GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רחל כהן: כשהם נוחתים בארץ בקיץ אנחנו גילינו שיש איזה שהוא מצב של חוסר יציבות אצל המשפחה, אנחנו לוקחים את הילדים, נותנים להם אולפן קיץ וברגע שהם נכנסים למערכות אנחנו מלווים אותם במרכזי למידה שמותאמים כל אחד למגזר שלו ויש לנו גם מרכזי למידה שמיועדים לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה.
<רחל כהן: יש לנו מרכזי למידה שמיועדים לכולם, לכל העולים באשר הם, יש לנו מרכזי למידה שמותאמים לציבור החרדי, מכיוון שגם שם יש עולים ולכל מגזר יש את מרכזי הלמידה שמותאמים לו, לאופי הלמידה, למורים המתאימים וכו'.
<רחל כהן: מעבר לכך אנחנו מלווים את הילדים מגיל הגן, אנחנו נותנים עזרה וסיוע לתגבור לימודי באולפנים בתוך הגנים ועד סוף גיל בית הספר, כשיש לנו הכנה לבגרויות.
<רחל כהן: אנחנו נותנים עזרה לילדים עם צרכים מיוחדים, צרכים מיוחדים בכל הסקלה, או תת הישגיים או מאוד הישגיים שגם צריכים לתת להם את העזרה בבית הספר.
<רחל כהן: אנחנו מדברים על ילדים ותלמידים מגיל גן עד סוף הלימודים ונותנים עזרה גם למבוגרים.
<רחל כהן: מבוגרים שעברו אולפן ועדיין השפה לא יושבת טוב, אנחנו נותנים גם חוגים למבוגרים.
<רחל כהן: זהו.
<סטלה ולטר: אנחנו עושים את זה בשיתוף פעולה עם המתנ"ס.
<סטלה ולטר: המתנ"ס, תודה רבה באמת על כל מה שאתם עושים ועוזרים ותומכים כל הזמן.
<רחל כהן: ומשרד הקליטה.
<סטלה ולטר: משרד הקליטה תמיד.
<יבגני נבוטובסקי: כדי שיהיה יותר קל לעולים החדשים אז לנו יש אולפנים גם ברמת בית שמש, גם במתנ"ס מאירהוף, גם בבית העולה וגם במתנ"ס זינמן.
<יבגני נבוטובסקי: זאת אומרת שבכל עיר שלנו יש אולפנים לילדים עולים חדשים.
<סטלה ולטר: ועכשיו חושבים לפתוח מרכז למידה גם ברמת בית שמש ג', זו שכונה חדשה.
משה אבוטבול: תמי, בבקשה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שגם תתייחסו, עד עכשיו התייחסנו לאולפנים, לחינוך, גם על הכשרה מקצועית, האם יש הכשרה מקצועית.
אברהם נגוסה: אני אשמח לשמוע גם בכיוון הזה.
<תמי אלמליח: אני לא אתחיל מהכשרה תעסוקתית.
אברהם נגוסה: לא, אני אמרתי להתייחס.
<תמי אלמליח: אני אנסה לקצר את כל הדברים.
<תמי אלמליח: אני התחלתי כרכזת עולים דוברי אנגלית לפני 9 שנים ולפני מספר שנים אני פרויקטורית עידוד עלייה במשרה מלאה.
<תמי אלמליח: בעצם הקשר שלי עם העולים כבר מתחיל שם, טרם העלייה, נוצר קשר מאוד חם של היכרות אישית, מה הציפיות שלהם, תיאום ציפיות, איזה בתי ספר מתאימים.
<תמי אלמליח: יש את העניין של כל הספקטרום הדתי, ברוך ה' העיר הזאת נותנת הרבה, דיור, מי יכול לעזור להם בדיור, תעסוקה, מה האופציות, וגם מה האופציות שמשרד הקליטה ייתן להם ברגע שהם יהיו עולים, אם זה כולל עניין של יזמות עסקית, ליווי, ואלה דברים שבד בבד הם נבנים.
<תמי אלמליח: אי אפשר לתת להם הרבה הרבה אינפורמציה לפני שהם מגיעים.
<תמי אלמליח: אתה בעצמך, רובנו פה היינו עולים בעצמנו.
<תמי אלמליח: ברגע שאנחנו מחליטים על בית ספר, על מיקום, אני עושה את ההרשמה לבתי הספר, לגנים, כל המידע שצריך להיות, אם זה מתי יהיה אולפן, הקשר שלי עם משרד הקליטה, אני עובדת צמוד לגב' אדלה, מתי מגיעים, שנקבל אותם בזמן הנכון, עם הרבה סבלנות.
<תמי אלמליח: ליווי, ברגע שהם מגיעים לשדה התעופה, אחר כך לראות שהם מסודרים בבתים.
<תמי אלמליח: ברוך ה' העיר הזו התברכה בהרבה גמ"חים שעוזרים לאנשים בימים הראשונים.
<תמי אלמליח: אני גם מייעצת להם כבר להוציא את הקונטיינרים טרום עלייה כדי שלא יחכו פה חודש ללא הדברים שלהם.
<תמי אלמליח: הם יכולים להסתדר פה, אבל אין כמו שלבן אדם יש את הדברים שלו אצלו בבית, כי זה גם חלק מהקליטה.
<תמי אלמליח: לפעמים זה מכונת כביסה מאוד גדולה או דברים כאלה.
<תמי אלמליח: זה פשוט הקשר שלהם.
<תמי אלמליח: ברגע שהם מגיעים לכאן, תמיכה מלאה, כמה שהם צריכים ולאורך כמה זמן שהם צריכים.
<תמי אלמליח: אין אצלנו עולה של שנה או שנתיים, זה יכול להיות גם 10 שנים, אנחנו תומכים בהם.
<תמי אלמליח: אני עובדת יחד עם הרכזים, מכינים תכניות של קליטה בקהילה שהמימון ברובו משרד הקליטה וגם עיריית בית שמש, שזה תכניות לכל הגילים, שכבר ציינו.
<תמי אלמליח: יש לנו גם אירועים, מסיבות, סביב חגים, טיולים להכרת הארץ והם יודעים שיש להם מענה פה.
<תמי אלמליח: בין הדברים היה העניין הזה באמת של האולפן, שהם יודעים שאנחנו נותנים להם מעין עסקת חבילה, שאנחנו אומרים להם מה יחכה להם כאן ושהם יודעים שהם באמת עטופים כאן מכל הכיוונים.
<תמי אלמליח: אין שעות לעבודה שלנו, גם מרים, הפרויקטורית שעובדת לצדי עם דוברי אנגלית בחצי משרה, היא מטפלת בילדים עם הצרכים המיוחדים.
<תמי אלמליח: יש לנו עלייה מאוד גדולה בילדים עם צרכים מיוחדים קשים מאוד.
<תמי אלמליח: זה לוקח זמן, אנחנו עובדים מול משרד החינוך, בוועדות השמה, עולה לא יכול לעשות את זה לבד.
<תמי אלמליח: זה באמת נדבך שלא היה לנו, שאני עשיתי אותו לבד ולא עמדתי בזה כי זה יותר מדי.
<תמי אלמליח: אז בעצם אנחנו מלווים משפחות עם בעיות מאוד קשות.
<תמי אלמליח: רק להגיד שהמשפחות האנגלוסקסיות תמיד הוכרו כמשפחות חזקות ובאמת פעם זה היה ככה, אבל היום, בגלל כל הגלובליזציה ובגלל שהם לא מוכרים את הדירות, משאירים דירות בשכירות, פה השכירות יותר גבוהה, הם עומדים בפני דברים מאוד קשים.
<תמי אלמליח: מה שאתה מדבר, על העניין של התעסוקה.
<תמי אלמליח: אנחנו - - -
אברהם נגוסה: אני אומר את זה כי הנושא הזה, גם בכנסת טיפלנו בעיקר בעולים החדשים שהגיעו עם תעודות והתעודות שלהם לא הוכרו ופעלנו בכיוון הזה בתחומים שונים, אבל לא בכל התחומים.
אברהם נגוסה: עדיין אנחנו עובדים על זה.
אברהם נגוסה: למשל רופאי שיניים ורוקחים וגם פודולוגים ואנחנו עכשיו גם עובדים על אחיות וכל זה, ולכן אני אומר שאם ההחלטות האלה, האם זה בא לביטוי בשטח, האם אתם רואים את השינויים בשטח.
<תמי אלמליח: אני חושבת שכן, רואים את השינויים.
<תמי אלמליח: הבעיה, אני חושבת, יותר זה שבמדינות אחרות יש מקצועות שבארץ לא מכירים אותם, כמו מנהל מכירות.
<תמי אלמליח: בארצות הברית זה בעצם כמו זכיין והם באים לפה והם לא מוצאים מקום עבודה ובאמת צריך להכשיר אותם.
<תמי אלמליח: אז משרד הקליטה נותן קודם כל ייעוץ תעסוקתי, יש פסיכולוגית שיושבת איתם ועושה אבחון.
<תמי אלמליח: אני בסך הכול רואה באמת הצלחה.
<תמי אלמליח: אנחנו עכשיו עומדים להדפיס חוברת של יזמות עסקית, שאנשים הצליחו פה.
<תמי אלמליח: אנחנו גם רוצים לפרסם אותם ואת מט"י שעוזרים.
<תמי אלמליח: הסרט שראית, אנחנו עשינו אותו בדיוק לפני שנה ובעזרת ה' ביום שלישי הקרוב אני עושה סרט על תעסוקה, על אנשים שהצליחו בתעסוקה ובעזרת ה' גם העולים הצרפתים, גם יהיה לנו סרט חדש.
<תמי אלמליח: אנחנו מאוד עסוקים בזה וגם משרד הקליטה מאוד דוחף אותנו בעניין הזה של תעסוקה, הוא לא מרפה.
<תמי אלמליח: ייאמר לזכותם שזה תמיד תעסוקה תעסוקה ועושים הכול לעזור ואני מרגישה שיש שינוי.
<תמי אלמליח: לצערי יש אנשים שהם בבית, אבל יש שינוי.
אברהם נגוסה: ד"ר סמי, אתה רוצה להתייחס?
<סמי בן עדי: כן.
<סמי בן עדי: אני ד"ר סמי בן עדי, אני הפרויקטור של העולים מצרפת.
<סמי בן עדי: יש לציין שבכל יום שישי יש ייעוץ תעסוקתי בבית העולה.
<סמי בן עדי: העולים מוזמנים מכל המדינות לבוא ולקבל ייעוץ תעסוקתי ולהכין את כל העולים החדשים לקראת כניסה לשוק של העבודה, כי אנחנו אומרים להם שקודם כל הם צריכים לסיים את האולפן כדי שתהיה להם שליטה בעברית כי בלי עברית אחר כך זה יהיה מאוד מאוד קשה להשתלב בתעסוקה.
<תמי אלמליח: יש לנו גם סדנאות תעסוקה שעכשיו הן פועלות ברמת בית שמש.
<תמי אלמליח: זה חלק מהתכניות של משרד הקליטה.
<סמי בן עדי: אני חוזר מצרפת, הייתי בצרפת בירידי העלייה שארגנה הסוכנות היהודית, משרד העלייה והקליטה, בפריז, ליון, מרסיי, היה לנו את העונג לקבל גם את השרה בפריז ובאמת כל הירידים היו מוצלחים והתפלאנו מהכמות הגדולה של אנשים שבאו לבקר ובמיוחד בפריז.
<סמי בן עדי: ביחד היו כ-1,500 אנשים שביקרו בשלושה הירידים האלה ואין צל של ספק שמדינת ישראל, משרד העלייה והקליטה, הסוכנות עושים הרבה בשביל להעלות את אחינו מהגולה.
<סמי בן עדי: לציין שלא רק אצל המבוגרים, אני יודע שבצרפת הם עובדים גם כן על בתי הספר ויש לנו בעוד שבוע, השמיניסטים בכחול לבן, יש 1,500 תלמידי כיתות י"ב שביקרו בארץ במהלך החודשים ויש להם משהו מיוחד בבנייני האומה בעוד שבוע בירושלים.
<סמי בן עדי: אני חושב שבנושא התעסוקה צדקת, אדוני היושב ראש, לדבר בנושא התעסוקה ובנושא דיור.
<סמי בן עדי: מה שאני מכיר זה בעיות אצל העולים מצרפת, הנושא של התעסוקה והכרת התעודות מאוד מאוד חשוב להם.
<סמי בן עדי: ברוך ה' בשנים האחרונות הורידו הרבה מכל חסמים וכל הבעיות האלה והתחילו להכיר, אבל לצערי הרב זה לקח הרבה שנים עד שסוף סוף הכירו בכל התעודות ואני חושב שהיום זה לא צרפת, זה אירופה, זאת אומרת יש סטנדרט, כל האנשים שמסיימים לימודים באיטליה, צרפת, אנגליה והכול, התעודות האלה מוכרות באירופה, אז אין צל של ספק שהן צריכות להיות מוכרות גם בארץ.
<סמי בן עדי: זה נכון שיש אולי, אולי, השלמה בכמה מקצועות של תחום מסוים, קטן פה ושם, אבל אני חושב שהוועדה צריכה ללחוץ, לדוגמה על משרד הבריאות, כדי להכיר את כל התעודות שקיבלו בצרפת בנושא פרא רפואי כי פה יש מחסור בכל מיני דברים והם, יש להם תעודות והן לא מוכרות.
<סמי בן עדי: קיבלתי פה, ואני מבקש למסור את זה אחר כך ליושב ראש של הוועדה, פניות של עולים שפנו לשר הבריאות כדי להכיר בתעודות שלהם.
<סמי בן עדי: לא לפני שנה-שנתיים, לפני חודשיים-שלושה.
<סמי בן עדי: זאת אומרת זה בר עשייה לתת להם את האישורים האלה ואני בטוח ומשוכנע שהכמות של העולים שיעלו אחר כך תגדל.
<סמי בן עדי: עליי לציין שבתחום של הצרפתים האחוז של עולים שחוזרים לצרפת מבית שמש אולי מגיע לחצי אחוז או אחוז.
<סמי בן עדי: אני פרויקטור יותר מ-10 שנים, עם הפסקה של שנה, אפשר לספור על יד אחת את העולים שחזרו, כי בטוח התפקיד של הפרויקטור בכל עיר ועיר שיש זה לקבל את העולים, לעזור להם בקליטתם בכל התחומים.
<סמי בן עדי: הנושא השני זה הנושא של הדיור, אני לא רוצה לשבח את הממשלה שלנו, אבל היא עושה מהפכה בנושא דיור.
<סמי בן עדי: אני מאמין בזה.
אברהם נגוסה: אם עשתה נכון מגיע לה.
<סמי בן עדי: בשבוע שעבר ראיתי בטלוויזיה שהשר כחלון, הוא חנך שכונה שלמה ודיברו על דירות בשכר דירה לטווח ארוך.
<סמי בן עדי: אני חושב, אדוני היושב ראש, שאם היה אפשר לבנות כמה עשרות או מאות יחידות דיור באותן הערים שמקבלים את העולים.
<סמי בן עדי: אני לא אמרתי לבנות להם דירות בפתח תקווה אם אין עלייה שם, אבל יש עשר ערים שמקבלים עולים כל שנה, לא בעשרות, אלא במאות ואלפים, ואני חושב שאם הדירות האלה יהיו, כדי לקבל העולים, זה יעזור להם, למה?
<סמי בן עדי: אני מדבר עוד פעם בשביל צרפת, העולים שבאים מצרפת, הם גרים בצרפת בדירות בשכר נמוך של שכירות.
<סמי בן עדי: דיור ציבורי.
אברהם נגוסה: מסובסד, כן.
<סמי בן עדי: הם משלמים גרושים, אולי משלמים כמו פה 800 שקל או 1,000 שקל, זה הכול.
<סמי בן עדי: אם הם עוזבים שם את העבודה שלהם, את הבית שלהם ובאים לכאן, אז זה קשה מאוד לשלם אחר כך פה לפחות 3,000 או 4,000 שקל לחודש עבור שכר דירה.
<סמי בן עדי: זה קשה מאוד.
<סמי בן עדי: אז אם היה אפשר לפתח את הפרויקט הזה זה היה באמת פתרון לעלייה גדולה ומסיבית מצרפת.
<סמי בן עדי: ובנוסף, לפנסיונרים גם כן, ראיתי לאחרונה שמשרד העלייה והקליטה והסוכנות והכול עושים פרויקטים בשביל הפנסיונרים.
<סמי בן עדי: הפנסיונרים, שיש להם דירות בצרפת, אז אין להם בעיה, הם ימכרו את הבית שלהם בצרפת ויקנו פה.
<סמי בן עדי: זה מה שעושים בנתניה ובאשדוד, אבל בערים האחרות לא.
<סמי בן עדי: אם העולים האלה, אין להם את היכולת הזאת, לא הייתה להם דירה, אבל הם מקבלים פנסיה בגובה של 2,000-3,000 יורו, זאת אומרת בין 10,000 ל-15,000 שקל לחודש, אז הפנסיונרים האלה, אם הם יעזבו את צרפת, הם בשכר דירה נמוך שם, אם הם יבואו לארץ ואז יוכלו לקבל את הדירות האלה, אז לא רק הם ייהנו, הם יביאו אחר כך את הילדים שלהם.
<סמי בן עדי: כי אם ההורים יעלו לארץ ישראל בטוח שהילדים אחר כך יבואו.
<סמי בן עדי: אני מציע ליושב ראש ולוועדת הקליטה של הכנסת להגיע למשא ומתן עם השר כחלון ועם משרד השיכון כדי לקדם בנייה של פרויקטים לעולים, בעזרת ה', כדי שהעלייה תגדל.
אברהם נגוסה: לטווח ארוך.
אברהם נגוסה: בעניין משרד הבריאות, בעניין התעודות, בהתחלת החודש הבא יש לנו דיון עם משרד הבריאות וכמובן אתה מוזמן, מי שרוצה לבוא לוועדה, הוועדה שלנו פתוחה.
<סמי בן עדי: מתי שתזמינו אותנו נבוא בשמחה.
אברהם נגוסה: בוודאי, תקבלו הזמנה וגם המכתב יעזור לנו, מה ששלחתם, שיהיה לנו.
<קריאה: אני יכולה להוסיף משהו?
אברהם נגוסה: לפני שאני שומע את המשרדים אני רוצה לסיים את הדיווח מטעם העירייה.
אברהם נגוסה: גאשאו, אני רוצה לשמוע על הפעילות של מוקד הקליטה פה בבית שמש, תסביר לנו כמה עובדים קיימים פה, מה אתם עושים ואנחנו נשמח - - -
<מסלה גאשאו: תודה.
<מסלה גאשאו: אני עובד במוקד מיום הקמתו, מ-2005, הזרוע ש - - - קליטת עלייה וגם הייתי שם רכז תעסוקה, מנהל גם היום, אני ממלא מקום.
<מסלה גאשאו: בבית שמש נמצאות היום כ-800 משפחות, כ-4,000 נפשות.
<מסלה גאשאו: בית שמש היא עיר קולטת, רק השנה קיבלתי שש משפחות, היא עיר מבוקשת מאוד, מכל הארץ אני שומע שרוצים לקנות דירה וגם בתוך העיר, אנחנו עובדים בשיתוף עם אגף הרווחה, עם אגף החינוך, רשת המתנ"סים, עם המשטרה ביחד אנחנו עובדים פה ואחד הדברים במיוחד שאני רוצה לנצל את הזמן זה על תכנית מיל"ה שעשינו בשנה שעברה, שני מחזורים עם מפקד תחנת המשטרה ביחד, וכ-25 ילדים שהיו להם תיקים במשטרה, אחרי כמה תהליכים שהם עברו, התיקים שלהם נסגרו והם התגייסו לצבא.
<מסלה גאשאו: אנחנו עושים את הפעולות האלה.
<מסלה גאשאו: עוד דבר, מרכז לטיפול הוליסטי של התכנית הלאומית 360 פועל בתוך שכונת הנרקיס, שם נמצאות כ-200 משפחות בלב השכונה, אנחנו עושים הגשה, תכנית לקהילה, שם היו לנו בעיות בשנים קודמות, מול נופי אביב, השכונה של האמריקאים שם, 'גנבו לנו', 'עשו לנו בעיות', היום, ברוך ה', אנחנו רואים את נתוני הפשע של המשטרה, אני משתתף בוועדות אכיפה, אני רואה את הנתונים, באמת ירידה משמעותית בכל זווית שמסתכלים.
<מסלה גאשאו: בתחום התעסוקה, אני רוצה גם פה, באמת הרבה חבר'ה, אנחנו מגשימים את החלום שלהם, הכשרה מקצועית, קורס מלגזנות, קורס אוטובוסים.
<מסלה גאשאו: אני רואה היום החבר'ה שלנו שעבדו באבטחה היום עובדים בסופרבוס, באגד, 'גאשאו, החלום שלי זה' מה אני רוצה יותר מזה?
<מסלה גאשאו: פה אני רוצה גם לבקש ממך, בעבר היה לנו קורסי תיאוריה שעושים בעל פה, היום אין בעל פה, זה היה נותן להם צ'אנס, אחרי שנתיים קופצים לאוטובוס, זה נותן להם תעסוקה, אופק גדול.
אברהם נגוסה: אבל המבחנים תורגמו לאמהרית.
<מסלה גאשאו: תורגמו, הם לא עוברים את המבחן.
<מסלה גאשאו: הנה, יש לי תמונה פה, לפני שלושה חודשים עשו, לפחות חמישה או שישה עברו את המבחן.
<מסלה גאשאו: אמהרית קשה, לא מבינים, עברית קשה, יש בעיה.
<מסלה גאשאו: דיברתי עם - - - הוא גם כתב מכתב, הוא ישב איתך, דיבר איתך.
<מסלה גאשאו: אני אשמח מאוד, זה נותן להם אופק.
<מסלה גאשאו: הרבה עולים שנמצאים במרכז קליטה היום, את הוואוצ'ר הם לא מנצלים, זה מעבר, התקופות האלה, מתי הם מבינים?
<מסלה גאשאו: אחרי 15 שנה הם אומרים 'וואלה, אני רוצה ללמוד הכשרה מקצועית', אבל אין לו ואוצ'ר, יש גם קריטריון, אם הוא עלה, אם הוא מתחת ל-15 שנה הוא יכול להשתמש בוואוצ'ר.
<מסלה גאשאו: גם את זה וגם זה אין לו.
<מסלה גאשאו: זה אחת.
<מסלה גאשאו: דבר שני, יש חבר'ה שם, לא בצבא ולא בזה, אין לנו מענה להם פה.
<מסלה גאשאו: הגיל הרך, לא טופל הנושא הזה - - - יצאה מהעיר, כרגע יש לי חלון, אני גם ישבתי ב'הדרך החדשה, בתכנית הזו, גם יש חלל ענק פה.
אברהם נגוסה: התכנית התחילה או לא?
אברהם נגוסה: בתחום החינוך, הרווחה, הבריאות ותעסוקה והכשרה מקצועית?
אברהם נגוסה: בספורט?
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת אם זה התחיל, אם התקציבים הגיעו לפה לשטח.
<מסלה גאשאו: אני לא מקבל מידע.
<עמית קדמון: בפועל זה לא התחיל.
<עמית קדמון: אומרים שיתחיל, שלחו לכל עיר - - - כרגע אני - - - אולי בינואר.
<מסלה גאשאו: הדבר לא קורה בשטח.
<מסלה גאשאו: חבל שאנחנו בנינו את זה 10 שנים, באמת, ד"ר אברהם נגוסה, ואני עושה את העבודה כמיטב יכולתי, העולים נהנים מכל השירות.
<מסלה גאשאו: זה מעבר, אני מבין את זה.
<מסלה גאשאו: לגבי חוג לכל ילד, לדוגמה.
<מסלה גאשאו: כמה הורים מתקשרים אליי, 'גאשאו, מה קורה עם החוגים?
<מסלה גאשאו: ' בשנים קודמות עשינו שילוב, גם בקייטנות קיץ וגם בקטרגל, גם סיירת, כל התכניות עם ה - - - בשיתוף איתם ביחד, באמת הרשות, עיריית בית שמש, אתה יודע, לא בנתניה, לא באשדוד, ספטמבר מגיע, לכל ילד יש בית ספר, אין מצב שיהיו הפגנות פה.
<מסלה גאשאו: גם בנושא המשטרה, אנחנו מקבלים את הגיבוי.
<מסלה גאשאו: בשטח אנחנו עובדים קשה, אבל אנחנו רוצים את הגיבוי שלכם מלמעלה, בתקציבים שיזרמו כמו שצריך.
<מסלה גאשאו: יש כסף, אבל לרווחה נשאר - - - 'גאשאו, יש פה את הכסף בזה, תפעל', מול ראש העיר, מול סטלה.
<מסלה גאשאו: אין לי בעיה.
<מסלה גאשאו: החינוך, אנחנו מכירים את זה.
<מסלה גאשאו: דיברתי גם עם שלום במחוז, בנושא 'הדרך החדשה', הוא אומר 'אין לי מושג, מה אתה מדבר?'.
<מסלה גאשאו: בסך הכול לקבל תכלס, כי הקהילה, מכירים אותנו פה בשטח, אנחנו נמצאים בצומת.
<מסלה גאשאו: הגיל הרך, גם הצבא, כל התחומים.
<מסלה גאשאו: לא נהיה בצומת ואין לנו מענה, אנחנו גם מאוימים, למה?
<מסלה גאשאו: בנינו את כל הפעילות, באמת אני רואה את הילדים האלה, חוגים, מחפשים בחצר, מסתובבים, המתנ"ס, הם פה, הילדים מגיעים למתנ"ס, אין לנו חוגים לתת להם כרגע.
<מסלה גאשאו: יצא בתקשורת, חוג לכל ילד, אבל בשטח אין, לא קורה שום דבר.
אברהם נגוסה: האם שאלתם?
אברהם נגוסה: למשל אני אתמקד במשרד החינוך.
אברהם נגוסה: משרד החינוך קיבל 192 מיליון שקל, תכנית של ארבע שנים, מגן ילדים עד תיכון, אני רוצה לדעת האם התכנית הזאת התחילה לפעול פה בבית שמש.
אברהם נגוסה: התכנית הממשלתית החדשה, ליוצאי אתיופיה אני מדבר.
<רחל כהן: דרך מי?
אברהם נגוסה: במשרד החינוך.
<רחל כהן: מי במשרד החינוך?
אברהם נגוסה: אני חושב שזה ברור לי, גם רווחה, גם - - -
<עמית קדמון: בתור גורם מבצע אני יכול להגיד, דבר לא התחיל.
<עמית קדמון: יש תכניות, מדברים, פה בבית שמש, לצערנו, דבר מ'הדרך החדשה' לא התחיל.
<מסלה גאשאו: כרגע אנחנו מפעילים בבית ספר ברנקו וייס, הסיוע הלימודי של הפרויקט הלאומי, כרגע - - - גם של הפדרציה, של הגיל הרך - - -
<סטלה ולטר: יותר מזה, ליוצאי אתיופיה לא ברור שום דבר.
<סטלה ולטר: אנחנו נמצאים כבר בסוף דצמבר, אפשר להגיד, מ-1 בינואר.
<סטלה ולטר: אני לא מבינה מה קורה עם כוח האדם, יש?
<סטלה ולטר: מתוקצב?
<סטלה ולטר: לא מתוקצב?
<סטלה ולטר: מי מתקצב?
<סטלה ולטר: מתי מתקצב?
<סטלה ולטר: יותר מזה, בפרויקטים, פעילות, אנחנו לא יכולים לקלוט, לא רכזים, לא מדריכים, שום דבר, לא ברור איך זה יקרה, איך זה יהיה.
<סטלה ולטר: טוב מאוד שיש את עיריית בית שמש, אבל אנחנו לא - - -
<דוד יאסו: אדוני היושב ראש, לגבי כוח אדם, ב-2015 וב-2016 הייתה אפשרות לרשות לקלוט ישירות רק את מנהל המוקד.
<דוד יאסו: הרשות לא קלטה, לא את רכז הנוער, לא את רכז התעסוקה, לא מזכירה.
<דוד יאסו: סתם לדוגמה, אני אומר לכם, ב-2015 - - -
<דוד יאסו: דוד יאסו, מנהל אגף קליטת עולי אתיופיה.
<דוד יאסו: רק ב-2015 הרשות החזירה למשרד 246,000 שקל.
<דוד יאסו: מתוך 667, ביצעה רק 420,000 שקל.
<דוד יאסו: זה בגלל כוח אדם שלא קלטתם אותם.
<דוד יאסו: אז אני מבקש - - -
<סטלה ולטר: איך אפשר לקלוט בן אדם אם אין שום אסמכתא, אם אין הסכם?
<סטלה ולטר: לא, לא היה שום דבר.
<סטלה ולטר: קיבלנו באיחור, איך אפשר לקלוט?
<סטלה ולטר: זו אותה שאלה שאני שואלת מה יקרה ב-1 בינואר.
<סטלה ולטר: סליחה, אני יכולה?
<סטלה ולטר: ממש כמה שניות.
אברהם נגוסה: לא, אני רוצה שתעני, 420,000 שקל חזרו.
<סטלה ולטר: אז אני אומרת לך.
<סטלה ולטר: לא היינו יכולים לקלוט בן אדם כשאין לנו התחייבות.
<סטלה ולטר: זה מה שקורה עכשיו.
<סטלה ולטר: שיטת התקצוב, יש פה איזה שהיא בעיה, איזה שהוא ליקוי, אנחנו צריכים לתת פתרון לזה.
<סטלה ולטר: מה שקורה, אנחנו בעצם ועדת היגוי, עכשיו אנחנו צריכים להביא, עד 8 בינואר, רק במרץ יש ועדת רשויות שהם מחליטים איזה פרויקטים כן מקבלים ומה לא מקבלים, והסכמים, אנחנו במקרה הטוב נקבל בחודש יוני.
<סטלה ולטר: אז בעצם אין לנו - - - אנחנו לא מדברים על הכסף, אנחנו מדברים על איזה שהיא אסמכתא, משהו.
<סטלה ולטר: אנחנו צריכים לדבר עם הגזבר, אנחנו לא נמצאים בעיריית בית שמש במצב כזה, אנחנו באשכול 2, אתה יודע, אז אין לנו לוקסוס כזה, לקלוט כל מה שבא לנו ולעשות כל מה שבא לנו.
<סטלה ולטר: תנו לנו פתרון, זו בעיה מאוד קשה.
<סטלה ולטר: וזה חוזר כל שנה, משנה לשנה זה חוזר וחוזר וחוזר.
<סטלה ולטר: אין פתרון.
משה אבוטבול: ברשותכם, היות שבאמת שמחתי לשמוע את כולם, אני עוד אשמע עוד אנשים אבל לפני זה אני רוצה לבוא ולומר, הבעיה הזאת שמוצגת כאן זו אחת הבעיות הקשות ביותר לרשויות ואדוני, יושב ראש הוועדה, חייב למצוא את הפתרון יחד עם משרד הקליטה.
משה אבוטבול: כל שנה זה חוזר על עצמו, אין לנו מספיק את הביטחון העצמי לקלוט כל מיני אנשים שמחר-מחרתיים יגידו לנו 'כן, כן, רק תפטר אותו, תעשה את זה'.
משה אבוטבול: היות שחלק מהדברים נעשים דרך המתנ"ס, גם המתנ"ס אומר לי 'תשמע, אני לא יכול לתת קדימה כספים כשאני חי מהיד לפה'.
משה אבוטבול: אתם חייבים להבין, אנחנו רשויות חלשות.
משה אבוטבול: אתם יודעים, ואדוני יודע ודאי, נדמה לי שאולי אפילו הצטרפת לזה, לכל המחאה, על הנושא הדיפרנציאלי, שהעיר בית שמש נמצאת באשכול כזה.
משה אבוטבול: אם אתם לא תיתנו את הדעת, אל תבואו בטענות, אנחנו נחזיר עוד הרבה תקציבים.
משה אבוטבול: כל זמן שאתם לא תבינו שיש הפרש בין תל אביב או ראשון לציון לבין בית שמש, בית שמש צריכה לקבל הכרה אחרת.
משה אבוטבול: אני לא צריך לספר לכם, תראו איזה יופי של עשייה, ראיתם בסרטים, ואני אומר לכם את זה בצורה ברורה ביותר, זה רק חלק מהדברים.
משה אבוטבול: אם אני רק יושב ומדבר, אני דווקא אומר את זה לך, כי אני יודע שהנושא גם קרוב ללבך, כמו כל שאר הדברים, אבל אם זה הנושאים של הקהילה האתיופית בעיר בית שמש, כולם יודעים את זה, לא רק מנהל המוקד, אלא כל ציבור התושבים של בית שמש מהקהילה האתיופית, יודעים שזה קרוב ללבי, הנושא הזה, ואני איתם בקשר הדוק.
משה אבוטבול: בנינו להם מועדון מאוד יפה, שאדוני היה, בינתיים נתנו לזה כבר שם 'מבצע משה', על שם העלייה הראשונה של קהילת אתיופיה לתוך ארץ ישראל, ואנחנו עושים איתם המון פעילויות, הרבה דברים, גם קורסים של מציאת עבודה, עכשיו עשינו יחד עם שיקום שכונות קורס, אנחנו מלמדים אותם איך לכתוב קורות חיים, כדי להגיע למצב כזה שהם יקבלו עבודה, אם זה הנושא של טורניר שאנחנו עושים איתם וכל מיני דברים שאנחנו עושים איתם.
משה אבוטבול: טיולים, נמצא פה ידידי, בשעה שבע בבוקר פקאל הוא אומר לי 'תגיע, תתייצב ליד האוטובוסים לבוא לברך אותם', להוציא אותם, פעם לחמי יואב ולכל מיני מקומות שהם יוצאים בארץ, אנחנו עושים להם הכרת הארץ.
משה אבוטבול: אבל תבינו דבר אחד, שאם אתם תבינו, בית שמש היא עיר קולטת עלייה.
משה אבוטבול: אני לא אשכח את הסיטואציה המביכה שהייתה לקהילה האתיופית בקרית מלאכי שהיה שם ראש עיר שדיבר בגסות ואמר שהוא לא רוצה אתיופים ודברים מהסוג הזה, אני עליתי לרשת ב' ואמרתי 'אני קורא לכל מי שרוצה מהקהילה האתיופית לבוא לגור בעיר בית שמש', שמעו את זה אולי חצי מיליון תושבים, לא יודע כמה מאזינים לרשת ב', אבל זה אמיתי, כי אני וסטלה יודעים דבר אחד, כולם רצויים, כולם אהובים, זה הקו שלנו.
משה אבוטבול: כנ"ל אנחנו גם עושים עם הצרפתים, מיניתי את ד"ר סמי בן עדי, כי אני יודע שיש לו קשר הדוק איתם.
משה אבוטבול: עכשיו באו אליי מהקהילה הצרפתית ואמרו לי 'קשה לנו בבתי הספר, תפתח לנו בית ספר', המנכ"ל הלך, ארגן להם מקום, אדוני היושב ראש, בית ספר לצעירים הצרפתים שהם עכשיו לומדים שם.
משה אבוטבול: נתנו להם כמה חדרים 'תשבו תלמדו', בית ספר לאלה שקשה להם עם השפה, נתנו להם את הנושא הזה.
משה אבוטבול: יש בית כנסת 'נווה אשר' ברמת בית שמש, עושים שם הרבה פעילות, כמו מועדון קליטה.
משה אבוטבול: כנ"ל לעולים מארצות הברית.
משה אבוטבול: אני רוצה להגיד לך, דיברתם פה על נושא של עבודה, לפני חודש וחצי, סטלה יודעת את זה, במתנ"ס של בית שמש, הבאתי יריד עלייה לכל אותם אלה דוברי אנגלית.
משה אבוטבול: חיברנו את כולם יחד ועשינו את הכול בתוך המתנ"ס.
משה אבוטבול: הנה נמצא פה מנכ"ל המתנ"ס.
משה אבוטבול: זו ישיבה שנערכה אצלי, הבאתי אותם מירושלים, תעשו גם להם, ועשרות מצאו שם עבודה.
משה אבוטבול: אנחנו מנסים לעשות כל מיני רעיונות.
משה אבוטבול: נושא של דיור לעולים.
משה אבוטבול: אני מצטער, אני בעבר הקציתי שני מקומות, הייתה פה הגברת, לא התקדם הנושא הזה.
משה אבוטבול: הייתה איזה רוח במשרד הקליטה אולי כן לעשות, הצעתי שני מקומות, אחד בגבעת שרת, עוד אחד בעוד מקום, ליד רחוב הגפן, לא התפתח כלום.
משה אבוטבול: אבל גם עכשיו אני מודיע לכם כאן, בצורה החביבה ביותר, אני בונה כעת 30,000 יחידות דיור בעיר בית שמש, אם יש מישהו שמוכן, אני מוכן לקחת את אותם קבלנים, להושיב אותם עם מישהו, פרטנר מצדכם, שיבוא ויישב איתם, אם יוכל לתת להם 200, 300, 400, 500, דירות, אבל מישהו צריך לשבת, כי לי אסור כראש עיר להתערב בנושאים מסחריים.
משה אבוטבול: אבל בהחלט יש עם מי לדבר, בפרט אם מדובר בקהילות דוברי אנגלית.
משה אבוטבול: היו פה, במקום שאתה יושב פה, כמעט 40 חבר'ה מדרום אפריקה, ישבנו ודיברנו על הנושא הזה, הושטתי להם את היד.
משה אבוטבול: הייתי בצפון אפריקה - - -
<קריאה: דרום אפריקה.
משה אבוטבול: הייתי שם בדרום אפריקה, סליחה, גם לצפון אפריקה אני אגיע.
<קריאה: מצפון אפריקה הבאת את אלמליח.
משה אבוטבול: אני אגיע גם לשם.
משה אבוטבול: הם היו אצלי פה, מדרום אפריקה, ישבנו איתם פה לפני שבועיים, הצענו להם את הנושא הזה.
משה אבוטבול: אני הייתי אצלם בקייפטאון וביוהנסבורג.
משה אבוטבול: היינו גם בצרפת ביריד עלייה, יחד עם סמי, סמי זוכר את זה טוב, הייתי באנגליה יחד עם תמי.
משה אבוטבול: אנחנו הולכים לכל העולם.
משה אבוטבול: בשבוע שעבר הייתי בניו יורק לדבר גם על עלייה, אנחנו הולכים לכל המקומות, מדברים, 'תבואו אלינו', אבל זה חד צדדי.
<סטלה ולטר: וגם עכשיו יוצאים.
משה אבוטבול: גם עכשיו יוצאים.
משה אבוטבול: אבל לצערי, לצערי, ואני אומר את זה דווקא לאוזני משרד הקליטה, כל זמן שלא תקבלו החלטה אמיתית שאתם יוצאים בקול רם ואומרים שבית שמש זה עיר קולטת עלייה, לתת לה את כל המשאבים, את כל הדברים, אנחנו נרגיש שזה פידבק.
משה אבוטבול: אבל אם זה רק כשאנחנו צועקים, קול קורא במדבר, אבל שם לא מרימים את הכפפה, אדוני היושב ראש, אז זה נחמד, אז נקלוט עוד 100, עוד 200, אבל זה לא יהיה באלפים.
משה אבוטבול: כשאני העיר היחידה שאומר לכם 'תביאו אליי מכל המקומות בעולם', מכל מקום שאתם רוצים, יש פה גם תימנים שהגיעו מתימן.
משה אבוטבול: מכל המקומות שאדוני רוצה אנחנו מוכנים לקלוט את כולם, בית שמש שמחה ותעשה את הכול, אבל צריכים גם שותפים.
משה אבוטבול: אנחנו מתמודדים עם בעיות.
משה אבוטבול: הבעיה שהיום הייתה פה האמא הזאת, זו בעיה קשה, כואבת, אבל זה בגלל שאין לנו הרבה מזומנים.
משה אבוטבול: לקח לי קצת זמן לרכוש את הקרוונים ואת כל הדברים, אבל ברוך ה', מתמודדים עם זה.
משה אבוטבול: אבל תבינו, תכירו בנו כעיר קולטת עלייה, אז כל הבעיות ייעלמו.
אברהם נגוסה: הגיעה אליי גם בעיה של בית כנסת פה, אני רוצה שהרב של בית הכנסת יציג את הבעיה.
משה אבוטבול: בבני דן אתה מדבר?
משה אבוטבול: סידרתי להם שם בית כנסת ברחוב בני דן.
אברהם נגוסה: זה של הקרוון.
משה אבוטבול: כן, זה הודות לשר הדתות דאז, אשר אוחנה, שאז בזמנו נתן את זה, לפני כמה שנים.
משה אבוטבול: שני קרוונים.
משה אבוטבול: ברוך ה' אחד פה ואחד ליד קייס הקייסים, הרב הדנה.
אברהם נגוסה: טוב, זה לא אותו בית כנסת.
משה אבוטבול: כן, זה שניים.
משה אבוטבול: יש אחד שלו, בבני דן.
משה אבוטבול: אתה בבני דן, נכון?
משה אבוטבול: כן.
משה אבוטבול: ושם ברחוב ביאליק, באזור שם, יש שם.
משה אבוטבול: שם הם גם הרחיבו את זה עכשיו.
<עלמיהו אסנאו: הבעיה, אנחנו מ-2004, התחלנו להתפלל שם בבית הכנסת, על יד בית הכנסת יש קרוון, המבנה הוא ישן, עכשיו הציבור הוא גדל, אנחנו נכנסים בכל השכונה ומלמדים שיעורים, אנשים באים לבית הכנסת ומתפללים.
<עלמיהו אסנאו: זה מספר - - - מהציבור, אז עכשיו בחורף הקרוון - - -
אברהם נגוסה: נוזל.
<עלמיהו אסנאו: כן, יש נזילה, וגם אנשים, הציבור שמגיע, חלק שמתפללים בחוץ, כאילו מהצפיפות.
<עלמיהו אסנאו: גם בקיץ וגם בחום חלק מהציבור בחוץ.