GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: כל מי שדיבר פה, זה לא העניין האישי שאתה צריך להסתכל עליו, אתה צריך לראות אותו כמייצג, כי זה מייצג מקרים.
אברהם נגוסה: אם אני אתן לכל אלה שנמצאים פה, כולם רוצים לדבר, אבל פה, כל מי שסיפר זה מייצג.
<באקלו דאמטה: השאלה שלך היא כזאת.
<באקלו דאמטה: אני מילאתי טפסים ושמתי אותם ב-2014.
<באקלו דאמטה: קיבלתי הביתה הודעה שהם קיבלו את הטפסים שלי.
<באקלו דאמטה: התקשרתי למשרד שלהם, למוקד ושאלתי אותם.
<באקלו דאמטה: הם אמרו לי שיש לי רק טופס של 2010.
<באקלו דאמטה: מילאתי להם את הטופס שהיה שם, של 2014 ואמרו לי: זה לא הטופס ואני צריך לחפש את הטופס באתר שלהם.
<באקלו דאמטה: זה קשה מאד למצוא למי שלא מומחה במחשב, קשה מאד למצוא ולהוריד אותו.
<באקלו דאמטה: הורדתי אותו.
<באקלו דאמטה: שלחתי להם בפקס.
<באקלו דאמטה: אמרו לי: בפקס לא רואים כמו שצריך.
<באקלו דאמטה: שלחתי להם בדואר ואני לא קיבלתי תשובה.
<באקלו דאמטה: הם לא עובדים מהבוקר עד הערב בטלפון, הם עובדים משעה אחת עד שעה שלש, אחרי זה הם לא עובדים, אם אני לא טועה.
<באקלו דאמטה: ניסיתי לתפוס, תפסתי את תדי ותדי אמר לי שהוא לא יכול לטפל בי בגלל שאני מאזור המרכז.
<באקלו דאמטה: מי שמטפלת זאת היא ובעצם אתם לא נותנים לנו את התשובות כמו שצריך, אתם לא נותנים לנו את המידע כמו שצריך.
<באקלו דאמטה: אנחנו מבולבלים ואנחנו לא יודעים איך האנייה הזאת מתקדמת.
<באקלו דאמטה: אין עדכונים ואנחנו לא יודעים את סדר העדיפויות עליה.
<באקלו דאמטה: יש לנו בידינו הבטחה ממשלתית וזה לא מתקיים.
<באקלו דאמטה: אנחנו צריכים שתסביר לנו בדיוק איך אתם פועלים ואיך אנחנו צריכים לגשת אליכם.
<באקלו דאמטה: כשאנחנו מגיעים אליכם עד המקום שלכם אתם אומרים: תשלחו את זה בפקס, תשלחו לנו בדואר ואין סדר אצלכם.
אברהם נגוסה: אני מוסיף גם שאלה.
אברהם נגוסה: מה הבעיה שלהם להדפיס את הטפסים האלה ולשים אותם בסניפים?
אברהם נגוסה: בכל הארץ יש סניפים של משרד הפנים.
אברהם נגוסה: מהי הבעיה לשים את הטפסים האלה שאז, מי שרוצה להגיש בקשה ולמלא את הטפסים, יכול להגיע לסניף ולקחת את הטפסים האלה?
אברהם נגוסה: מה הבעיה שלהם?
אברהם נגוסה: בעיה של תקציב?
אברהם נגוסה: בעיה של נייר?
אברהם נגוסה: זה גם לכם יוריד להם את הלחץ הטלפוני.
<תדי פקדה: בדיוק זה מה שעשינו ד"ר אברהם.
אברהם נגוסה: יש את זה היום?
<תדי פקדה: שניה, הדפסנו את הטפסים ושמנו בלשכות.
<תדי פקדה: כולם מילאו.
<תדי פקדה: יש לנו את הטפסים.
<תדי פקדה: אני שוב חוזר ואומר, זה שלב של עבודה ולא קבלת טפסים.
<תדי פקדה: אנחנו מקצרים להם את הדרך.
<תדי פקדה: אם השם שלך, שניה, כשמתקשרים בודקים אם הטופס שלך הגיע.
<תדי פקדה: קודם כל אנחנו שלחנו להם למשרד שהטופס שלהם התקבל.
<תדי פקדה: יש מכתב כזה שקיבלתם?
<באקלו דאמטה: לא, לא קיבלנו שום דבר.
אברהם נגוסה: זה כבר מזמן, הם אומרים, רגע, רגע, אני רוצה לדעת.
אברהם נגוסה: מה שאמרת עכשיו, שעל פי החלטת הממשלה, שתי ההחלטות שציינת קודם והטופס שפרסמתם באינטרנט, האם זה אותו טופס שהיה לפני כמה שנים?
<תדי פקדה: כן, זה אותו טופס.
<באקלו דאמטה: זה חדש.
אברהם נגוסה: רגע, רגע, חברים, אנחנו רוצים להגיע לתוצאות.
אברהם נגוסה: כדי להגיע לתוצאות אנחנו רוצים לברר דברים.
אברהם נגוסה: לפי מה שאתה אומר לי, מי שמילא את הבקשה, את הטופס, בסיבוב הקודם, לא צריך למלא עוד פעם בסיבוב הנוכחי.
<תדי פקדה: נכון.
אברהם נגוסה: האם את זה הסברתם לציבור?
אברהם נגוסה: האם יצאתם לתקשורת או בסניפים?
אברהם נגוסה: האם הסברתם את זה?
אברהם נגוסה: ואם כך, למה עוד פעם פרסמתם את זה?
<תדי פקדה: מה פרסמנו?
אברהם נגוסה: את הטופס באינטרנט.
<תדי פקדה: הטופס תמיד נמצא באתר האינטרנט שלנו.
אברהם נגוסה: זה לא חדש?
<תדי פקדה: זה לא חדש.
אברהם נגוסה: לְמה?
<תדי פקדה: למקרה, למקרה הצורך, אם מישהו ירצה להוריד, שיוריד.
<תדי פקדה: אם מישהו רוצה להעמיק בפרטים של החלטות ממשלה שיעמיק.
<תדי פקדה: אנחנו מנסים לעזור.
<תדי פקדה: לשאלה של בקאלו, אם זה הטופס מ-2014 אז אני אומר לך: תמלא אותו.
<באקלו דאמטה: השאלה היא - - - לא קיבלת אותו.
<תדי פקדה: רגע.
<תדי פקדה: איפה אתה גר?
<באקלו דאמטה: פתח תקוה.
<תדי פקדה: פתח תקוה.
<תדי פקדה: זו גם אחת מהסיבות, אנחנו מחולקים לשלושה אזורים, שלושה דסקים.
<תדי פקדה: כדי - - - זה כל הזמן שאתה מקצר כדי שתיכנס לאותם פקידים אז אמרנו לך תעבור דרך - - - מרכז.
<תדי פקדה: אם דיברת אתי זה מה שאמרתי לך כדי לעזור ולא כדי להקשות, הבנת?
<תדי פקדה: דבר שני, אם שלחת אותו, יגיע אלינו, אנחנו נקלוט אותו.
אברהם נגוסה: גלגאיי.
<גלגאי טפארה: תודה רבה.
<גלגאי טפארה: שמי טפארה גלאגאיי, באתי לארץ ב-2013, כמעט 14', לקראת סוף השנה.
אברהם נגוסה: 2013?
<טפרה גלגאי: 2003, סליחה.
<טפרה גלגאי: ההורים שלי, לפני חמש שנים עלו לארץ, אבא ואימא, עם חלק מהאחים ועם אחותי.
<טפרה גלגאי: היינו באתיופיה בהמתנה ולמזלי אני עליתי.
<טפרה גלגאי: חלק לא עלו עד עכשיו.
<טפרה גלגאי: אבא ואימא הם מבוגרים, בגיל תשעים, ברוך השם, הם מבוגרים והם לא יכולים לצאת מהבית, גם בגלל בריאות.
<טפרה גלגאי: הילדים עד עכשיו הם לא ראו אותם, שבע עשרה שנה, הילדים שלהם.
<טפרה גלגאי: אני שלש עשה שנה לא ראיתי אותם.
אברהם נגוסה: אבא ואימא עלו, כמה ילדים יש להם פה וכמה ילדים נשארו שם?
<גלגאי טפרה: פה ששה ילדים ושם חמישה.
אברהם נגוסה: ששה ילדים נמצאים פה בארץ וחמישה ילדים שלהם נשארו שם.
<גלגאי טפרה: אני עליתי ב-2003 למזלי ובאתי.
<גלגאי טפרה: לפני כן, אח שלי התחתן בגונדר, אח שלי הגדול, התחתן בגונדר, היו לו ארבעה ילדים, הם לא הביאו אותו כמו שגביהו סיפר.
<גלגאי טפרה: הוא רצה לעלות לארץ ישראל והוא זכאי, יש לו הכול פה בארץ אז הם אמרו לו: האישה לא זכאית ואתה לא יכול לעלות, ארבעה ילדים נפרד מהם.
אברהם נגוסה: אשתו עלתה עם ארבעת הילדים והוא נשאר שם.
<גלגאי טפרה: הוא נשאר שם לפני כמה שנים.
<גלגאי טפרה: הילדה שלו הקטנה נמצאת פה.
<גלגאי טפרה: להורים ובעלה הם לא נתנו לה אישור.
<גלגאי טפרה: הגשתי מכתב, שאלתי את החיילים, בצבא, הם לא קיבלו אותם.
<גלגאי טפרה: מה הם אמרו?
<גלגאי טפרה: יש משרד הפנים, אנחנו לא משרד הפנים, אנחנו לא נטפל בזה.
<גלגאי טפרה: תלכו למשרד הפנים, שהיא תגיש למשרד הפנים.
<גלגאי טפרה: כך הם אמרו.
<גלגאי טפרה: לא הגישו מכתב דרך משרד הביטחון.
<גלגאי טפרה: אח שלי הקטן גם התחתן, היא עלתה לארץ גם, הביאה רק ילד אחד והוא נפטר, זכרונו לברכה, הוא נפטר בהמתנה בגונדר.
<גלגאי טפרה: גם הוא היה לו אישור לעלות אבל למה הם הפרידו אותם?
<גלגאי טפרה: אותו סיפור מתגלגל, החלטה, לא החלטה, ופה וזה - - -
אברהם נגוסה: בוא נקצר את זה.
אברהם נגוסה: האם ההורים שלך מילאו את הטפסים והגישו למשרד הפנים?
<גלגאי טפרה: נכון.
<גלגאי טפרה: כמה פעמים, כמה שנים, כבר שנה הם מוציאים טפסים, מה שתדי אומר, פעם בשנה הם מגישים.
<גלגאי טפרה: איך לא קיבלנו?
<גלגאי טפרה: סתם, גלגולים.
<גלגאי טפרה: אפילו אני, כשעליתי לארץ, שלש ארבע פעמים מילאתי טופס, כל שנה הם - - -
אברהם נגוסה: כיוון שהזמן שלנו רץ, את המקרה שלך שמענו אז בואו ניתן לעוד מקרה ואני גם רוצה שמשרדים אחרים גם יתייחסו לנושא.
אברהם נגוסה: אנחנו מסיימים.
<גלגאי טפרה: תדי אומר "אנחנו מסבירים במרכז הקליטה ועל כל הטפסים הסברנו", אני נמצא במרכז קליטה, אין הסבר - - -
<תדי פקדה: אני לא אמרתי את זה, סליחה, אמרתי - - -
<גלגאי טפרה: בסדר, אנחנו - - -
אברהם נגוסה: הטפסים הגיעו עכשיו?
<גלגאי טפרה: לא, אפילו הלכנו למשרד שלהם, הם נמצאים באותו משרד, לא יכולים לקבל אותנו.
<גלגאי טפרה: כל המבוגרים האלה שיושבים פה, כולם ילדים שלהם, כולם בוכים.
<גלגאי טפרה: אם אתה יכול, הבת שלה כאן, תבוא ותשאל אותה.
אברהם נגוסה: אתה הצגת את העניין.
אברהם נגוסה: נשמע עוד משפחה ואז אנחנו נשמע אחרים.
אברהם נגוסה: יש נציגת סוכנות, גם משרד הקליטה וגם את צה"ל אני רוצה לשמוע לפני שאני מסכם.
אברהם נגוסה: זמנאיי, בבקשה.
<זמנאיי טאקאאה: שלום לכולם.
<זמנאיי טאקאאה: שמי זמנאיי טאקאאה, עליתי לארץ ב-2004 עם בעלי.
<זמנאיי טאקאאה: אחי נמצא פה וההורים שלי נשארו שם עם שתי אחיות שלי.
<זמנאיי טאקאאה: סבתא שלי נשארה ושלושה דודים גם נשארו באדיס אבבה.
<זמנאיי טאקאאה: הם ממתינים כבר שמונה עשרה שנה.
<זמנאיי טאקאאה: אנחנו ממלאים.
<זמנאיי טאקאאה: סבתא שלי ב-2004 סיימה את כל התהליכים, עשתה חיסונים והכל והשאירו אותה.
<זמנאיי טאקאאה: פעמיים, לא פעם ראשונה.
<זמנאיי טאקאאה: השאירו אותה רק לעלייה.
<זמנאיי טאקאאה: כל הלימודים עשתה, כל הכסף אפילו הייתה מקבלת בשגרירות ישראל, אחר כך רצו להעלות אותה.
<זמנאיי טאקאאה: הנה, היא מחכה מ-2004, היא מחכה שם.
<זמנאיי טאקאאה: כבר שמונה עשרה שנה היא סובלת.
<זמנאיי טאקאאה: יש לה ילדים.
<זמנאיי טאקאאה: כל האחים והאחיות שלה פה.
<זמנאיי טאקאאה: רק היא נשארה, עם אימא שלי, סבתא ושלושה דודים.
<זמנאיי טאקאאה: אנחנו פונים למשרד הפנים, הם אומרים: לא אישרו.
<זמנאיי טאקאאה: הייתה תדהמה אבל עכשיו יש אישור.
<זמנאיי טאקאאה: אני התקשרתי לפני שבוע, דיברתי עם מישהי ואמרה לי: עוד לא עדכנו, רק המדינה אישרה אבל עוד לא התחילו לעבוד.
<זמנאיי טאקאאה: אני לא הבנתי אפילו, עכשיו רק שמעתי שאפשר למלא טפסים.
<זמנאיי טאקאאה: הטפסים מ- 2004 אני מילאתי, אמרו: לא צריך.
<זמנאיי טאקאאה: עכשיו שמעתי שצריך למלא חדש.
אברהם נגוסה: הוא לא אמר שצריך למלא, הוא אמר - - -
<זמנאיי טאקאאה: הוא אמר שמעבירים טפסים.
אברהם נגוסה: לא, הוא אומר, מה שהוא הסביר.
אברהם נגוסה: אם מילאתם כבר טופס אז לא צריך למלא עוד פעם אבל מי שלא מילא את הטופס אז "אנחנו פרסמנו את הטופס באתר אינטרנט".
אברהם נגוסה: זה מה שאמרתָ, נכון?
אברהם נגוסה: אם כבר מילאתְ אז אין צורך למלא עוד פעם.
<זמנאיי טאקאאה: אין צורך?
<זמנאיי טאקאאה: כן, אבל מה אפשר לעשות?
<זמנאיי טאקאאה: אני מילאתי כמה פעמים.
<זמנאיי טאקאאה: ההורים שם.
אברהם נגוסה: בסדר, אז הוא אמר שלא צריך.
<זמנאיי טאקאאה: משרד הפנים, מצדי, בעיניי, הם לא כל כך - - -
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסיים באחת.
אברהם נגוסה: אנשים שרוצים לדבר, כל הזמן רוצים לדבר אבל תדברו בקיצור, אדוניה גובזה.
<משה בר: רק משפט.
אברהם נגוסה: קיי, אחריו.
<אדוניה גובזה: תודה רבה על הרשות שניתנה לי.
<אדוניה גובזה: אני עליתי בשנת 85' מסודן ויש לי בני דודים שנשארו באתיופיה, עשרים וחמש נפשות.
<אדוניה גובזה: יכול להיות, קודם דיברו על מספר עשרים וחמש, יכול להיות שהם שלי, אני מקווה מאד.
אברהם נגוסה: אלה כבר הגיעו.
<אדוניה גובזה: אז אני אומר, יש פה בירוקרטיה מכֻוונת כדי למשוך.
<אדוניה גובזה: יש פה הורים, יש פה הורים וילדים.
<אדוניה גובזה: ופה - - - הוא פה, שירת ביחידה קרבית, ודאי שמעתם עליו.
<אדוניה גובזה: יש פה אבא שאני מייצג אותו ויש לו פה ילדים ויש לו שם חמישה ילדים ועשרים נכדים.
<אדוניה גובזה: אשתו חולה, אימא שלהם חולה פה, היא כבר התייאשה.
<אדוניה גובזה: שבע עשרה שנה ממתינים בגונדר.
<אדוניה גובזה: אני לא יודע, לא מבין איך עובד משרד הפנים.
<אדוניה גובזה: אם יש החלטת ממשלה אז למה מושכים את זה?
<אדוניה גובזה: אני לא יודע.
<אדוניה גובזה: אז אני רוצה שתדעו, יש פה אנשים, אני עליתי מסודן, כמוכם, אני מכיר חלק מכם שעובדים במשרד הקליטה, למה מושכים?
<אדוניה גובזה: אם אתם חושבים שיש - - - ואולי יש ספקות על יהדותם אז אתם טועים ואתם צריכים לבדוק אישית.
<אדוניה גובזה: יש אנשים שמגיעים למשרד הקליטה כדי להסביר את השמות שלהם ואתם יש לכם כל מיני טענות, אני לא יודע - - -
<אדוניה גובזה: יש כל מיני טענות שיש ספקות ביהדותם וזה לא נכון.
<אדוניה גובזה: יש בירוקרטיה מכוונת, למשוך ולמשוך ולמשוך.
<אדוניה גובזה: עכשיו אימא חולה, חס וחלילה אם הולכת אז איזה מן צלקת נשארת?
<אדוניה גובזה: פה האחים, חלק מהאחים משרתים ביחידה קרבית וככה למנוע אותם מלראות אחים.
<אדוניה גובזה: קורעים אותם לגזרים.
<אדוניה גובזה: איזו עבודה אתם עושים, משרד הפנים?
<אדוניה גובזה: תודה רבה.
אברהם נגוסה: לאקאצ'ו בבקשה, רק בקיצור.
<מולו לקצאו: (אומר דברים באמהרית, המתורגמים ע"י היו"ר) ההורים שלו עדיין מחכים באתיופיה בגונדר ויש לו שבעה אחים ואחיות איתם.
<מולו לקצאו: חלק מהילדים פה, נמצאים פה.
<מולו לקצאו: במשרד הפנים הוא הגיש את הבקשה, אתה הלכת לשם והם אמרו לך שלא יודעים למה לא עלו.
<מולו לקצאו: הוא הלך לבקש להעלות את ההורים שלו אז הוא שאל אותו האם אתה יודע למה הם לא עלו, אז הוא אמר שהוא לא יודע.
<מולו לקצאו: משה, בבקשה.
<מולו לקצאו: בקיצור.
<משה בר: שמי משה בר, אני יושב ראש עמותת "תנו יד לחרש – נכים למען נכים".
<משה בר: קודם כל, אני מברך את היושב ראש ואני רוצה להגיד לכם דבר אחד.
<משה בר: אני מכיר את היושב ראש הרבה מאד שנים, הוא עושה כל מה שהוא יכול למען העלייה מאתיופיה ואני גם עוזר לו הרבה מאד בזה.
<משה בר: הוא סיכן אפילו את מקומו בכנסת בשביל להעלות את העלייה הזאת.
<משה בר: אני גם מכיר סיפור של עולי אתיופיה שההורים שלהם לא נותנים להם לעלות.
<משה בר: אנחנו נלחמים עבור זה ואני מקווה בעזרת השם שנעלה את כולם, גם אם הם אומרים שהם יהודים או לא יהודים, כל מי שאומר שהוא יהודי שיוכל לעלות למדינה.
<משה בר: יש לנו עדות אחרות שלא בדקו אותן וגם את העדה הזאת אסור לבדוק.
<משה בר: אני מודה לכולם.
אברהם נגוסה: תודה, אנחנו צריכים לסגור כי יש עוד פגישה.
אברהם נגוסה: יש עוד ועדה ואנחנו לא יכולים לקחת יותר מהזמן.
אברהם נגוסה: אני רוצה בקיצור, נציגת צה"ל, את שמעת שחיילים משוחררים אמרו שהם הגישו אבל לא קיבלו מענה ועזרה.
אברהם נגוסה: האם, לאחר הדיון הזה, האם צה"ל בודק את עצמו והוא יתייחס לבקשות של החיילים ויעזור להם, אם זה לפנות, אני לא אומר שאתם תקבלו החלטה להעלות אבל אתם יכולים לפנות למשרד הפנים ולעזור להם, כמו שהיום, הם לא יכלו להגיע אז גם להגיש בקשות, כמו שהיום לא נתתם להם אישור לבוא להביע את תחושתם, אז האם אחרי הדיון הזה את רואה שינוי מדיניות בצה"ל?
<הילה טל אביטן: קודם כל אני אחזור על הדברים שאמרתי בתחילת הדיון, גם לטובת מי שלא היה נוכח.
<הילה טל אביטן: הסוגיה היא סוגיה שאינה חונה תחת תחום אחריות צה"ל, היא חונה תחת אחריותם של המשרדים הרלבנטיים ונכון שהם יתייחסו.
<הילה טל אביטן: יחד עם זאת חשוב לי להגיד וקיים נוהל מסודר בנושא, שאנחנו נדאג להעביר את הנוהל הזה לגורמים הרלבנטיים, שיודעים לפחות להנגיש את המידע לחיילים ולצייד אותם בתהליך הרלבנטי, על מנת שהם ידעו כיצד לפעול.
אברהם נגוסה: אני יודע שנמצאים נציגי הסוכנות ומשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אני חושב שבשלב הזה אני לא רוצה לשאול אתכם שאלות כי העולים עוד לא הגיעו, אפילו עוד לא קיבלו אישור, עוד לא נבדקו על ידי משרד הפנים ולכן אני לא אשאל אתכם מה אתם עושים בעניין הזה.
אברהם נגוסה: אני יודע שהגעתם ורציתם לדבר אבל אני מתנצל שזה לא ניתן.
אברהם נגוסה: קיימנו דיון של שעתיים, מאחת עשרה עד עכשיו.
אברהם נגוסה: יש עוד דיון ואנחנו צריכים לפנות את המקום.
אברהם נגוסה: מי שלא הצליח לדבר היום יסלח לנו כי אי אפשר לתת לכולם אבל מי שדיבר דיבר בשמכם.
אברהם נגוסה: כל מקרה שהוצג פה מייצג את כל מי שלא דיבר, גם את מי שלא הגיע לפה, מי שנשאר בבית.
אברהם נגוסה: זה מייצג.
אברהם נגוסה: אנחנו פועלים בכנסת ישראל.
אברהם נגוסה: אתם יודעים את זה.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך לפעול עד שהמשפחה האחרונה תתאחד עם משפחתה.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך את זה ונפעל בנושא הזה.
אברהם נגוסה: הוועדה קוראת למשרד הפנים להסביר לקהילה את נוהלי העבודה שלכם.
אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים ואנחנו רוצים לקבל תוך שבועיים בכתב, את מה שנעשה בעניין הסבר או הנגשה של הנוהל לציבור בשפה האמהרית ובעברית.
אברהם נגוסה: טוב שפרסמתם את זה באינטרנט אבל אנחנו יודעים מהי כמות האנשים בקהילה שמשתמשים באינטרנט ולכן חשוב מאד לצלם את החומר, להעביר אותו ברדיו רק"ע, בטלוויזיה באמהרית, להסביר לקהילה מה אתם הולכים לעשות, מה הם צריכים לעשות, אם לא צריכים להגיש בקשה אז תגידו למי שהגיש בקשה שלא צריך.
אברהם נגוסה: כרגע הקהילה נמצאת באי וודאות.
אברהם נגוסה: לכן הוועדה קוראת בהקדם האפשרי להסביר לקהילה ולהציג לנו בכתב את מה שנעשה.
אברהם נגוסה: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
אברהם נגוסה: הבוקר חזרנו משלחת של חברי הכנסת מאתיופיה, שם ביקרנו בקהילות באדיס ובגונדר.
אברהם נגוסה: נסע אתי חברי חבר הכנסת אלי אלאלוף, יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת מאיר כהן וחבר הכנסת חיליק בר.
אברהם נגוסה: אנחנו נרחיב יותר בנושא בהמשך היום.
אברהם נגוסה: אנחנו מציינים היום 25 שנים לעליות מאתיופיה.
אברהם נגוסה: אנחנו מתכבדים לארח כאן בכירים וחשובים שתרמו הרבה מאוד לעלייה מאתיופיה ולקליטתה.
אברהם נגוסה: נמצאים אתנו היום שרת העלייה והקליטה סופה לנדבר ובהמשך היום יגיע השר אופיר אקוניס.
אברהם נגוסה: נמצא אתנו השופט מאיר שמגר, נשיא בית המשפט העליון בדימוס.
אברהם נגוסה: נמצא אתנו יושב ראש הסוכנות היהודית מר נתן שרנסקי.
אברהם נגוסה: בהמשך יגיע ויכבד אותנו גם יושב ראש הכנסת.
אברהם נגוסה: נמצא אתנו השופט נעם סולברג, שופט בית המשפט העליון.
אברהם נגוסה: בהמשך יגיעו אורחים אחרים גם מחוץ לארץ.
אברהם נגוסה: אני צריך לציין שאנחנו מאוד מודים גם לרב ג'ארי אפשטיין, נשיא ארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה, ברוך הבא.
אברהם נגוסה: זו ההזדמנות להודות לכל הגופים שתרמו למאמץ העלייה והקליטה אז וגם מאז ועד היום.
אברהם נגוסה: יש לנו אנשים אחרים שפעלו וממשיכים לפעול כמו הרב יואל בן-נון חבר הוועד הציבורי שנמצא אתנו כאן, הרב מנחם ולדמן שהרבה שנים פועל וממשיך לפעול, יהודה שרף שפעל וממשיך לפעול למען העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: יש אנשים נוספים ואם שכחתי לציין את שמם, אני מתנצל על כך.
אברהם נגוסה: אני מרגיש היום שלמרות קשיי העלייה והמאבקים של הקהילה על מעמדה, קבלתה וזכויותיה, ניתן לומר באופן מובהק כי לעלייה והקליטה היום יש גם הצלחות בכמה תחומים.
אברהם נגוסה: אני מוכרח להגיד לכם שהבעיה בנושא העלייה עדיין קיימת ואנחנו רואים פגיעה קשה מאוד בקהילה ובמשפחות.
אברהם נגוסה: יחד עם כך יש הצלחות בתהליך הקליטה ולכן נמצאים כאן נציגי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שבהמשך יציגו לנו נתונים.
אברהם נגוסה: ברשות שרת העלייה והקליטה, אני רוצה שהשופט שמגר, נשיא בית המשפט העליון בדימוס, יאמר כמה מלים.
אברהם נגוסה: תודה כבוד השופט שהגעת ואתה מכבד אותנו בנוכחותך.
<השופט מאיר שמגר: תודה רבה.
<השופט מאיר שמגר: אני שמח מאוד להימצא כאן בתוך קהל אנשי העדה האתיופית שאני מאמין שיש להמשיך ולהעלות אותה עד תומה כדי שכל העדה האתיופית, כל אלה שרוצים בכך, תימצא בתוך הארץ אשר הם חולמים עליה ומאמינים בה ולא איבדו את אמונתם ואת ביטחונם במשך כל השנים למרות הקשיים בהם נתקלו ולמרות שהיו להם אכזבות.
<השופט מאיר שמגר: אני רוצה להביע כאן את אמונת הישוב היהודי בישראל במולדתנו ובארצנו ולומר לכם אתם תמיד אהובים עלינו ואתם תמיד תהיו מטרה לפעולתנו, להמשך פעולתנו כדי להביא לכך שהעלייה תושלם וכל מה שהושג ימשיך וכי זכות היהודים מאתיופיה לעלות לארץ תמצא את ביטויה במציאות.
<השופט מאיר שמגר: אני רוצה להגיד לכם שאמונת ישראל היא שאתם תגיעו בשלמות
<השופט מאיר שמגר: כם לארץ שאתם מתאווים להיות בה ואתם תהיו כאן בתוך המשפחה שלנו שאנחנו מאמינים שאתם חלק מאתנו ואסור להפריד.
<השופט מאיר שמגר: אני יודע שאתם נתקלתם באכזבות ואני לא רוצה לבטל את הדבר הזה, אלא להפך, להביע בכם את אמונתי שהאכזבות רק חיזקו את כוונתכם להיות אתנו כאן.
<השופט מאיר שמגר: אנחנו לעולם לא נוותר עליכם.
<השופט מאיר שמגר: תדעו שאתם חלק מגופנו, אתם חלק מאתנו ואנחנו נעשה הכול, מה שלא יקרה בדרך, מה שלא יהיו האכזבות, אנחנו לא נוותר על היותכם חלק מבני ישראל בישראל.
<השופט מאיר שמגר: ולכן אל תתאכזבו כאשר אתם נתקלים בקשיים.
<השופט מאיר שמגר: הקשיים הם הדרך להצלחה והם הדרך לחיזוק האמונה וחיזוק האמונה בה אנחנו מאמינים היא שאתם תהיו כאן בארץ הזאת ואתם תהיו חלק מקהילתנו וחלק מגופנו, כמו שאתם כבר היום חלק מאהבתנו ואמונתנו בצדקת דרככם.
<השופט מאיר שמגר: אנחנו מאמינים שכל הקשיים יחלפו.
<השופט מאיר שמגר: אני מבטיח לכם תמיכה תמידית כאן בארץ ברצונכם להיות חלק מן הארץ.
<השופט מאיר שמגר: אתם האור אשר מאיר יומם ולילה ומחזק את אמונתנו שזכותכם להיות כאן חלק מאתנו.
<השופט מאיר שמגר: אני מקווה שהתקווה הזאת תתגשם כי היא חלק מתקוות כולנו.
<השופט מאיר שמגר: אתם בני הקהילה האתיופית צריכים להיות כאן בארץ הזאת חלק מהתושבים היהודים ואני מבטיח לכם את תמיכתנו התמידית והבלתי פוסקת במטרות שהצבנו לעצמנו לפני הרבה זמן.
<השופט מאיר שמגר: ..
<השופט מאיר שמגר: הגשמה של כל זכויות הקהילה האתיופית להיות כאן חלק מן הקהילה היהודית בארץ הזאת.
<השופט מאיר שמגר: אני מבטיח לכם שתמיכתנו לא תפחת ולא תהיה חלשה אלא שאנחנו רק נחזק אותה מיום ליום.
<השופט מאיר שמגר: אנחנו לא נוותר עליכם להיות חלק מאתנו כי אתם כבר חלק מאתנו בליבנו, ברצוננו, בתקוותנו ומה שלא יקרה, לא תפחת התקווה שמפעמת בליבנו ואנחנו נעשה הכול כדי שהתקווה הזאת תתגשם הלכה למעשה בארץ הזאת.
<השופט מאיר שמגר: כל טוב לכם, ברוכים הבאים וברוכים כולם שצריכים להגיע ושיגיעו.
<השופט מאיר שמגר: ברוכים תהיו כחלק מאתנו.
<השופט מאיר שמגר: כל טוב.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת אלי אלאלוף, יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: בוקר טוב.
אלי אלאלוף: נשיאות נכבדה מאוד, אחד אחד, בזכות חברי אברהם נגוסה נסעתי אתו לארבעה ימים - יחד עם החברים שלי מאיר כהן וחיליק בר שביקש שכל מילה שאגיד, תדעו שזאת גם המילה שלו – לאתיופיה.
אלי אלאלוף: עזבנו הבוקר ואני חייב להגיד לכם החברים שיושבים כאן שמהיום אצלי המושגים הקשורים ליהדות באתיופיה הם שונים לגמרי ממה שהיו לפני הרבה ימים.
אלי אלאלוף: למרות שכל חיי בסוכנות היהודית ובקרן רש"י פעלתי למען יהדות שבאה מאתיופיה ביכולת שהייתה לי, באהבה שכל אחד מהיהודים שלנו נותן למען יהודי העולם כולו, אני חושב שהיום אנחנו – וסליחה על הביטוי בשפת הרחוב שלי – פישלנו לגבי יהדות אתיופיה.
אלי אלאלוף: חברים יקרים, לפחות 15 אלף יהודים באתיופיה מוזנחים עד כמעט מוות בגלל החלטה או אי הבנה שהתקבלה לגבי יהדותם.
אלי אלאלוף: קודם כל, הגדרה של יהודים, הרבנים השונים – מאז הרב עובדיה יוסף – דאגו לתת להם הכשר יהודי אבל אנחנו מתייחסים אליהם כקהילה סוג ב' שצריך לחסל אותה.
אלי אלאלוף: איזה מושג כזה קיים בקהילה כלשהי בעולם היהודי?
אלי אלאלוף: אני בא מפז שם יש בקושי מאה יהודים ואף אחד לא יעז לומר שנחסל את קהילת פז.
אלי אלאלוף: אף אחד לא יאמר שהם לא חשובים.
אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים לבקר אותם והממסד מבקר אותם.
אלי אלאלוף: כאן יש החלטות מינהליות – סליחה על הביטוי אבל אין לי ברירה וקשה לי להתאפק עד הסוף – ואנחנו מתנהגים אליהם בגזענות.
אלי אלאלוף: הפקיד שהגיע ממשרד הפנים שהייתה לנו הזכות המפוקפקת להיפגש אתו, צריך לחזור ארצה כבר אתמול ומהר לשלוח אדם נורמלי עם רגש, עם יכולת מינהלית, שלא יודע לשקר, שלא יכול לשקר.
אלי אלאלוף: אנחנו יושבים אתו ושואלים למה הוא לא פתח את הסניף והוא אומר שצריך לבנות להם קונטיינרים באדיס אבבה.
אלי אלאלוף: 24 שעות אחר כך פוגשים את השגרירה, ולשם מה לבנות?
אלי אלאלוף: יש דירה שלמה בת ארבעה חדרים אליה הוא יכול לבוא ללא הוצאות ושיתחיל לפעול.
אלי אלאלוף: לא, האדון החליט אחרת.
אלי אלאלוף: הוא סופר פקיד.
אלי אלאלוף: מתקשר אליהם בטלפון.
אלי אלאלוף: באמת, זה אקט אנושי, צד הומניטרי, לא לכולם יש טלפון.
אלי אלאלוף: אם לא, אני אתקשר למשפחה בארץ והיא תתקשר אל אותו אדם.
אלי אלאלוף: אידיוט.
אלי אלאלוף: כרגע סיפרנו לך על הקשר הטלפוני.
אלי אלאלוף: הפקיד הסוכנותי נתן לנו תקווה.
אלי אלאלוף: נתן, אתה יכול להיות גאה בו.
אלי אלאלוף: גם חברי יהודה שרף.
אלי אלאלוף: אתם יכולים להיות באים בו.
אלי אלאלוף: הוא אומר שהוא מחכה, הוא מוכן, הנה החברים שלו מוכנים, רק תנו לו שמות ואין לו מגבלה, לא תקציבית ולא אחרת.
אלי אלאלוף: יותר גרוע מזה.
אלי אלאלוף: אין מקום בבית הקברות היהודי כי הם מתים כי השירותים הרפואיים שאנחנו כל כך גאים בהם כאן בארץ, לא מסוגלים להביא להם משהו.
אלי אלאלוף: השריד המדהים הזה של היהדות האמריקאית, הוא עוד מסתכל עליהם.
אלי אלאלוף: איפה כל יהדות אמריקה?
אלי אלאלוף: איפה כלך יהדות קנדה?
אלי אלאלוף: איפה כל יהדות צרפת?
אלי אלאלוף: איפה הלב היהודי?
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו הרב הראשי לשעבר, הרב הראשי של ירושלים הרב שלמה עמר.
אלי אלאלוף: כל ילד שנפטר, זאת פטירה מיותרת.
אלי אלאלוף: שם עד גיל שלוש, התזונה היא בלתי אפשרית.
אלי אלאלוף: אנחנו כבר לא יודעים לשלוח אוכל.
אלי אלאלוף: אני הייתי במפעל הזנה ולכן אדוני הנשיא העניק לי פרס ישראל שהייתי מוכן לוותר עליו.
אלי אלאלוף: הילדים שם מתים בגלל אוכל.
אלי אלאלוף: חינוך.
אלי אלאלוף: סגרנו להם את בית הספר היהודי.
אלי אלאלוף: הסוכנות משקיעה מיליונים כדי לשמור על קשר כלשהו עם כאלה שכבר לא מוגדרים על ידי הרבנות כיהודים אבל אסור לנו לאבד אותם.
אלי אלאלוף: כמו שאימא שלי הייתה אומרת, זהו, תביא אותם אלינו ואל תוותר על הבן דוד שלך גם אם אבא שלו התחתן עם לא יהודייה.
אלי אלאלוף: תביא אותם אלינו ואל תוותר, אבל אנחנו ויתרנו.
אלי אלאלוף: סגרנו להם את בית הספר.
אלי אלאלוף: אפילו שיעורי יהדות בסוף השבוע אין לנו שם.
אלי אלאלוף: ניתקנו קשר.
אלי אלאלוף: השגרירה שלנו, כמה שהיא גדולה, היא לא ביקרה אותם ארבע שנים כשהם נמצאים מאתיים מטרים מהמשרד שלה באדיס אבבה.
אלי אלאלוף: ארבע שנים.
אלי אלאלוף: רק בזכות הנוכחות שלנו היא הגיעה אליהם.
אלי אלאלוף: יש כיסוי מינהלי, יש החלטת ממשלה, אבל מה הקשר?
אלי אלאלוף: מישהו מהשגרירים שלנו בארצות אחרות לא יבקר קהילה יהודית כי יש עליו החלטה מינהלית?
אלי אלאלוף: לאן הגענו?
אלי אלאלוף: חברים, יש קהילה יהודית באתיופיה שלא תיגמר לעולם.
אלי אלאלוף: כל מי שמשתמש במושג לחסל את הקהילה היהודית – הוא פוגע במהות של היהודים לחיות היכן שהם רוצים לחיות בעזרה, בתמיכה ובשמירה על ישראל.
אלי אלאלוף: אנחנו חייבים לדאוג להם לבריאות.
אלי אלאלוף: חייבים.
אלי אלאלוף: בעוד שעה וחצי יש לי פגישה שקשורה לעלייה צרפת עם הסתדרות הרופאים ואם הם רוצים שאטפל בנושאים של צרפת, אני רוצה שהם יטפלו, שיוציאו משלחות שיטתיות שיבקרו את היהודים שלנו באתיופיה.
אלי אלאלוף: ליד זה העלייה.
אלי אלאלוף: זאת הכמיהה.
אלי אלאלוף: כמה חינוך, כמה השקעות הסוכנות היהודית עשתה, ואני פנסיונר של הסוכנות בה יש לי 25 שנות ותק.
אלי אלאלוף: הלוואי שהייתי מוצא מפגשים כאלה מרגשים.
אלי אלאלוף: אתם לא יודעים איך זה היה.
אלי אלאלוף: החברים שלי עדים, גם הם נדבקו מהמחלה.
אלי אלאלוף: בכינו.
אלי אלאלוף: איזו אהבת ישראל.
אלי אלאלוף: אדוני הרב, אני מכיר אותך, אני מרשה לעצמי להגיד את זה, איזו כמיהה לישראל, איזו יכולת קריאה בתורה, איזו שירה מדהימה.
אלי אלאלוף: בכל התחומים.
אלי אלאלוף: כשהם שרו את התקווה, אין אחד שלא החזיק את הלב שלו.
אלי אלאלוף: איזו מקהלה של צעירים וצעירות.
אלי אלאלוף: איזה פוטנציאל אדיר לצה"ל ולספורט בישראל ואנחנו מזניחים אותם.
אלי אלאלוף: בסוף העולם, באוקראינה – וחס וחלילה שזה לא יתבטא כביקורת – הולכים להביא פוטנציאל לספורט.
אלי אלאלוף: יש שם בחור ג'ודאי ואף אחד לא אמר לו לא להגיע.
אלי אלאלוף: חברים, יש שם קהילה מדהימה.
אלי אלאלוף: היינו משקיעים מיליארדים כדי להגיע לרמת האהבה והמסירות למען העם בישראל ולא היינו מקבלים את זה באף קהילה בעולם.
אלי אלאלוף: הם מחכים לנו.
אלי אלאלוף: העלייה היא לא אקט טכני.
אלי אלאלוף: העלייה היא לא פקיד זה מול פקיד זה אלא העלייה זה ביטוי לאהבת המולדת, לאהבת ישראל, לאהבת השירות למען ישראל.
אלי אלאלוף: אני מרשה לעצמי להיות חוצפן.
אלי אלאלוף: מה, אתה מגלה את אמריקה בארבעה ימים?
אלי אלאלוף: הימים הבאים שלי לא יהיו אותם ימים.
אלי אלאלוף: אני אלחם בוועדה שאני יושב הראש שלה ובשדולה למען קליטת העלייה מאתיופיה.
אלי אלאלוף: השדולה לי תהיה השדולה למען קהילת יהודי אתיופיה באתיופיה כי אנחנו הזנחנו אותם והם בוכים.
אלי אלאלוף: הם אוהבים אותנו.
אלי אלאלוף: אני מבקש ומתחנן, אל תתנו שיסכסכו ביניכם.
אלי אלאלוף: בואו לא נתחשב באלה שחושבים שאפשר לשפוט.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו יושב ראש הכנסת.
אלי אלאלוף: אנחנו מתיימרים לאפשר לכל אחד מאתנו לשפוט את השני.
אלי אלאלוף: אני לא אאפשר לאף אחד לשפוט אותי, חוץ מאשר אם עשיתי משהו רע.
אלי אלאלוף: אני לא אאפשר לאף אחד לדבר על הקהילה שלי ואז דיברו.
אלי אלאלוף: כמה דיברו עליה.
אלי אלאלוף: אני בוודאי לא אפשר שמרוקאי ידבר על מרוקאי.
אלי אלאלוף: אסור לנו היום - ואני הודעתי לכמה חברים מהקהילה היהודית מאתיופיה - לומר שהם לא יהודים.
אלי אלאלוף: מי הם?