GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נורית קורן: איך הוא יקרא את השלטים שצריכים להוביל אותו?
נורית קורן: על הבחינה אני מבינה, אבל אנחנו צריכים לחשוב גם על השלטים, מה הוא עושה עם כל השלטים.
נורית קורן: הכוונה.
<קריאה: הוא יודע - - -
אברהם נגוסה: אני אסביר איפה הבעיה.
אברהם נגוסה: הם יודעים לקרוא את השלט, כשאנחנו אומרים לא יודעים קרוא וכתוב, זה לא אומר שבכלל לא יודעים א'-ב', הכוונה פה היא שהוא לא יכול לקרוא ולהבין את המושג.
נורית קורן: את המבחן אני מבינה.
אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו אומרים.
אברהם נגוסה: אבל יש - - -
נורית קורן: אבל צריך להיות איזה שהוא סף.
<קריאה: אם יהיה כתוב "האט", אז את זה הוא יידע.
נורית קורן: אבל איך אתם בודקים את זה?
<חנן אהרון: רוב התמרורים - - -
נורית קורן: אני לא מדברת על תמרורים.
נורית קורן: אני מדברת על שלטים שאומרים - - -
<חנן אהרון: אנחנו מדינה של קיבוץ גלויות, ועדיין את רואה, ועכשיו עם כל מה שקורה באירופה ובארצות הברית, אנחנו נמשיך לקלוט וזה לא ייגמר.
<חנן אהרון: יש בעיה של לתרגם לכל השפות.
<חנן אהרון: ניקח שלט אחד, אז אם צריך לתרגם אותו, את ה"האט" הזה, אז אם זה ערבית, השפה הרשמית - - - מתרגמים אותו לעשרים שפות נגיד - - -
נורית קורן: אי אפשר.
<חנן אהרון: לא יהיה גם מצב כזה.
נורית קורן: פיזית אי אפשר כי זה מבלבל את האנשים יותר מדי, זה מסוכן.
נורית קורן: אבל אני רוצה להבין - - -
אברהם נגוסה: חברת הכנסת נורית, אני אסביר לך.
אברהם נגוסה: זו לא הדרישה.
אברהם נגוסה: אני אגיד לך, האנשים האלה כולם שניגשים למבחן, יודעים עברית בסיסית.
אברהם נגוסה: הם יודעים לקרוא "תל אביב יפו", את כל הדברים האלה הם יודעים.
אברהם נגוסה: אבל הבעיה שלהם שההבנה של המושגים וההבנה של הטקסט, ולענות לזה.
נורית קורן: אני הבנתי.
נורית קורן: בסדר, מבחינת המבחן אני מבינה, אני רק רוצה לברר שגם מבחינת השלטים, שבאמת יודעים לקרוא משהו.
אברהם נגוסה: זה הם יודעים.
<אבי ביטאו: למשל עולים חדשים אתיופים עד שלוש שנים, כמעט אף אחד לא יכול לגשת למבחן עיוני בעל פה, בכתב, כי הוא עסוק במרכזי הקליטה ללמוד עברית, יהדות, או כל מיני.
<אבי ביטאו: אולי אחרי שש, שבע, שמונה שנים הוא יודע קצת לקרוא עברית, אבל הבעיה שלנו זה הבנת הנקרא.
<אבי ביטאו: המבחן מנוסח בצורה כזאת, בעברית מאוד קשה.
<אבי ביטאו: - - - מקריא אותו, וחוץ מזה גם מבחינה טכנולוגית, כשהעולים שמים את האזניות על האוזן, ומתחיל לדבר ולשמוע ולבחור תשובה, פשוט הם הולכים לאיבוד.
<אבי ביטאו: ממש סבל.
<קריאה: אפשר להוסיף משהו?
אברהם נגוסה: לחברי הכנסת יש את הפריבילגיה לשאול ולהתערב.
אברהם נגוסה: אחרים מדברים בתורם.
אברהם נגוסה: אני רוצה שאבי יסכם את דבריו.
<אבי ביטאו: מדינת ישראל באמת עושה ועשתה הרבה לקליטת עולי אתיופיה, זה דבר מינימלי שאנחנו מבקשים כאזרחים, ובמטרה לעזור לעולים.
<אבי ביטאו: חבל באמת, אם הייתם יכולים לראות נשים אתיופיות שמקבלות רישיון, איך הדבר נתפס אצל הילדים, אצל השכונה, כולם ממש, אנשים שפשוט חשבו פעם להגיע למדינת ישראל, מה זה להוציא רישיון, זה בלתי אפשרי.
<אבי ביטאו: ראו שזה אפשרי, ראו שמוציאים את זה.
<אבי ביטאו: לבוא ולעצור אותו בלי הכנה זה היה קצת קשה, ובאמת להחזיר אותו, בסך הכל המדינה מנגישה שירותים.
<אבי ביטאו: זה אחד התפקידים שלה, ולא דרושים לכך תקציבים ענקיים כמו המדענים הדוקטורים, לשלב אותם במקום עבודה.
<אבי ביטאו: זה הדבר המינימלי.
אברהם נגוסה: הגברת ליאור אולוס.
<ליאור אולוס: אני אוסיף לדבריו של אבי, אני בשנתיים האחרונות מתנדבת במוקד קליטה ביפו, ביחד עם קבוצה של עמותת "אחריי", קבוצת צעירים שאנחנו מתנדבים ועוזרים לעולים שבוע אחרי שבוע להתכונן לקורס התיאוריה הזה.
<ליאור אולוס: אני רואה באמת קשיים בלתי רגילים ואנשים שעוברים מבחן אחרי מבחן ונכשלים, ניגשים למבחן אחרי מבחן ונכשלים.
<ליאור אולוס: רציתי להוסיף על הדברים של אבי, ובהקשר לשאלה על קרוא וכתוב, שאני חושבת שאם אני היום הייתי הולכת לנהוג באסיה איפה שהוא, בלי השפה, הייתי מצליחה לנהוג.
<ליאור אולוס: לא רק זה, אני חושבת שמשרד התחבורה או משרדים ממשלתיים, לא צריכה להיות תקנה כזאת שמחנכת ללמידת עברית דרך הגבלה כזאת.
נורית קורן: זו מדינה יהודית, אין מה לעשות.
נורית קורן: בגלל זה יש שפה רשמית.
<ליאור אולוס: העולים שמגיעים ללמוד את קורס התיאוריה ביפו ובראשון, ובכל רחבי הארץ, מגיעים בנוסף לקורס, אחרי עבודה, עבודה קשה וילדים והכל, מגיעים גם לאולפן עברית.
<ליאור אולוס: זאת אומרת במקביל לזה הם מנסים ללמוד ואנחנו גם מלמדים יחד איתם ומנסים לעבור, וזה נראה לי איזו שהיא הגבלה שהיא פשוט לא הוגנת ובאמת חוסמת לסביב 3,000 איש היום, שלא מצליחים לגשת למבחן, או לא ניגשים מראש, כי הם יודעים שהם לא יעברו.
<ליאור אולוס: זה מנתונים שאספנו ממוקדי הקליטה.
אברהם נגוסה: רכז התעסוקה בעירית ראשון לציון, בבקשה.
<אגינטו רטה: תודה.
<אגינטו רטה: שלום לכבוד יושב ראש הוועדה.
<אגינטו רטה: אני אכנס תכלס לקורס עצמו.
<אגינטו רטה: אצלנו בראשון הפסקנו את התכנית אחרי 11 מחזורים.
<אגינטו רטה: בכל מחזור היו לנו 160 משתתפים.
<אגינטו רטה: התלמיד, עד שהוא מגיע לעשות את התיאוריה, המורים ממש לא אומרים להם "אין מבחן בעל פה", נותנים להם ללמוד, מבזבזים את כל מה שיש, מבחינה כלכלית.
<אגינטו רטה: הם הצליח להוציא רישיון נהיגה, מבחינתי זה הכי קל לשלב אותו בתעסוקה.
<אגינטו רטה: אני יכו לשלוח אותו לכל מקום שאני רוצה, גם הוא יכול ללכת לעבוד וגם לחזור לבית שלו בזמן, להוציא את הילדים שלו, לעזור לאשתו.
<אגינטו רטה: גם הבנות אותו דבר.
<אגינטו רטה: הקושי שלנו היום, יש לי מעל 280 מועמדים, מעל שנתיים יושבים ומחכים ולנו אין פתרון.
<אגינטו רטה: לגבי המבחן, תלמיד הולך, שאלתם את אבי איך הוא יכול לענות, יש הבדל בין לשבת מול מחשב לבין בוחן שיושב ושואל את התלמיד והתלמיד מסביר לו עם הידיים מה זה אומר, הוא יכול לדבר עם השפה שיש לו, הבעיה שהמחשב לא יכול להבחין בדבר הזה ואז התלמידים - - -
נורית קורן: כמה אנשים עוברים בעל פה את מבחני התיאוריה?
<חנן אהרון: המספר הוא לא גדול.
<חנן אהרון: אלפים בודדים.
<חנן אהרון: כשאני אומר אלפים של מבחנים, כי אנשים חוזרים ועוברים מבחן נוסף, אם נתרגם את זה לבני אדם, זה כמעט 350,000, 400,000 מבחני תיאוריה בשנה.
<חנן אהרון: מתוך זה - - -
נורית קורן: כמה זה באחוזים?
<חנן אהרון: אחוזים קטנים.
נורית קורן: במשרד התחבורה יש אגף שבוחן בעל פה, אין שום בעיה?
אברהם נגוסה: אני רוצה שאנשים מהשטח יגידו ואז הוא יתייחס ביחד.
<אגינטו רטה: נכון, מבחן בעל פה להוציא רישיון ברכב פרטי.
<אגינטו רטה: אבל תבינו, אחרי שנתיים יש לי את האפשרות להוציא אותו לקורס מלגזה, נהגי משאיות, תחבורה ציבורית, את כל האפשרויות הקיימות בשוק.
<אגינטו רטה: זה מאוד חשוב שתחזירו את המבחן למה שהיה.
<אגינטו רטה: צריך לבדוק את המועמדים לפי הקטגוריה שאתם תחליטו.
<אגינטו רטה: זה רק יכול לעזור לקהילה ולקדם אותה קדימה ולשלב אותה.
<חנן אהרון: 280 איש שאתם מלמדים אותם קורסי תיאוריה?
<אגינטו רטה: הפסקנו, לא מלמדים אותם כי אין מבחן בעל פה.
<חנן אהרון: יש להם בעיה של קרוא וכתוב, לכל ה-280 האלה?
<אגינטו רטה: כן.
אברהם נגוסה: בוא נשמע רכז תעסוקתי בעירית תל אביב יפו.
אברהם נגוסה: מלקמו סמלין.
<מלקמו סמלין: שלום לכולם.
<מלקמו סמלין: אני לא אחזור על מה שאמרו, מה שכן, עשיתי בגלל הקושי של העברית קורס עברית באולפן, אולי יעזור להם, וגם מחשבים.
<מלקמו סמלין: אחרי שלמדו עברית, אחרי שלמדו תיאוריה של עשרים מפגשים על ידי המורה, גם שילבתי את הלימוד של מחשבים, ועדיין לא מצליחים, קשה להם.
<מלקמו סמלין: בשונה מאלה שהם חיילים משוחררים.
<מלקמו סמלין: הצעירים יחסית אין להם בעיות.
<מלקמו סמלין: לפעמים באים לעזרה, אבל אני מכוון אותם, שהם יכולים ללמוד באופן עצמאי, למדו באופן עצמאי.
<מלקמו סמלין: הם זקוקים קצת לעזרה אבל עברו, היום יש להם רישיון.
<מלקמו סמלין: בנוסף למה שאמר אגינטו, כמובן מ-2008 עד 2014 שאני עבדתי, כ-32 צעירים כבר הוציאו רישיון מלגזה, משם גם התקדמו לאוטובוסים, משאיות ושידרגו.
<מלקמו סמלין: גם נשים כמובן יש להם רכב ביתי שיכולים לפזר את הילדים בבוקר ולהגיע בזמן לעבודה.
<מלקמו סמלין: זה חשוב מאוד לאפשר להם לעשות את המבחן בעל פה, כדי שישתלבו בחברה כמו שצריך.
<מלקמו סמלין: אנחנו מדברים, כמו שחבר הכנסת אמר, אנשים שמתקשים גם בעברית וגם באמהרית הם אנשים שצריכים עזרה, שיהיה להם מבחן בעל פה, שיוכלו להתקדם ולהשתלב, ואנחנו מרוויחים מזה.
אברהם נגוסה: נעבור לצפון.
אברהם נגוסה: היינו במרכז.
אברהם נגוסה: התופעה היא ארצית.
אברהם נגוסה: שמואל סנבטו בבקשה.
<שמואל סנבטו: אני נציג העדה באזור הקריות, אני נמצא בקרית ים.
<שמואל סנבטו: אין לי מה להוסיף לדברים שאמרו לפניי, אני רוצה להצטרף למה שהם אמרו.
<שמואל סנבטו: תיאוריה זה בהתחלה עזר לעולים שלנו, בגלל שבוחן בוחן אותם.
<שמואל סנבטו: זה עם מקל ולוח שמסביר להם.
<שמואל סנבטו: זה היה נותן להם בטחון לעבור את המבחן.
<שמואל סנבטו: עכשיו אומרים שהמבחן הוא בעל פה.
<שמואל סנבטו: זה לא בעל פה.
אברהם נגוסה: לא, במחשב.
<שמואל סנבטו: כן, במחשב, אבל אומרים בעל פה.
<שמואל סנבטו: זה משמיעה.
<שמואל סנבטו: לא יודעים את זה, אף אחד לא יודע את זה.
<שמואל סנבטו: מגישים את האדם למבחן משמע, שמים לו באוזן והוא מקבל ציוץ, הוא מפספס מה שהוא למד, והוא - - - במבחן.
<שמואל סנבטו: לכן בעל פה ושמע צריך להפריד אותו.
<שמואל סנבטו: יש שם הרבה ריכוזים שלמדו, - - - היה מורה ועזר לנו.
אברהם נגוסה: אני רוצה להבין מה אמרת, הבנאדם שואל אותו - - -
נורית קורן: לא, זה שמע.
נורית קורן: זה לא אדם שעומד מולך ושואל אותך את השאלות, אלא אתה יושב מול מחשב, המחשב מקריא לו את השאלה, הוא צריך לסמן.
נורית קורן: באזניות.
<שמואל סנבטו: זה מבלבל את התלמידים.
<שמואל סנבטו: אני רוצה להגיד, כבוד חבר הכנסת, גם בשנה שעברה הייתי כאן ושמתי את הבקשה לשר התחבורה מר ישראל כץ, וגם לך, וכמו שאמרת עכשיו היה דיון בשנה שעברה, אבל עדיין לא היה פתרון לבעיות שביקשנו.
<שמואל סנבטו: אני מבקש להפריד בין המבחן לשמע והמבחן בעל פה.
<שמואל סנבטו: זה לא מוכר לעדה האתיופית והרבה נכשלו בשנים האחרונות.
<שמואל סנבטו: כמו שאמרו גם בשפה אמהרית, תורגמו, זה יכול להיות מבני העדה 80% לא יודעים קרוא וכתוב.
<שמואל סנבטו: לא נרגיש שפתרנו את הבעיה.
אברהם נגוסה: בסדר, זה ברור.
אברהם נגוסה: תודה שמואל.
אברהם נגוסה: נעבור למשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: דוד יאסו, האגף לעולי אתיופיה.
<דוד יאסו: תודה על הדיון.
<דוד יאסו: עברתי על הפרוטוקול שנשלח מהישיבה שהתקיימה בשנה שעברה.
<דוד יאסו: אני חוזר על מה שאמרתי.
<דוד יאסו: קודם כל, התיאוריה שמוציאים אותה בעל פה, לא באה ואומרת לכלל יוצאי אתיופיה.
<דוד יאסו: יש גם את בני הנוער שאחרי צבא, אלה לא צריכים.
<דוד יאסו: מדובר על אותם עלה שבאו בגיל 20-25, נשואים ונשואות, שבעצם למדו את השפה כאן כפי שנאמר, אחרי תקופה רכשו, והיום באמת, כדי שהם יוכלו להתחבר עם החברה הישראלית, כל אחד יכול להוציא את הרישיון שלו ולהסיע את הילדים.
<דוד יאסו: אני רואה את זה בשכונות, אני רואה את ההורים כשאני מסתובב, וזה כיף לראות, ופתאום סוף סוף יש לה אפשרות גם לעמוד עם הילדים שלה וגם להגיע לעבודה.
<דוד יאסו: אני מדבר על זכר ונקבה אותו דבר.
<דוד יאסו: העניין הזה של קריאה, כפי שאמרת, נכון, יש תמרורים, אני גם לא צריך שיהיה לי ואני אקרא, אוי ואבוי לי אם אני אצטרך לקרוא את מה שכתוב, ואז אני אראה את זה בזמן הנהיגה, יותר - - - לכן אני חושב שהנושא של המבחן כן צריך להיות בעל פה לאותם האוכלוסיות.
<דוד יאסו: אם אתם צריכים עזרה לקבוע מי הפילוח של האוכלוסייה הזאת, אין שום בעיה, אפשר לפלח אותה ואפשר להעביר בכל אזור ואזור, עשו את זה במוקדים כפי שכרגע התייחסו, וגם גוף נוסף.
<דוד יאסו: הדבר השני, אמרתי ואחזור עליו, אלא אם חנן תתקן אותי ותגיד לי שכבר יש.
<דוד יאסו: חייב להיות לכם דוברי שפה שעובדים בתוך המטה וגם בשטח, פרוסים.
<דוד יאסו: אם אין מישהו שדובר שפה שעובד, לאו דווקא שייתן רק ליוצאי אתיופיה, יש מלא אקדמאים שישתלבו, אתם עדיין המשרד, בין המשרדים הבודדים שאין לו עובדי שפה.
<דוד יאסו: עובדים דוברי שפה מאוד חשובים, גם כדי להראות לאותה אוכלוסייה שהוא מגיע לעשות את המבחן, הוא יכול להגיד לו "תשמע, אתה ואתה לא תעשו את המבחן בעל פה.
<דוד יאסו: אתם כן תעשו את המבחן בכתב".
<דוד יאסו: גם למיין.
<דוד יאסו: אפשר שאותם אנשים מקצועיים שעובדים במשרד התחבורה, אבל עובדים דוברי השפה שמכירים, יכולים גם לעזור אם יש חששות כלשהן שמא כולם יבואו ויעשו רק בעל פה.
<דוד יאסו: אני חושב שצריך לקחת את הדבר הזה לתשומת לב וחשיבה נכונה, כי הרכב הוא אמצעי היום.
<דוד יאסו: היום אדם בלי רכב לא יכול להשתלב בחברה.
<דוד יאסו: אם אנחנו אומרים בואו נשתלב בחברה הישראלית, נהיה בעבודה, ואני רוצה לעבוד, אני גר בבאר שבע, אני לא מגיע באוטובוס, אני מגיע ברכב.
<דוד יאסו: אם לא היה לי רכב, לא הייתי עומד במה שהמשרד או התקנון מחייב אותי.
<דוד יאסו: כי הרכב הוא בלתי ניתן להפרדה היום.
<דוד יאסו: כמו שיש מכונת כביסה.
אברהם נגוסה: פנטהון סיום, הסוכנות היהודית.
פנתהון סיום: דבר ראשון אני רוצה לברך את היוזמים למפגש הזה, אני חושב שזה אחד המפגשים הטובים והחשובים בו אני משתתף בוועדה לעליה וקליטה.
פנתהון סיום: אני חושב שפלח האוכלוסיה הזאת שאנחנו מדברים עליה, עם המבחן שמע, מבחן השמע הוא חשוב מאוד לאוכלוסייה מסוימת, הוא לא מתאים לאוכלוסייה הבוגרת שאנחנו מדברים עליה, שהפעם הראשונה שהם נתקלים במסך מחשב זה כשהם באים למבחן שמע, ששמים להם את האוזניות האלה כמו של הטייסים.
פנתהון סיום: רק שמים את זה על הראש שלהם, אפשר לחטוף בלאק אאוט.
פנתהון סיום: אני אומר, לצורך השוואה, אם אתה לוקח מרצה קרוב מאוניברסיטה העברית, לאתיופיה, מביא אותו לשדה, אומר לו "תחרוש" גם הוא יחטוף בלאק אאוט, בדיוק מאותן סיבות.
פנתהון סיום: יש פה הבדלי תרבויות גדולים מאוד.
פנתהון סיום: אז אני לא מבין, אם המבחן בעל פה הוכיח את עצמו והייתה הצלחה גדולה עד 2014, אז כשמשהו מצליח מבטלים אותו, וללא התראה מראש?
פנתהון סיום: אני לא מבין את זה.
פנתהון סיום: מה היה - - -
אברהם נגוסה: ביטלו את המבחן?
פנתהון סיום: כן.
פנתהון סיום: ביטלו.
פנתהון סיום: בעל פה.
אברהם נגוסה: אה, זה כן.
פנתהון סיום: אז אני לא מבין, אם זה הצליח, למה ביטלו את זה?
פנתהון סיום: אני מנסה להבין, מתאר לעצמי שאם יש - - - בשפה העברית, נעשה את המבחן שמע, ואין אדם שם, שהנבחן יוכל להתמודד.
פנתהון סיום: הוא לא יוכל להתמודד.
פנתהון סיום: לדעתי כל הדיון הזה, אני חושב שכולנו, כל מי שנמצא כאן, חוץ מהנציג של משרד התחבורה שתיכף נשמע את דעתו, חושבים שצריך להחזיר עטרה ליושנה מהבחינה הזאת שצריך לעשות להם את המבחן בעל פה.
פנתהון סיום: רישיון נהיגה לעולים חדשים מעבר לזה, זה גם מעמד וגם סטטוס, זה מעלה את הביטחון העצמי שלהם, אני לא מבין למי זה מפריע, זה רק עושה טוב לכולם.
פנתהון סיום: תודה.
נורית קורן: יש מישהו שיכול לתת לי נתונים על העולים החדשים התימנים?
נורית קורן: אין.
נורית קורן: נעלמו.
<קריאה: זה סודי.
נורית קורן: לא, זה מכעיס אותי, למה?
נורית קורן: כי פונים אליי אנשים, ואני רוצה לומר לכם שהעולים החדשים התימנים, כשאני מדברת על 10 השנים האחרונות, אני לא מדברת על האחרונים האחרונים, הם לא יודעים את הזכויות שלהם, וחבל מאוד גם כן שמרכזי הסיוע הם רק לאתיופים.
נורית קורן: גם הם צריכים.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת נורית, אנחנו קיימנו דיון בנושא העולים מתימן.
אברהם נגוסה: היו פה, והחלטנו, הוועדה החליטה להשוות את כל התנאים לאלה שמקבלים העולים יוצאי אתיופיה, גם התימנים וגם בני מנשה, או העלייה מהודו.
אברהם נגוסה: לכן לא הזנחנו.
אברהם נגוסה: בסך הכל ההבדל הוא 15 דקות בתנור, לא?
נורית קורן: לא, ההבדל, אני אגיד לך, ההבדל הוא כזה.
נורית קורן: אם אנחנו רואים את העלייה האתיופית איך עלתה, חברים, מי שלא יודע, העלייה התימנית עלתה בדיוק אותו דבר.
נורית קורן: הם הרוב באו ב-1948, 1949.
נורית קורן: הרוב.
נורית קורן: הספיחים הקטנים שנשארו זה לא הרבה אנשים, ולצערי הרב גם עכשיו יש ממש מעט אנשים.
אברהם נגוסה: השווינו את ה-15 שנים, התנאים של המשכנתאות וכל הדברים האלה.
אברהם נגוסה: ויש החלטה.
נורית קורן: צריך רק להעביר חוק שגם באוניברסיטאות הם גם צריכים לקבל.
נורית קורן: וגם, באתיופים יהיה סלש (/) תימנים, שייכנסו לאותן קרנות כי הם לא מקבלים כלום באוניברסיטאות.
אברהם נגוסה: בואי נפעל ביחד לקדם את הדברים האלה.
<אבי ביטאו: מילה אחת ששכחתי.
<אבי ביטאו: יש נתון, ואני כעורך דין חשוף אליו, עשרות עולים שקיבלו רישיון לפני 5-10 שנים, באיזו שהיא נקודה מקבלים עבירה, ושוללים להם את הרישיון.
נורית קורן: קיבלו רישיון בארץ?
<אבי ביטאו: כן.
<אבי ביטאו: בארץ.
<אבי ביטאו: אומרים לו "תעשה מבחן תיאוריה בעל פה".
<אבי ביטאו: הוא בא ועושה תצהיר, הולך למחשב, הוא לא עובר.
נורית קורן: לא הבנתי.
נורית קורן: אם יש רישיון נהיגה ישראלי, למה הוא צריך לעשות - - - אה, אם הוא עבר עבירה.
נורית קורן: הבנתי.
נורית קורן: אז הוא צריך גם לעבור את זה חזרה.
<ליאור אולוס: מישהו שעבר מבחן בעל פה לפני שהיה את המבחן בעל פה, היום צריך לעשות ריענון נהיגה, חידוש, נותנים לו לעשות מבחן שמע והוא לא עובר.
נורית קורן: טוב, תקשיבו, זה גם ישראלי אחרי הרבה שנים שהוא צריך לעשות תיאוריה שוב, הוא גם נכשל.
נורית קורן: תאמינו לי שזה גם קורה, כי יש הרבה אנשים בהוצאה לפועל.
נורית קורן: זה לא בדיוק.
נורית קורן: צריך להבין בדיוק מה הבעיה.
נורית קורן: אלה שבאמת לא היה להם והם עדיין נקראים עולים חדשים, זה אני מבינה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לתת לדן קדרון, מארגוני הנכים בבקשה.
<דן קדרון: בוקר טוב ליושב ראש הועדה, מנהלת הוועדה וחברת הכנסת, וכולכם.
<דן קדרון: תודה רבה על דיון קודש, כבוד היושב ראש, הייתי בדיון הקודם של החיילים הבודדים.
<דן קדרון: תודה רבה על זכות הדיבור.
<דן קדרון: יש לי כמה דברים שאני רוצה להעלותם ואני חושב שזה חשוב.
<דן קדרון: פנו אליי הרבה חיילים בודדים לאחר השירות שלא הספיקו לעשות רישיון, הם פנו אליי אמרו לי "תשמע, לשרת אני יודע, להילחם אני יודע, אבל יש לי בעיה של כתיבה וקריאה".
<דן קדרון: זה בוודאי גם האוכלוסיה האתיופית, ואנשים מארצות שונות, אומרים "טוב, להילחם אני טוב, ביקשתי בעל פה, אמרו לי לא".
<דן קדרון: לאוכלוסייה שמתקשה במבחן רגיל, לא אחזור על זה, חבל על זמננו.
<דן קדרון: יש אוכלוסייה שמתקשה מאוד לכתוב, אני מכיר הרבה מאוד אנשים כאלה, אוכלוסייה עם דיסלקציה, קצת הפרעת קשב.
<דן קדרון: יכול להיות שהוא מצוין, כשהוא בא למבחן עולמו נחרב.
<דן קדרון: תגידו לו לעשות כל מה שאתם רוצים, כבוד היושב ראש, מנהלת הוועדה וחברי הכנסת, הוא יכול להיות לא יודע מה, עבודה הכי מסובכת, הייטקיסט והכל, אבל כשהוא בא לכתוב במבחן, הוא מקבל כמו שיתוק, הוא פשוט לא יודע איפה הוא נמצא.
<דן קדרון: גם את זה צריך, לא רק לאוכלוסייה האתיופית, לכולנו, כי תפארת מדינת ישראל זה לעזור לכולם, בשביל זה אנחנו נמצאים פה.
<דן קדרון: לבסוף, אם זה לא בשפה שלהם, יש שפה בינלאומית, אנגלית או צרפתית או שבזה נוכל לעזור לכולם, ואני אומר לכם כבוד היושב ראש ומנהלת הוועדה, באמת אתם עושים דיון קודש, זו ועדה שתמיד דואגת לאנשים, ויש לי את הכבוד הגדול להיות בוועדה הזאת, ואני מקווה שבעזרת כולנו כאן, הפורום המכובד הזה שיושב כאן, בדיון הבא נוכל לבשר שהכל בוצע.
<דן קדרון: תודה רבה יושב ראש הוועדה ולכולכם על הדיון.
אברהם נגוסה: לפני שנפנה לנציג משרד התחבורה, יש עוד מישהו שרוצה להעלות עוד משהו?
<ליאור קינן: אני רוצה לומר עוד שתי נקודות קצרות.
<ליאור קינן: אני מהמשמרת הצעירה של מפלגת העבודה.
<ליאור קינן: אנחנו סיימנו עם הקבוצה של "אחריי" להגיש שאילתה דרך חבר הכנסת עמר בר לב לשר התחבורה על העניין הזה בשבוע שעבר.
<ליאור קינן: רציתי לומר שני דברים קצרים, לגבי השאלה של חברת הכנסת קורן, אני חושב שהרבה אנשים יוכלו לנהוג גם בלי לקרוא 100% בתוך אשדוד למשל, או בתוך גוש דן, או ברוטינה קבועה של עבודה מסוימת.
<ליאור קינן: במידה שהם יצטרכו לקרוא בכל הארץ, המשפחה תוכל לעזור, האנשים הצעירים יותר שיש להם ווייז בטלפון למשל, זה בהתייחסות לשאלתך.
<ליאור קינן: לגבי העניין עצמו, אני חושב שלא הייתה מדיניות מוסדרת, וזה דווקא איפשר לאנשים לעשות את המבחן התיאורטי בצורה שתואמת את היכולות שלהם ואז לקבל את ההישג הזה שזה רישיון הנהיגה.
<ליאור קינן: עכשיו יש מדיניות שהיא שלילית והיא פשוט מונעת מאנשים, אחרי תקופה מסוימת בארץ, לעשות מבחן בעל פה.
<ליאור קינן: אני חושב שצריכה להיות מדיניות חיובית.
<ליאור קינן: מבינים שיש את העניין הזה שנוגע למאות ואולי אלפי אנשים, צריכים לגבש מדיניות חיובית ששמה סייגים ברורים אבל שגם באה לקראתם, כי זו אוכלוסייה שצריכה את זה.
אברהם נגוסה: אנחנו פונים למר חנן אהרון, סגן מנהל אגף הרישוי.
אברהם נגוסה: נשמח אם תיתן לנו את המענה לדברים שנאמרו כאן.
אברהם נגוסה: חשוב מאוד שנצא מהדיון הזה עם בשורות טובות לאנשים שממתינים.
<חנן אהרון: המבחן בעל פה זה לא בעיה של מישהו - - - באיזה שהוא מקום לעליה האתיופית, זה לכל העליות.
<חנן אהרון: אני עובד במשרד התחבורה כמעט 28 שנים.
<חנן אהרון: התחלתי כבוחן, ובגלל שידעתי ערבית ואנגלית וכן הלאה, בחנתי בהרבה שפות.
<חנן אהרון: כך הייתי בוחן כמעט בעל פה מדי שבוע.
<חנן אהרון: כמובן באותן שנים, גם העולים ממרוקו ומעירק ומאיפה שלא תרצו, שהם, אוכלוסייה שהגיעה לארץ בזמנו והוצאת רכב זה לא היה משהו שבשגרה.
<חנן אהרון: צריך לזכור שזה לא רק היום, באותן תקופות מה מספר כלי הרכב אז וכמה אנחנו היום, והיכולות של האנשים.
<חנן אהרון: הבעיה הייתה בעיה ידועה ותמיד, והגיעו אנשים מבוגרים והאוכלוסייה המבוגרת הייתה הרבה יותר גדולה אז, והם באו להוציא רישיון ונתנו להם מענה שיהיה מבחן בעל פה.
<חנן אהרון: צריך לזכור שיש את כל הסוגים, כל השפות.
<חנן אהרון: אנחנו לא יכולים להעסיק, הייתי שמח להעסיק בוחנים שיהיו דוברי כל השפות, אני אשמח אם יהיו כאלה שיסיימו קורס בוחנים וילכו ללמוד ויבואו אלינו, ניתן להם עדיפות ראשונה.
<חנן אהרון: אני אומר, עדיפות ראשונה לאלה שהם דוברי שפות, נקבל אותם.
אברהם נגוסה: יש לכם קורס כזה?
<חנן אהרון: יש קורס בוחנים.
נורית קורן: צריך להיפתח עכשיו?
<חנן אהרון: יש כל הזמן.
אברהם נגוסה: יש מוטיבציה לעודד בקרב העולים שייכנסו לקורס הזה?
<חנן אהרון: תשמע, הקורסים האלה פתוחים.
<חנן אהרון: אנחנו לפני כמה שנים החלטנו שכדי להיות בוחן, צריך להיות מורה לנהיגה במשך שנתיים.
<חנן אהרון: אז זה - - - חסם.
<חנן אהרון: החלטנו להוריד את זה.
<חנן אהרון: היום כל אחד שעונה להגדרות של - - -
נורית קורן: מה תנאי הסף?
<חנן אהרון: מעל גיל 25, ושמונה שנות רישיון נהיגה.
<חנן אהרון: 12 שנות לימוד, הוא יכול לבוא לקורס בוחנים.
<חנן אהרון: הוא עושה מבחנים במכון אדם מילוא, ואם הוא מתאים מבחינה אישיותית, הוא עושה את הקורס.
<דוד יאסו: יש קורס עכשיו שנפתח מאיגוד המוסכים, בוחני רישוי נהיגה.
<דוד יאסו: עכשיו יחד עם האיגוד - - -
נורית קורן: איגוד המוסכים פותח, אבל השאלה אם זה קביל.
<קריאה: זה רכב, זה לא אותו דבר.
אברהם נגוסה: רגע, אני רוצה לדעת ממשרד הקליטה, האם אתם יודעים על מה שהוא אמר, שיש אזרחים שממלאים אחר הקריטריונים שהוא ציין, ויכולים להשתלב בקורסים, והאם משרד הקליטה מעודד את העולים דוברי אותה שפה שישתלבו בקורס הזה?
<חנן אהרון: אני רוצה לעזור לך במה שאמרת עכשיו.
<חנן אהרון: ישבנו והקמנו את התקנה ביחד עם משרד הכלכלה, אגף - - - רצו לשלב חרדים בתוך המשק.
<חנן אהרון: ועלתה גם בקשה לכאלה שרוצים להיות מורי נהיגה, בוחנים.
<חנן אהרון: ואין אף חרדי כזה.
<חנן אהרון: המחסום היה 12 שנות לימוד.
<חנן אהרון: הם לומדים בישיבה כפי שאתה יודע, וזה לא מוכר כ-12 שנות לימוד.
<חנן אהרון: אתה יכול ללמוד גם 20 שנים בישיבה.
אברהם נגוסה: למיטב ידיעתי בקרב עולי אתיופיה זה לא יכול להוות מחסום כי יש הרבה שמעבר ל-12 שנות לימוד.
<חנן אהרון: אדרבה.
<חנן אהרון: משרד הכלכלה - - -
אברהם נגוסה: לכן אני שואל למה עד עכשיו זה לא קרה?
נורית קורן: רגע, בואו נשמע אותו עד הסוף.
<חנן אהרון: באנו למשרד הכלכלה, אמרנו תשמעו, לגבי 12 שנות לימוד תיקנו את התקנה שאם הוא עובר השתלמות, הכשרה של משרד הכלכלה, שהם בנו אותה לאוכלוסייה הזאת, אנחנו נכיר בזה כ-12 שנות לימוד, גם עשו להם הכנה לקורס של מורים לנהיגה.
<חנן אהרון: הביאו קבוצה של חרדים שבאו לעשות את המבחנים באדם-מילוא, חלקם עברו, להשתלב.
<חנן אהרון: אני חושב שאפשר לעשות את אותו דבר.
<חנן אהרון: אני חושב שמשרד הקליטה אולי יעשה את זה יחד, אני מוכן להיות גם חלק מהעניין עם משרד הכלכלה והאגף להכשרה מקצועית, כדי לראות איך אנחנו עושים את זה.
אברהם נגוסה: עכשיו זה עבר למשרד הרווחה.
<חנן אהרון: לא, האגף להכשרה מקצועית נשאר במשרד הכלכלה.
<חנן אהרון: אפשר לשלב את יוצאי העדה האתיופית, הם יכולים להשתלב, יש היום אנשים ברמה הגבוהה.
<חנן אהרון: גם לא רק עם 12 שנות לימוד, יש יותר.
<חנן אהרון: ברור, יש OVER QUALIFIED, הם יכולים לבוא ואפשר לעשות להם איזו שהיא הכנה מסוימת, וזה אפשרי.
<חנן אהרון: ואז נוכל לקבל בוחנים שידעו את השפה.
<חנן אהרון: אנחנו נשמח מאוד, זה לא שאנחנו לא רוצים.
אברהם נגוסה: כמה זמן אורך הקורס?
<חנן אהרון: תשמע, זה קורס הכשרה, צריך לבנות אותו לאותה אוכלוסייה.
<חנן אהרון: אני מניח שעל זה ישבו על התכנית וידונו, אם תרצו להשתלב בעניין הזה - - -
נורית קורן: השאלה אם בעקבות ההפרטה יקלטו בוחנים.
נורית קורן: כי אנחנו יכולים לעשות קורס, אנחנו יכולים להכין הכל, אבל לא יקלטו את העובדים.
<חנן אהרון: שאלת שאלה טובה.
נורית קורן: זו בעיה, אתה מבין?
נורית קורן: בגלל ההפרטה.
אברהם נגוסה: לא, זה אני חושב שזה יכול דווקא לקדם.
נורית קורן: אנחנו נפנה לשר.
<חנן אהרון: השאלות צריכות להיות מופנות לגורמים המתאימים במשרד.
<חנן אהרון: זה אחד.
<חנן אהרון: לגבי ההתייחסות, לגבי שאנחנו רוצים בוחנים שידעו את השפה.
<חנן אהרון: יש כמובן גם מורים לנהיגה שהם יוצאי העדה האתיופית, אתה מכיר, בארץ.
נורית קורן: כמה יש?
<חנן אהרון: שניים.
<חנן אהרון: זה קורס חופשי, אני לא יכול לשלוח - - -
נורית קורן: לא, חס וחלילה.
נורית קורן: משרד התחבורה לא אשם בזה.
נורית קורן: סתם שאלתי.
<דוד יאסו: אדוני היושב ראש, לשאלתך, קודם כל אנחנו במשרד העלייה והקליטה פתחנו לכלל האוכלוסיה עם חשיפה, כל מי שרוצה, שיבוא וילמד.
<דוד יאסו: כפי שגם דיברו רכזי התעסוקה, ואז כל נהגי האוטובוסים שאתם רואים אותם, נהגי משאיות מעל 15 טון, פתחנו לנהגי מוניות בנתניה, ויתקן אותי אגנטו אם זה גם אצלכם, פשוט לא עברו את המבחנים של נהגי מוניות.
<דוד יאסו: פתחנו קורס למורי נהיגה, לא הצלחנו, שנתיים וחצי החזקנו תקציבים ברשויות במוקדים, לא עברו את המבחנים.
<דוד יאסו: הייתה נכונות בכל זאת.
אברהם נגוסה: לא עברו את הקורס?
<דוד יאסו: לא עברו את הקורס למורי נהיגה.
אברהם נגוסה: לא, בואו נתמקד בעניין שתהיה החלטה שהעולים יכולים להבחן בעל פה.
אברהם נגוסה: בואו נגיע לזה ולאחר מכן איך עושים את זה, זה השלב הבא.
<חנן אהרון: נגיע לשם.
<חנן אהרון: תראו, המבחנים בעל פה תמיד היו קיימים ואנחנו עשינו את כל המאמצים כדי להתאים את עצמנו לכל האוכלוסיות, ואני מדבר על כך שפעם, בזמנו, אני אומר שהתחלתי, הייתה שפה עברית וערבית, בקושי אנגלית קצת, ואז הייתה עליה מרוסיה בזמנו, עליה גדולה, ואחר כך היו גם דוברי ספרדית שרצו, באו מדרום אמריקה, וצרפתים, אנחנו התאמנו את עצמנו בהתאם לרוח התקופה ולאזורים מהם באו העולים, כדי שלכולם יהיה מענה.
<חנן אהרון: גם לעולים מאתיופיה, אנחנו תרגמנו את כל ה - - - אני לא רוצה לחזור לזה, היה פה אהרון שכבר יצא לגמלאות בינתיים, שעבד על כל הנושא הזה, ואולי נגייס אותו עכשיו, דיברתי עם הסמנכ"ל, נמשיך עם זה.
אברהם נגוסה: אני לא נכנס לזה, נתתם לי בדיון הקודם את העתק התרגום.
אברהם נגוסה: הוא קטסטרופלי.
אברהם נגוסה: זה לא אמהרית.
אברהם נגוסה: זה בסדר, אני לא שם.
אברהם נגוסה: אני עכשיו ברמת המדיניות.
<חנן אהרון: דיברנו על זה גם לפני שנה, שיש בשפה האתיופית כמה ניבים.
<חנן אהרון: אתה יודע מה, מצידי כל מי שרוצה לתרגם, אולי - - - אם יש לכם איזו מחלקה.
נורית קורן: אנחנו נכתוב מכתב לשר ואם צריך לעשות הצעת חוק נעשה הצעת חוק.
אברהם נגוסה: זו לא בעיה, נפתור את זה, זה מעשי.
אברהם נגוסה: בואו למדיניות.
<חנן אהרון: לגבי הבעל פה, אני מניח שהאוכלוסיה הזאת הולכת ומצטמצמת, צריך לשים את זה על השולחן ולהגיד שבסופו של דבר החבר'ה הצעירים שכבר נולדו פה וגדלו פה והולכים לצבא ומשתלבים בכל המערכות, האמן לי שהם לא הבעיה.
<חנן אהרון: נשארה הקבוצה, אני לא יודע להגדיר אותה, אבל היא קיימת עדיין.