנכ"ל משרד הקליטה הוא מצוין, ואני מציע לוועדה הזאת לצרף גם את הסוכנות, כי אני חושב שהיא שותפה נאמנה לנושא הזה.
אריה שומר: ועדה משותפת כזאת בין משרדי הממשלה לסוכנות תמיד יוצרת עבודה מבורכת.
אריה שומר: אפשר להרים את התקציבים לסכומים קצת יותר גבוהים.
אריה שומר: את הסכום של 925,000 שקל שניתן למשרד החינוך אפשר לעגל ולהגיד שב-2002 יתנו שני מיליון שקל.
אריה שומר: זה לא בשמים, ואני חושב שנכון יהיה אם משרדי הממשלה יחד עם הסוכנות, שיש ביניהם שיתוף-פעולה, כאמור, יעשו את הדבר הזה, ואני שמח שאתם מעלים את זה.
אבשלום וילן: אתה רואה פה קושי בין שני משרדים, ועכשיו הוא יהיה בין שלושה משרדים.
אריה שומר: אין שום קושי.
אבשלום וילן: אז אל תכניס לנו את הסוכנות.
אבשלום וילן: אנשי הסוכנות יישבו בנפרד ויעזרו, וכך גם משרדי הממשלה.
אבשלום וילן: אני מכיר את הדברים, אחרת אחד יעביר לשני.
אריה שומר: עם כל הכבוד לאוצר, וגם אני פקיד בדיוק כמו באוצר, אני אומר שבשביל זה יש לנו יועצים משפטיים והם יכולים לעשות את הדברים האלה בלי בעיה.
צבי הנדל: אני רוצה שנשמע כעת שניים-שלושה נציגים של תנועות הנוער ואחר-כך נחזור למשרדים.
צבי הנדל: רשות הדיבור לנסים שלם, מזכ"ל "נוער לאומי".
נסים שלם: אני רוצה למקם את זה כהעברה כספית.
נסים שלם: אנחנו בדקנו את זה גם משפטית ואין שום בעיה לעשות העברה כספית בין משרד הקליטה ישירות למועצת תנועות הנוער.
נסים שלם: מועצת תנועות הנוער הוא גוף שמאחד את כולם.
נסים שלם: לא צריך לעשות לגוף הזה איגום ולא עושים לו איגום.
נסים שלם: לגוף הזה מגיעים כספים ממשרד התחבורה, מכל מיני גופים, כפרוייקט, לא פר-נער.
נסים שלם: על מה מדובר בנושא האיגום?
נסים שלם: שאותו נער יקבל כסף פה וגם מפה.
נסים שלם: אבל אם אתה לוקח כפרוייקט, עושה משהו מיוחד, זה לא על אותה פעילות ולכן לא חל האיגום.
נסים שלם: מישהו לקח לטובתו את כל נושא האיגום.
צבי הנדל: אני מבקש שתחזור על המשפט הזה.
נסים שלם: איגום הכספים לא חל על נושא של פרוייקטים, ואת זה יודעים במשרד הקליטה.
נסים שלם: הוא חל על נושא שילד מקבל אותו שקל על אותה חולצה או על אותה פעילות שהוא עושה.
נסים שלם: אם אנחנו עושים פרוייקט, ויש לנו עשרות פרוייקטים, מופרד מאותו ילד, האיגום לא חל עליהם.
נסים שלם: היום משרד הקליטה יכול להעביר כסף למועצת תנועות הנוער בהרשאה כספית, ומועצת תנועות הנוער, לפי הפרוייקטים, והיה לנו שיתוף-פעולה.
נסים שלם: היה מישהו ממשרד הקליטה שביקר את הפעילות הזאת, מעביר את הכסף לכל תנועה לפי הפרוייקטים שלה.
נסים שלם: ויש הסכמה של כל התנועות.
נסים שלם: זו אידיליה בלתי-מובנת מה שהולך שם בנושא הזה של חלוקת הכסף.
צבי הנדל: היא מובנת.
נסים שלם: אני אומר "בלתי-מובנת" לדברים אחרים.
נסים שלם: השולחן הזה, על כל 12 תנועות הנוער, יש לו אידיליה בנושא של חלוקה כספית נכונה, והיא היתה נכונה.
נסים שלם: אני לא יודע איזה גורמים במשרד הקליטה, ואני לא רוצה להפנות את דבריי לפקידות – עצרו את התהליך הזה.
נסים שלם: אם היום יושבים היועצת המשפטית ומי שאחראי על נושא חינוך, עם מועצת תנועות הנוער, כמו משרד התחבורה, היועצים המשפטיים יכולים לאשר תוך 24 שעות העברה כספית.
נסים שלם: אני מבין ששמור לנו סכום כסף במשרד.
נסים שלם: הרי כל הזמן חשבו שתהיה הסכמה והכסף יועבר.
נסים שלם: אז אם שמור כסף מסוים עבור הפעילות שלנו, אני לא מבין מדוע לשנת 2001 לא יעשו את ההעברה הכספית.
דני אלינסון: אני רוצה לשפוך קצת אור על צד אחר של הענין, כי אני רואה שכולם פה הם מהתנועות הארציות ואני דווקא מייצג את התנועה העולמית של "עזרא".
דני אלינסון: אני חושב שאני מדבר בשם כל התנועות הלאומיות, ואני רוצה לומר שלדעתי הן מתפספסות איפה שהוא, כי אנחנו לא מקבלים שום דבר ממשרד החינוך.
צבי הנדל: אתם מקבלים מהסוכנות היהודית.
דני אלינסון: נכון.
דני אלינסון: אבל לעומת זה יש לנו פעילויות מאד גדולות בארץ, ואני רוצה להסביר במה מדובר.
דני אלינסון: אנחנו עובדים היום עם מאסה של 60 שליחונים שעובדים בברית-המועצות לשעבר, עם היקף של 20,000 עולים שהעלינו עד היום בצורה עקיפה, 3,000 בצורה ישירה.
דני אלינסון: הם מגיעים לארץ ואם לא היינו ממשיכים אתם את הפעילות בארץ הם היו אבודים.
דני אלינסון: היום יש לנו שתי תוכניות.
דני אלינסון: תוכנית אחת שמחכה לקליטת עלייה, כאשר פוגשים אותם בשדה התעופה.
דני אלינסון: אותם 40 אנשים שהיו שליחים בעבר והיום הם מתנדבים בתנועה, פוגשים את הבן-אדם בשדה התעופה, וממשיכים אתו אחר-כך בפעילות חודשית.
דני אלינסון: כל חודש יש להם סמינר, או שבתון או מחנה קיץ, וכו', ממש פעילות רציפה.
דני אלינסון: הפעילות הזאת נופלת בין הכיסאות, כאשר אף אחד לא מממן אותה והיום אנחנו צריכים לממן אותה מכיסנו הפרטי, כלומר על-ידי תרומות.
דני אלינסון: דבר נוסף, תוכנית מאד-מאד ייחודית שלא היתה קיימת בכלל בארץ.
דני אלינסון: אנחנו הקמנו אותה לפני שבוע והיא נקראת שב"ל – שבו בנים לגבולם.
דני אלינסון: התוכנית שלנו היא ושבו בנות לגבולן.
דני אלינסון: ברוך השם, כתוצאה מהפעילות שלנו בן-אדם מגיע לתנועה באחת ממדינות ברית-המועצות לשעבר עם יידע אפס ביהדות.
דני אלינסון: ככל שהוא נמצא יותר בתנועה הזהות היהודית שלו מתחזקת, וכיוון שהפעילות שלנו היא דתית-ציונית, בארץ הוא מגיע כמובן למוסדות דתיים.
דני אלינסון: 90% מהאנשים שאנחנו מעלים לארץ מגיעים למוסדות דתיים.
דני אלינסון: יש נעל"ה דתי, לצעירים בני 16 – 17.
דני אלינסון: יש פתרון לסטודנטים בנים.
דני אלינסון: לעומת זה, לסטודנטיות בנות שמגיעות לארץ ורוצות לעשות תוכנית קדם-אוניברסיטאית, אין דבר כזה.
צבי הנדל: הנושא שלנו היום הוא קליטת עלייה.
צבי הנדל: התחום של עידוד עלייה הוא תחום רחב מאד והוועדה עוסקת כמעט בכל ההיבטים שלו.
צבי הנדל: היום אנחנו עוסקים רק בתנועות נוער, ואני מבקש שתתמקד רק בזה.
צבי הנדל: אתה לא עובד בשיתוף-פעולה עם תנועת "עזרא" הישראלית?
דני אלינסון: לא, אנחנו לא עובדים בשיתוף-פעולה.
דני אלינסון: זו עמותה נפרדת, אלה שני דברים שונים לגמרי.
צבי הנדל: מי מונע ממך לבקש תקציב לקליטת עלייה לתחומים שאתה עוסק בהם?
23534: אני אבהיר.
23534: לתנועות העולמיות יש בעיה קשה מאד.
23534: זה אמנם לא נושא הדיון פה, אבל הוא מעלה את המצוקה שלו, שגם גולשת לארץ, כי הם מחוץ למועצת תנועות הנוער.
23534: הם לא גוף נתמך.
צבי הנדל: אבל דווקא מה שהוא אמר בקטע של קליטת עלייה בתוך מדינת ישראל, הסמינריונים שהוא מדבר עליהם, בדרך המלך, זה המשרד לקליטת העלייה.
צבי הנדל: זאת אומרת, פה אין כפל תקציבים.
צבי הנדל: לא הבנתי מה הבעיה.
צבי הנדל: ניסית וזה לא עבד?
דני אלינסון: נפגשתי עם סגן השר יולי אדלשטיין והוא אמר אולי.
דני אלינסון: התוכנית החשובה ביותר היא תוכנית שב"ל, תוכנית קדם-אוניברסיטאית ברוח הציונות הדתית.
דני אלינסון: יושבת פה בחורה שמשתתפת בתוכנית הזאת.
דני אלינסון: קבוצה של 15 בנות התחילו את התוכנית הזאת לפני שבוע בארץ.
דני אלינסון: אותה קבוצה לא היתה מוכנה לעלות לארץ.
דני אלינסון: אני מדבר פה על דבר מאד ספציפי, כי אני מכיר את הפעילות אצלנו, אבל מכיוון שאני מכיר את כל הפעילות בברית-המועצות לשעבר, אני יודע שיש עוד הרבה מאד אנשים שרוצים להגיע לארץ לתוכנית דתית-ציונית, ואין כזאת.
דני אלינסון: הבחורה שנמצאת אתנו יכולה לספר לך שהיא לא היתה מוכנה להגיע לארץ עד שפתחנו את התוכנית הזאת.
דני אלינסון: לא קיבלתי שום שקל מהממשלה בנושא הזה.
דני אלינסון: קיבלנו מימון, אמנם לא גדול, במסגרת קליטת עלייה מאלי אלקלעי, שהוא עשירית מכל התקציב.
דני אלינסון: עלות התוכנית היא 120,000 דולר.
דני אלינסון: אמנם נושא הדיון הוא תנועות נוער, אבל מאחר שאני כבר נמצא פה אני רוצה לדבר על הנקודה המאד כאובה, שתנועות הנוער העולמיות נופלות בין הכיסאות.
עודי בהט: אני רוצה לומר משפט בענין העברת כספים.
עודי בהט: גם משרד הדתות מעביר כסף למשרד החינוך לתקנה של תנועות הנוער, לצרכי דת ולכל מיני פעילויות.
עודי בהט: זאת אומרת, יש תקדים של העברת כספים.
דני אדמסו: אני 17 שנה בארץ.
דני אדמסו: בצופים אני רכז מח' קליטה ועלייה.
דני אדמסו: שאלת קודם למה לפתוח תנועת נוער לעולים?
דני אדמסו: אני מקווה ששאלת זאת בציניות, כי אני לא חושב שזה - - -
צבי הנדל: לא הבנת אותי.
צבי הנדל: אני לא מתכוון להפריד.
צבי הנדל: להיפך, אני רוצה שיהיו יחד, אבל בשביל "לסדר" את הממשלה, כי לממשלה יש מחשבה מרובעת, גם אנחנו נהיה מרובעים ונעשה להם ריבוע נוסף.
צבי הנדל: חס וחלילה, הנוער לא צריך לדעת מזה.
דני אדמסו: בתנועת הצופים יש כאלף חניכים בני העדה האתיופית שכל אחד מהם משלם 50 שקל לשנה.
דני אדמסו: כעת אנחנו מדברים על טיול חנוכה ומבקשים מהחניכים לשלם עבורו 50 שקל.
דני אדמסו: אני חושב שאני לא צריך להסביר את מצבם של הורי הילדים שלא עובדים כלל.
דני אדמסו: אני יודע שאנחנו לא ניתן לקהילה, בגלל נושא תקציבי, ליפול.
דני אדמסו: תנועת הצופים תממן את יציאתם של כל ילדי הקהילה לטיול השנתי שלה, אבל זה בא על-חשבונם של ילדים שמשלמים מכיסם.
דני אדמסו: אני לא חושב שחסר תקציב, אלא שיש בעיה של ביורוקרטיה.
דני אדמסו: אני גם בא לישיבות ועדת העלייה והקליטה בנושא מחוסרי דיור, כבר כמה שנים, ושום דבר לא זז.
דני אדמסו: אני רוצה שכל אחד בבנין הזה יעשה את העבודה שלו.
דני אדמסו: בסך-הכל מדובר בכספי ציבור, ושיתנו לי לעשות את העבודה שלי, כדי שלא נגיע למצב, כמו שאתה אמרת, שכל הכסף הולך לרכזים, ואני רכז, והוא לא מגיע לנוער.
דני אדמסו: אני מוכן לסבסד או להוריד מהתקציב, כדי שהילדים יגיעו לתוכנית.
דני אדמסו: לא יכול להיות שאנחנו נבקש 50 שקל מילד ישראלי, שגם הוריו היו בצופים.
דני אדמסו: אנחנו רוצים ליצור אווירה כזאת שנוכל לעבוד יחד, ויש לאן להתקדם.
דני אדמסו: אחת הסיבות שהצטרפתי לתנועת הצופים היא המודעות של האנשים, בסביבה של הצוות הבכיר, שהם אנשי מקצוע שיש מה ללמוד מהם.
דני אדמסו: אתה לא בהכרח קולט, אתה באותה מידה גם נקלט.
צבי הנדל: אתה קולט מידע.
דני אדמסו: אתה קולט מידע ואתה גם נקלט.
דני אדמסו: אנחנו קולטים את בני הנוער ומשאירים אותם אצלנו, אבל מה שקורה הוא שאנחנו לא נקלטים בצד השני.
דני אדמסו: יש דרך שהתחלנו בה בתנועת הצופים, שאני מאמין בה.
דני אדמסו: עבדתי במקומות אחרים והיה לי נוח להמשיך שם, אבל באתי לצופים כי אני מאמין בתנועה הזאת ואני חושב שאפשר לקדם אותה.
דני אדמסו: אני בטוח שזה כך גם בשאר תנועות הנוער.
דני אדמסו: תן לי ללכת למשרד, להתחיל לעשות משהו.
צבי הנדל: איפה אתה גר?
דני אדמסו: אני גר בתל-אביב בדירה שכורה בגודל 25 ממ"ר, עם שני אחים.
דני אדמסו: בנושא הדיור אני אהיה בוועדה זו בשבוע הבא.
צבי הנדל: כמה בני נוער יהודים יוצאי אתיופיה יש תחת הנהגתך בצופים?
דני אדמסו: הביקוש הוא ענק.
דני אדמסו: כרגע יש אלף חניכים בצופים.
דני אדמסו: אנחנו פועלים כרגע בעשרה יישובים: רחובות, נצרת, קרית מלאכי, רמלה, יבנה, עפולה, בית-שמש, מיתר, באר-שבע, מבשרת.
דני אדמסו: למשל, ברמלה יש ביקוש עצום של ילדים שרוצים להצטרף לתנועה.
דני אדמסו: כמה שזה נשמע אבסורדי, לצרף ילד לתנועת הצופים או לתנועת נוער אחרת זה הופך כאילו נטל, כי הוא לא בא עם כסף.
דני אדמסו: אני לא רוצה להציג את זה לכם שיש לנו 20,000 חניכים יוצאי אתיופיה ואנחנו על הפנים.
דני אדמסו: אנחנו רוצים לתת לילדים הרגשה שהם כן נהנים על-מנת שילדים אחרים יצטרפו ולא נלך אחורה, כי עם הבעיה הקיימת כרגע אנחנו לא יכולים לצרף לתנועה עוד ילדים.
צבי הנדל: כמה תקציב יש למחלקה שלך?
דני אדמסו: בסביבות 250,000 שקל לשנה.
צבי הנדל: כמה מתוך זה בא מתקציב משרד החינוך?
דני אדמסו: 79,000 שקל.
שמעון אש: לתנועת הנוער "בני עקיבא" יש למעלה מ-40 מוקדי פעילות.
שמעון אש: מוקד פירושו שיש בו פעילות רצופה פעמיים בשבוע, כסניף לכל דבר.
שמעון אש: אני מדבר על מוקדים שיש בהם למעלה מ-50% יוצאי העדה.
שמעון אש: אני לא מדבר על עוד עשרות סניפים שקולטים חבר'ה בודדים.
צבי הנדל: למה אתה אומר דווקא יוצאי העדה, כי רובם הם עולים - - -
שמעון אש: הרוב הם יוצאי אתיופיה וגם יוצאי חבר העמים, אבל 90% מהצעירים הם בני העדה יוצאי אתיופיה.
שמעון אש: יש גם פרוייקטים.
שמעון אש: אני מדבר כרגע על סניפים.
שמעון אש: הפעילות היא רצופה וקבועה.
שמעון אש: בכל השכונות שבהן יש ריכוז של יוצאי העדה ויוצאי חבר העמים, יש פעילות של "בני עקיבא".
שמעון אש: אני מדבר על קרוב ל-6,000 בני נוער עולים שפעילים באופן קבוע, חניכי התנועה לכל דבר.
שמעון אש: ברוב המקרים מדובר גם במדריכי חוץ שאנחנו מגייסים מעיר רחוקה, הם מגיעים לשכונה וישנים בה בשבת.
צבי הנדל: למה אתה צריך לגייס מדריכים מעיר אחרת?
שמעון אש: כי לא תמיד יש כוחות באותה שכונה.
שמעון אש: אנחנו עובדים לגדל חבר'ה דווקא מהשכונה, שימלאו תפקידים.
שמעון אש: למשל, שכונת קרית משה ברחובות היא שכונה מבודדת מרחובות.
שמעון אש: בשנים האחרונות כל הזמן הבאנו מדריכים מבחוץ, בהסעות לשכונה.
שמעון אש: היום רוב המדריכים, וגם מרכז הסניף הם בוגרי השכונה, שגדלו בסניף.
שמעון אש: הגענו למצב שהיום למעלה מ-100 מדריכים הם יוצאי העדה האתיופית, ויוצאי חבר העמים בסניפים של חבר העמים.
שמעון אש: כל הפעילות הזאת קיימת כל השנים האחרונות.
שמעון אש: בפועל אנחנו מתקצבים אותם.
שמעון אש: אני למעשה גייס הכספים בפועל של התנועה.
שמעון אש: אין לי זמן להתעסק בקליטה, אני עוסק יותר בגיוס כספים לטובת הפעילות הזאת.
שמעון אש: אם זה מפעלים, מסעות, שבתות.
שמעון אש: כאשר המדריכים מגיעים לשכונה הם בדרך-כלל ישנים במקלט ציבורי, ומביאים אתם אוכל מהבית, או שהם מקבלים מ"קטרינג".
שמעון אש: אין שום תקציב קבוע, אין מקור קבוע לפעילות.