GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד מהרט: כפי שאמרה שולה, לא בכל עיר שמוגדרת כ-א' צריך להרשות גם לפנות, כי גם בכפר סבא יש עולים, אבל הם נמצאים בשכונת יוספטל והמצב מאד קשה.
דוד מהרט: אני חושב שבעידן האינטרנט היום אפשר לצבוע שכונות מסוימות ולהגיד שגם ב-א' יש אזורים מסוימים ויש אזורים מסוימים שלא.
דוד מהרט: נקודה שנייה.
דוד מהרט: הזכרת את גדרה.
דוד מהרט: כבר חמש שנים קיים מודל של קליטת תלמידים יוצאי אתיופיה ב-13 קיבוצים שקולטים ילדים, כולל הסעה.
דוד מהרט: אני חושב שצריך להרחיב את המודל הזה.
דוד מהרט: אני שומע כל הזמן וגם בישיבה הקודמת נאמר כאן שמתייחסים אל העולים כאילו אין להם רצונות משלהם.
דוד מהרט: אני רוצה להגיד לך שיש גם מצב, כמו ברמב"ם בנתניה, שההורים אמרו:
דוד מהרט: אנחנו לא מוכנים שהילדים שלנו יוסעו למרחקים.
דוד מהרט: אנחנו סבלנו מזה בחורף, יש בעיות הסעה, הילדים לפעמים מפספסים את ההסעה, לנו אין כלי רכב ואנחנו לא יכולים להסיע אותם למקומות מרוחקים.
דוד מהרט: לכן הבקשה שלהם היתה להפוך את בית הספר הזה למודל של בית-ספר יוקרתי.
דוד מהרט: בפעם הקודמת היה כאן משה מאשקלון.
דוד מהרט: הוא יודע שבשכונת שמשון היה בית-ספר למדעים ובבית-הספר הזה היתה ילדה אחת יוצאת אתיופיה, כי הוא היה בית-ספר יוקרתי ולא קלטו אחרים.
דוד מהרט: לכן אני חושב שבתי-ספר שבהם יש ריכוז גבוה של יוצאי אתיופיה צריך להפוך אותם לבתי-ספר יוקרתיים.
צבי הנדל: זה טוב להגיד, השאלה איך עושים את זה.
דוד מהרט: אני אגיד לך למה, כי ההורים אומרים: אני רוצה שהילד יגדל בשכונה הטבעית שלו, ליד הבית.
צבי הנדל: אני הבנתי.
צבי הנדל: אתה לא צריך לשכנע אותי, אבל לא פשוט לעשות את זה.
צבי הנדל: ד"ר אילן שמש, בבקשה.
ד"ר אילן שמש: בשנת 2000 אלף בני-נוער יוצאי אתיופיה טופלו ביחידות לקידום נוער.
ד"ר אילן שמש: מדובר על נוער שנשר מבתי הספר או נוער שרשום בבתי-ספר אבל נמצא בקהילה.
ד"ר אילן שמש: בניגוד למגמה של גידול האוכלוסייה של נוער בסיכון בקהילות, קרו שני דברים.
ד"ר אילן שמש: 1.
ד"ר אילן שמש: קיצוץ של 40% שפגע בעובדים שלנו שכמעט כולם יוצאי אתיופיה.
ד"ר אילן שמש: כלומר, הפגיעה היא כפולה.
ד"ר אילן שמש: אנחנו גם צריכים לטפל בעובדים יוצאי אתיופיה וגם לא יכולים להגיע לנוער שהוא יוצא אתיופיה.
ד"ר אילן שמש: 2.
ד"ר אילן שמש: מכיוון שיושב פה סגן השר אני רוצה לומר שצריך לממש את המדיניות של נוער בסיכון.
צבי הנדל: אני הבנתי משרת החינוך שלא יהיה קיצוץ של 40%.
יולי יואל אדלשטיין: זה קוצץ כבר.
ד"ר אילן שמש: התקציב קוצץ.
ד"ר אילן שמש: אני רוצה להגיד עוד דבר בגלל שסגן שר הקליטה יושב פה.
ד"ר אילן שמש: יש מגמה של נוער בסיכון, במסגרת משרדך, ומאד הייתי רוצה שתתמכו בה, כי אלה תקציבי ביצוע שמאד מסייעים לאוכלוסיות של נוער בסיכון.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו לא רק תומכים בזה, אלא זה נושא מס' 1 במשרדנו.
טובה מטלון: קודם-כל בקשר לסל קליטה.
טובה מטלון: סל קליטה עבר השנה ממשרד הקליטה למשרד החינוך ועדיין הוא בצנרת.
טובה מטלון: בספטמבר יגיע סל קליטה ליישובים ולבתי-הספר על-פי הרישומים, כולל קרית-שמונה, ששם נקלטו עולים חדשים.
טובה מטלון: בשלב מאוחר נתקבלו עוד שני-שלישים שחסרו לשליש שכבר עבר ממשרד הקליטה.
ד"ר יצחק קדמן: איך אתם מבטיחים שהסל יגיע לידיים הנכונות?
טובה מטלון: כיוון שאנחנו משרד חינוך ויש לנו רישום של התלמידים.
טובה מטלון: זה היה הקושי במשרד הקליטה.
חנוך צמיר: אחת הסיבות להעברה היתה היכולת המוכחת של משרד החינוך - - -
ד"ר יצחק קדמן: אני יכול לספר לך על היכולת המוכחת שלהם בתלמידים עולי חבר המדינות איך הכסף לא זלג לכל מיני מקומות ולא הגיע לתלמידים.
טובה מטלון: בואו נבדוק את זה במבחן המעשה ואני מקווה שזה יצליח.
טובה מטלון: זה דבר אחד.
טובה מטלון: הדבר השני, כשהיה דיון עם המנכ"לית דובר על כך שכנראה יחזור התקציב שקוצץ.
טובה מטלון: אני מטפלת בזה יום-יום, גם בתקציבי אתגר וגם בתקציבי קידום נוער.
טובה מטלון: יותר מאשר לטפל אי-אפשר לעשות.
טובה מטלון: אני מקווה שבימים הקרובים תהיה הוכחה שהתקציב הוחזר.
צבי הנדל: אם התקציב לא יוחזר בימים הקרובים, תשלחו לי תשובה לשאלתי.
טובה מטלון: בסדר גמור.
נסים אליקים: לשאלתה של שולה מולא.
נסים אליקים: ישבנו יחד בוועדת אבקסיס.
נסים אליקים: מעבר לתקנון המיוחד של שעות עולים לילדי אתיופיה, כל עולה משנת 1991 זוכה להיקרא עדיין עולה מבחינת התקצוב.
נסים אליקים: החינוך הממלכתי-דתי מקבל תוספת מיוחדת לטיפול בילדי אתיופיה בהיקף של 2,095 שעות, מעבר לתקן הרגיל והבסיסי, אורך השנים וכדומה.
נסים אליקים: בפעם הקודמת ציינתי ש-43% מהתלמידים יוצאי אתיופיה בוגרי כתה י"ב זכו לקבל תעודת בגרות.
נסים אליקים: שמענו הבוקר מראש עיריית קרית מלאכי שמשהו מאד מיוחד קורה בעיר שלו.
נסים אליקים: הממוצע הארצי של תלמידי י"ב יוצאי אתיופיה הוא 43%, שזה יותר מהממוצע הארצי.
נסים אליקים: אנחנו מדברים על כל הלומדים, לא על הניגשים.
שולה מולא: אנחנו יודעים על 32%.
נסים אליקים: יש נתונים של המשרד.
נסים אליקים: זאת התקדמות.
נסים אליקים: לשאלה השנייה בענין גדרה.
נסים אליקים: זה במסגרת מה שאמרתי לפני-כן, שאנחנו אוספים היום נתונים.
נסים אליקים: מעבר להצהרתו של ראש המועצה מהשבוע שעבר אין עדיין תשובה מעשית.
ד"ר יצחק קדמן: נושא שלא עלה פה ואני מבקש להעלות אותו, הוא ידוע היטב לסגן השר עוד מהקדנציה הקודמת.
ד"ר יצחק קדמן: יש בעיה שטרם נפתרה והיא רק עלולה לגדול, והיא התשלומים שגובה הביטוח הלאומי מתלמידי תיכון שהגיעו לגיל 18.
ד"ר יצחק קדמן: מאחר שאין בהכרח התאמה בין הגיל לכתות שהם לומדים - - -
יולי יואל אדלשטיין: זה חוזר עוד פעם?
ד"ר יצחק קדמן: הבעיה נפתרה באופן חלקי ביותר ונעשה פה עוול נורא.
צבי הנדל: אני רוצה לחסוך לך.
צבי הנדל: הגשתי הצעת חוק שזוכה לתמיכה כמעט מקיר לקיר.
צבי הנדל: תהיה חקיקה, כי לא הצלחתי בשיטה הרגילה.
ד"ר יצחק קדמן: הערה שנייה קצרה ביותר, ואני גם רוצה להציע הצעה שבסופו של דבר תתקבל בחדר הזה.
ד"ר יצחק קדמן: מעבר לקיצוץ בקידום נוער יש קיצוץ גם בדברים אחרים.
ד"ר יצחק קדמן: יש תוכנית שנקראת תוכנית אתגר, שכוללת גם הכשרת אמהות, וגם היא קוצצה לעולי אתיופיה.
ד"ר יצחק קדמן: זה עוול נוראי.
ד"ר יצחק קדמן: זה כסף קטן עם השקעה מבורכת אדירה.
ד"ר יצחק קדמן: המצב נכון להיום הוא שיש קיצוץ, ואת לא יכולה לסתור את זה, גב' מטלון, כי גם השרה שלך לא סתרה את זה.
טובה מטלון: נכון.
ד"ר יצחק קדמן: אני מציע הצעה רחבה יותר, שבכל מקרה שבו משרד ממשלתי אחר שאיננו משרד הקליטה, פוגע ומקצץ בתקציבים ייעודיים לילדי עולים, הדבר חייב לעבור תוך התייעצות עם שר הקליטה.
ד"ר יצחק קדמן: זה לא יכול להיות שמצד אחד המשרד שלך עושה מאמצים אדירים ובאים משרדי ממשלה אחרים לכספים ייעודיים שנוגעים לילדי עולים ומקצצים.
ד"ר יצחק קדמן: זה אותו תיאום ששולה מולא דיברה עליו.
ד"ר יצחק קדמן: אני חושב שבענין הזה זה לא יכול להיות.
ד"ר יצחק קדמן: אני לא יודע אם צריכה להיות זכות וטו, אבל לפחות זה צריך להיות איך שהוא מתואם.
ד"ר יצחק קדמן: לא יכול להיות שיד אחת עושה השקעה אדירה בהבאת ילדי עולים מאתיופיה ומצד שני משרדים ממשלתיים אחרים נוח להם לקצץ דווקא בתקציבים האלה.
יהודה אהרון: אני רוצה להשיב רק בענין ילדי הפנימיות.
יהודה אהרון: אנחנו העברנו את הרשימות שקיבלנו מכל מיני גופים, גם מהרב ולדמן, רשימות של הורים שביקשו שהילדים ילמדו בפנימיות, כי זה עבר למפקחים והם יתנו לנו תשובות על מקומות שערוכים ומוכנים לקלוט את התלמידים, ואחר-כך נתמודד עם הבעיות האחרות.
יהודה אהרון: בענין השעות, שאלה שהעלתה שולה מולא.
יהודה אהרון: נכון שהיו לנו קצת בעיות, בעיקר עקב הפיזור.
יהודה אהרון: כשמגיעים לבית-ספר 15 ילדים שנקלטים, 15 ילדים על-פי הכלל של 1.75 מקבלים כ-20 – 22 שעות, אבל כדי להחזיק אותם עד השעה שלוש צריך 45 שעות תקן כתה ועם זה צריך להתמודד.
יהודה אהרון: עדיין לא מצאנו פתרונות מסודרים.
יהודה אהרון: סל קליטה הוא ענין מאד עצוב.
יהודה אהרון: מנהלי בתי-ספר לא יכולים לתפקד היום מאחר שיש להם מינוס גדול מאד בבנק והבנק לא מאשר הוצאות נוספות, כך שהם תקועים לקראת שנת הלימודים תשס"ב.
יהודה אהרון: אני מקווה שבימים אלה יפתרו לא רק את הבעיה של שנת תשס"א אלא שבספטמבר יוכלו לקבל את הכספים הראשונים של השנה הבאה כדי שהילדים יוכלו לרכוש את ספרי הלימוד בספטמבר ולא ביוני.
יהודה אהרון: חשוב לדעת שבתי-ספר קולטי עלייה מקבלים הרבה מאד פרוייקטים ותקציבים.
יהודה אהרון: אנחנו מעודדים את בתי הספר לקלוט תלמידים-עולים, ואני מניח שלקראת השנה הבאה נלמד לעשות את זה יותר טוב.
הרב מנחם ולדמן: הבשורה המשמחת של פינוי בתי המלון ובתי ההארחה היא בהחלט מצוינת, אבל בואו נהיה גם ריאליים.
הרב מנחם ולדמן: יש היום 2,100 עולים באתרים הללו.
הרב מנחם ולדמן: להערכתנו, עד שיתפנו המקומות ועד שתמצאו מקומות חלופיים יעברו כמה חודשים טובים.
וילמה מאור: מדובר על שלושה שבועות.
הרב מנחם ולדמן: צריך להיערך לאותם מקומות שיהיו בעוד כמה חודשים, וגם למרכזי הקליטה העתידיים, ואני מדבר פה על ההיבט של המעטפת של היהדות.
הרב מנחם ולדמן: העלייה הזאת היא ייחודית בכך שכמעט כולם עוברים תהליכי גיור.
הרב מנחם ולדמן: אני מבקש להציע פה בפני אנשי הסוכנות ומשרד הקליטה להקים מייד צוות שיחשוב איך בונים מרכז קליטה לצרכים שקשורים לנושא היהדות בשנה הראשונה לשהייתם של העולים בארץ, כדי שלא כל הזמן נכבה שריפות באמצעים בלתי-אפשריים.
יולי יואל אדלשטיין: אני מראש מתנצל אם בלחץ הזמן אני אפסח על משהו, אבל מאד אשתדל שלא, ולכן אתחיל מהסוף.
יולי יואל אדלשטיין: בנושא של יהדות אין שום ויכוח.
יולי יואל אדלשטיין: יש צורך ייחודי בגיור.
יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שההגדרה שניתנה אי-פעם בברית-המועצות לאדם פסימי שהוא אופטימי עם הרבה ניסיון, אז אני אופטימי עם קצת ניסיון ולכן אני לא יודע אם אני יכול לומר פה שלושה שבועות או ארבעה שבועות, אבל לא מדובר פה בחודשים רבים.
יולי יואל אדלשטיין: זה מה שאני יודע, ולצערי הרב אני אומר את הדברים בצורה מאד פשוטה.
יולי יואל אדלשטיין: אחד תלוי בשני.
יולי יואל אדלשטיין: אני התחייבתי במשהו למשרד האוצר תמורת התקציבים שאני קיבלתי לאתרים, ולכן האינטרס העליון שלי לא יובן בעיני שר האוצר שאני נתתי לו התחייבות אישית של אדם שלא יכול לבצע אותה.
יולי יואל אדלשטיין: בדרך יש מכשולים.
יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב, יש ראש עיר שחודשים אומר לי: אני אתיופים לא אקח ולא אתן טופס 4, אז באיזה שהוא שלב אנחנו מוצאים מקום אלטרנטיבי, אבל כל זה נתקע ולוקח זמן.
יולי יואל אדלשטיין: זה נכון, אבל לא מדובר בחודשים רבים.
יולי יואל אדלשטיין: נושא היהדות הוא חלק בלתי-נפרד מן המעטפת.
יולי יואל אדלשטיין: הנושא שהעלה מנכ"ל המועצה לשלום הילד.
יולי יואל אדלשטיין: אני זוכר את הנושא של ביטוח לאומי.
יולי יואל אדלשטיין: דווח לנו, ולא רק דווח לנו אלא הועבר לביצוע ושזה נפתר, אבל כנראה, כמו כל סידור, משהו שם באיזה שהוא שלב לא החזיק מעמד.
יולי יואל אדלשטיין: אני מאד שמח שבסוף החלטת לגמור את זה בחקיקה המתאימה, וכך כנראה צריך להיות.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי הנושא השני, אני רוצה לעדכן במיוחד את יושב-ראש הוועדה וודאי את כל הנוכחים ואת בעל ההצעה.
יולי יואל אדלשטיין: ב-1995 התקבלה החלטת ממשלה שכל קיצוץ תקציבי הנוגע לקליטת עלייה במשרד ממשלתי כלשהו חייב להיעשות בתיאום עם שר הקליטה.
יולי יואל אדלשטיין: ההחלטה הזאת היתה אצלי כל הזמן על השולחן, וכל שר שנתקלתי בו בין השנים 1996-1999 נתתי לו אותה, אבל לצערי הרב אני לא יכול להשוויץ פה בהישגי יתר בנושא הזה.
יולי יואל אדלשטיין: לכן, אם יושב-ראש הוועדה יחליט גם להתלבש על הנושא הזה אני מאד אשמח.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהדבר הזה ראוי.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא מחטט אצל אף אחד בתקציבים ולא פוגע באף אחד מבחינת המדיניות, אבל בהחלט אי-אפשר להפתיע אותי בצורה שאני מגיע לביקור בעיר ופתאום מתנפל עלי ראש הרשות בצעקות רמות.
יולי יואל אדלשטיין: מסתבר שמשרד אחר קיצץ בתקציב וסגר מועדונים, ואני יוצא כפי שאני יוצא.
יולי יואל אדלשטיין: אני בהחלט מסכים שהחלטות ממשלה צריך לבצע ויש החלטה ספציפית בנושא הזה.
יולי יואל אדלשטיין: באשר לקליטת עובדים עולי אתיופיה בשירות הממשלתי, גם כאן היתה החלטת ממשלה, הייתי גורם פעיל בניסוחה ואפילו אני זוכר מה ספציפית ניסחתי.
יולי יואל אדלשטיין: מאד חששתי מן התמונה שעל-מנת לבצע את ההחלטה יקחו עולים מאתיופיה להיות שומרים או נהג רכב מאגר, או משהו כזה.
יולי יואל אדלשטיין: כלומר, בלי כל אפשרות של קידום, עלייה בדרגה וכן הלאה.
יולי יואל אדלשטיין: לכן ספציפית נרשם בהחלטת ממשלה שמדובר בקידום.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש הוועדה, זה לגיטימי להזמין פעם את נציב שירות המדינה ולבקש ממנו את הטבלאות המתאימות.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא רוצה להקדים את הדיון.
יולי יואל אדלשטיין: כשיביאו את הטבלאות המתאימות ויספרו על ביצוע ההחלטה - - -
שולה מולא: אבל מה קורה במשרדך?
יולי יואל אדלשטיין: לפעמים מרוב ביקורת מורידים לבן-אדם את החשק גם לעשות, כי אומרים: מה הטעם אם ממילא אם אני עושה או לא עושה התוצאה היא אותה תוצאה?
יולי יואל אדלשטיין: משרד הקליטה ודאי קלט עולים מאתיופיה, יש כאלה בקבע, יש כאלה בחוזה, יש כאלה באמצעות שירותי כוח-אדם או דרך הג'וינט.
יולי יואל אדלשטיין: מה שמעניין אותי הוא שהם יעבדו ויהיו במשרד.
יולי יואל אדלשטיין: יש גם כאלה שבחוזה הם עובדים 8, 9 ו-10 שנים.
יולי יואל אדלשטיין: אינני יודע אם זה טוב או לא טוב, אבל יש לי 250 עובדים כאלה במשרד ולא כולם עולים מאתיופיה.
יולי יואל אדלשטיין: מה לעשות, כך זה מתנהל.
יולי יואל אדלשטיין: עם כל הכבוד, יצרתי סטנדרד חדש.
יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, בעקבות דברים שהעלה מיקי, שלצערנו לא נשאר אצלנו כי הוא חוזר לצה"ל - אנחנו עושים כרגע רה-ארגון מסוים באגף.
יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות שזה ילווה גם בשינוי סטטוס של עובד זה או אחר, אבל זה לא חדשות.
יולי יואל אדלשטיין: העובדה שבמשרד הקליטה יש עולי אתיופיה, זה מטבע הדברים.
יולי יואל אדלשטיין: מעניין אותי איפה הם במשרדי ממשלה ייעודיים שלא כל יוצא אתיופיה צריך לעבוד דווקא על המשבצת הזאת של קליטת עולי אתיופיה.
יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות שכבר יש מתוך אלפי אנשים עם השכלה גבוהה גם אנשים שיכולים לבצע תפקידים אחרים במשרדים אחרים.
יולי יואל אדלשטיין: לכן אני מציע שהנושא הזה ייבדק.
יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, אני זימנתי פעמיים דיונים בנושא הזה ואני חייב לומר לכם שלא השתכנעתי.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי פינוי לדיור קבע.
יולי יואל אדלשטיין: קודם-כל, ענין המשכנתאות שעלה, אני מאד מסכים אתו ויש לזה גם תקדימים של התייחסות שכונתית ולא עירונית.
יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, בזמנו כבר הנושא התבצע בקשר לקרית-משה ברחובות, שהיתה שם סגירה ספציפית.
יולי יואל אדלשטיין: אבל כעיקרון זאת כנראה ההתייחסות שצריכה להיות.
יולי יואל אדלשטיין: אני מאד מסכים עם זה, אין פה שום ויכוח.
יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, נכון שלא הכל ורוד ולא הכל נהדר, רק הייתי רוצה לעדכן אתכם.
יולי יואל אדלשטיין: מבחינת הפינויים העכשוויים יש יותר מ-60 רכישות בראשון-לציון, יש יותר מ-50 רכישות בחיפה, וגם בירושלים.
יולי יואל אדלשטיין: אלה רשויות יחסית חדשות.
יולי יואל אדלשטיין: אני מסכים עם מה שנאמר כאן, שאולי לא כולם בנוה שאנן בחיפה, צריך לנווט את זה, אבל מבחינת רשות כמו ראשון-לציון הרשות היא חזקה ובמצב אחר מאשר אופקים.
יולי יואל אדלשטיין: אל נשלה אחד את השני.
יולי יואל אדלשטיין: זה לגבי הרכישות החדשות.
יולי יואל אדלשטיין: לשאלותיו של חבר-הכנסת זנדברג.
יולי יואל אדלשטיין: קודם-כל שני דברים בתחום אחריותי המשרדית.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא יודע מה זה פרוייקט חקלאות, לא שמעתי עליו.
יולי יואל אדלשטיין: דבר שני, שגם נוגע ישירות לנושא קליטה הוא נושא של מועצה מקומית.
יולי יואל אדלשטיין: אני מודה על האמת, אחרי דין ודברים עם מר שלמה מולא אני כנראה גם לא הבנתי.
יולי יואל אדלשטיין: אני חשבתי שאתה מדבר עוד פעם על מודל של אתר קראוונים גדול שגם יהיה מועצה מקומית.
אליעזר זנדברג: זה יכול להיות, אבל אני יוצא נגד הענין הזה כי זה מעכב את הכל.
יולי יואל אדלשטיין: יש פה גם ענין מהותי.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא מדבר רק על המציאות שחצרות-יסף נוצר בעקבות מבצע.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו כאן במציאות קצת שונה.
יולי יואל אדלשטיין: אין עולים מהעלייה החדשה שנמצאים באתר קליטה ראשוני 5-6-7 שנים, וזאת הודות, בין היתר, לאנשים היושבים בחדר הזה, לאלה מעולי אתיופיה והמשפחות שלהם שהצליחו והם מושכים די מהר החוצה את המשפחות שנמצאות באתרי קראוונים.
יולי יואל אדלשטיין: לכן אני לא בטוח שקונספטואלית אנחנו צריכים ליצור עכשיו מועצה מקומית שהעולים יימצאו שם חמש – שש שנים, והם יימצאו שם.
יולי יואל אדלשטיין: יש שתי שאלות שהן לא באחריות משרדי ואני לא רוצה ליצור רושם שאני מתחמק פה ממשהו.
יולי יואל אדלשטיין: כוונתי לקצב העלייה וחינוך יהודי שניתן או לא ניתן לעולים שם.
יולי יואל אדלשטיין: אני מוכן להתבטא על הנושאים האלה כאזרח או כחבר הממשלה או כחבר הכנסת.
אליעזר זנדברג: יש לך אינטרס.
אליעזר זנדברג: אתה לא יכול להתעלם מהאינטרס שלך.
אליעזר זנדברג: זאת עצימת עיניים.
יולי יואל אדלשטיין: יש פה שתי נקודות.
יולי יואל אדלשטיין: האחת, קצב העלייה.
יולי יואל אדלשטיין: אמרתי לך, ידידי חבר-הכנסת זנדברג במליאה, ואני חוזר ואומר.
יולי יואל אדלשטיין: כפי שאני לא סידרתי שיגיעו פחות, כך אני גם לא לוקח שום אחריות על מה שאמר שלמה מולא, שבשבוע הבא יגיעו יותר.
יולי יואל אדלשטיין: זה לא שאני נבהלתי מן השאילתה שלך ורצתי למשרד הפנים או לסוכנות ואמרתי: תביאו יותר, אחרת יגישו לי עוד שאילתה.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא יודע ממה זה נובע.
יולי יואל אדלשטיין: היה פעם שר פנים ששלח עוד קונסול מבני העדה לאדיס-אבבה והקונסול הזה עבד.
יולי יואל אדלשטיין: עכשיו למיטב ידיעתי הפרטית פשוט הקונסול הזה חזר.
יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות שמזה נובע משהו.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא שר הפנים ולא הסוכנות היהודית.
יולי יואל אדלשטיין: אבל גם אם יחזרו על זה עשרים פעם, המציאות לא תשתנה.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא קובע את קצב העלייה.
יולי יואל אדלשטיין: אני מודה שהיתה תאונה.
יולי יואל אדלשטיין: אני מצטער שבזמנו כשכן היה חבר-כנסת מבני העדה, אדיסו מאסלה, ואני הייתי שר הקליטה שבועיים בתפקיד, קיבלתי שאילתה בנושא המצוקה באתרי קראוונים, ומיהרתי להשיב עליה.
יולי יואל אדלשטיין: עליתי לדוכן ואמרתי שאני מתנצל מאד בפני חברי הכנסת שתוך שבועיים שאני בתפקיד גם יצרתי מצוקה באתרי קראוונים וגם לא הספקתי לפתור אותה.
יולי יואל אדלשטיין: אני קיבלתי מציאות מסוימת של 1,700 איש בבתי מלון, ללא תקציב מדינה לנושא הזה, עם תחזית של 2,000 נפש עלייה לשנת 2001.
יולי יואל אדלשטיין: אני מצטער, אבל עברו ארבעה חודשים ואנחנו מדווחים פה על דברים אחרים.
יולי יואל אדלשטיין: דבר שני, לגבי המשך העלייה מאתיופיה.
יולי יואל אדלשטיין: אני בטוח שהעלייה תימשך עוד הרבה שנים.
יולי יואל אדלשטיין: אינני יודע מה יהיו המספרים, כי ראיתי כל מיני רשימות בחיים ואני לא פועל באף מדינה על-פי רשימות.
יולי יואל אדלשטיין: אני פועל על-פי זכאות של חוק השבות.
יולי יואל אדלשטיין: כמה שיהיו זכאי עלייה במסגרת חוק השבות מאתיופיה, הם יעלו.
יולי יואל אדלשטיין: לדעתי הפרטית זה יימשך עוד הרבה שנים, כי יש עדיין הרבה זכאי עלייה באתיופיה.
יולי יואל אדלשטיין: לכן, מתוך ההערכה הזאת צריך לפעול ומשרד הקליטה צריך להיערך יחד עם משרדים אחרים.
יולי יואל אדלשטיין: אני מתנגד בכל מדינה, ודאי גם באתיופיה, ליצור אצל האנשים אשליות.
יולי יואל אדלשטיין: צריכות להיות פה שתי גישות.
יולי יואל אדלשטיין: או לעזאזל עם הבדיקות של משרד הפנים – תסלחו לי על המלה הגסה – ועם כל הקונסולים שלנו, כמו שהציע השופט כהן לפני חמישים שנה, מי שמצהיר בתום לב שהוא יהודי, הוא יעלה לישראל.
יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שכן צריך את כל הבדיקות האלה, אני לא חושב שבמדינה שהיא מדינה לא פשוטה כמו אתיופיה, להתחיל בה מערכת של חינוך יהודי וליצור אצל האנשים אשליות שאו-טו-טו הם עולים לישראל, ואחר-כך יבוא הקונסול הרע ויגיד: אתם לא עולים.
אליעזר זנדברג: אתה לא תופס אנשים סתם באיזו עיר ואומר להם: יאללה, בואו תלמדו יהדות.
אליעזר זנדברג: אתה מדבר על אנשים שנמצאים באיזה שהוא תהליך.
יולי יואל אדלשטיין: שנמצאים במחנה באדיס-אבבה ונבדקת זכאות העלייה שלהם.
אליעזר זנדברג: אתה יכול להסביר לאנשים שאין מחויבות של מישהו ממדינת ישראל כתוצאה מהפעולות שאתה עושה שם, אבל אתה לא יכול להתעלם מן התועלת שיש בזה בקליטת העלייה.
אליעזר זנדברג: אם משחקים על מתחמים, אתה לא מסתכל מה קורה במשרד הפנים, אתה לא מסתכל מה קורה שם.
אליעזר זנדברג: לך, לדעתי, יש האינטרס הכי גדול שהאנשים האלה שם יבואו כמה שיותר מוכנים לכאן.
אליעזר זנדברג: פתאום אתה גולש לי לאינטרסים של אחרים.
אליעזר זנדברג: לפני רגע כשדיברנו על משרד הפנים אמרת שאתה לא רוצה להיכנס לאינטרסים האלה.
אליעזר זנדברג: זה נראה לא מוסרי.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא גולש לאף אינטרס.
יולי יואל אדלשטיין: להיפך, בסוגייה הקודמת אמרת שיש לי אינטרס.
יולי יואל אדלשטיין: אני חוזר ואומר, כאן ודאי שיש לי אינטרס.
יולי יואל אדלשטיין: מה, אני לא מבין שהרכישות המהירות הן חלק מזה שאנשים מגיעים במצב שונה?
יולי יואל אדלשטיין: ודאי שאני מבין את זה, אבל יחד עם זה אנחנו עוסקים בבני-אדם.
יולי יואל אדלשטיין: לכן אני אומר, ליצור עכשיו אצל 18,000 איש אשליה שמדינת ישראל הכירה בכולם כזכאי עלייה זו לדעתי התאכזרות לבני-אדם.
יולי יואל אדלשטיין: אני יודע שאנחנו חלוקים בסוגייה הזאת, אבל מה לעשות?
יולי יואל אדלשטיין: זאת העבודה שלי.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא יכול לא לשלוח לשם ולא לאסור לשלוח לשם.
יולי יואל אדלשטיין: אם תהיה החלטת ממשלה לשלוח, אני אביע את דעתי כפי שהבעתי אותה כאן, ואני מבטיח שבכל מקום אני אומר אותו דבר ולא בחדר אחד דבר אחד ובחדר אחר דבר אחר.
יולי יואל אדלשטיין: זאת דעתי.
יולי יואל אדלשטיין: אין לי על זה אחריות מיניסטריאלית, אבל אני בהחלט שלם מאד עם הדעה שלי, שהיא במשפט אחד: כל מי שזכאי עלייה על-פי חוק השבות מאתיופיה, צריך לעלות.
יולי יואל אדלשטיין: אינני יודע אם זה אלף או אלפיים או מיליון, אבל אם הם יימצאו זכאי עלייה הם יעלו.
אליעזר זנדברג: מה עמדתך לגבי הפעלה או עידוד של גופים כמו הג'וינט שם?
יולי יואל אדלשטיין: ג'וינט הוא גוף פרטי.
יולי יואל אדלשטיין: אם ישאלו מה דעתי אני אביע בדיוק את העמדה הזאת.
אליעזר זנדברג: זאת אומרת, זאת לא מחויבות של מדינת ישראל לאנשים שנמצאים שם.
אליעזר זנדברג: מדובר בפעולות אחרות במסגרת שקשורה גם לעם היהודי וגם פעולות שנעשות על-ידי ארגון כמו הג'וינט שעוזר למשרד הקליטה ובכל-זאת אתה אומר שאתה נגד.
יולי יואל אדלשטיין: לא אמרתי שאני נגד.
יולי יואל אדלשטיין: אמרתי שאני אסביר בדיוק את הדברים כהווייתם.
יולי יואל אדלשטיין: בזמנו שמענו מהג'וינט, למשל, שמי שבמחנה יימצא זכאי לעלות יעלה, ומי שלא יימצא זכאי לעלות, הג'וינט יסייעו לו ברה-אינטגרציה באתיופיה.
יולי יואל אדלשטיין: כפי שזה קרה בחדר הזה כך זה קרה גם באתיופיה.
יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לסיים במשהו שהוא כן בתחום אחריותי.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו סוף-סוף קיבלנו משכנתאות ליחידים דיירי אתרי קראוונים שיוצאים, או ממרכזי קליטה.
יולי יואל אדלשטיין: יש שאלה לגבי יחידים בעלי תעודת עולה שלא נמצאים, שיצאו לשכירות.
יולי יואל אדלשטיין: אני אמרתי את זה גם בפגישות עם נציגי הארגונים, שזאת אוכלוסיית היעד הבאה שצריך לטפל בה.
יולי יואל אדלשטיין: אין לי כרגע פתרון שאני יכול לבשר עליו שגם הם יקבלו את התנאים האלה, אבל אנחנו מודעים לכך כמשרד הקליטה.
צבי הנדל: תודה רבה לכל הנוכחים.
צבי הנדל: אני מאד שמח שבישיבה הזאת לפחות יש התקדמות יפה בחלק מהתחומים, גם במשרד החינוך, למרות שהתמונה לא הושלמה, וגם במשרד הקליטה.
צבי הנדל: אני ביקשתי בכוונה לקיים את הישיבה הזאת בפורום מצומצם וענייני עד כמה שאפשר, בלי נציגי העולים ואחרים, כדי שנגיע לתוצאות.
צבי הנדל: מי ששמע אותי כבר בנושא הזה יסלח לי וישמע אותי עוד פעם, כי אנאם את הנאום הזה כנראה עוד הרבה פעמים – אני מקווה שלא אזדקק לעוד הרבה פעמים – עד שיושגו פתרונות טובים וענייניים לעומק הבעיה.
צבי הנדל: בשנים האחרונות קלטנו ברוך השם עלייה מאד מבורכת במדינת ישראל מכמה מקורות, כשהמקור הגדול ביותר הוא ברית-המועצות לשעבר, ולא רק משם, ובתוך הקליטה הענקית הזאת בא גם אחוז מסוים שקשה למנות אותו במספרים מדויקים, אבל מדובר על מאות אלפים שאינם יהודים לפי כללי היהדות.
צבי הנדל: בתוך אלה שאינם יהודים, כפי שלמדתי תוך שהייתי הקצרה בוועדה, יש סדר-גודל של 80% שזה רוב מוחלט של אלה שנקראים לא-יהודים, שרוצים להיות יהודים, שהאבא שלהם היה יהודי ולכן הם חשבו שהם יהודים, שרדפו אותם שם בשל היותם יהודים – אלף ואחד מרכיבים שעושים אותם בעיניהם ליהודים, והם רוצים להיות יהודים.
צבי הנדל: המספרים לא מדויקים, ולכן יש כ-20% שיודעים שהם אינם יהודים, הם שונאים את היהודים.
צבי הנדל: יש גם כאלה, לצערי הגדול.
צבי הנדל: הם מסיתים את ה-80% וגם את אלה שהם כן יהודים מבין העולים כנגד המדינה.
צבי הנדל: אין סוף לאפשרויות להשמיץ את המדינה, וכשיש גם עוד קצת רעל בנשמה, זה נעשה יותר קל, וה-20% האלה גורמים לפעמים נזקים כאילו הם אחוז גבוה.
צבי הנדל: יש גם כמה מוקדים בארץ ושם הנזקים המורגשים הם עוד יותר גדולים מאשר במקומות אחרים.
צבי הנדל: כל זה אני מקדים ואומר כי אנחנו כמדינת ישראל, ולצורך הענין הזה, לפחות לפתיחה, כולנו באותו צד של המתרס, מחויבים לעשות כל מאמץ אפשרי כדי שאותם 80% יקבלו את מקסימום הפתיחות ואת מקסימום הכלים שאנחנו מסוגלים לתת על-מנת שאלה שרוצים, והם הרוב, יגיעו לידי גיור מהר ככל האפשר.
צבי הנדל: וגם אם מיעוט מתוך ה-80% שעליהם אני מדבר, וזה רק 200 אלף - זה לא בטוח, לדעתי המספר גדול יותר - אם אני משווה אותו לקצב שאנחנו היום מגיירים, שבשנה הכי מוצלחת זה סדר-גודל של 4,000 – 4,500 מתגיירים, הרי כדי לסיים את התהליך הזה אנחנו צריכים כמה עשרות שנים, כאילו אין ריבוי טבעי והעולם נעצר על המספר הזה.
צבי הנדל: גם אלה שרוצים להתגייר לא תמיד יודעים איך ניגשים לזה ומה הדרך, וגם שם צריך לעשות עבודה.
צבי הנדל: אני תמיד מביא בתור דוגמה את חב"ד שעושים בתחומים שונים ביהדות עבודה של חיבוק ושל עידוד וקירוב לבבות ליהדות, וכך אנחנו צריכים לעשות אצל העולים האלה, כדי שהם יידעו שיש מסלול כזה.
צבי הנדל: אני בענין הזה אגואיסט מדרגה ראשונה של כולנו הוותיקים בישראל.
צבי הנדל: הנזק של אי-טיפול במאות האלפים האלה, שהם כ-80%, כאמור, מביא לידי כך שה-20% המתסיסים יגנבו כמעט בצורה מתמדת מתוך ה-80%, יסיתו וידיחו, ואז ה-20% יגדלו וה-80% יקטנו לא מתוך זה שגיירנו אלא מתוך שלא גיירנו.
צבי הנדל: זאת הבעיה הקטנה.
צבי הנדל: הבעיה הגדולה היא שהילדים גדלים, לומדים באותו בית-ספר, משרתים באותו צבא ואחר-כך גם רוצים להיכנס תחת אותה חופה.
צבי הנדל: אני מקווה שהיום כבר אין חילוקי-דעות שאילו פעלנו אנחנו, אבותינו ואבות-אבותינו בארצות-הברית בצורה אחרת, יהדות ארצות-הברית היתה מונה היום שלושים – ארבעים מיליון יהודים ולא חמישה מיליון, כי היקף נישואי התערובת עצום, ואם לא נטפל בבעיה הזאת, הבעיה הזאת אצלנו תהיה עצומה, שאף אחד מאתנו, וזה לדעתי חוצה מפלגות מעבר לפופוליזם שכל אחד רוצה להתראיין ואז הוא נוקט עמדה שהיא במודה לאותו שבוע ולאותו חודש, אבל אני לא חושב שאדם שאיכפת לו מהמדינה יכול לעבור על זה לסדר-היום.
צבי הנדל: לכן המבצע צריך להיות בהיקף גדול ובצורה אגרסיבית, לפחות כמבצע למאות האלפים האלה עד שנפתור את הבעיה.
צבי הנדל: אני לתומי חשבתי שהבעיה העיקרית והמרכזית היא אצל בתי הדין הרבניים ואמרתי שלי, דווקא בגלל שאני חובש כיפה, מותר לכעוס על המגזר שאני ודאי שייך אליו, מוקיר ומעריך אותו.
צבי הנדל: היתה לי סדרת פגישות ואני חייב להגיד לכם שדי מהר הסתבר לי שלא שם הבעיה.
צבי הנדל: גם שם יש מה לתקן, מודעים לבעיה ומוכנים לעשות תיקונים כאלה או אחרים – הכל במסגרת הכללים, אבל עדיין בתחום המותר ליהודים יש עוד הרבה מה לעשות.
צבי הנדל: גם בלי לעשות שום ויתורים עדיין אפשר לחבק את אותו אדם וללטף אותו ולא לנפנף אותו.
צבי הנדל: בסופו של דבר הסתבר שדווקא איפה שלא חשבתי שיש בעיה – אולפני הגיור, שזה משרד החינוך, דבר שאמור להיות פשוט - פתאום יש בעיה, ומסתבר שיש מספיק בתי דין רבניים, אין מחסור בהם, כי אין לחץ מלמטה.
צבי הנדל: אמרו לי כולם, מהרבנות הראשית ועד אחרון העוסקים במלאכה: תגיד לי על אדם שרצה להתגייר ולא הצליח כי אנחנו מנענו ממנו, כי היה תור ארוך, וכדומה.
צבי הנדל: אין דבר כזה.