GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי פלוסקוב: קודם כל אדוני יושב הראש אני רוצה להודות לך על היענות כל כך מהירה לקיים את הדיון על רדיו רק"ע.
טלי פלוסקוב: כשאנחנו קבענו את התאריך לוועדה עוד לא ידענו על מה שהולך היום, כי בעצם ב-22 לחודש אנחנו מסיימים את מושב החורף ויוצאים לפגרה, ולפני שאנחנו יוצאים לפגרה אנחנו צריכים להבין מה הצדדים מתכננים, איך אנחנו רואים את רדיו רק"ע ב-1.5.
טלי פלוסקוב: אנחנו נהיה בפגרה ולא בהכרח נוכל לקיים ישיבה מסוג זה, לכן חשוב לנו מאוד היום לשמוע מכם את כל הדברים.
טלי פלוסקוב: ושוב אני חוזרת ואומרת, לא חשוב לי עכשיו מי ב-1.5 יעמוד בראש רדיו רק"ע, כי יש הרבה אנשים שנמצאים גם בקודם ויימצאו גם בחדש.
טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים להבין איך רדיו רק"ע יתפקד, אני בכל אופן, יותר מעורבת ברדיו רק"ע לדוברי רוסית, אני יודעת באיזה תנאים אנשים עובדים היום, אני יודעת מה קורה ברדיו, כמה שעות הם עובדים, אני יודעת כמה שעות העובדים שעובדים ברדיו צריכים לעבוד כדי שהשידור יהיה איכותי והרבה פעמים זה פוגע באיכות, מה שקורה היום.
טלי פלוסקוב: התחושה שלי שרציתם אולי להראות ש"כן, אנחנו יכולים לחסוך, אנחנו יכולים להיות יעילים", אבל רבותיי, לא על חשבון הציבור שצורך את הרדיו הזה, לזה אנחנו לא נסכים.
טלי פלוסקוב: לכן אני רוצה להבין.
טלי פלוסקוב: יש לי נתונים מדויקים כמה אנשים עובדים היום, אבל אני חושבת שלקבל מכם אותם יהיה יותר נכון.
טלי פלוסקוב: זה פחות או יותר מה שאנחנו רוצים לשמוע היום.
טלי פלוסקוב: אני מאמינה, אדוני היושב ראש, שעל סמך הנתונים שנשמע היום בוועדה, אנחנו גם נדע איך לבנות את העבודה שלנו, גם אם זה בזמן הפגרה, כדי להביא את רדיו רק"ע לרמה שאנחנו כמדינה צריכים להביא.
טלי פלוסקוב: בוא לא נשכח שהרדיו הוא רדיו ציבורי, בוא לא נשכח שברדיו הזה מושקעים כספי ציבור, זה לא רדיו פרטי שיכול לעשות מה שהבעלים הפרטיים רוצים, לכן יש לנו כאן אפשרות להשפיע ואנחנו נשפיע ונדרוש את הכל, כדי שהרדיו יהיה איכותי ברמה, וגם כמובן כמה שפחות לפגוע באנשים שעובדים שם, כי עובדים שם אנשים בתקופה הזאת מאוד קשה, אנשים מאוד איכותיים, הם יכולים להביא את התוכן ברמה הרבה יותר מקצועית אם תתנו להם לעבוד בצורה נורמלית.
טלי פלוסקוב: זה בשלב זה.
אברהם נגוסה: לפני שאני נותן את רשות הדיבור לנציגי התאגיד, אני רוצה להביא לתשומת לבכם, יש את הנתונים מהמלמ"ס, שנתנו לנו לידיעה כמה חשוב רדיו רק"ע לעולים חדשים וגם לעולים ותיקים.
אברהם נגוסה: גם אנחנו צריכים לקחת את זה בחשבון.
אברהם נגוסה: לא רק לאלה שעלו לפה, ליהודים שנמצאים בתפוצות שונות, בשפות שונות, זה חשוב כי גם הם מחוברים באינטרנט, מאזינים דרך האינטרנט ולכן זה מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: אם אתם מסתכלים, רואים שכמעט 50% מהמאזינים הם בגילאי 56 ומעלה שמאזינים.
אברהם נגוסה: אם אנחנו מסתכלים על שנת העלייה למשל 1990 עד 1995, זה 385, ו-10% תלויים בזה.
אברהם נגוסה: לכן אין ספק ואין ויכוח שרדיו רק"ע חשוב לכל השפות ואני חושב שלא צריכים להתייחס גם למספרים.
אברהם נגוסה: חשוב מאוד גם להתחשב באלה שנמצאים בחו"ל, ולא קשור אם יהיה התאגיד או לא יהיה.
אברהם נגוסה: זה לא העניין.
אברהם נגוסה: הדיון שלנו מתמקד גם אם יהיה התאגיד וגם אם לא יהיה, חשיבות חיזוק שידור רדיו רק"ע.
אברהם נגוסה: קוראים לי להצבעה לכן אני אצא וחברתי חברת הכנסת טלי פלוסקוב תחליף אותי.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את נציגי התאגיד.
טלי פלוסקוב: כפי שיושב הראש ביקש, הראשון שרשום אצלנו פה הוא מנהל תוכן ברדיו, מר אבי רט, חבר מועצה, נציג ועדת תוכן.
טלי פלוסקוב: בבקשה אדוני, תן לנו תמונת מצב מה קורה שם.
טלי פלוסקוב: אולי יש דברים שאנחנו לא יודעים וסתם אנחנו בלחץ?
<אבי רט: בוקר טוב.
<אבי רט: תודה רבה על ההזמנה וההזדמנות.
<אבי רט: אני אחד מחברי המועצה, וחבר ועדת התוכן של התאגיד.
<אבי רט: כמובן אני לא אכנס פה לנושא של כן תאגיד/לא תאגיד, זה לא הנושא שלנו עכשיו.
<אבי רט: בלי להיכנס לנושא הציבורי שעכשיו נמצא על סדר היום, בכל מקרה אין ספק שכל היושבים כאן מודעים לחשיבות של שידורי רק"ע.
<אבי רט: על זה אין מחלוקת.
<אבי רט: אין מחלוקת על חשיבות הערוץ הזה כדרך - - -
<קריאה: באמת, מה החשיבות?
טלי פלוסקוב: רגע, אצלנו בוועדה בזמן שאדם מדבר לא מפריעים.
טלי פלוסקוב: אם יש שאלות אפשר להירשם אצל המנהלת וכמובן אנחנו ניתן לכם אפשרות גם לשאול שאלות ונחזור אחר כך לתשובות.
<קריאה: רציתי לדעת מה החשיבות.
טלי פלוסקוב: אני מבינה, אבל אתה לא יכול לשאול.
טלי פלוסקוב: אנשים היחידים שיכולים לשאול בוועדות זה חברי הכנסת, תוך כדי.
טלי פלוסקוב: כל מי שרוצה מעבר לזה, אחר כך יש זמן לזה וכמובן נשמח לתת לכם אפשרות לשאול כי אנחנו גם רוצים לקבל את התשובות לשאלה שלך.
טלי פלוסקוב: בבקשה אדוני.
<אבי רט: ההבנה שזה רדיו ציבורי שמחויב לכל הציבורים בכל השפות.
<אבי רט: יש בזה חיבור לתרבות וחיבור לנעשה וחיבור לחדשות וחיבור לכל מה שרלבנטי ומגיע לכל אזרח במדינה וגם לתושבים שגרים במדינות אחרות, כפי ש - - - ההחלטה של המועצה מאתמול שאני מביא אותה לפניכם כהחלטה רשמית, הייתה שבשלב הזה השפות שהיו קיימות כרגע נשארות, ויוקם צוות שכבר מתחיל בעבודה, של התאגיד עם משרד הקליטה ועם הלמ"ס, כדי לבחון לעומק את כל סוגיית השידורים.
<אבי רט: זאת אומרת, בלי קשר לגודל האוכלוסייה וכמות, אלא לבדוק כמה שעות יוקדשו לכל שפה, באיזה שעות הם ישודרו ביום, בוקר, צהריים, ערב.
<אבי רט: האם זה יהיה רבע שעה- רבע שעה, חצי שעה - חצי שעה, בוקר/ צהריים, מתי לשדר.
<אבי רט: הסוגיות האלה הן סוגיות מקצועיות שמצריכות חשיבה רב מערכתית שכוללת את אנשי משרד הקליטה שיגדירו את הצרכים, לתאגיד יש את הכלים המקצועיים, לאנשי משרד הקליטה יש את הכלים המקצועיים שלהם, לאנשי הלמ"ס את הכלים שלהם, והחשיבה ביחד תהיה, הרי בסך הכל כפי שאמרת גבירתי, זה כספי ציבור וזה שירות לציבור, וזה צריך להיעשות בשום שכל, בחלוקה נכונה.
טלי פלוסקוב: חד משמעית.
טלי פלוסקוב: יש לי רק שאלה אחת, למה רק היום התחלתם לחשוב על זה, כשאנחנו מדברים על זה כל כך הרבה חודשים אחורה.
<אבי רט: החשיבה היא לא רק היום, החשיבה היא כבר לפחות חודשיים-שלושה.
<אבי רט: אני רק מזכיר לך שבמסגרת כל האווירה הציבורית סביב התאגיד, יש עוד מליון דברים שעומדים וזה לא הנושא הראשון, ובמסגרת כל המהומות שמסביב, גם הנושא הזה על סדר היום.
<אבי רט: הנושא כבר נדון לפני שלושה חודשים במועצה, התקבלה החלטה דומה להחלטה של היום של לימוד הנושא, כי - - - שני דברים: אחד – טיפול מקצועי של אנשי מקצוע מתחום התקשורת, איך בונים נכון לוח משדרים.
<אבי רט: זה לא שייך לשפות, זה שייך לשעות, אוכלוסיות, מבוגרים, צעירים, לילה, בוקר, אקטואליה.
<אבי רט: יש חשיבה מקצועית איך בונים לוח משדרים.
<אבי רט: ואז איך בונים לוח משדרים בהתאם לאוכלוסיית היעד.
<אבי רט: מי מקשיב, ובאיזה שעה, אם זה צעירים, אם זה נוער, אם זה בארץ, אם זה בחוץ לארץ, אם זה אקטואליה אם זה תרבות אם זה מוזיקה וכולי.
<אבי רט: ברור לכולנו שאי אפשר לרצות את כל השפות כל היום.
<אבי רט: יש 13 שפות ויש 24 שעות ביום ויש אילוצים כאלה ואחרים.
<אבי רט: השאלה היא איך לעשות את המינון הנכון ואת התמהיל הנכון כדי לתת את השירות הכי טוב למרבית האוכלוסיות.
<אבי רט: לצורך כך צריך את השיתוף של אנשי משרד הקליטה ושל הלמ"ס, כי חלק מהנתונים של הלמ"ס היו פחות מעודכנים ואנחנו נרצה לקבל נתונים יותר מעודכנים, ובהתאם לכך ההחלטה תהיה לייצר, אני רוצה להזכיר עוד נקודה חשובה –חלק מה- - - של התאגיד הוא הפלטפורמה הדיגיטלית, מעבר לרדיו הרגיל.
<אבי רט: והמחשבה היא כיצד גם להכניס את התכנים של השפות לא רק לפלטפורמה של הרדיו, אלא גם שיהיו מסונכרנים בצורה כזאת או אחרת עם הפלטפורמה הדיגיטלית.
<אבי רט: וזה מצריך עוד חשיבה נוספת, כדי שזה לא ייעשה בחופזה.
<אבי רט: רדיו רק"ע עבד הרבה שנים, עבד בסדר, אבל כל דבר מצריך בדיקה מחדש לראות האם השתנתה האוכלוסיה, השתנו הנתונים, השתנה התמהיל, זה מצריך טיפה חשיבה.
<אבי רט: לכן ההחלטה העקרונית היא ודאי בעד רשת רק"ע, בעד גיוון ותוספת של חומרים לאוכלוסיית יעד אבל בצורה מקצועית, צורה מקצועית שתיעשה מתוך אחריות ציבורית.
<אבי רט: - - - המגבלות, כמו כל דבר, של תקציב, כח אדם.
<אבי רט: לכן השורה האחרונה היא שהתאגיד, המועצה מכירה בחשיבות הגדולה התרבותית, החברתית, איך שלא תקראי לזה, של רדיו רק"ע, אבל כחלק מהתאגיד החדש והחשיבה המחודשת, לעשות בדיקה מעמיקה של נתונים, שיהיה כמה שיותר מקצועי ופחות נתונה ללחצים כאלה ואחרים של עוד שעה פה ועוד חצי שעה שם.
<אבי רט: המוצר האופטימלי הוא מוצר שיעמוד בפני הציבור עם מירב השירות הציבורי המגיע לכלל האוכלוסיה.
טלי פלוסקוב: אדוני אני מסכימה.
טלי פלוסקוב: במשפט אחד, אני אסכם את דבריך.
טלי פלוסקוב: אני מסכימה עם כל מה שאמרת, אבל כל מה שאמרת עכשיו, אמרת בעתיד.
<אבי רט: לא, אמרתי את זה נכון לעכשיו כי נכון לעכשיו הרדיו נשאר במתכונת הנוכחית שלו.
טלי פלוסקוב: נכון, אבל אתה אומר צריך עכשיו עם משרד הקליטה, עם הלמ"ס, עכשיו אתם מתכוונים לעשות את זה?
טלי פלוסקוב: או שיש כבר נתונים ואתם יודעים כמה אתם תעבדו?
<אבי רט: נכון לעכשיו אמרתי שכל מה שנמצא, ממשיך.
<אבי רט: לא מופסק שום דבר.
<קריאה: לרבות השפה הגיאורגית?
<אבי רט: אמרתי, כל מה שנמצא כרגע, במצב הנתון - - - נשאר.
טלי פלוסקוב: נשמע כאילו לרבות.
טלי פלוסקוב: בוא נשמע אחר כך.
<אבי רט: אמרתי נשאר.
<אבי רט: מה שקיים נשאר.
<אבי רט: לגבי שינויים שייעשו, אם ייעשו, אם יהיה תוספת או הורדה או בשינוי שעות, הם ייעשו לאחר אותה בדיקה מעמיקה.
<אבי רט: הבדיקה המעמיקה, גבירתי, היא לא בגלל עצלנות או אילוצים אחרים, אלא בגלל שיש נתונים שמשתנים ומתעדכנים.
<אבי רט: עיבוד הנתונים, כי הרי מספר לא עומד בפני עצמו.
<אבי רט: מספר גם צריך לקחת איך לעבד אותו, איך לאחד אותו, איך לתרגם אותו לשפת המעשה.
<אבי רט: מה זה אומר שיש לי מספר - - - במקום מסוים.
<אבי רט: מה זה אומר לגבי ה- - -
טלי פלוסקוב: אני מעבירה את ניהול הוועדה שוב ליושב הראש.
טלי פלוסקוב: (היו"ר אברהם נגוסה)
<אבי רט: אם יתברר למשל שיש שפה מסוימת, אוכלוסייה מסוימת שקיבלה פחות שעות, היא תקבל יותר, והפוך.
<אבי רט: יכול להיות שיש שפה מסוימת שהייתה מסיבות הסטוריות, 40 שנה, היא לא רלבנטית, מאיזו שהיא סיבה.
<אבי רט: מבחינת אחריות ציבורית, אם יתברר שיש כמות ממש לא - - - והיא מצריכה כמות שעות, לכן זה מצריך חשיבה.
טלי פלוסקוב: הכל נכון אדוני, אבל אני ציפיתי ממך כבר לקבל עכשיו דף שאומר מספר אנשים פה ככה וככה, לכן עשינו ככה וככה שעות.
טלי פלוסקוב: אני כבר ציפיתי ממך לקבל היום תשובות.
טלי פלוסקוב: אתם תוך חודש צריכים לעלות לשידור.
טלי פלוסקוב: ואתה עדיין מעלה סימן שאלה.
אברהם נגוסה: אני אמקד את העניין.
אברהם נגוסה: אנחנו קיבלנו פניה שהרדיו בשפה הגיאורגית ובוכרית, הולכים לסגור אותו לגמרי.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת האם זה נכון או לא?
אברהם נגוסה: האם אתם סוגרים את זה או לא?
טלי פלוסקוב: לפי מה שאמרת היום זה לא צריך לקרות.
טלי פלוסקוב: עכשיו אמרת שהכל שומרים.
טלי פלוסקוב: אז אני לא מצפה לקבל תשובה "לא".
<ארקדי אליגולשווילי: אם אפשר בעניין הזה לחדד, לגבי הרדיו הגיאורגי.
אברהם נגוסה: תסבירו לנו מה קורה עכשיו ברדיו הגיאורגי.
<ארקדי אליגולשווילי: אני נשיא הפדרציה העולמית של יהדות גיאורגיה.
<ארקדי אליגולשווילי: קיבלנו רמיזות במשך השבועות האחרונים, אפשר לומר, לראשונה, רמיזות שהרדיו בשפה הגיאורגית הולך להיגמר והולך להסגר.
<ארקדי אליגולשווילי: כשאנחנו מבקשים איזה שהוא מכתב רשמי שיבוא וייתן לנו את הגושפנקה לזה אנחנו מקבלים תשובות שאני לא יודע איך לקרוא לזה, אבל זה ממש עלבון, התשובות הללו.
<ארקדי אליגולשווילי: אנחנו רוצים לצאת למאבק, אבל מצד אחד אומרים לנו "תראו, אנחנו סוגרים אתכם, לא ניתן לכם מכתב רשמי כדי שאם תרצו להפגין אנחנו ניראה מגוחכים" אז אנחנו לא נצא מגוחכים, אנחנו מבקשים לקבל תשובות ולגבי הנתונים שקיבלתם מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אני רוצה להגיד בשפה עדינה, תבדקו את עצמכם עוד פעם.
<ארקדי אליגולשווילי: פניתי במכתב לגיל עומר ופרשתי בפניו נתונים שקיבלנו ממשרד הקליטה והעליה, והנתונים שאנחנו קיבלנו רק משנת 1989 עולים פי שניים על הנתונים שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה העבירה לכם, שכביכול אי פעם עלו לישראל יהודים דוברי גיאורגית או אנשים דוברי גיאורגית.
<אבי רט: בגלל הסיבה הזאת, בגלל הסיבה הזאת, אמרתי את זה קודם לפניך, ביקשתי לברר שהנתונים לא היו מעודכנים או לגמרי רלבנטיים להיום, יש צורך - - -
<ארקדי אליגולשווילי: אני אשלים.
<ארקדי אליגולשווילי: לא קטעתי אותך למרות שהיו כמה נקודות שרציתי להתפרץ.
<ארקדי אליגולשווילי: אני אסביר לך בדיוק מה העניין.
<ארקדי אליגולשווילי: המכתב שפניתי אתו לגיל עומר, ביקשתי במפורש לדעת, קודם כל מה הכוונות.
<ארקדי אליגולשווילי: מה אתם הולכים לעשות בצורה רשמית, ולא קיבלתי לזה תשובה עדיין.
<ארקדי אליגולשווילי: פרשתי בפניו את הנתונים המדויקים כולל טבלאות לפי שנים, של מספר עולים שעלו מגיאורגיה משנת 1989, וגם לזה לא קיבלתי שום התייחסות או שום נסיון לתקן את ההחלטה שכביכול יש בחדרי חדרים שאנחנו עדיין לא יודעים בצורה רשמית אם קיימת או לא.
קסניה סבטלובה: זה נראה שלקחו את הנתונים האלה מויקיפדיה.
<ארקדי אליגולשווילי: את מתכוונת לנתונים של הלמ"ס?
קסניה סבטלובה: לא, אני חושבת שפשוט הם לא בדקו באמת, לקחו מספר מאיזה מקור עלום שאין שום קשר למציאות.
<ארקדי אליגולשווילי: אני פניתי למשרד הקליטה וביקשתי נתונים רשמיים.
<ארקדי אליגולשווילי: ביקשתי לפי שנים, שלא יהיה איזה שהוא מספר אמורפי.
<ארקדי אליגולשווילי: יש לי לפי האיש הבודד את המספרים המדייקים, והם עולים פי שניים ויותר מהנתונים שהלמ"ס.
<ארקדי אליגולשווילי: הציג.
<ארקדי אליגולשווילי: זה רק בשנת 1989.
<ארקדי אליגולשווילי: העלייה המאסיבית יותר מגיאורגיה הייתה בשנות השבעים, סוף שנות השישים ושנות השבעים, שאז עלו עוד יותר יהודים מגיאורגיה, ואני לא מדבר על זה שהיו יהודים שעלו לפה עוד מהמאה ה-19 ועד שנות העשרים של המאה ה-20.
<ארקדי אליגולשווילי: עד שהמשטר הקומוניסטי עלה.
<ארקדי אליגולשווילי: לזה אני רוצה להוסיף שהעדה שלנו מנסה לשמר את השפה והמורשת, וגם אנחנו, אני עליתי בגיל 9 לישראל ואני יודע את השפה הגיאורגית על בוריה, ואני מלמד את הילדים שלי את השפה הגיאורגית על בוריה.
קסניה סבטלובה: וזו דוגמה ומופת.
קסניה סבטלובה: צריך לשמר את זה.
<ארקדי אליגולשווילי: וזאת השפה שאנחנו דוברים בבית, ביחד עם השפה העברית שכמובן כולנו חייבים לדעת וזאת המדינה של כולנו, אנחנו לא מבטלים את עצמנו מהחברה הישראלית, אבל יש בנו מאפיינים שאנחנו רוצים לשמר אותם.
<ארקדי אליגולשווילי: אם יש בתוך העדה הגיאורגית אנשים שלא רוצים לשמר, כמובן שזכותם, אבל המסה העיקרית רוצה לשמר את המנהגים, רוצה לשמר את השפה.
<ארקדי אליגולשווילי: מעבר לזה אני רוצה לומר לכם שיש קשר שקיים עד היום בין היהודים גיאורגיים שחיים עדיין בגיאורגיה והיהודים שחיים כאן, וזה ערוץ הקשר היחיד בעצם שקיים, נקודה נוספת שאתם חייבים לדעת אותה, שהשפה הגיאורגית לא דומה לאף שפה אחרת, היא לא דומה לצורך העניין לרוסית, לא דומה לערבית, פרסית, בוכרית או כל שפה אחרת, זו שפה ייחודית משלה שאף שפה אחרת לא יכולה לרפא את העוול הזה שייגרם אם השידורים בשפה הגיאורגית ייפסקו.
<ארקדי אליגולשווילי: לכן אתם חייבים לקחת את זה בחשבון שיש אנשים שיודעים רק את השפה הזאת וניתוק השידורים שהיום הם מאוד מצומצמים גם ככה, ואת זה גם דרשתי מגיל עומר, שיגדיל את כמות השעות, הכמות המצומצמת הזאת של הדקות זה בעצם הצינור היחיד שאנשים מקבלים מידע היום בשפה הגיאורגית.
<ארקדי אליגולשווילי: אם אתם מפסיקים את השידורים בשפה הגיאורגית, מעבר לזה שאני מדבר על – אפשר לומר נתק תרבותי שיקרה פה – נזק שיקרה ליחסים בין המדינות, יהיו פה אנשים שלא תהיה להם אפשרות לקבל את המידע הבסיסי.
<ארקדי אליגולשווילי: יש דברים אחרים - - -
אברהם נגוסה: ניתן להם לענות וגם חברת הכנסת קסניה סבטלובה רוצה להתייחס.
<בן בצרי: אם יורשה לי משפט אחד שהוא שכח.
אברהם נגוסה: לא, הזמן שלנו מאוד מוגבל היום.
<בן בצרי: משפט אחד אני מבקש.
<בן בצרי: עד 1989 העלייה המסיבית שהייתה משנות השבעים, שויכו לברית המועצות.
<בן בצרי: אם זה הולך לפי מספרים, אז הבוכרים והגיאורגים וכל מי שעלה מחבל הקווקז ומסביב, שויכו לברית המועצות.
<בן בצרי: אני מבין שרוצים לנתק, יש פה טעות בחישובים שלכם.
קסניה סבטלובה: תודה אדוני היושב ראש.
קסניה סבטלובה: צר לי מאוד שאנחנו נאלצים שוב פעם להיפגש בפרק זמן יחסית קצר באותה הבעיה, כלומר הבעיה לא נפתרה.
קסניה סבטלובה: אנחנו היינו פה אינספור פעמים בשנתיים שעברו אחרי הבחירות וכל פעם אנחנו שומעים מהעובדים של רק"ע שהמצב נהיה רק יותר גרוע.
קסניה סבטלובה: ואנחנו שומעים גם מהמאזינים של רק"ע שהמצב כל פעם הוא נהיה יותר בלתי נסבל מבחינת האיכות ומבחינת הכמות ומבחינת ההתרשמות של הציבור הכללי בכלל לגבי מה שמתרחש ברדיו החשוב כל כך הזה.
קסניה סבטלובה: אני אקדים ואומר שאנחנו נמצאים בתקופה לא פשוטה בכלל לתקשורת, יש משחקים פוליטיים מכוערים ביותר שמתרחשים ומשפיעים לצערי הרב גם על הציבור של העובדים, גם ברשות השידור, גם בתאגיד, גם על הצופים וגם על המאזינים ולצערי הרב, כמו שקורה בדרך כלל במדינת ישראל, מי שנשאר בקצה זה העולים, כי הכי קל לומר "בסדר גמור, נטפל בזה אחר כך".
קסניה סבטלובה: מתי זה אחר כך?
קסניה סבטלובה: אין אחר כך.
קסניה סבטלובה: יש עכשיו.
קסניה סבטלובה: אנחנו צריכים למנוע את הסגירה של התכניות עכשיו.
קסניה סבטלובה: אנחנו צריכים כיון שיש חוסר ודאות בקשר למה יקרה ומתי זה יקרה, אם תאגיד השידור הציבורי, אנחנו יודעים שיש חוק, אנחנו יודעים על התאריכים שקיימים, אבל אנחנו גם יודעים על נסיונות מאחורי הקלעים למשוך את הזמן ולדחות את זה.
קסניה סבטלובה: עד שדוחים את זה, רשות השידור שנמצאת בקריסה כבר כל כך הרבה זמן, בעצם במי ההשתלחות הכי גדולה?
קסניה סבטלובה: ההשתלחות הכי גדולה היא דווקא בציבור של העובדים שהם מחבר העמים ומאתיופיה וממקומות אחרים, וגם בציבור המאזינים.
קסניה סבטלובה: מה שקורה עם הרדיו בשפה הגיאורגית זה סיפור נפרד ואני חייבת לומר ש- - -
<קריאה: לא רק גיאורגי.
<קריאה: גם בוכרי.
קסניה סבטלובה: לא רק גיאורגי, גם גיאורגי, גם ארמי אמרו לי.
<קריאה: אנחנו 300 אנשים - - -
קסניה סבטלובה: סליחה אדוני, אל תפריע לי.
אברהם נגוסה: הדיון הוא על כל השפות.
אברהם נגוסה: אנחנו אמרנו כדוגמה.
אברהם נגוסה: ציינו את גיאורגיה.
אברהם נגוסה: זה הכל, אבל זה כולם.
קסניה סבטלובה: אני אמרתי שבגיאורגי, הדבר המזעזע שקורה שם זה החוסר מקצועיות בטיפול בנתונים שהם הרי זמינים לכל, וצריך באמת לפשפש עוד פעם ולא להאמין אולי לכל דבר מיידי שנותנים לך.
קסניה סבטלובה: עכשיו הם יכתבו שיש חמישה עולים מגאורגיה בסך הכל במדינת ישראל שמאזינים.
קסניה סבטלובה: נאמין לזה?
קסניה סבטלובה: אנחנו לא יכולים לקחת כל נתון בלי להתייחס ובלי לבדוק אותו לעומק, אנחנו לא יכולים לאמץ ולהגיד "טוב, בסדר לא נשארו עולים אז אפשר לסגור".
קסניה סבטלובה: אי אפשר לסגור פה שום דבר.
קסניה סבטלובה: אנחנו מדינה של קיבוץ גלויות, אנחנו הגשמנו את החלום הציוני, אנחנו נמצאים כאן במדינת ישראל ולשמחתי הרבה אנחנו כבר צלחנו את התקופה הזאת של שנות החמישים, של כור ההיתוך, שהיינו צריכים לבטל את עצמנו, את הזהות שלנו, את השפה שלנו ואת המורשת שלנו על מנת להפוך לישראלים.
קסניה סבטלובה: לא, אנחנו ישראליים עם המורשת שלנו, הבוכרית, הגיאורגית, הארמית, הרוסית, היהודית, הכל ביחד.
קסניה סבטלובה: אנחנו לא מנתקים שום דבר משום דבר.
קסניה סבטלובה: דברים שמתרחשים ספציפית ברדיו רק"ע, ואני מדברת על כל השפות, כמובן שמוכר לי השידור בשפה הרוסית וגם היינו פה ביותר משידור אחד בשפה האמהרית, הוא מצב מזעזע, ואני מציעה שנצא מהוועדה הזאת עם החלטה ברורה איך אנחנו לא רק מחזיקים בחיים אלא גם מחזקים את הרדיו הזה.
קסניה סבטלובה: יש עוד עליות, אנחנו צריכים לצאת מפה עם הצעה ברורה ברוח של אותה הצעה שאנחנו בסופו של דבר – אתה זוכר אדוני היושב ראש – הגענו אליה, שיהיה גישור עד התקופה שייפתח התאגיד, שיהיה גישור ברור עם מספר המשרות.
קסניה סבטלובה: אנחנו הגשנו נייר בזמנו עם כמה זה עולה, עד השקל האחרון.
טלי פלוסקוב: וזה גם אושר.
טלי פלוסקוב: אבל אחר כך צמצמו שוב.
קסניה סבטלובה: גם אז זה אושר, וכמו שזה קורה בדרך כלל, יש החלטות ואחרי זה יש צמצומים.
קסניה סבטלובה: יש פה נציגים של התאגיד ואני רוצה לומר שכשאנחנו שומעים דברים שלדעתי מאיימים גם עליכם כעובדים ומאיימים עלינו כציבור המאזינים, של צמצום התקציבים לטובת מטרה לא ברורה, לדעתי אנחנו צריכים להתגייס יחד איתכם, יחד עם כל העיתונאים במדינת ישראל ולאמר שהשידור הציבורי חשוב, שידור ציבור על כל גווניו, על כל שפותיו, הוא חשוב על מנת לשמר את הסטנדרט העיתונאי ולאנשים שעולים, שמבחינתם זו האופציה היחידה כן להתחבר לישראליות, אין להם מנוס אחר.
קסניה סבטלובה: אז תשתמשו בנו, תבואו אלינו ובואו נעבוד ביחד למען המטרה הזאת.
אברהם נגוסה: תנסו לתמצת, כי הזמן שלנו קצר, זה השבוע האחרון בכנסת והכל לחוץ.
אברהם נגוסה: ב-11:00 אנחנו צריכים לסיים את הדיון.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי בבקשה.
יוליה מלינובסקי: אני אנסה קצר ולעניין.
יוליה מלינובסקי: שמעתי שברדיו רק"ע קורים דברים לא טובים.
יוליה מלינובסקי: אתם יודעים שיש לנו אפשרות לקבל מידע, אם אתם חושבים שזה יהיה שם ככה במסתור – לא.
יוליה מלינובסקי: קורים שם דברים לא טובים.
יוליה מלינובסקי: הסיפור עם רדיו רק"ע נמשך שנים.
יוליה מלינובסקי: כל פעם מנסים לקצץ שם.
יוליה מלינובסקי: כאילו אין שם ברשות השידור מנהל עם כל משכורת של 57,000 שקל, אפרופו ראינו נתוני שכר של רשות השידור, בשנה האחרונה, 57,000 שקל אז אולי בגלל זה רוצים לסגור את רשות השידור הזאת.
יוליה מלינובסקי: וכל פעם רוצים לסגור את רדיו רק"ע.
יוליה מלינובסקי: כל פעם מנסים מכיוון כזה או אחר לקצץ, לסגור.
קסניה סבטלובה: לא, להיפך, זה התחיל מזה שהבטיחו שיהיה 24 שעות.
יוליה מלינובסקי: אני זוכרת, נכון.
יוליה מלינובסקי: ואז הבטיחו שיהיה לרדיו רק"ע מנהל משלהם.
יוליה מלינובסקי: ועכשיו אני יודעת שזה לא בדיוק מנהל משלהם, שזה אותו אדם שיושב בו זמנית בכמה כיסאות, נכון?
<קריאה: את מדברת על התאגיד.
<קריאה: אתם מבלבלים כל הזמן עם התאגיד.
יוליה מלינובסקי: אנחנו לא מבלבלים.
יוליה מלינובסקי: אנחנו יודעים שגם ברשות השידור וגם בתאגיד אתם כל פעם מנסים, במטרה, אתה יודע, שזה לא יהיה.
יוליה מלינובסקי: או שאם זה יהיה, שזה יהיה הכי פחות.
יוליה מלינובסקי: אז הדרישה היא מאוד פשוטה, ואני מדברת פה בשם הסיעה, ותפנימו את זה.
יוליה מלינובסקי: תפנימו שזה לא ילך.
יוליה מלינובסקי: אנחנו רוצים ודורשים שרדיו רק"ע בכל השפות, יהיה גוף עצמאי.
יוליה מלינובסקי: נמאס לנו כבר.
יוליה מלינובסקי: נמאס לנו מהמשחקים שלכם, נמאס לנו שלאותה תחנה יש היום מנהל שהוא בו זמנית מנהל של כמה דברים אחרים, ועל השפה הרוסית יושב מנהל שבכלל לא יודע רוסית, זה כפי שיושב אדם על אמהרית שלא יודע אמהרית.
יוליה מלינובסקי: זה לא - - - אבל זה מה שקורה, ואתם יודעים שאני צודקת.
יוליה מלינובסקי: אני לא אכנס לשמות.
יוליה מלינובסקי: אנחנו דורשים שרדיו רק"ע יהיה גוף עצמאי, עם הנהלה שלו, ולכל שפה יהיה אחראי שלה.
יוליה מלינובסקי: תפסיקו לשחק עם זה.
יוליה מלינובסקי: על דברים אחרים אתם מבזבזים בוכטה של כסף, ופה אתם משחקים עם הדבר הזה כבר עשרים שנה.
יוליה מלינובסקי: עד היום לא התערבנו בנושא של רשות השידור והתאגיד ואמרנו שזה בהחלטה של ראש הממשלה ושר האוצר.
יוליה מלינובסקי: והגיעו מים עד נפש.
יוליה מלינובסקי: הצלחתם להרגיז אותנו.
יוליה מלינובסקי: אני מדברת בשם "ישראל ביתנו".
יוליה מלינובסקי: אם אנחנו לא נראה בימים הקרובים שרדיו רק"ע נמצאת במסלול נכון, עם שידורים כמו שצריך, גם אם זה יהיה ברשות השידור, או אם זה יהיה בתאגיד, אבל במתכונת כפי שצריך להיות, בהתחשב בצרכים של מדינת ישראל והאוכלוסייה שנמצאת פה, אנחנו נצטרך להתערב.
יוליה מלינובסקי: נצטרך להתערב וזה כבר יהיה סיפור אחר לחלוטין.
יוליה מלינובסקי: ואפרופו, יש לי חברות בגילי, בנות 40, שנוסעות בבוקר לעבודה הן שומעות רשת ב', רדיו רק"ע, רדיו ראשון מתחנות אחרות.
יוליה מלינובסקי: אתם לא יודעים לפענח את זה.
יוליה מלינובסקי: כי אדם פשוט עובר מתחנה לתחנה, והן בגיל שלי, עובדות, עברית בסדר, אבל זה עדיין חשוב להן.
יוליה מלינובסקי: אז בבקשה, תפנימו שהמצב השתנה.
יוליה מלינובסקי: אני חייבת הולכת לשדולה של החיילים הבודדים, אשמח לקבל אחר כך את סיכום הדיון.
יוליה מלינובסקי: סליחה שאני חייבת לעזוב את הדיון.
אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת פרופסור מנואל טרכטנברג.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו את מנהל קול ישראל, מר שמעון אלקבץ בבקשה.
אברהם נגוסה: תתייחס גם על גיאורגיה והבוכרים.
<שמעון אלקבץ: אני אתייחס להכל, אבל אני רק רוצה שתי שורות הקדמה כדי לעשות סדר.
<שמעון אלקבץ: רשות השידור בפירוק היא רשות שאמורה ב-30 באפריל, על פי לשון החוק, חוק תאגיד השידור הציבורי הישראלי, להסגר ב-30.4.
<שמעון אלקבץ: אנחנו בדקות אלה, בשעות אלה, בימים אלה, נמצאים תחת פירוק בשנתיים וחצי האחרונות, ובשנתיים וחצי האחרונות, על אף שאנחנו נמצאים בפירוק ללא אפשרות לקבלת עובדים חדשים, עם צמצום של תקנים, יכולנו כמפרקים, אני זרוע הארוכה של המפרק, כמי שאחראי על התוכן, גם כעורך ראשי של רשות השידור, לבצע פעולות סגירה מסיביות מהרגע הראשון שהוחל הפירוק.
<שמעון אלקבץ: לא עשינו את זה.
<שמעון אלקבץ: שמרנו על קול ישראל מירושלים שמשדר בצורה הנאותה ביותר, למרות הקשיים, למרות הקיצוצים.
<שמעון אלקבץ: למרות הקושי הבלתי ייאמן של אנשים שלא יודעים מה הם הולכים לעשות מחר בבוקר.
<שמעון אלקבץ: אנשים קמים לעבודה, מעבירים שידורים, מעבירים צילומים, מעבירים כתבות, מעבירים שידור מוזיקה, כל מה שצריך, וזה אגב בא לידי ביטוי ברמת התוצאות, גם בכסף, תחנות קול ישראל הצליחו לייצר 115 מליון שקל בשנה האחרונה, על אף היותנו במשבר – אגב, יותר ממה שהיה בשנים קודמות – וזכינו גם לחשיפה גדולה בכל מה שקשור למרכיב ה-TGI, מבחן החשיפה.
<שמעון אלקבץ: אגב, גם רשת רק"ע, ואמרתי את זה כמה וכמה פעמים, עולה בהכנסות שלה למרות הקושי, למרות התקופה הבלתי תיאמן, והיא מייצרת סדר גודל של כמעט 4 מליון שקלים בשנה עם ידיים קשורות ועיניים סגורות, ולמרות הכל אנחנו עושים את מה שצריך לעשות.
<שמעון אלקבץ: אין לנו אפשרות, גם אם אנחנו נרצה מאוד – ודיברה פה חברת הכנסת טלי על כך שבזמנו הצלחתם לייצר – וזה היה בזכות הפעילות של הוועדה, קיבלנו 30,000 תוספת.
<שמעון אלקבץ: 30,000 שקל תוספת, התוספת הזאת הועברה ישירות אך ורק לשפות.
<שמעון אלקבץ: תפרט אחר כך מנהלת השפות שנמצאת כאן, אלגרה אמדו, אדוני היושב ראש.
אברהם נגוסה: 30,000 שקל בחודש?
<שמעון אלקבץ: 30,000 שקל בחודש.
<שמעון אלקבץ: אני אחדד.
<שמעון אלקבץ: זה לא היה 30,000 שקל בחודש, זה היה עד לסיום התקופה, זה היה איזה 10,000 שקל בחודש.
<שמעון אלקבץ: עד סוף אפריל זה היה, אני מדבר על הגלגול הקודם שבו קיבלנו ארכה.
<שמעון אלקבץ: סכום שהוא לא הספיק, אבל אמרנו, אנחנו מקבלים בתודה כל מה שאנחנו מקבלים ועם זה אנחנו מסתדרים.
<שמעון אלקבץ: אין פתרונות קסם לתקופה שאנחנו נמצאים בה כרגע- - -
קסניה סבטלובה: אבל יש פתרונות גישור.
<שמעון אלקבץ: אבל הם לא בידיים שלנו, חברת הכנסת.
<שמעון אלקבץ: אני לא - - -
קסניה סבטלובה: אנחנו פה לדון עליהם.
<שמעון אלקבץ: אז בואו תעזרו.
קסניה סבטלובה: מה אמרתי?
קסניה סבטלובה: שאנחנו צריכים לדון על פתרונות גישור עד ש- - - כי אתה לא יודע אם אתה תשדר עוד חודש ותכלס אתה לא יודע גם אולי תתחיל לשדר עוד חצי שנה, עד שזה יקרה.
קסניה סבטלובה: אתה יודע, יש כל מיני דברים מפחידים קצת ואנחנו לא יודעים מה יקרה.
<שמעון אלקבץ: נקודת ההנחה שאני מנהל את השידור הציבורי היום במדינת ישראל מבחינת התוכן שלו, זו נקודת ההנחה שבסוף אפריל, ב-30 לאפריל על פי לשון החוק, אנחנו מסיימים לשדר.
<שמעון אלקבץ: עד הרגע האחרון אנחנו ממשיכים לשדר.
<שמעון אלקבץ: זה ברמת העובדות.
<שמעון אלקבץ: עכשיו אני הולך לנתיב השני של הכביש, שבמקביל לפעולת קול ישראל ורשות השידור בפירוק, מתקיימת התנהלות התאגיד, שאמור לקבל את המקל או לקבל את המפתחות או כל מטאפורה אחרת, שלא תהיה פתיחה- סגירה, אלא שהמאזין לא ירגיש בכלל שקרה משהו.
<שמעון אלקבץ: זאת אומרת תהיה התמזגות של השידורים, יהיה רצף שידורי.