GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכסנדר קלנטירסקי: בסדר, מדינת ישראל לא צריכה לתת לנו ביטוח חיים.
אלכסנדר קלנטירסקי: זאת לא הבקשה.
אלכסנדר קלנטירסקי: מדינת ישראל צריכה לתת לנו סיוע משפטי כדי שאנחנו נקבל את כל הפיצויים, כולל ביטוח חיים, מרוסיה, אוקריינה ורוסיה הלבנה.
צבי הנדל: תראה, אנחנו יכולים לחזור על זה שלוש שעות, אבל העניין מוצה – אחר כך אולי תסביר לו את זה בשפת האם – העניין מוצה.
צבי הנדל: גם תביעה משפטית, אני פתוח לעזור, אבל אני צריך שמישהו יגיד שיש לזה איזשהו צ'אנס, כי אחרת, מי שרוצה לממן לא מוכן לממן והוא צודק.
צבי הנדל: והשופטת תהיה הגברת הנכבדה הזאת.
צבי הנדל: ולגבי הביטוח – אי אפשר לאנוס חברת ביטוח פרטית לעשות ביטוח.
צבי הנדל: כל קונסטלציה אחרת – אני צריך שיהיה תקדים כלשהו בשביל לעשות את זה.
צבי הנדל: עכשיו, נכון שזה שחברת הביטוח לא רוצה לעשות ביטוח – זו עילה לבקש פיצויים מרוסיה.
צבי הנדל: אז אנחנו חוזרים לזה שאי אפשר לבקש פיצויים מרוסיה וכולי.
צבי הנדל: זה מין גלגל שאי אפשר לצאת ממנו.
צבי הנדל: אנחנו יכולים לדוש בזה ולדוש בזה.
וילמה מאור: אני מזכירה לך את משרד הבריאות, התגובה שלהם.
צבי הנדל: אתה, אדוני, שאלת על משרד הבריאות ואני אקריא את התשובה שקיבלתי מראש אגף רפואה כללית.
צבי הנדל: הוא מתנצל מאד שהוא לא יכול להגיע וכולי: "כידוע בנושא הטיפול הרפואי הוחלט לקיים מרכז מעקב ארצי.
צבי הנדל: הדבר מיושם בבית החולים הכרמל.
צבי הנדל: פרופסור גדי היינהרט אוסף את המידע לגבי המנטרלים.
צבי הנדל: עד עתה נרשמו אצלו כ 900 פונים.
צבי הנדל: - - -"
אלכסנדר צינקר: את כל זה אנחנו יודעים.
אלכסנדר צינקר: שמענו את זה כבר בוועדה.
אלכסנדר צינקר: שיש רופא, שיש 900 אנשים, בכרמל.
אלכסנדר צינקר: גם הוא יודע.
צבי הנדל: אבל הוא שאל אותי.
צבי הנדל: זה שדיבר קודם בהתחלה על נושאים רפואיים.
אלכסנדר קלנטירסקי: (מתרגם את דבריו של ולדימיר קגן) יש מרכז בחיפה בבית חולים הכרמל.
אלכסנדר קלנטירסקי: יש מרכז – אני לא יודע, פרטי או לא פרטי.
אלכסנדר קלנטירסקי: יש שם 900 פונים – הם אומרים שזה 900.
אלכסנדר קלנטירסקי: יש ועדה ממשלתית עכשיו, בינמשרדית.
אלכסנדר קלנטירסקי: בוועדה הזאת אין מספר כזה.
אלכסנדר קלנטירסקי: יש עכשיו מספר 300.
אלכסנדר קלנטירסקי: ברית הליקבידטורים צ'רנוביל שלחה מכתב לשר הבריאות שאנחנו רוצים בית חולים ממשלתי.
אלכסנדר קלנטירסקי: בית חולים הכרמל הוא לא ממשלתי.
אלכסנדר קלנטירסקי: הוא של קופת חולים כללית.
אלכסנדר קלנטירסקי: יש ליקבידטורים שהם בקופת חולים כללית, יש מאוחדת, יש לאומית, יש מכבי, יש הכל.
אלכסנדר קלנטירסקי: צריך מרכז.
אלכסנדר קלנטירסקי: זה לא מרכז.
אלכסנדר קלנטירסקי: שם כתוב איזה מרכז.
אלכסנדר קלנטירסקי: שמה צריך סטטיסטיקה איזה מחלה יש לכל ליקבידטור.
אלכסנדר קלנטירסקי: זה מספיק.
אלכסנדר קלנטירסקי: יש שיטה, סיסטמה, בארץ בנושא בריאות.
אלכסנדר קלנטירסקי: זה מספיק בשבילנו.
אלכסנדר קלנטירסקי: השיטה הזאת יותר טובה מהשיטה שהיתה בברית המועצות.
אלכסנדר קלנטירסקי: בזה אני בטוח.
צבי הנדל: השאלה היא מה קודם למה, הביצה או התרנגולת.
צבי הנדל: אני מבין שאנחנו נצטרך לקבל את הרשימות, שלא יזרקו לנו 900 או לא 900.
צבי הנדל: ברגע שיהיו לנו שמות מי אושר, מי ליקבידטור - - -
אלכסנדר צינקר: שם כל אחד יכול להגיד.
דוד ברטוב: יש לנו 300 מאושרים והוועדה ממשיכה לעבוד, כמובן.
צבי הנדל: מצוין.
צבי הנדל: אני אצור קשר עם משרד הבריאות.
צבי הנדל: אם הבנתי נכון, הבעיה היא לא אם הד"ר הזה הוא טוב או לא טוב או בית החולים טוב או לא טוב.
צבי הנדל: הם רוצים הפנייה.
צבי הנדל: אני אדאג לזה שכל מי שיש לו אישור שהוא ליקבידטור, לא ישלם שום דבר, ישימו לו שטיח אדום ויקבלו אותו יפה.
צבי הנדל: בזה אנחנו נטפל.
צבי הנדל: אם החסרתי משהו ומישהו רוצה להוסיף משהו, בבקשה.
אלכסנדר קלנטירסקי: הנה המכתב של השר הרוסי.
אלכסנדר קלנטירסקי: את המשפט האחרון אתה ראית?
צבי הנדל: "ענייני סיפוק בקשות הדדי לגבי ביטוח וכל מיני אמצעים נוספים להגנה סוציאלית, כולל גם פיצויים לנפגעי אסון צ'רנוביל, במקרה התעניינות הצד הישראלי, יהיו נושא למשא ומתן בין רוסיה לישראל".
צבי הנדל: יש לי בקשה, אדוני.
צבי הנדל: תעבירו את זה לגברת.
אהוד קינן: אני לא רוצה להשאיר את זה פתוח.
אהוד קינן: קיבלנו, עברנו.
אהוד קינן: היות וזה על סדר היום – המכתב הזה, הוא לא כפי שנדמה, מכתב חדש.
אהוד קינן: הוא או מ1992 או מ 1994, אם אני זוכר נכון.
אהוד קינן: אנחנו, על פי בקשת הוועדה, בכמה וכמה מקרים ולפי בקשה של אנשים אחרים, הבאנו את הדברים – לא לבד.
אהוד קינן: יחד עם משרדים אחרים – לפני הממשלות הנוגעות בדבר.
אהוד קינן: לא הצלחנו לעשות כלום.
צבי הנדל: כלומר: זה עמד לנגד עיניכם.
צבי הנדל: זה לא דבר חדש.
צבי הנדל: כל התשובות שקיבלתי הן למרות המכתב הזה.
אהוד קינן: אין שום דבר חדש.
אהוד קינן: ניסינו, ניסינו וניסינו לנהל משא ומתן, אף על פי שמדובר על משא ומתן שמטרתו שהחוק שחל באותן מדינות יחול גם פה.
אהוד קינן: לדוגמה, הגמלה שאדם זכאי לה שם, הוא יקבל אותה פה.
אהוד קינן: מדובר בגמלה של 60$.
צבי הנדל: אתה נותן איזשהו סיכוי למשא ומתן כזה?
אהוד קינן: שום סיכוי.
אהוד קינן: המשא המתן היחיד שנוהל הוא בעצם עם אוקריינה – ויש פה עוד אנשים ששותפים – באמצעות הביטוח הלאומי, בעיקר.
אהוד קינן: בשנת 1995 הוא נפסק באיבו.
אהוד קינן: לא הצלחנו לחדש אותו על אף הבטחות שונות וטענות שונות וגם זה לא מומש.
אהוד קינן: עם שתי המדינות האחרות – מה שנאמר בבית המשפט נאמר גם לנו באופן דיפלומטי: זה חוק.
אהוד קינן: החוק לא מאפשר לתת את הגמלאות לאנשים שעזבו פה.
צבי הנדל: תראו, העניין פתוח, בדיוק כמו שאמרתי.
צבי הנדל: אם יהיה חומר חדש או עורך דין שיכול לעזור – בבקשה.
צבי הנדל: אני מאד מודה לכם.
שרה כהן: אני רוצה להוסיף, ברשותך, רק עוד משפט.
שרה כהן: רק כדי לתת יותר רקע לגבי התהליכים הטכניים: בעקבות הדיון הוצאנו כמה חומרים שכרגע גם נשלחים לליקבידטורים שאושרו הביתה.
שרה כהן: מדובר בשאלון עם פרטי חשבון בנק, שהם צריכים להחזיר לנו, מאושר בחתימת הבנק.
שרה כהן: זה יצא בדואר, יקבלו את זה בימים הקרובים.
שרה כהן: התחלנו גם לשלוח שאלונים חדשים, לפי החוק, לאותם אנשים שפנו ואנחנו כמובן נקלוט אותם מלאים.
דוד ברטוב: מודעות בעיתון.
שרה כהן: מודעה בעיתון – להערכתנו תפוסם מחר, אני מקווה, בשלושה עיתונים בשפה הרוסית.
שרה כהן: אני מקווה מאד שזה יצליח להיכנס למערכת של העיתון של מחר.
שרה כהן: אז זה בעצם המצב.
צבי הנדל: עוד חמש שניות שקט.
צבי הנדל: תודה רבה לכל מי שעוסק במלאכת הקודש ותודה על הסבלנות ליהודים היקרים האלה, שגם אם לפעמים הם מרגיזים לרגע, הם אחינו, הכי טובים שיש לנו.
צבי הנדל: שלום.
צבי הנדל: אנחנו התכנסנו היום לאחר למעלה משלושים יום בעקבות התרסקות או הפלת המטוס והאסון האווירי שקרה בים השחור.
צבי הנדל: נתנו לכוחות הטבעיים, הממשלתיים וההתנדבותיים להתארגן, לבדוק את הצרכים, ואמרנו לעצמנו שלאחר חודש מקרות האסון הגיע הזמן להתכנס כאן כולם יחד, כל משרדי הממשלה, נציגי הארגונים, נציגי המשפחות, ואתנו יושב-ראש הכנסת, יושב-ראש הסוכנות היהודית, גזבר הסוכנות היהודית, שגריר אוקראינה.
צבי הנדל: כשכולנו ישובים יחד ננסה ללבן חלק מהבעיות, לא נגיע לכולן.
צבי הנדל: נשמע מהמשרדים הרלבנטיים את הפתרונות שהם כבר מציעים ומה ניתן למצוא כפתרון לבעיות הנוספות, היה ויתעוררו.
צבי הנדל: העובדות החרוצות של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות ארגנו פה רשימה מסודרת של דרישות שהתעוררו אצל המשפחות.
צבי הנדל: ריכוז של הרשימה הזאת הועבר למשרדים הרלבנטיים, אבל הואיל וזה נעשה רק בימים האחרונים, אז פרט למשרד הפנים שכבר שלח לי תשובה, שאר המשרדים עוד לא הספיקו, ואני לא מתלונן על כך, כי זה יצא די מאוחר.
צבי הנדל: לקח זמן עד שתרגמנו את הבקשות ומיפינו אותן לפי משרדים.
צבי הנדל: מבדיקה ראשונית ומשיחות ראשוניות עם משרדי הממשלה, למרות שתפקיד הוועדה הוא לזנב במשרדים ותמיד למצוא את חצי הכוס הריקה, אני חייב לומר שיש יותר מחצי כוס מלאה, ובמהלך הדיון כאן נשמע את הפרטים.
צבי הנדל: רשות הדיבור בפתח הישיבה ליושב-ראש הכנסת אברהם בורג.
אברהם בורג: אני מבקש להקשיב.
אברהם בורג: אני אשתלב יותר מאוחר בדיון.
צבי הנדל: בסדר.
צבי הנדל: אם כך, רשות הדיבור לסלי מרידור, יושב-ראש הסוכנות היהודית, שאני קורא לו ראש הממשלה של העם היהודי.
צבי הנדל: דרך אגב, אברום היה ראש ממשלה לפניו.
צבי הנדל: סלי, בבקשה.
סלי מרידור: אדוני יושב-ראש הוועדה, אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, נציגי משרדים שונים ובעיקר בני משפחות.
סלי מרידור: אני חושב שהמבחן הגדול בעקבות האירוע הנורא הזה עדיין לפנינו.
סלי מרידור: אני חושב שהמבחן הוא מבחן ארוך טווח להיות עם המשפחות, עם כאבן, עם המאמץ האדיר שלהן לחזור למסלול החיים, לא רק ביום הראשון, בשבוע הראשון ובחודש הראשון, אלא לאורך הזמן.
סלי מרידור: אדוני היושב-ראש, אנחנו קיבלנו מכתבי תודה ממשפחות.
סלי מרידור: אני רוצה להגיד בצורה הכי ברורה, אני חושב שאף אחד מאתנו לא ראוי לתודה.
סלי מרידור: עשינו כל מה שיכולנו ושכל אדם צריך לעשות.
סלי מרידור: לצערנו את הדבר העיקרי לא הצלחנו לעשות, והוא – לא הצלחנו לעזור להציל אף אחד מן הנפגעים.
סלי מרידור: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להודות לכל הגופים שעסקו במלאכה עד עכשיו.
סלי מרידור: משרדי ממשלה שונים: משרד הקליטה, משרד החוץ, לשכת הקשר, משרדי ממשלה אחרים, כמובן לעובדי הסוכנות שעבדו יום ולילה, מעבר למה שרגיל לצפות מבני-אדם בכל רחבי ברית-המועצות ובישראל, לאנשי בנק "עידוד", ובעיקר לארגוני המתנדבים ולמתנדבים שעבדו יום ולילה עם המשפחות.
סלי מרידור: אבל כמו שאמרתי, אדוני היושב-ראש, המבחן עוד לפנינו והאירוע הנורא הזה פעם נוספת חשף בפני החברה הישראלית את ספור העלייה הנמשך – אם אני יכול לומר ספור הגבורה הנמשך של העלייה, ושל העולים; את העולים שבדרך, אלה שעוד נמצאים שם והילדים שלהם כבר פה, את הילדים שנמצאים פה וניסו לנסוע לבקר את ההורים, את העובדים ואת השליחים ובני משפחותיהם שעומדים יחד ומאחורי העלייה המפוארת הזאת, ואת גבורת הקליטה שיום-יום משפחות העולים עומדים בה בצורה מעוררת כבוד.
סלי מרידור: אני חושב שכל אזרח ישראלי, שדרך החלון הנורא הזה ראה עד כמה קשה למשפחות בקליטה בארץ, ועד כמה כל אחד מאתנו יכול לעזור למשפחות, צריך להפנים את המסר הזה ולממש אותו בחיינו יום-יום.
סלי מרידור: אני חושב שזה המבחן העיקרי שלנו ואני מקווה שנעמוד בו.
סלי מרידור: תודה אדוני היושב-ראש.
צבי הנדל: תודה סלי.
צבי הנדל: בטרם נתחיל לשמוע אנשים, אני רוצה להקריא מספר דוגמאות ממה שאספנו.
צבי הנדל: אני מבקש את תשומת-לבכם.
צבי הנדל: אני אקריא דוגמה אחת או שתיים מכל משרד, כדי שכולנו ניכנס לאווירה ונדע איזה סוג של בעיות הועלו.
צבי הנדל: אחר-כך נשמע גם כמה מנציגי המשפחות ונעבור בהמשך למשרדים הרלבנטיים.
צבי הנדל: מונח לפניי ריכוז של הביטוח הלאומי.
צבי הנדל: משפחת יאקופוב ודים, שאשתו ליליה ובנו מיכאל, זכרונם לברכה, נספו באסון.
צבי הנדל: הוא מבקש לדעת מה הן הזכויות שלו.
צבי הנדל: דבר אלמנטרי, לא עולה כסף.
צבי הנדל: זאת אומרת, שיש אנשים שלא מודעים לזכויות שלהם והם מבקשים נתונים.
צבי הנדל: שיעור ראשון, בסיסי, שהיינו צריכים לדעת אותו כבר לפני-כן.
צבי הנדל: מקרה שני – אולג צ'כובסקי, שאמו צ'כובסקיה גלינה, זכרונה לברכה, נספתה.
צבי הנדל: הוא מבקש סיוע פסיכולוגי.
צבי הנדל: אינני יודע אם הביטוח הלאומי נותן את הסיוע הזה, או לא, תכף נדון בזה.
צבי הנדל: ויש עוד דוגמאות מהסוג הזה שהם דברים ממש בסיסיים.
צבי הנדל: הבקשות האלה הוגשו לי במהלך השבוע, ואם עד היום לא טופל סוג כזה של דרישות – ויש גם דברים יותר מסובכים – אז זה ממש לא טוב.
צבי הנדל: הדרישה מחברת "עידוד" היא לפטור את משפחות הנספים מהצורך במתן ערבות כלשהי על-מנת לקבל דרכון ישראלי.
צבי הנדל: אתם מכירים את הספור, ולא אחזור עליו.
צבי הנדל: בנק "עידוד" שנותן את התקציבים-מענקים לעולים, במקום ערבות בנקאית, או ערבות כלשהי, לוקח את הדרכון כערובה שהעולה הוא אכן עולה.
צבי הנדל: הבקשה היא להחזיר לאלתר את הדרכונים למשפחות ולא לבקש דמי ערבות, כי זה מקרה מיוחד.
צבי הנדל: אני חושב שממש לא בעיה לעשות את זה.
צבי הנדל: קצת תשומת-לב.
צבי הנדל: הסוכנות היהודית – ברגינסקי גלב, ידוע בציבור של אולגה ראוכברגר, זכרונה לברכה, שנספתה באסון, מבקש לקבל משכורת של אולגה עבור חודש אוקטובר.
צבי הנדל: נצ'אי יוליה – הוריה נצ'אי יבגניי ונצ'אי גלינה, זכרונם לברכה, נספו באסון.
צבי הנדל: היא מבקשת סיוע בקבלת ויזה לרוסיה וכן לממן את הטיסה לשם, על-מנת להסדיר את הקמת המצבה של הוריה וענייני ירושה.
צבי הנדל: אלה פרטים שנראים קטנים, אבל בשביל אדם מול מנגנון גדול זה מבהיל ומפחיד, ולפעמים האנשים הולכים לאיבוד.
צבי הנדל: משרד הביטחון – סמיון רוזנברג, שאמו ליליה רוזנברג, זכרונה לברכה, נספתה באסון.
צבי הנדל: סמיון חייל, מבקש לאפשר לו לצאת לחופשה נוספת מהצבא על-מנת לסדר את ענייני הקבורה של אמו ברוסיה.
צבי הנדל: כמו כן מבקש לסייע לו במימון כרטיסי הטיסה.
צבי הנדל: אנדריי קזנצב – אמו מניה קזנצב, זכרונה לברכה, נספתה באסון.
צבי הנדל: מבקשים לקבל מסיכות גאז.
צבי הנדל: כל מלה מיותרת.
צבי הנדל: משרד הבינוי והשיכון – נטליה שצ'רבקוב, אמר סופיה פודורוב, זכרונה לברכה, נספתה באסון.
צבי הנדל: מבקשת להקל על החזר תשלומי המשכנתה.
צבי הנדל: ודים יאקופוב – אשתו ליליה ובנו מיכאל יעקופוב, זכרונם לברכה, נספו באסון.
צבי הנדל: מבקש לסייע בקבלת דירה של "עמידר" בראשון-לציון.
צבי הנדל: אני יודע שזו בעיה לקבל דירה בראשון-לציון, אבל צריך לעשות מאמץ.
צבי הנדל: משרד הדתות - פבל אפשטיין – אשתו טטינה זולוטקו, זכרונה לברכה, נספתה באסון.
צבי הנדל: מבקש עזרה כספית בהקמת מצבה.
צבי הנדל: משרד הפנים - מבקשים מהמשרד סיוע לבקר ברוסיה כדי להסדיר הקמת מצבה וענייני ירושה.
צבי הנדל: המשרד לקליטת העלייה – אתן דוגמה אחת.
צבי הנדל: יוליה נצ'אי, תושבת ישראל, הוריה תושבי רוסיה.
צבי הנדל: בעוד ששה חודשים מבקשת לעזור בארגון הנסיעה לרוסיה כדי להקים מצבה קבועה.
צבי הנדל: (זה כלל ברוסיה להקים מצבה קבועה רק אחרי מינימום ששה חודשים, בגלל סוג האדמה), וגם כדי לסדר את ענייני הירושה.
צבי הנדל: אלכס מיכלסון ובתו סופיה מיכלסון – גרושתו ואם בתו, ינה מיכלסון, נספתה באסון.
צבי הנדל: לאחר האסון הבת עברה לגור עם האב.
צבי הנדל: המצב הבריאותי של סופיה קשה.
צבי הנדל: האב מבקש עזרה כספית למימון הוצאות ניתוח לבתו.
צבי הנדל: אלה דוגמאות, והרשימה הרבה יותר גדולה.
צבי הנדל: תכף נשמע גם את נציגי המשפחות, לאחר שכולם יגיעו.
צבי הנדל: קיבלתי תשובה אחת בכתב ממשרד הפנים.
צבי הנדל: אני אקרא אותה ואחר-כך נשמע התייחסות מהמשרדים האחרים.
צבי הנדל: משרד הפנים שלח לי תשובה על שלושה סעיפים: במשרד הפנים אין מושג של "ידועה בציבור".
צבי הנדל: מושג זה הנו משפטי-אזרחי בדיני ממונות ומשרד הפנים אינו עוסק בזה.
צבי הנדל: משרד הפנים מודיע שכל מי שיפנה למשרד בבקשה כלשהי להביא קרובי משפחה – ואלה, אגב, רוב הבקשות, ואני שמח על התשובה – כל בקשה תידון בצורה פרטנית, תוך ביצוע הנחיית השר להקל ככל שניתן.
צבי הנדל: אלה רוב הבקשות, בדברים רגישים ביותר ומעוררי מחלוקת, כי אולי לפי חוק השבות זה לא בדיוק מגיע לכל אחד מבני המשפחה, אבל מאחר שהמקרה הוא לא מקרה רגיל, אני שמח על התשובה הזאת, ואני מקווה שהאמירה הכללית של "בצורה פרטנית" ו"להקל ככל שניתן" תיושם כפי שאנחנו מבינים שמסתתר מאחוריה.
צבי הנדל: בקשר לתעודות פטירה, מי שעוד לא יודע את התשובה, גם כאן משרד הפנים והמוסד לביטוח לאומי עשו מהלך נכון, ותכף נשמע אותם.
צבי הנדל: סוכם עם הקונסול הרוסי שבנובמבר הם יעבירו תעודות פטירה רוסיות מקוריות.
צבי הנדל: היות והפטירה אירעה בחוץ-לארץ, אין אפשרות חוקית להנפקת תעודת פטירה ישראלית.
צבי הנדל: התעודה המונפקת בארץ הנה אישור שהאדם רשום במרשם האוכלוסין כנפטר.
צבי הנדל: תעודה זו קבילה מבחינה משפטית וכל מי שמבקש מקבלה.
צבי הנדל: אבל התעודות הרשמיות יגיעו ברוסיה.
צבי הנדל: ככלל, כל מי שפנה למשרד או אליי קיבל שירות, יקבל גם בהמשך.
צבי הנדל: ברוכים הבאים למשפחות שהגיעו סוף-סוף.
צבי הנדל: מר נמצוב ארקדי, אני מבקש שאתה תהיה ראשון הדוברים מבין המשפחות שמיוצגות כאן.
צבי הנדל: תודה לסגן השר יורי שטרן שיתרגם את הדברים לרוסית.
צבי הנדל: אני רוצה לציין שמר נמצוב לקח על עצמו התארגנות ראשונית של המשפחות, כינס אותן, ולכן גם ביקשתי ממנו לפתוח כנציג אחת המשפחות.
ארקדי נמצוב: שלום רב.
ארקדי נמצוב: על סמך הבקשה של מר צבי הנדל הכנו כמה טפסים, שיהיה ברור מה יכולות המשפחות לדרוש מכל המשרדים, ושלחנו אותם אליך.
ארקדי נמצוב: אני חושב שבטפסים ראית למה אנחנו זקוקים, בתוך המדינה.
ארקדי נמצוב: אני מדבר עכשיו בשם כל המשפחות.
ארקדי נמצוב: אני רוצה להסביר מה קורה אתנו היום.
ארקדי נמצוב: אני בטוח שכולם במשרדים רוצים לעזור לנו.
ארקדי נמצוב: אנחנו יודעים בדיוק מה אנחנו יכולים לקבל מהמשרדים.
ארקדי נמצוב: שלחנו טפסים ויש אפשרות לשלוח אותם לכל משרד ולהבין למה זקוקה כל משפחה.
ארקדי נמצוב: אבל עדיין לא ברור לנו מי אנחנו.
ארקדי נמצוב: מה שקרה הוא, שלא קרה אסון אווירי בגלל תקלה במנוע או שנשבר כנף.
ארקדי נמצוב: אנחנו לא יודעים מי אנחנו.
ארקדי נמצוב: זו לא תאונת דרכים, ולא מדובר במונית.
ארקדי נמצוב: אנחנו רוצים להבין דבר אחד ולבקש לעזור למשפחות מהר ככל האפשר.
ארקדי נמצוב: היינו בוועדה במשרד הקליטה עם גב' שרה כהן, שנמצאת כאן, וקיבלנו הסבר שמשרד הקליטה רשאי לקבל את כל התלונות, התביעות או הבקשות שלנו, ואחר-כך זה יתחיל לעבוד.
ארקדי נמצוב: תמיד אני מסביר למשפחות שהמדינה שלנו בנויה משני עיגולים.
ארקדי נמצוב: עיגול של המשרדים וחברי הכנסת.
ארקדי נמצוב: זאת הפעולה שאני רואה היום.
ארקדי נמצוב: זאת אומרת שהכנסת כבר נכנסה לפעולה ועכשיו צריך רק ללחוץ קצת על המשרדים כדי שיעזרו ממש.
ארקדי נמצוב: זה הכל.
ארקדי נמצוב: תודה.
צבי הנדל: האם אתה מציע שאחת המשפחות תספר לנו את הבעיות הספציפיות שלה כדוגמה?
ארקדי נמצוב: מי שירצה, אדוני.
צבי הנדל: האם מישהו מנציגי המשפחות רוצה להציג בעיה ספציפית אחת?
צבי הנדל: - אני מבין שעדיין לא.
צבי הנדל: אולי בהמשך.
צבי הנדל: אני מתחיל עם משרדי הממשלה ומציע למשרד לקליטת עלייה להיות ראשון.
צבי הנדל: גב' שרה כהן, בבקשה.
צבי הנדל: ההתרעמות של חבריי חברי הכנסת שמשרד הקליטה לא שלח נציג בכיר – בהערה הזאת לא את מואשמת, כי את כאן.
צבי הנדל: אבל ההערה נרשמה, ובאמת זה לא לענין.
צבי הנדל: המנכ"ל נמצא בחו"ל.
וילמה מאור: סגן השר היה אמור להגיע וברגע האחרון הודיע שהוא לא יבוא.
שרה כהן: אני לא רוצה לחזור על כל התהליך שהיה עד עכשיו.
שרה כהן: אבל בכל אופן אני רוצה לומר מלה אחת.
שרה כהן: מבחינת המשרד לקליטת העלייה הנושא רוכז באמצעותי ובאמצעות המחלקה שאני מנהלת אותה, מתחילת האירוע.
שרה כהן: כך שמה שאני יכולה לשקף זה בהחלט את המעורבות ואת העשייה שלנו וגם באמצעות העובדות הסוציאליות שכפופות אליי, וששתיים מהן גם ליוו את המשלחת שנסעה לסוצ'י באופן שוטף, כמעט ב"און ליין" של כל המשפחות שהיו קשורות לאירוע.
שרה כהן: אני מוכרחה לציין שכל המערכות, לפחות מבחינת הקמת מערך הנתונים, נשענו על ההליך שנעשה בתוך המשרד, ולכן אני יכולה לומר, לפחות לגבי עצמי, שאני בהחלט מרגישה שאני יכולה לשקף בצורה המעודכנת ביותר את ההליך שנעשה בתוך המשרד.
שרה כהן: בשלבים הראשונים אנחנו ריכזנו מכל המשפחות, וממשיכים לרכז את זה, אבל בשלב הראשון ריכזנו את הבעיות הבוערות ביותר.
שרה כהן: מכל המשפחות יצרנו פורום בין-משרדי, שהמנכ"ל שלנו עמד בראשו, והעברנו שורה של החלטות שקיבלו תוקף של החלטת ממשלה, שמתייחסת לחלק נכבד מתוך הצרכים שהמשפחות העלו.
שרה כהן: החלטות שמתייחסות גם לתגובה שניתנה באמצעות משרד הפנים בנושא התושבות, החלטות שמתייחסות לגבי הענקה של חלקות קבורה, החלטות שמתייחסות לגבי שורה של סיועים שאמורים להינתן באמצעות הלשכות לשירותים חברתיים.
שרה כהן: כל הדברים הללו נעשו מתוך חבירה ועבודה משותפת ומיקוד משותף של צרכים, עם כל משרדי הממשלה.
צבי הנדל: למיטב ידיעתך, האם היה לכם קשר כבר עם כל המשפחות?
שרה כהן: למשרד שלנו היה קשר עם כל המשפחות.
שרה כהן: הוא ממשיך בקשר עם כל המשפחות.
שרה כהן: יש כאן, נקרא לזה צורות שונות של קשר, כיוון שחלק מן המשפחות, או בני המשפחה שנסעו, חזרו רק לאחר פרק זמן מחו"ל ואז נוצר אתם הקשר.
שרה כהן: כל משפחה עם הצרכים שלה, כל משפחה עם הבעיות שלה, כל משפחה במקום שבו היא נמצאת ועם מה שהיא מציגה.
שרה כהן: הקשר נוצר עם העובדות הסוציאליות של המשרד שלנו, חמש במספר, שמפוזרות בחמשת המחוזות של המשרד, ועם רכזי הטיפול שנמצאים בלשכות של המשרד.
שרה כהן: אני מוכרחה להגיד שחלק מהצרכים שמועלים לא הועלו בהתחלה והם מועלים כרגע.
שרה כהן: אבל תוך כדי התהליך נעשים מאמצים, גם בתוך המערכת שלנו, לתת את הסיוע ואת ההתייחסות, וגם מתוך הרצון שלנו לקבל את הפניות אלינו ובעצם להעלות לכל אחת מהמערכות והמשרדים הרלבנטיים את הצרכים של אותן משפחות.
צבי הנדל: אני מבין שאת מרכזת, מפיצה, ואת יודעת אם המשרדים לוקחים את זה ברצינות?
צבי הנדל: כי באופן טבעי המשרד לקליטת עלייה MINDED לענין הזה.
שרה כהן: אני מצויה בקשר שוטף עם מרבית המשרדים שהיום מחוברים לנושא הזה ואני מעודכנת די ב-ON LINE מכל אחת ואחת מן המערכות.
שרה כהן: גם במשרד הפנים, גם במוסד לביטוח לאומי, גם במשרד הדתות, גם במשרד העבודה והרווחה.
שרה כהן: אני חושבת שמה שלפחות אנחנו מנסים כאן, זה ברגע שמועלה איזה שהוא צורך, לראות מול אותו משרד איך אפשר לתת לו איזה שהוא פתרון.
שרה כהן: בשבוע שעבר נפגשנו עם נציגות אותו ועד של המשפחות שציינו שהם בוועד, והעברנו לידיהם את החלטות הממשלה שהתקבלו במהלך התקופה האחרונה.
שרה כהן: הבהרנו להם את אותם דברים שהיו עוד טעונים הבהרה.
שרה כהן: לפחות מתוך ההתרשמות שלנו ומעבר להתייחסות לצרכים ברמה של כל מקרה ומקרה לגופו בנושא של הקמת מצבה, בנושא של סיוע פסיכולוגי – כל הדברים האלה הנציגה של משרד העבודה והרווחה גם תוכל לציין מה מתוך זה בא מתוך המערכת שלהם.
שרה כהן: אנחנו התרשמנו, מפגישותינו עם המשפחות, שהקטע הקשה ביותר הוא הנושא של התביעות המשפטיות, הפיצויים, וכל התהליך שנעשה מול הממשלות הנוגעות בדבר מבחינת קידום התהליך הזה.
שרה כהן: אנחנו העברנו את הבקשות של המשפחות, שהתייחסו בעיקר לזווית הזאת, למשרד החוץ, שגם אתו אנחנו נמצאים בקשר שוטף.
שרה כהן: באותו יום שאנחנו קיימנו את הדיון עם המשפחות, הם קיימו דיון פנימי אצלם.
שרה כהן: אני רוצה לחדד את הנקודה הזאת, שלפחות ממה שהתרשמנו, מעבר לרמת הפרט, שאנחנו נמשיך ונעקוב ונסייע ככל שניתן, המסר המרכזי שהועלה על-ידי המשפחות הוא הרצון שלהם לקבל עדכונים שוטפים מתוך מה שקשור לכל ההליך שנובע בטיפול המיניסטריאלי מול המדינות ומול החברה שנוגעת בדבר, ולהשאיר אותם בתמונה באופן שוטף בנושא.
צבי הנדל: לפני שנשמע את שגריר אוקראינה הייתי רוצה לשמוע את גזבר הסוכנות מר צ'סלר, שעמד בראש הצוות שטס אחרי האסון לרוסיה.
חיים צ'סלר: קודם-כל אני רוצה להגיד לחברי הוועדה ולאורחים שאני רוצה לציין בפני חברי הכנסת את ההתנהגות של המשפחות בסוצ'י שהגיעו לאחר ששמעו על האסון הנורא הזה, וכל התקופה שהיינו בסוצ'י בתקופה המאד קשה הזאת, שכל אזרחי ישראל יכולים להיות גאים בהתנהגות של המשפחות, שחלקם עולים חדשים ונמצאים בארץ אפילו לא שנה.
חיים צ'סלר: למרות הסבל הנורא, היגון והצער, ההתנהגות של המשפחות היתה תרבותית, מכובדת, והם ביקשו את מה שמגיע להם בקודים תרבותיים שכולנו יכולים ללמוד מהם.
חיים צ'סלר: אני אומר את זה כישראלי צבר, מנסיוני שם, שראיתי עצמי גא להיות חלק מהמשפחה הזאת, למרות כל הקושי והיגון שעבר עליהם ועל כולנו.
חיים צ'סלר: אני מרגיש באותה רמת מחויבות כפי שראיתי את זה אז, לומר את זה לדעת הקהל בישראל, גם על הנחרצות, גם במגעים בין המשפחות לבין השלטונות הרוסיים, כמה הם התגאו בכך שהם תושבי ישראל והם עומדים על זכויותיהם, וחלק מהם נמצאים בארץ רק כמה שבועות או כמה חודשים.
חיים צ'סלר: הייתי גא להיות ישראלי יחד אתם.
חיים צ'סלר: רציתי לחלוק עם חברי הכנסת את ההרגשה הזאת.
חיים צ'סלר: דבר שני, לגבי ההשתתפות של הסוכנות.
חיים צ'סלר: מרגע שהאסון קרה, גם היושב-ראש סלי מרידור ועבדכם הנאמן יחד עם כל חברי הסוכנות היהודית, החלטנו מיד לעשות כל אשר לאל ידנו על-מנת לסייע למשפחות, גם ברמה הנפשית, בכך ששלחנו לשם עובדים סוציאליים ורופא, אבל בעיקר בדברים הפיסיים – כל הפתרונות של הטסת אנשים מסוצ'י לרוסיה, או הטסת קרובי משפחה לארץ.
חיים צ'סלר: לא עשינו חשבון, פתחנו ארבעה מרכזים על-מנת לסייע להם.
חיים צ'סלר: לסיום, הסוכנות היהודית היא אמנם לא המדינה, אנחנו מייצגים את העם היהודי ורוצים לסייע למשפחות ככל שניתן, ובכל אותם נושאים שאנחנו יכולים לסייע, אתם, המשפחות, יכולים לראות בנו כתובת חמה, אוהדת ומסייעת.
חיים צ'סלר: תודה.
צבי הנדל: לפני שנשמע את שגריר אוקראינה, אני רוצה להקריא את החלטת הממשלה מיום 28 באוקטובר: "הטיפול בתביעות משפחות נספי המטוס הרוסי שהתרסק בים השחור", שהופל, לצערנו.
צבי הנדל: "מחליטים: א.
צבי הנדל: הממשלה רושמת לפניה את הודעת ראש הממשלה, כי סוכם עם נשיא אוקראינה על טיפול ישראלי-אוקראיני ברמה מיניסטריאלית בכל סוגיית הפיצויים למשפחות הנפגעים באסון התרסות המטוס הרוסי מעל הים השחור.
צבי הנדל: מטעם אוקראינה מונה לטפל בנושא הסגן הראשון לראש ממשלת אוקראינה.
צבי הנדל: מדינת ישראל תסייע למשפחות הנספים בייצוג עניינם מול אוקראינה.
צבי הנדל: שר המשפטים ירכז את הטיפול בנושא מטעמה של מדינת ישראל".
צבי הנדל: רשות הדיבור לשגריר אוקראינה מר דמיטרי מרקוב.
דמיטרי מרקוב: מר סלי מרידור, קרובי המשפחות שנפגעו באסון, אני משתמש בהזדמנות הזאת ורוצה עוד פעם בשם מדינתי ובשם ממשלתי להביע את צערי העמוק ולהתנצל על הקטסטרופה שהיתה צירוף מקרים פטאלי בנסיבות לא רגילות.
דמיטרי מרקוב: זה מאד טראגי שאנשים נספו ואני גם מבין את ההרגשה של קרובי המשפחה שאבדו את יקיריהם, אבל לא פחות קשה להרגיש שייכות לאסון.
דמיטרי מרקוב: אוקראינה וממשלת אוקראינה מוכנה לקחת אחריות על האסון.
דמיטרי מרקוב: רציתי לתת לכם אינפורמציה, שבאוקראינה ממשיכה לעבוד ועדה בין-משרדית שבראשה עומד סגן ראשון לנשיא אוקראינה.
דמיטרי מרקוב: כשנקבל את התוצאות של עבודת הוועדה ניצור קשר עם ארקדי נמצוב.
דמיטרי מרקוב: אנחנו מקווים שנדע את הסיבות הריאליות למה קרה האסון, מי אשם ומי אחראי.
דמיטרי מרקוב: דבר שני.
דמיטרי מרקוב: אנחנו בקשר טוב עם משרד החוץ הישראלי ומקווים בזמן הקרוב להתחיל משא-ומתן בפועל שיעזור לשתי המדינות שלנו לפתור את הבעיות של משפחות הנספים לשביעות רצונם של שני הצדדים.
דמיטרי מרקוב: אני עוד פעם רוצה להגיד שהטרגדיה הזאת היתה שוק קשה למדינה שלי, לעם שלנו ולמנהיגים של מדינתנו.
דמיטרי מרקוב: תודה על תשומת הלב.
צבי הנדל: תודה רבה לשגריר אוקראינה.
צבי הנדל: אני רוצה להמשיך עם משרדי הממשלה, ומאחר שמשרד העבודה והרווחה סיים רק לפני שעה את השביתה ויש עדיין הרבה מה לעשות שם, נמשיך עם גב' יעל הרמל, מנהלת השרות לרווחת הפרט והמשפחה במשרד העבודה והרווחה.
יעל הרמל: למרות העיצומים ועד העובדים אישר לי במיוחד לבוא לפה, למרות העיצומים, כי חשבו שזה חשוב שאנחנו נבוא לכאן.
יעל הרמל: אני רוצה להתחיל דווקא בנקודה שצוינה גם קודם על שיתוף הפעולה בין המשרדים השונים, ואני רוצה לציין שבמקרה הזה היה שיתוף-פעולה יחיד במינו בין המשרדים השונים, גם מבחינת יעילות העבודה, במיוחד מבחינת מהירות העבודה, ומהר מאד אחרי שהגשנו תוכנית ראשונית, אומדן לתקציב שנדרש עוד בשנת 2001 ישבנו על המדוכה במהירות רבה מאד עם משרד האוצר ואושר תקציב מיוחד לנושא הזה של עזרה, סיוע למשפחות.
יעל הרמל: התקציב התקבל וכבר ניתנה הקצאה למחוזות של המשרד על-מנת שניתן יהיה להעביר אותו למחלקות לשירותים חברתיים.
יעל הרמל: בגלל העיצומים שהיו במשרד, באופן מעשי הכספים עדיין לא הועברו, אבל ניתן אישור לכל המחלקות לשירותים חברתיים לקבל פניות ממשפחות שיבואו, להיענות לכל הפניות, בהבטחה ברורה שהתקציבים יגיעו.
יעל הרמל: כלומר, לא רצינו שהמשפחות האלה יסבלו באיזו שהיא צורה בשל העיצומים שיש במשרד או במחלקות לשירותים חברתיים.
יעל הרמל: בגדול, מהלך נוסף שנעשה, ושוב במהירות יחסית גבוהה, נקבעו קריטריונים לצורת הסיוע.
יעל הרמל: נקבע סל שירותים, איזה סוג של עזרה יינתן במחלקות לשירותים חברתיים.
יעל הרמל: המגמה היא שתהיה גמישות מירבית בבניית סל השירותים לכל משפחה, מה שאנחנו קוראים תוכנית שמתאימה לכל משפחה ולא משהו מאד סגור ונעול, אלא באמת עם גמישות מירבית לצרכים של כל אחד מבני המשפחה.