GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת אברג'יל: מתחילים להכין את התכנית העסקית ולאט לאט מגיעים לעובי הקורה ושם רואים את ההכנסות, רווח, הפסדים, מבקשים ממנו כל מיני אובליגו של הבנק, ורק אז רואים את זה.
ענת אברג'יל: אבל בהחלט היה אפשר אולי לראות כבר קודם לכן, לפני התכנית העסקית, לשמוע ממנו, אם הוא היה יודע שבאמת הוא בהפסדים ואז אולי להגיד לו "הבנק הזה לא ייתן לך, בוא נלך לקרן פילנתרופית או מישהו שאולי כן יסייע לך".
ענת אברג'יל: אני את זה צריכה לבדוק לעומק, אבל אין דבר כזה שלא ענו לו.
ענת אברג'יל: מט"י שריר וקיים עד היום, בדרך כלל הוא מגיע לפה בימים כאלה.
אברהם נגוסה: כן, בפעם הקודמת היו פה בדיון.
ענת אברג'יל: נכון.
ענת אברג'יל: הם בדרך כלל מגיעים גם לפה.
ענת אברג'יל: הוא מחולון, גולן מירושלים ומנתניה בדרך כלל הוא מגיע, היום הוא לא הגיע במקרה, אבל צריך לבדוק את זה.
אברהם נגוסה: הוא אמר שהיה לו עסק גם באתיופיה הוא פשוט העתיק אותו, גם לא זכה במענק הזה וגם לא זכה בהלוואה, והוא לא מכיר יוצאי אתיופיה שזוכים בתנאים האלה, והוא אומר שאם היו באים ואומרים לו, קודם כל הוא יודע שהניהול שלו בסדר, אבל אם היו מסבירים לו, הם היו עושים את עבודתם, הוא אומר "זו בעיה שלי.
אברהם נגוסה: אבל לא הסבירו לנו.
אברהם נגוסה: שילמנו את הכסף והם נעלמו".
ענת אברג'יל: אני אבדוק את זה, אני מצלמת את הטפסים ואני אבדוק את זה ונחזור אליו.
אברהם נגוסה: בבקשה גברת.
הילה נויבך: אני היועצת המשפטית של לה"ב, לשכת ארגוני העצמאים.
הילה נויבך: אנחנו בין היוזמים של היום הזה, יום העסקים הקטנים בכנסת, ונתון שעולה בכל הדיונים שאנחנו משתתפים בהם היום, זה שבשנת 2016 למעלה מ-43,000 עסקים נסגרו.
הילה נויבך: הנתון הזה הוא נתון כואב כי אנחנו יודעים שהעסקים הקטנים הם אחד ממנועי הצמיחה העיקריים של המשק, ואני חושבת שהמודל שאריה הציג פה מקודם הוא משהו שצריך אולי לקחת ולנסות להעתיק לתחומים נוספים, כי השילוב הזה של עסקים קטנים שיש להם קשיים ויש להם מחסור ומצוקות, ויש לנו פה עולים שמתמודדים עם חסמים וקשיים להשתלב בשוק, הוצג פה מודל מאוד ייחודי ומעניין שצריך לנסות למצוא את הענפים הנוספים ומשרדי הממשלה הנוספים, שיוכלו לחבור ולהעתיק את זה לעוד מקומות, זה יהיה WIN-WIN לכולם, גם לעולים, גם לעסקים, גם לכלכלה ולכולנו.
הילה נויבך: אני חושבת שצריך לנסות למצוא את המקומות הנוספים לאמץ את זה.
אברהם נגוסה: זה רעיון טוב, אבל לצערי הרב היום אין כאן נציג ממשרד הקליטה מהתחום הזה, לא פה, נציג הסוכנות לא פה, משרד הכלכלה זה לא כל כך שייך לפי מה שהבנתי מאריה.
אברהם נגוסה: השותפים שלכם זה הסוכנות ומשרד הקליטה, והנציגה שנמצאת היא בתחום היזמות ולא בתחום שלכם.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו בדיון הבא נתמקד בהצעתך.
אברהם נגוסה: כרגע חוץ מלהזדהות עם הרעיון שלך, אין לי מה לומר בנושא.
הילה נויבך: זה גם משהו.
ליאנה גולדנברג: עליתי לפני שלוש שנים ואני גרה עכשיו בעכו, יש לי עסק.
אברהם נגוסה: אני רוצה שנציגת משרד הקליטה תקשיב לך, ענת בבקשה.
ליאנה גולדנברג: עליתי לפני שלוש שנים, אני עובדת בתור מהנדסת ויש לי עסק קטן, פרטי.
ליאנה גולדנברג: יש לי ארבע שאלות.
ליאנה גולדנברג: קודם כל אני מודה לירושלים ולקליטה ולמשרד החינוך בלימוד השפה, והמדינה עשתה הרבה בשבילנו, לעולים החדשים, אבל אני רוצה להגיד משהו, יש בעיות, לפחות מה שאני מרגישה בעכו.
ליאנה גולדנברג: קודם כל זו בעיה, מה שאני מכירה, עם הקורסים שנותנים לנו 70% סובסידיה ממשרד התעשייה, ומשרד הקליטה.
ליאנה גולדנברג: אני ניסיתי לקבל את הסובסידיה ובשביל זה מצאתי קורסים שמתאימים לי.
ליאנה גולדנברג: את הקורסים נותנת החברה "אקדמון" בקרית אתא.
ליאנה גולדנברג: בתל אביב הקורסים עולים 15,000 שקל, ובקרית אתא נתנו לי הנחה ועשו 11,000 שקל.
ליאנה גולדנברג: בשביל לקבל אישור לסובסידיה, הייתי צריכה לשלם את כל הקורס, מחיר של כל הקורס, 11,000.
ליאנה גולדנברג: שילמתי.
ליאנה גולדנברג: קיבלתי קבלה ששילמתי.
ליאנה גולדנברג: הבאתי למשרד התעשייה, והפקידה לקחה, ביקשו למלא טפסים, מילאנו והכל בסדר, אמרו שנקבל תשובה תוך שבועיים, קיבלנו תשובה שיש הרשאה לקבל את הסובסידיה.
ליאנה גולדנברג: ואני מחכה מתי הקורסים מתחילים.
ליאנה גולדנברג: הם צריכים להתחיל לדוגמה, למשל ב-1.7.
ליאנה גולדנברג: לא התחילו ב-1.7, וגם ב-1.8 לא מתחילים בגלל שלא הצליחו לאסוף קבוצה.
ליאנה גולדנברג: בסוף אוגוסט מתקשרים אלי ממשרד התעשייה ואמרו "זהו, את לא יכולה לקבל סובסידיה", אבל אני כבר שילמתי 11,000 שקל.
ליאנה גולדנברג: ומה לעשות?
ליאנה גולדנברג: זו דרך לא נכונה.
ליאנה גולדנברג: אני לא יודעת מה לעשות.
אברהם נגוסה: את צודקת, אני רוצה לדעת.
אברהם נגוסה: את השתתפת בקורס?
ליאנה גולדנברג: לא, הקורס ככה - - -
אברהם נגוסה: גם לא השתתפת בקורס וגם לא קיבלת את הכסף שלך.
אברהם נגוסה: מה ששילמת החזירו לך?
ליאנה גולדנברג: בעוד חצי שנה.
ליאנה גולדנברג: זו הייתה בעיה מאוד גדולה.
אברהם נגוסה: רגע, זה לא יכול להיות.
אברהם נגוסה: אמרו לך שיש קורס בקריות, ואמרו לך שהקורס עולה 11,000 שקל, עכשיו אמרו לך שבגלל שאת עולה חדשה את מקבלת סבסוד אבל כדי לקבל את הסבסוד את צריכה לשלם 11,000 שקל בבת אחת ולהביא את הקבלה ואז על פי הקבלה יתנו לך מה שמגיע לך.
אברהם נגוסה: עד כאן אני צודק?
ליאנה גולדנברג: כן.
ליאנה גולדנברג: צודק.
אברהם נגוסה: אמרו לך במקום הלימודים "אין לנו קבוצה, לא הצלחנו לגבש קבוצה, לכן תחכי עוד חודש, עוד חודש" ואז בסוף אמרו "אין קורס"?
ליאנה גולדנברג: לא, הם לא אמרו שאין קורס.
ליאנה גולדנברג: "את יכולה לחכות, תחכי".
ליאנה גולדנברג: זהו.
אברהם נגוסה: עד מתי את צריכה לחכות?
ליאנה גולדנברג: לא אומרים.
ליאנה גולדנברג: מתי שתהיה קבוצה.
אברהם נגוסה: "מתי שתהיה קבוצה נזמן אותך".
אברהם נגוסה: לפני כמה זמן זה קרה?
ליאנה גולדנברג: לפני שנה וחצי.
ליאנה גולדנברג: אני כבר שנה וחצי עובדת.
אברהם נגוסה: לפני שנה וחצי, ואת עד עכשיו מאמינה שיהיה קורס?
אברהם נגוסה: את מאמינה שיזמינו אותך לקורס?
אברהם נגוסה: עדיין את מחכה לזה?
ליאנה גולדנברג: לא, לא מחכה.
ליאנה גולדנברג: אני ביטלתי את ההרשמה.
אברהם נגוסה: החזירו לך את הכסף?
ליאנה גולדנברג: החזירו, כן.
ליאנה גולדנברג: אבל זה היה בעיה עם הזמן שהם החזירו.
אברהם נגוסה: אוקיי, עכשיו קיבלת את הכסף בחזרה?
ליאנה גולדנברג: לא עכשיו, אבל לפני.
אברהם נגוסה: אבל 11,000 שקל קיבלת בחזרה?
אברהם נגוסה: טוב, לפחות הכסף שלך חזר.
אברהם נגוסה: מה משרד התעשייה - - -
ליאנה גולדנברג: משרד התעשייה עכשיו מרוצה בגלל שמצאתי עבודה.
אברהם נגוסה: אבל למה אמרו שלא מגיע לך?
ליאנה גולדנברג: אפילו יש בעיה, עוד - - -
אברהם נגוסה: בגלל שהקורס לא מתקיים?
אברהם נגוסה: יכול להיות?
ליאנה גולדנברג: לא, אני כבר לא הייתי במשרד התעשייה, בגלל שאין עם מי לדבר.
אברהם נגוסה: ענת, את מכירה את ה- - -
ענת אברג'יל: את הסיפור הזה?
אברהם נגוסה: לא, אם את מכירה בסדר, אני לא שואל ספציפית.
אברהם נגוסה: אבל התכנית הזאת של משרד העבודה.
ענת אברג'יל: קודם כל למשרד הקליטה יש ואוצ'רים לעולים חדשים, אני לא יודעת מה הזכאות שלהם מבחינת השנים, אבל הם נותנים 80% מהקורס, ובאמת צריך לשלם קודם כל ואז המשרד מחזיר, זה משרד הקליטה.
ענת אברג'יל: אבל היא דיברה לא על משרד הקליטה, אז למה סתם?
ענת אברג'יל: בואו נשמע את משרד הכלכלה.
אברהם נגוסה: רגע, אבל למה משרד העבודה נכנס, היא שלוש שנים, עוד לא עשר שנים, למה משרד הקליטה לא טיפל?
ענת אברג'יל: לא ברור לי.
אברהם נגוסה: יש לך מה להגיד לנו, אתה מכיר את זה?
ניר בן-אהרון: כל התחום הזה כרגע הוא במשרד העבודה והרווחה, לא אצלנו, ואני לא מכיר אותו.
אברהם נגוסה: הבנתי שאם עולה חדש מעבר ל-10 שנים, זה אוטומטית עובר למשרד העבודה, למשרד הכלכלה.
אברהם נגוסה: אבל היא אמרה שהיא שלוש שנים.
אברהם נגוסה: מדובר פה בעולה חדשה, שפחות מ-10 שנים.
אברהם נגוסה: למה הלכת לשם, למה לא למשרד הקליטה?
בני חזן: הייתה תקופה שמשרד העבודה נתן במסגרת לשכות תעסוקה למובטלים קורסים, והוא גם סבסד את זה.
בני חזן: גם אם הם עולים והוא ניגש כמובטל ללשכת תעסוקה, היו שם נותנים ואוצ'רים.
בני חזן: אז אולי היא ניגשה, את היית מובטלת?
אברהם נגוסה: היית מובטלת באותו זמן?
אברהם נגוסה: לא הייתה לך עבודה?
ליאנה גולדנברג: לא.
ליאנה גולדנברג: מתי קיבלתי אישור לסובסידיה, לא.
אברהם נגוסה: לא הייתה לך עבודה.
ליאנה גולדנברג: לא, אני הייתי לא מובטלת.
ליאנה גולדנברג: הייתי אחרי אולפן.
ענת אברג'יל: היא לא עבדה, היא הייתה מובטלת.
ענת אברג'יל: זו הסיבה.
ענת אברג'יל: היא לא פנתה למשרד הקליטה, היא הלכה לשירות התעסוקה לחתום אולי אבטלה, מגיע לה אחרי אולפן, ושם הציעו לה ואוצ'ר דרך משרד - - -, לא משרד הקליטה.
בני חזן: באותה תקופה הם היו במשרד התעשייה והמסחר, עכשיו הם כבר לא במשרד הכלכלה.
ענת אברג'יל: נכון, הם נפרדו.
אברהם נגוסה: אני יודע, אבל גם באותו זמן, אני חושב שעניין הקורס היה במשרד הקליטה, לא?
ענת אברג'יל: כן, אבל אם היא הגיעה לשירות התעסוקה כאילו היא לא עולה חדשה.
ענת אברג'יל: כי שירות התעסוקה לא יודע את התנאים של העולים החדשים.
ענת אברג'יל: הוא יודע לקבל לקוח.
ענת אברג'יל: ואם היא אומרת שהיא מובטלת - - -
אברהם נגוסה: זה מראה שההנגשה של משרד הקליטה כלפי העולים החדשים, לא ברורה ולא מספיקה.
ענת אברג'יל: אבל שוב, אני לא רוצה לדבר כי אני לא תעסוקה.
ענת אברג'יל: אז אולי מה שאני אומרת זה - - -
ליאנה גולדנברג: סליחה, יש עוד - - -.
ליאנה גולדנברג: על מט"י כבר אמרו, הייתה בעיה, זו לא שאלה אחת, זה שתיים ביחד.
אברהם נגוסה: לגבי מט"י?
ליאנה גולדנברג: אחרי האולפן עשיתי משהו בשביל לימוד השפה העברית, זה מאוד טוב, בגלל שאני עכשיו מוכרת ואנשים מזמינים ומורות מזמינות.
ליאנה גולדנברג: וזה מוצא חן בעיניהם גם.
ליאנה גולדנברג: אני רוצה להראות לכם את זה אחר כך.
ליאנה גולדנברג: אני מתחילה את העסק הזה בעצמי, בלי עזרה מאף אחד.
ליאנה גולדנברג: אבל יש בעיה, אני עושה את זה במדפסת בבית בגלל שבית דפוס מאוד יקר בישראל.
ליאנה גולדנברג: מאוד יקר.
ליאנה גולדנברג: זה מחברת, אולי עולה לפחות 24 שקל מבית דפוס, ואני גם רוצה קצת להרוויח, וזה מאוד יקר.
ליאנה גולדנברג: וזה בבית דפוס הכי זול.
ליאנה גולדנברג: אבל המורים מאוד רוצים להזמין את זה, אני לא יכולה לעשות 1,000 מחברות ואין לי מקום אפילו לשמור.
ליאנה גולדנברג: אני יכולה לעשות 10, 20 ולא יותר, ואני גם לא יודעת כמה אולפנים יש בישראל.
ליאנה גולדנברג: ביקשתי עזרה מהיועץ במט"י.
ליאנה גולדנברג: הוא במקום להסביר לי איך יותר טוב לעשות, לעזור לי לעשות תכנית עסקית, אמרה "אוי, זה קשה, לא כדאי, לא צריך, את צריכה לעשות סלון בשביל תסרוקות", אני קצת מגזימה, אבל זו המשמעות של הדברים.
ליאנה גולדנברג: היא לא צריכה להגיד לי שזה קשה.
ליאנה גולדנברג: אני לא שואלת.
ליאנה גולדנברג: כל עסק זה קשה, כל התחלה היא קשה.
ליאנה גולדנברג: היא צריכה להגיד לי איך לעשות את זה בישראל, זהו.
ליאנה גולדנברג: היא צריכה להסביר לי לאן אני צריכה לפנות, לאיזה בנאדם אני צריכה לגשת.
ליאנה גולדנברג: ושאלה שלישית, פתחתי עסק ואני עושה תמונות, וזה משהו ראשוני בישראל, והצלחתי בזה.
ליאנה גולדנברג: אבל אין מקומות איפה שאני יכולה למכור.
ליאנה גולדנברג: עכשיו אני מוכרת תמונות ביפו, אבל זה מאוד רחוק מעכו, כל יום שישי, וכל יום שני אני צריכה לנסוע לתל אביב ולמכור שם וזה קשה בשבילי.
ליאנה גולדנברג: אני רציתי להצטרף ליריד, יש הרבה ירידים בישראל, אבל המחיר של המקום זה בשמיים.
ליאנה גולדנברג: המחיר הכי זול הוא 300 שקל על דוכן.
ליאנה גולדנברג: כשיש פסטיבלים, זה אפילו 600 שקל ליום, בצפת, פסטיבלים שהמחיר הוא 600 שקלים, וגם בעכו, זה מאוד יקר.
ליאנה גולדנברג: אני צריכה למכור הרבה תמונות כדי שיהיה לי רווח.
ליאנה גולדנברג: אני חושבת שאני לא היחידה, יש אמנים רבים וגם אין מקומות.
ליאנה גולדנברג: בקניון אין מקום בכלל לשכירות, ולשכירות זה לא כל כך טוב בגלל שתמונות זה לא בשביל קניונים.
ליאנה גולדנברג: צריך להיות מקום לאנשים, כמו נחלת בנימין, אבל בנחלת בנימין אין מקומות בכלל.
ליאנה גולדנברג: אולי אפשר לעשות עוד מקום כזה.
קריאה: ניסית במקרה למכור את המוצרים שלך דרך הדיגיטל, דרך הרשת?
קריאה: כמו ב-ETSI למשל?
ליאנה גולדנברג: באינטרנט יש לי פלטפורמה אף אחד לא פונה.
ליאנה גולדנברג: אנשים רוצים לראות.
קריאה: לא, בפלטפורמה כמו ETSI למשל?
קריאה: את מוכרת שם, יש לך שם חנות?
ליאנה גולדנברג: יש.
ליאנה גולדנברג: שנה וחצי לא מכרתי כלום.
ליאנה גולדנברג: אנשים מסתכלים.
אברהם נגוסה: היא אומרת שאנשים רוצים לראות ולגעת בזה.
ענת אברג'יל: ניסית בצפון, יש הרבה - - -
ליאנה גולדנברג: 300 שקל הכי זול.
ענת אברג'יל: רגע, ניסית לשים בצימרים תמונות עם טלפון ומי שקונה, מתקשרים אליך ולוקחים את זה?
ענת אברג'יל: זה מאוד מקובל.
ליאנה גולדנברג: אולי צריך יועץ לזה.
ענת אברג'יל: אז בעכו יש יועצים טובים בתחום של תיירות.
ענת אברג'יל: תבדקי עם מט"י עכו.
אברהם נגוסה: יש פה אחת שאמרה שבמקום לעודד אותם מפחידים אותם.
אברהם נגוסה: זה לא בדיוק היא אמרה, אבל אני אומר את זה.
אברהם נגוסה: היא אמרה ש"זה קשה, זה לא כדאי לך" ודברים מעין אלה.
אברהם נגוסה: השני הוא עניין המקום כדי לעודד אותם ולעזור להם לעמוד על הרגליים.
אברהם נגוסה: אני שואל את משרד הקליטה, במה אתם יכולים לעזור עם הדברים האלה?
אברהם נגוסה: האם האנשים ממט"י, האם אתם מכשירים את העובדים כיצד צריך להיות היחס כלפי העולים, ואיך צריך להדריך ולעזור כדי לעודד את העולים?
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע מכם מה עושים במקרים כאלה, זה מקרה קלאסי שאנחנו רואים פה, עולה חדשה שעושה את המקסימום, עושה מאמצים כדי לעמוד על הרגליים מבחינה כלכלית, היא רוצה עזרה.
אברהם נגוסה: מה אתם עושים?
בני חזן: אני אגיד, קודם כל, כולנו יודעים שלהקים עסק פה בישראל לא קל, וקשה שבעתיים לעולה חדש להקים עסק.
בני חזן: המטרה שלנו היא קודם כל, וכאן הסל של משרד הקליטה מעמיד לרשותה, ואני לא יודע אם אותה גברת גם השתמשה, וחבל שלא השתמשה, אנחנו מאפשרים למשל באמצעות משרד הקליטה להגיע לסדנאות שבהן משתתפים בין 4-10 עולים חדשים בחמש שפות, בעברית, אנגלית, רוסית, אמהרית, צרפתית.
בני חזן: לפעמים עושים את זה גם בספרדית את הנושא הזה, אז זה אפילו שש שפות, כאשר זה בכל רחבי הארץ.
בני חזן: עולה יכול לבחור איזה סדנה שהוא רוצה בתחום היזמות.
אברהם נגוסה: אז בוא נשאל אותה, האם ידעת על הקורסים האלה?
בני חזן: לא ידעת על זה, שאת יכולה להשתתף בלי כסף?
ליאנה גולדנברג: אני כן רוצה, אני תמיד רוצה - - -
אברהם נגוסה: אבל היא לא ידעה.
אברהם נגוסה: פה יש כישלון של הנגשה, הסברה.
בני חזן: הסדנאות האלה, מטרת הסדנאות האלה שאותם עולים קודם כל יראו מה זה להקים עסק.
בני חזן: המטרה היא לא להפחיד, המטרה היא להראות ולתת כלים לאנשים, איך מקימים בישראל עסק ובגלל זה שהעולה מבין טוב יותר ברגע שזה בשפת האם שלו, בגלל זה אנחנו מעבירים את זה בשפות שונות, כאשר על פי הנחיה של משרד הקליטה, לא גובים שקל מהעולה בסדנאות האלה, והוא יכול להשתתף בכמה סדנאות שהוא רוצה.
בני חזן: גם בתחום של השיווק, וגם בתחום של הקמת העסק, וגם בתחום של עבודה מול רשויות המס, מס הכנסה, מע"מ, ביטוח לאומי, וגם איך לשווק את העסק באמצעות האינטרנט ורשתות חברתיות, כל הדברים האלה את יכולה להשתתף ואני חושב שיש את זה גם בעכו, אני חושב שהיא יודעת היטב, יש את זה בעכו ובקריות, זה ללא תשלום, משרד הקליטה הוא זה שמשלם על זה.
בני חזן: זה דבר ראשון.
בני חזן: אחרי שהעולה מקבל את זה, המטרה שלנו באמת היא שהעולה יפתח עסק שיש לו פוטנציאל ויש סיכוי שהוא גם יוכל להתפרנס.
בני חזן: בדרך כלל אנחנו לא אומרים לעולה "תשמע, העסק הזה, אל תפתח, אתה תיכשל" אנחנו מנסים באמצעות סיוע וליווי וייעוץ ללכת איתו יד ביד, כדי להסביר לו מה המשמעות של לפתוח את אותו עסק שהוא רוצה, והמטרה היא שהעולה יבחן בעצמו ויראה אם הוא מתאים ויכול לפתוח את העסק הזה, ויש סיכוי שהוא יתפרנס ממנו, או לא.
אברהם נגוסה: שמעת אותה, היא אמרה "אני אוהבת את העסק, אני רוצה לעשות את העסק הזה" והיא אומרת שהיא גם מצליחה.
ליאנה גולדנברג: יש בעיה באולפן הראשון, אין חומר לימוד אצל המורים.
ליאנה גולדנברג: אנשים מבוגרים כבר ולא זוכרים.
ליאנה גולדנברג: הם כותבים כולם את מה שיש בשיעור, כותבים פה, פה, ואין שיטה.
ליאנה גולדנברג: ואחר כך לא זוכרים איפה כתבו את זה ואיפה כתבו את זה, ולא יכולים ללמוד.
ליאנה גולדנברג: אני עשיתי את המחברת הזאת באולפן והצלחתי בשפה.
ליאנה גולדנברג: כן, עכשיו אני קצת מתרגשת ולכן אולי אני לא מדברת כל כך טוב, אבל אני עשיתי לפי המילים של המורה, מה שמורה נתנה לנו, עשיתי, והצלחתי רק אני במבחן באולפן, ולא שאני - - - אלא בגלל שהמחברת הזאת עזרה לי.
ליאנה גולדנברג: חשבתי אם אנשים לא יכולים לעשות, אז אני צריכה לעשות.
ליאנה גולדנברג: עשיתי את זה והראיתי למורה שלי, היא מאוד מרוצה שעשיתי את זה, ועזרה לי לבדוק שלא היו שגיאות, אבל אני לא יכולה לייצר את זה בישראל, זה מאוד יקר.
ליאנה גולדנברג: אולי משרד הקליטה, אתם עושים מתנות לעולים חדשים, ספרים, אני לא זוכרת את השם של המחבר, אבל זה לא יקר.
ליאנה גולדנברג: אני יודעת שיש בדפוס שלכם, אולי אתם יכולים לעשות בדפוס שלכם.
בני חזן: אגב, הדברים האלה מאוד חשובים אבל לפעמים זה לא כלכלי מבחינת בעל העסק.
אברהם נגוסה: הבנתי, אבל היא רואה בזה - - -
בני חזן: לפעמים אנחנו נאלצים להגיד לבנאדם, כאילו להוביל אותו למצב, שאולי גם לא כדאי לפתוח את זה, וקורים מצבים כאלה.
בני חזן: הרבה אנשים משתתפים בסדנאות, רואים, יושבים עם היועץ ואומרים "שמעתי, הבנתי, ראיתי, אולי לא כדאי בשלב הזה שאני אפתח עסק", וזה גם בסדר.
אברהם נגוסה: רצית לדבר קודם.
קריאה: בני כבר אמר את רוב מה שהיה לי לומר, אבל אולי אני אוסיף.
קריאה: יש מאגר של יועצים עסקיים טובים בכל הארץ בשפות, במבחר שפות.
קריאה: וגם אם אותה יועצת שליוותה אותה לא חשבה שיש פוטנציאל עסקי ושהרעיון הזה יכול להחזיק מים, בסך הכל היא בטח רצתה, אנחנו מנסים גם להוריד יזמים מרעיונות שאין להם סיכוי, כי אם יזם, עולה חדש שמקים עסק וחלילה מסתבך, הוא יסתבך על פני שנים רבות וזה משפיע עליו ברמה הכלכלית, האישית, המשפחתית ואפילו הנפשית.
ענת אברג'יל: וגם על המדינה.
קריאה: ואנחנו לא רוצים את זה, ולפעמים אנחנו גם יודעים להגיד ליזמים שבאים עם רעיונות שאנחנו רואים שהסיכוי לא גבוה, להגיד "תחשבו טוב, לא בטוח שזה כדאי", אין לי את הנתונים שעל סמכם קיבלה היועצת איזה שהוא מידע או החלטה להגיד לה שאולי לא כדאי, אבל גם אם זה לא נראה לך ולא מקובל, אפשר לחזור למט"י ולבקש יעוץ נוסף, בסך הכל מגיע לה סל של ייעוץ וליווי בהיקפים יפים ובחינם, אז לא יקרה שום דבר אם היא תקבל חוות דעת שניה של מומחה נוסף.
קריאה: יכול להיות שחוות הדעת תהיה אותו דבר כמו זו של היועצת הראשונה, יכול להיות שזה יהיה משהו אחר לגמרי.
קריאה: אבל אני ממליץ לה לחזור ולקבל ייעוץ מקצועי.
אברהם נגוסה: הזמן שלנו אוזל.
בני חזן: אז חלק מהדברים והכלים שאנחנו נותנים להם זה גם איך לדעת איך לבדוק את רואה החשבון ואיך לעשות כל שלושה חודשים בקרה על הנתונים שנותן רואה החשבון ולא להגיד "אוקיי, יש לי רואה חשבון, הוא ייקח את האחריות", לא, זה לא נכון.
קריאה: רגע, לא הבנתי, באיזה נושא?
קריאה: איך להתמודד עם פשיטת רגל?
ו': מיסוי.
ו': זה הכי חשוב.
ו': מול הרשויות, מול מס הכנסה מול מע"מ, וביטוח לאומי.
בני חזן: בכל קורס כזה אנחנו נוגעים בנושא הזה, בנושא של מיסוי.
בני חזן: נוגעים.
בני חזן: כי אתה יודע, זה עולם מאוד רחב, הנושא של מיסוי.
בני חזן: אפשר לעשות תואר ראשון, שלוש שנים ללמוד את כל הנושא של המיסוי, מע"מ, מס הכנסה, יש אספקטים רחבים, במיוחד לעולים חדשים שיש להם כל מיני הטבות מיוחדות שכדאי.
בני חזן: אבל בקורס שאנחנו נותנים, אנחנו נותנים טעימה, דברים בסיסיים בלבד, כי אנחנו לא יכולים בתכנית הדרכה של כך וכך שעות לתת את כל היריעה וללמד איך עובד מס הכנסה ואת כל הדברים האלה.
בני חזן: לשם כך, דרך אגב, יש לנו אפשרות לתת לכל יזם יועץ, רואה חשבון, שנותן כמה שעות ליווי עסקי, יושב אתך נניח על העסק שלך, ונותן לך המלצות האם להירשם בצורה כזאת או אחרת.
ענת אברג'יל: עד חמש שעות.
בני חזן: כן.
בני חזן: חמש שעות ליווי חינם עם רואה חשבון.
בני חזן: אני מסכים אתך, בקורסים יש פה נגיעה, ולא בטוח שנוכל להרחיב את היריעה בקורסים כי כמו שאמרתי, יש עוד הרבה אספקטים של עסק, שיווק, מכירות, תמחיר, הרבה.
בני חזן: ואם כל אחד מהם נתעמק לעומק, אז אנחנו צריכים לעשות פה תואר ראשון ליזמים.
ו': כולם דיברו פה איך לפתוח את העסק, - - - איך לסגור אותו ולצאת - - -
בני חזן: אנחנו צריכים ללמד גם איך לסגור נכון את העסק.
ענת אברג'יל: אגב, אנחנו כן מלווים אנשים שלפני סגירה, כן אנחנו רואים אותם, אם הם לא מחזירים את ההלוואה בזמן, שולחים יועץ ומה קורה, ואז מבינים שהוא בקשיים, מסייעים לו לסגור נכון, שהנחיתה תהיה רכה ושהם לא ייכנסו ל - - -
ו': ביטוח לאומי יכול לדרוש מכל אחד שקיבל קצבה, אין חוק התיישנות כמו - - - ביטוח לאומי.
ו': בעלי עסקים - - -
בני חזן: אנחנו אופטימיים ומלמדים יזמים איך להקים עסקים ולהרחיב, אבל מה שאתה אומר פה, "תלמדו גם יזמים, בעלי עסקים שנקלעו לקשיים איך סוגרים נכון את העסק", זה נעשה לא מספיק, אבל אנחנו אופטימיים, אנחנו רוצים לעזור, רואים איך אנחנו יכולים לעזור ליותר הקמה והרחבת עסקים.
אברהם נגוסה: אני אבקש ממנהלת הוועדה לקרוא את ההחלטה שלנו בעקבות הדיון הזה.
אברהם נגוסה: אני רוצה להודות לכל אחד ואחד שהגעתם ושיתפתם אותנו, גם נציגי העולים וגם משרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: לצערי משרדי הממשלה שהיו צריכים להגיע לא הגיעו, ואנחנו נמשיך ונקיים עוד דיון בנושא הזה בפורום יותר רחב ונדרוש שהמשרדים שלא הגיעו היום יגיעו, כי ההצעה של איגוד המוסכים וגם ארגון לה"ב נראית הצעה טובה שאפשר לשלב ידיים כדי לעודד ולעזור לעולים חדשים.
אברהם נגוסה: אנחנו נעשה זאת בפעם הבאה.
אברהם נגוסה: כעת אבקש ממנהלת הוועדה לקרוא את החלטות הוועדה.
דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת לשרי האוצר, הקליטה והכלכלה, להפסיק לאלתר את החסם בפני עולים שקיבלו הלוואה לעסקים קטנים ממשרד הקליטה, וחייבים להמתין שנתיים טרם זכאותם לפנות אל משרד הכלכלה כדי לקבל הלוואה מקרנות אחרות.
אברהם נגוסה: דהיינו שאנחנו רוצים לצמצם את תקופת הצינון.
אברהם נגוסה: להפסיק אותה.
ענת אברג'יל: שלא תהיה תקופת צינון.
אברהם נגוסה: שלא תהיה.
אברהם נגוסה: לבטל אותה.
ענת אברג'יל: שלא יהיה חסם כזה.
אברהם נגוסה: כן, עולה חדש שקיבל הלוואה במשרד הקליטה יוכל באותו זמן - - -
ענת אברג'יל: אז גם חוסכים עלויות של תכנית עסקית והכל, כי כבר מכינים תכנית אחת, ואפשר להשתמש בה.
ענת אברג'יל: משרד הקליטה משלם עבורה.
דנה גורדון שושני: בנוסף, נבקש מאותם שרים להקצות גם בקרנות של משרד הקליטה ומשרד הכלכלה ניקוד ועדיפות לעוסק בעסקים קטנים שמשרת או שירת במילואים.
דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרד העלייה והקליטה להנגיש את המידע לעולים בדבר זכויות בתחום התעסוקה בכלל, והיזמות העסקית בעסקים קטנים בפרט.
דנה גורדון שושני: לקיים דיון נוסף, כפי שיושב ראש הוועדה אמר.
אברהם נגוסה: אלה ההחלטות שעל בסיסן נפנה למשרדי הממשלה, לשרים הרלבנטיים, ונקיים במושב הבא עוד דיון בנושא הזה.
אברהם נגוסה: התכנסנו לדיון בנושא החזרת האופציה למבחני רישוי בעל פה לעולים שאינם יודעים קרוא וכתוב.
אברהם נגוסה: אני מדגיש את זה, כי אנחנו דיברנו בדיוק לפני שנה, בתאריך 16.2.2016, קיימנו דיון בוועדה פה, וקיבלנו ממשרד התחבורה שמשרד התחבורה תרגם בשבע שפות לעולים חדשים שיכולים להבחן בשפת ארץ מוצאם.
אברהם נגוסה: המשרד טען שהוא הקל, הוא נתן אפשרות שאנשים יכולים לעבור את המבחן אם יהיה בשפתם.
אברהם נגוסה: אני רוצה לקרוא את ההחלטה שקיבלנו באותו זמן, ולאחר מכן גם ביקשנו ושלחנו מכתב למשרד התחבורה והשר השיב לנו.
אברהם נגוסה: אני רוצה להתמקד במה שפנינו ומה קיבלנו.
אברהם נגוסה: במסגרת החלטותיה ביקשה הוועדה כבר אז: "הוועדה מעריכה את מאמצי אגף הרישוי במשרד התחבורה לבוא לקראת העולים החדשים בתרגום התיאוריה לשבע שפות שונות לטובת העולים החדשים.
אברהם נגוסה: הוועדה משבחת את משרד התחבורה על מאמציו להכין תיאוריה בשפה האמהרית", זה לפי מה שדווח לנו שם ונתנו לנו גם העתק של תרגום המבחן.
אברהם נגוסה: "הוועדה מבקשת מהמשרד להשיב לה תוך שבועיים ימים כי הוא מקבל את הפתרון שהועלה בדיון".
אברהם נגוסה: מה היה הפתרון שביקשנו?
אברהם נגוסה: לאפשר לעולים דוברי אמהרית שאינם יודעים קרוא וכתוב באמהרית, בשפתם.
אברהם נגוסה: גם אם תרגמתם את זה באמהרית, יש אוכלוסייה שלא יודעת לקרוא ולכתוב את השפה שלה.
אברהם נגוסה: זה לא המקרה של עולי צרפת, זה לא המקרה של עולים אחרים.
אברהם נגוסה: לכן הדגשנו זאת.
אברהם נגוסה: אז מתקשים גם עם הטכנולוגיה להבחן בעל פה בעברית קלה.
אברהם נגוסה: "הוועדה קוראת לגייס בוחנים דוברי אמהרית ולשלב אותם במשרד".
אברהם נגוסה: גם זו הייתה הבקשה.
אברהם נגוסה: שר התחבורה ישראל כץ, השיב לי כי "האפשרות להבחן בעל פה לא יכולה להבחן למי שטוען לליקויים הפוגעים בסיכוייו" והוסיף כי "האפשרויות כיום מאפשרות הנגשה כמעט מוחלטת גם לאוכלוסייה המתקשה בשפה העברית".
אברהם נגוסה: בדקנו את הדבר הזה, נתון זה הוכח כלא נכון.
אברהם נגוסה: כלומר, מה שהוא טוען שיש הנגשה כמעט מוחלטת.
אברהם נגוסה: לגבי אוכלוסיית יוצאי אתיופיה שאינה יודעת קרוא וכתוב ושיעור גדול מאוד ממנה נכשל בבחינה באמצעות הטכנולוגיה החדשה.
אברהם נגוסה: גם אם זה תורגם לאמהרית, הם לא יודעים להפעיל את המחשב ואת הטכנולוגיה ולכן זו גם בעיה.
אברהם נגוסה: לכן היום כינסנו את הדיון הזה, במטרה להחזיר את הבחינה בעל פה למי שאינם ידועים קרוא וכתוב.
אברהם נגוסה: זה היה מהלך השתלשלות העניינים.
אברהם נגוסה: מה שנודע לנו מהשטח, שהרבה אנשים שניגשים למבחנים, נכשלים, למרות שהם עברו את הקורסים, קיבלו הדרכה בשפה שלהם, אמהרית.
אברהם נגוסה: אני אומר שיש גם בעיה בעניין עולי צרפת ועולים אחרים, בכל זאת גם שם יש בעיה, אבל הבעיה שם היא שונה כי זו לא בעיה של טכנולוגיה ולא בעיה של קרוא וכתוב.
אברהם נגוסה: אצל יוצאי אתיופיה זו בעיה של קרוא וכתוב בשפתם.
אברהם נגוסה: כדי להבהיר את הבעיה מהשטח, לפני שחנן מתייחס לנושא, אני רוצה לתת לאנשים שכתבו והסבירו לי את הנושא מה קורה בשטח, עורך דין אבי ביטאו בבקשה, תציג לנו את הבעיה כפי שאתה רואה אותה מהפעילות בשטח.
<אבי ביטאו: בוקר טוב.
<אבי ביטאו: קודם כל באמת תודה רבה לכל הגורמים שהגעתם היום.
<אבי ביטאו: כשאנחנו מדברים על תיאוריה, אולי לנו כוותיקים ישראליים זה נשמע לנו משהו קטן, משהו שכל אחד קם ועושה אותו.
<אבי ביטאו: אבל בשביל עולי אתיופיה, תבינו, לעבור תיאוריה, להוציא רישיון זה כאילו להוציא הייתי אומר, תואר אפילו דוקטורט.
<אבי ביטאו: בשנת 2005 כשביקשנו ממשרד הרישוי בחולון, ואחר כך זה גם הגיע לכל הארץ, משרד הרישוי היו טובים מאוד, נתנו לנו, העולים התארגנו, למדו והלכו להבחן, אחוזים עברו, והתקדמו הרבה, במיוחד נשים.
<אבי ביטאו: משנת 2014, בלי הודעה מוקדמת, לא יודעים למה אפילו, פשוט הדבר הזה נגמר, נאמר שמשרד הרישוי מתרגם את המבחנים באמהרית ותיגשו באמהרית.
<אבי ביטאו: לקח לנו שנה, ראינו את המבחנים שיצאו, קודם כל רמת התרגום היא מאוד ירודה, כמעט אף אחד לא עבר את המבחן, ניסינו הכל, ולא הצליח.
<אבי ביטאו: יש כמה דברים כמובן עם עולי אתיופיה, כמו שחבר הכנסת אברהם אמר, עולי אתיופיה, אני לא יודע אם זה 70%, 60%, 80%, לצערנו הרב לא יודעים קרוא וכתוב בשפת האם אמהרית, וגם בעברית יכול להיות שמתקשרים, מדברים, אבל להבין את המושג וללכת להבחן ולעבור אותו, זה פשוט קשה מאוד.
<אבי ביטאו: אני חושב, אם באמת משרד התחבורה רוצה לפתור את הבעיה, יש כמה סעיפים, הייתי אומר, תקנות, בהגדרות של משרד הרישוי.
<אבי ביטאו: מי רשאי לגשת למבחן עיוני בעל פה, מי שלא יודע קרוא וכתוב בשפת האם שלו, ומי שעולה עד שלוש שנים בארץ, ומי שדיסלקטי.
<אבי ביטאו: דיסלקטי שסיים 12 שנות לימוד, אם הרופא מאשר לו, הוא כן יכול לגשת.
אברהם נגוסה: זה כתוב בתקנון משרד הרישוי ובחוק.
<אבי ביטאו: בדיוק.
אברהם נגוסה: בהוראה.
<אבי ביטאו: למשל, אם נלך על קליטת עולי אתיופיה, משרד הקליטה עד לפני שנה-שנתיים היה מגדיר עולים מאתיופיה עד שלושים שנה הם עולים חדשים, היום עד 15 שנים הם עולים חדשים, לצורך עזרה וכל זה.
<אבי ביטאו: אני חושב שלא באנו לבקש הכשרה מקצועית או הסבה מקצועית שעולה למדינה הון תועפות.
<אבי ביטאו: זה פשוט הדבר הזה הוא הנגשת שירותים לאזרח.
<אבי ביטאו: אדם שלא יודע קרוא וכתוב, לדעתי במדינה נאורה ודמוקרטית, זכותו להבחן בעל פה.
נורית קורן: אבל יש לי שאלה.
נורית קורן: אם אדם לא יודע קרוא וכתוב, לא באמהרית ולא בעברית, איך הוא יקרא את השלטים?