GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורית יפת: לא על בסיס זה הדיירים הסכימו בעצם לאותה הסכמה שהיתה בבית המשפט, כי זאת היתה הסכמה.
<אורית יפת: אם לא היו מבטיחים להם את זה, הם לא היו מסכימים.
<אורית יפת: השאלה המרכזית, לדעתי, מה הלחץ?
<אורית יפת: מה הנסיבות שמצדיקות, או שמצריכות את מרכז הקליטה?
<אורית יפת: התשובה היא שאין כאלה נסיבות.
<אורית יפת: המדינה, או יותר נכון, גוף פרטי שאליו כביכול עברו הזכויות בקרקע רוצה למכור את הקרקע למישהו אחר.
<אורית יפת: הוא רוצה שיהרסו את מרכז הקליטה ויפתחו שם משהו אחר.
<אורית יפת: אבל, צריך לדעת שיש שני הליכים משפטיים שקיימים בנוגע למקרקעין האלה.
<אורית יפת: מי בעלים?
<אורית יפת: האם אפשר היה להעביר או אי-אפשר?
<אורית יפת: מותר למכור?
<אורית יפת: אסור למכור?
<אורית יפת: יותר מזה.
<אורית יפת: התב"ע במקום, הייעוד של המקום כרגע לא מאפשר בנייה.
<אורית יפת: הייעוד שלו הוא למרכז קליטה.
<אורית יפת: ועדות התכנון.
<אורית יפת: כשהקצו את הקרקע, כשנתנו אותה לסוכנות, המטרה היתה שזה ישמש מרכז קליטה.
אברהם נגוסה: יש להם מסמך כזה?
<אורית יפת: אני לא חושבת שזה נתון במחלוקת אבל אפשר להמציא מסמכים כאלה.
<אורית יפת: אני לא חושבת שזה נתון במחלוקת.
<אורית יפת: במסמכי המכרז, כשרצו את הקרקע הזאת למכירה, היה ברור שצריך לפעול לשינוי הייעוד של הקרקע.
<אורית יפת: עכשיו אנחנו נמצאים במצב שבו יש שני הליכים משפטיים שתלויים ועומדים.
<אורית יפת: הם עוד לא התקדמו הרבה.
<אורית יפת: אנחנו רק בתחילת הדרך.
<אורית יפת: המדינה עוד צריכה לתת את עמדתה.
<אורית יפת: יהיה דיון, יהיו סיכומים ופסיקה.
<אורית יפת: כשהדיונים האלה יסתיימו, אם בית המשפט יקבע שזה אפשרי, רק אז אפשר יהיה להתחיל לשווק את הקרקע הזאת.
<אורית יפת: כמו שאדוני יודע, זה מכרז, הזמנה להציע הצעות, עד שיש זוכה, עד שמוכרים.
<אורית יפת: אחר-כך, גם אם אתה מוכר, עדיין אתה צריך לשנות את הייעוד כדי להתחיל לעשות בנייה כלשהי.
<אורית יפת: לכן זה ברור שאנחנו מדברים כאן על מצב, שאם באמת יצטרכו את הקרקע הזאת, אם באמת אפשר יהיה לעשות איתה משהו, זה יהיה עוד 3 שנים לפחות.
<אורית יפת: אם כך, מה ההצדקה?
<אורית יפת: מה ההצדקה לקחת את האנשים האלה ועכשיו להלחיץ אותם ולתת להם משהו שהוא ממש לא פתרון.
<אורית יפת: לא יעלה על הדעת שאדם יהיה 13 שנים במרכז קליטה ואולי אפילו יותר ובסוף אומרים לו ללכת למרכז קליטה אחר.
<אורית יפת: הרי כל הרעיון היה שמרכז הקליטה יהיה איזה תחנת ביניים.
אברהם נגוסה: זה פתרון טוב מה שאת מציעה.
אברהם נגוסה: האם פניתם לבית המשפט?
אברהם נגוסה: האם חזרתם לבית המשפט והבאתם את העובדות שאת מציינת פה בפני השופטים ודורשת את הפתרון מה שאת מציעה פה?
אברהם נגוסה: האם זה לא השיקול של השופט בנושא הזה, לאחר שהוא יבדוק את העובדות שאת מציינת, שממילא לא יצא לפועל אז בואו נלך לפתרון הזה?
<אורית יפת: אנחנו בהחלט נמצאים במצב שבו יש לנו כבר המרצת פתיחה שאנחנו רוצים להגיש לבית המשפט.
<אורית יפת: עדיין לא הגשנו.
<אורית יפת: אני אגיד לאדוני למה.
אברהם נגוסה: תסבירי למה.
אברהם נגוסה: לי נראה שזה כוח, לא?
<אורית יפת: זה כוח.
<אורית יפת: מצד שני, הליכים משפטיים לוקחים זמן ולא תמיד צריך.
<אורית יפת: כידוע, מעורבות משפטית זה הסוף כשאין מוצא אחר.
<אורית יפת: כשאין לך מוצא אחר אז אתה פונה לקבל סעד מבית המשפט.
<אורית יפת: אני לא חושבת שצריך להגיע למצב הזה.
<אורית יפת: אנחנו ערוכים לכך בהחלט אבל אני לא חושבת שצריך להגיע למצב הזה.
<אורית יפת: לפני שבועיים, ב-16.5 היה דיון בנושא הזה בוועדה לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי.
<אורית יפת: המסקנה של הוועדה היתה ברורה, שצריך להאריך את השהות במרכז הקליטה כדי לאפשר פתרון.
<אורית יפת: לא צריך לעבוד בלחץ.
<אורית יפת: אם אין סיבה לא צריך לעבוד בלחץ.
<אורית יפת: בשלוש שנים האלה אכן מצאו פתרון קבע לכמחצית מהדיירים שהיו אז באותה תקופה.
<אורית יפת: נשארנו עם עוד מחצית.
<אורית יפת: צריך לתת את הזמן הזה כדי למצוא את הפתרונות.
<אורית יפת: אני בטוחה שאפשר יהיה למצוא את הפתרונות אבל זה דורש זמן, זה דורש היערכות, זה דורש התארגנות.
<אורית יפת: בינתיים לא יעלה על הדעת לטלטל אנשים כחפץ ממרכז קליטה למרכז קליטה, בוודאי כשאין הצדקה לזה.
אברהם נגוסה: הוא תכף יחזור ויענה לשאלות.
<אורית יפת: אני רק אומר במשפט, שבאמת סמנכ"ל בכיר לדיור במשרד הקליטה, הודיע לוועדה שהוא יעדכן אותם בתוך 10 ימים.
<אורית יפת: אני לא ראיתי עדכון כזה ואני אשמח לשמוע.
אברהם נגוסה: יש לי את ההחלטה של הוועדה הזאת.
אברהם נגוסה: תכף הוא יתייחס לזה.
אברהם נגוסה: אני רוצה להמשיך איתך בנושא המשפטי.
אברהם נגוסה: מהניסיון שלי, אני חושב שכשיש את הערוץ המשפטי והוא כל-כך חיוני.
אברהם נגוסה: אני יודע שלפני שלוש שנים שזה מה שעצר את הפינוי.
אברהם נגוסה: למה אתם ממתינים לרחמנות של הממסד, כשאנחנו יודעים שלא ירחמו וימשיכו, אלא אם כן בית משפט יעצור אותם?
אברהם נגוסה: לכן אני חושב שאתם מבזבזים זמן וצריכים ללכת מהר.
<אורית יפת: אנחנו מודעים לכך, אנחנו בהחלט מוכנים לעשות את זה.
<אורית יפת: אני אומרת שוב, אני חושבת שמפה צריכה לצאת קריאה שלא צריך לחכות.
<אורית יפת: זה לא מקרה מורכב או מסובך, שאולי לא ברור מה התוצאה הצודקת כאן ושבית המשפט צריך להכריע.
<אורית יפת: אני חושבת שצריכה לצאת מכאן קריאה שזה מה שצריך לקרות.
<אורית יפת: קודם כל, להאריך.
<אורית יפת: אי-אפשר להיות עם חרב פינוי מונחת על הצוואר.
<אורית יפת: אנחנו מדברים על עוד שלושה חודשים.
<אורית יפת: אדוני יודע שלעיתים תחנות הצדק טוחנות לאט.
<אורית יפת: אנחנו בהחלט נעשה את זה אם לא יהיה מנוס.
<אורית יפת: אבל אני חושבת שכאן צריכה להיות התגייסות, גם מצד הוועדה הזאת.
אברהם נגוסה: הכנסת מגויסת, גם בוועדה הזאת וגם בוועדה שהתקיימה לפני כשבועיים.
אברהם נגוסה: אנחנו מבינים את הצורך לבטל או לדחות את הפינוי עד מציאת פתרון קבע לעולים חדשים.
אברהם נגוסה: הוועדה מאמינה בזה, הכנסת מאמינה בזה.
אברהם נגוסה: אבל, אנחנו רואים את גרירת הרגליים של משרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: בוועדה היתה החלטה להאריך לשלוש שנים.
אברהם נגוסה: הוועדה פנתה למשרד העלייה והקליטה והסוכנות היהודית לפעול בהקדם להאריך את זה לשלוש שנים ולעדכן תוך 10 ימים.
אברהם נגוסה: כמיטב ידיעתי, אני לא עודכנתי וגם לפני הישיבה בדקתי וגם הוועדה לא עודכנה.
אברהם נגוסה: לכן כך ממשיכים, רוצים למשוך את הזמן.
אברהם נגוסה: כאשר יש לכם את העניין המשפטי, במיוחד את העובדות המשפטיות שאת קודם ציינת, אני חושב שזה חבל.
אברהם נגוסה: אתם מבזבזים זמן.
אברהם נגוסה: עדיף ללכת לבית משפט, לעורר את התיק, להכניס את העובדות החדשות ולכופף את משרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: אני לא אומר שאנחנו נפסיק לפעול פה, אנחנו נמשיך לפעול פה.
אברהם נגוסה: אני חושב שהערוץ המשפטי הוא גם מאוד חיוני ואסור לזנוח אותו.
אברהם נגוסה: זה מה שאני מציע לכם.
אברהם נגוסה: עכשיו אני חוזר למשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: קודם כל, אני פונה לאכסניה, למי שמנהל את המקום, כקבלן משנה של המדינה, הסוכנות היהודית.
אברהם נגוסה: אדוני, נציג הסוכנות היהודית.
אברהם נגוסה: אתה יודע על ההתחייבות של הסוכנות היהודית לבית המשפט לפני שלוש שנים, דהיינו, לא מפנים את העולים לפני מציאת פתרון קבע.
אברהם נגוסה: אני מדגיש, פתרון דיור קבע לעולים חדשים.
<יהודה שרף: הסוכנות לא אמרה את המשפט הזה.
אברהם נגוסה: עורכת הדין אמרה.
<יהודה שרף: עורכת הדין אמרה את זה.
<יהודה שרף: ברשותך, בוא נעשה סדר בתוך הדברים.
<יהודה שרף: יש פה עירוב של תחומים שנובע כנראה מאי הבנה.
<יהודה שרף: הסוכנות היהודית אחראית להביא עולים לארץ ובתוך מרכז הקליטה שלה לתת להם פתרון ביניים, שמשכו לעולה רגיל זה עד שנה ולעולה מארץ אחרת כמו אתיופיה זה שנתיים עם הארכה לשלוש שנים.
<יהודה שרף: מרכז קליטה הוא לא מקום אידיאלי.
<יהודה שרף: מרכז קליטה הוא מקום זמני שבו אתה אמור לתת כלים לעולה להשתלב בחברה הישראלית.
<יהודה שרף: לשם כך הוקם גם מרכז הקליטה במבשרת.
<יהודה שרף: יושב כאן בחור שיושב שם 13 שנים.
<יהודה שרף: עכשיו בוא נדבר על מבשרת.
אברהם נגוסה: כשאין פתרון מה הוא יעשה?
אברהם נגוסה: הוא ילך לרחוק?
<יהודה שרף: סליחה.
<יהודה שרף: אני לא המדינה, אני הסוכנות היהודית.
<יהודה שרף: מתוך היכרות עם הנושא, אני יודע שלבחורים הצעירים האלה יש פתרון.
<זיוה מקונן-דגו: מה עם הזקנים והנכים?
<יהודה שרף: ברשותך, אני מאמין שאוכל להתייחס לכל.
<יהודה שרף: אני אומר עוד פעם, אני סוכנות יהודית, אני לא מדינה.
<זיוה מקונן-דגו: יופי, אז למה אתה מתייחס אם אתה סוכנות יהודית?
<זיוה מקונן-דגו: אתה מדבר על נושאים שלא קשורים אליך.
<דנה גורדון שושני: סליחה, יושב הראש מנהל את הדיון.
<יהודה שרף: לגבי הצעירים.
<יהודה שרף: עד כמה שידוע לי, המדינה מציעה לכל צעיר 1,500 שקלים מענק לחודש - - -
<מזינו מולה: 7 שנים אנחנו מדברים על זה, אל תחזור על זה.
<יהודה שרף: יש כאן אי הבנת הנקרא.
<קריאה: זה מ-2003, אל תחזור על זה, אנחנו לא ילדים.
אברהם נגוסה: מזינו, יש עובדות שאי-אפשר להכחיש.
אברהם נגוסה: המדיניות של הממשלה זה לתת ליחידים 1,500 שקלים שכירות.
אברהם נגוסה: אם זה טוב או לא טוב, זאת שאלה אחרת.
אברהם נגוסה: מבחינה עובדתית, זה קיים.
אברהם נגוסה: קיימנו פה דיון.
אברהם נגוסה: הצעירים לא קיבלו את המדיניות הזאת והם מתנגדים למדיניות הזאת.
אברהם נגוסה: 1,500 שכירות לכל יחיד או בודד וכל חודש לחמש שנים.
אברהם נגוסה: אז אנחנו בוועדה הזאת דנו והצענו מתווה כפתרון.
אברהם נגוסה: הצענו מתווה שאת ה-1,500 שקלים לחודש למשך חמש שנים, להפוך למענק חד פעמי של 90,000 שקלים.
אברהם נגוסה: תנו להם את זה כמענק חד פעמי והם יכולים לקנות ולצאת.
אברהם נגוסה: הם לא יחזרו עוד פעם אחרי 5 שנים לבקש פתרון דיור קבע.
אברהם נגוסה: חביב קצב היה פה וגם נציג האוצר היה פה.
אברהם נגוסה: הם אמרו שזה כיוון חיובי ואמרו שיבדקו.
אברהם נגוסה: זה היה בוועדה הזאת.
<קריאה: בזמן הזה הם הסכימו.
אברהם נגוסה: בסדר, הם אמרו שהם רוצים לבדוק ולחזור.
אברהם נגוסה: זה מה שאמרו.
אברהם נגוסה: אז אני כתבתי מכתב.
אברהם נגוסה: (נושא דברים בשפה האמהרית) ב-23.11.2016 שלחנו מכתב לשר האוצר.
אברהם נגוסה: מה דרשנו?
אברהם נגוסה: "להלן החלטת הוועדה מהדיון היום: הוועדה קוראת לשר האוצר להשיב לוועדה בהקדם האפשרי ולפני תום דיוני התקציב".
אברהם נגוסה: זה היה לפני התקציב של 2017-2018.
אברהם נגוסה: " בדבר יישום המתווה לשינוי שיטת המענקים, כך שהסיוע בשכר דירה של 1,500 שקלים לחודש למשך חמש שנים יינתן חד פעמי, כמענק לרכישת דירה על-סך 90,000 שקלים".
אברהם נגוסה: זה המכתב ששלחתי עם העתקים לשרת הקליטה, מנכ"ל משרד הקליטה וסמנכ"ל משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: לאחר מכן באו אלי נציג משרד האוצר ובנוכחות חביב קצב, סמנכ"ל משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: והם אמרו:
אברהם נגוסה: שקלנו את הפנייה של הוועדה ואנחנו מסכימים לתת מענק במקום 90,000 שביקשנו, לתת 36,000 שקלים.
אברהם נגוסה: 36,000 שקלים הם היו מוכנים לתת מענק במקום 90,000.
<חביב קצב: את זה אמר האוצר.
אברהם נגוסה: אני מדבר על עובדות.
אברהם נגוסה: לזכותו, חביב קצב תמך במתווה של 90,000 שקלים והאוצר התנגד.
אברהם נגוסה: האוצר אמר שאין להם כסף.
<קריאה: איך אין כסף?
אברהם נגוסה: אני לא דן עכשיו אם יש כסף או אין כסף.
אברהם נגוסה: אני מציין את העובדות כדי שהן יהיו ברורות.
אברהם נגוסה: אני הבאתי לכם הצעה כזאת לצעירים.
אברהם נגוסה: אמרתי להם שזה מה שהאוצר הגיב לי.
אברהם נגוסה: האוצר אמר שהוא מוכן לתת 36,000.
אברהם נגוסה: מה אתם אומרים?
אברהם נגוסה: אמרתם שאתם דוחים את זה.
אברהם נגוסה: זה מה שאתם אמרתם, אתם לא מקבלים.
אברהם נגוסה: חזרתי ואמרתי לאוצר שהצעירים לא מקבלים את ההצעה.
אברהם נגוסה: לכן אני מקיים את הדיון היום כדי לשמוע מה ההצעה כפתרון להוציא את העולים ממרכז הקליטה.
אברהם נגוסה: בואו לא נתווכח על העובדות.
<יהודה שרף: במרכז הקליטה במבשרת ישנם כמות לא מבוטלת של אנשים שנמצאים שם בצורה לא חוקית, אדוני היושב ראש.
<יהודה שרף: יש עולים שהכניסו לשם נשים שהן לא זכאיות להיות שם, יש שם פולשים ועוד.
<יהודה שרף: מתוך 647 אנשים שנמצאים שם - - - סליחה, לפני זה.
<יהודה שרף: לגבי הצעירים, מעל 300 צעירים קיבלו את הפתרון של המדינה, לקחו את ה-1,500 שקלים ועזבו.
<יהודה שרף: מעל 350 צעירים מכל מרכזי הקליטה.
<קריאה: לא, אמרת מתוך 647.
<יהודה שרף: מכל הארץ.
<יהודה שרף: עברית רהוטה יש לי, ברוך השם.
אברהם נגוסה: (נושא דברים בשפה האמהרית)
<יהודה שרף: מתוך 647 עולים במבשרת – אני חוזר ומדגיש כדי שהקהל שנמצא פה יבין.
<יהודה שרף: אנחנו סוכנות יהודית ולא ממשלה.
<יהודה שרף: מתוך ה-647 נפש שנמצאים שם, נכון לרגע זה, 113 נפשות יש להם פתרון חלופי.
<יהודה שרף: אני יכול לדאוג רק לפתרון חלופי במסגרת מה שיש לי.
<יהודה שרף: אותם 113 שישבו עם אנשי הצוות של מרכז הקליטה, יש להם מקום שהם יכולים לעבור אליו.
<יהודה שרף: אגב, הם יעברו רק אחרי תום שנת הלימודים.
<קריאה: זה פתרון קבע?
<יהודה שרף: אני מדבר על מרכז קליטה אחר.
<זיוה מקונן-דגו: אמרת שמרכז קליטה זה 3 שנים.
<יהודה שרף: נכון, אבל אין ברירה.
אברהם נגוסה: אתם רוצים שנקיים את הדיון?
אברהם נגוסה: (נושא דברים בשפה האמהרית) אני שוב אומר.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים להגיע לפתרון.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקיים את הדיון.
אברהם נגוסה: נתתי בהתחלה לנציג העולים, לעורך הדין שלהם.
אברהם נגוסה: הם הציגו את הבעיה.
אברהם נגוסה: עכשיו התור של משרדי הממשלה להגיב.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לשמוע בסבלנות.
אברהם נגוסה: אתם תרשמו את השאלות שלכם.
אברהם נגוסה: אני אתן לכם אחר-כך להגיב.
<יהודה שרף: בפעם שלישית או רביעית אני חוזר.
<יהודה שרף: הסוכנות היהודית אין לה את המנדט ואת הסמכות לתת פתרון קבע, אין לה.
<יהודה שרף: היא דואגת להביא את העולים, לעזור להם בהתחלה בתוך מרכזי הקליטה ולעזור להם לצאת החוצה.
<יהודה שרף: לכן כאשר מדברים איתי על פתרון קבע, אין לי את המנדט לתת פתרון קבע.
<יהודה שרף: אני מאוד שמח שאנשים חושבים שיש לנו את העוצמה הזאת.
<יהודה שרף: צר לי, אין.
<יהודה שרף: לכן, מה שאנחנו יכולים לעשות, ולזה התחייבתי, גברתי עורכת הדין.
<יהודה שרף: אני אמרתי לכבוד השופטת, שככל שזה תלוי בנו, בסוכנות היהודית, שאין לנו סמכות לתת פתרון קבע, אף עולה לא יהיה ברחוב.
<יהודה שרף: אנחנו נציע פתרונות חלופיים בדו-שיח עם העולים.
<יהודה שרף: נאמר: זה מה יש לנו – תבחר.
<יהודה שרף: אתה רוצה למקום הזה?
<יהודה שרף: הוא שלך.
<יהודה שרף: אני מדבר על הקשישים, על חד הוריות ועל משפחות.
<יהודה שרף: אני לא מדבר על מי שלעניות דעתי, המדינה נתנה לו פתרון.
<יהודה שרף: יכול להיות שהפתרון לא טוב, זה משהו אחר, אבל נתנה לו פתרון.
<יהודה שרף: עליהם אני לא מדבר.
<יהודה שרף: מתוך 647 עולים שנמצאים במבשרת נשארים שם קצת מעל 100 בודדים צעירים, לא קשישים, שלהם יש פתרון.
<יהודה שרף: אני חוזר ואומר, יכול להיות שהפתרון לא מוצא חן אבל זה מה שכרגע מה שהמדינה נותנת.
<יהודה שרף: אדוני היושב ראש, אנחנו מתחייבים שאף עולה לא ילך לרחוב.
<יהודה שרף: אנחנו נציע פתרונות בתוך מה שיש לנו.
<יהודה שרף: אני מציע את הבית שלי שזה מרכזי הקליטה.
<יהודה שרף: ניתן לכל אחד ואחד ונדע גם ללוות אותו למרכז הקליטה החלופי.
<יהודה שרף: רק כדי לסבר את האוזן לאדוני.
<יהודה שרף: רוב העולים שנמצאים במקום הם מעל 4 שנים.
<יהודה שרף: אני לא מדבר על הצעירים, אני מדבר על משפחות ועל הקשישים.
<יהודה שרף: נכון, העולים היותר חזקים לקחו את המשכנתא ויוצאו.
<יהודה שרף: ברור לי שהאוכלוסייה נמצאת כרגע במרכז הקליטה, ואני מדבר בהכללה רבתי, הן אוכלוסיות קצת יותר חלשות.
<יהודה שרף: לכן אנחנו נמשיך ללוות אותם, למרות שהם הרבה מעבר לתקופת הזכאות.
<יהודה שרף: יש שם חבר'ה שהם מעל לחמש, שש ושבע שנים.
<יהודה שרף: בהסכמה עם חביב קצב אנחנו נמשיך לטפל בהם.
אברהם נגוסה: מתוך 647 עולים שנמצאים במבשרת ציון, אמרת ש-113 וגם לעוד 100 יחידים יש פתרון.
אברהם נגוסה: סה"כ 213.
<יהודה שרף: אנחנו בדיאלוג איתם.
אברהם נגוסה: איזה דיאלוג?
<יהודה שרף: אנחנו מציעים להם את כל מרכזי הקליטה: באשקלון, בקרית גת, בבאר-שבע, בחניתה חיפה, את כל מרכזי הקליטה.
<יהודה שרף: הם הולכים בדרך-כלל איפה שיש להם קרובי משפחה.
אברהם נגוסה: מה הפתרון ל-113 הבודדים?
<יהודה שרף: ל-113 הבודדים לי אין פתרון.
<יהודה שרף: המדינה נתנה להם פתרון.
<יהודה שרף: רוצים, ייקחו אותו, לא רוצים, לא ייקחו אותו.
<יהודה שרף: להם אני לא מציע הצעה חלופית.
<יהודה שרף: אגב, רובם עובדים.
אברהם נגוסה: האוצר לא לקח את המתווה שהצענו פה והעולים היחידים לא מקבלים את ההצעה שהאוצר מציע, אז לך אין פתרון.
אברהם נגוסה: זה אומר שאותם 113, אחרי ספטמבר הם יהיו ברחוב.
אברהם נגוסה: אז מה הפתרון?
<יהודה שרף: אדוני היושב ראש, אני בטוח שגם הוא היה מאוד מאוד שמח אם הבן שלו היה מקבל 1,500 שקלים מענק לחודש.
<יהודה שרף: שני חבר'ה יכולים לקבל יחד 3,000 שקלים ולשכור דירה בכל אזור שהוא.
<יהודה שרף: אני הייתי מאוד שמח אם זה היה קורה לבן שלי או לבת שלי.
<יהודה שרף: אני חוזר.
<יהודה שרף: ההתחייבות שלנו היא לאלה שהמדינה כרגע לא נותן להם פתרון.
<יהודה שרף: אנחנו לא ממשלת ישראל, אנחנו סוכנות יהודית.
<יהודה שרף: המנדט שלנו זה לנסוע לשם, לחלץ יהודי בכל מקום שהוא נמצא.
<יהודה שרף: אדוני היושב ראש יודע מה אנחנו עושים.
<יהודה שרף: להביא אותו לכאן ולעזור לו בהתחלה.
אברהם נגוסה: (מתרגם לאמהרית את דברי יהודה שרף).
אברהם נגוסה: חביב, עכשיו הכדור עובר אליך.
אברהם נגוסה: שמעת את הדברים.
אברהם נגוסה: אתם התחייבתם בבית המשפט.
אברהם נגוסה: עכשיו לעולים אין פתרון קבע.
אברהם נגוסה: גם בהחלטה שהיתה לפני שבועיים בוועדה בראשות מיקי זוהר, התחייבתם לבדוק ולעדכן את האפשרות להאריך את זה לשלוש שנים ולעדכן את הוועדה תוך 10 ימים.
אברהם נגוסה: לא עדכנתם אז אולי היום יש לך בשורה בשבילנו ותעדכן אותנו מה קורה.
<חביב קצב: בוקר טוב.
<חביב קצב: קודם כל, אני רוצה לומר שלגבי מה שעורכת הדין אמרה, אני לא מתערב.
<חביב קצב: אני לא נוגע בנושא של קרקע.
<חביב קצב: אין לנו עניין בקרקע ובנדל"ן.
<חביב קצב: מה שאת חושבת, שיש לך משהו בנושא של הנדל"ן, אז תלכי לבית המשפט.
<חביב קצב: אני יודע בדיוק למה התחייבנו לפני שלוש שנים.
<חביב קצב: אנחנו בכלל לא התחייבנו למה שאת אומרת.
אברהם נגוסה: לא התחייבתם בכלל?
אברהם נגוסה: גברתי, צריך להיות פסק דין.
אברהם נגוסה: כמיטב ידיעתי יש פסק דין.
<חביב קצב: אם את חושבת אחרת, תלכי לבית משפט.
אברהם נגוסה: דיברנו על זה.
<חביב קצב: מאחר ואת רוצה ללכת לבית משפט אז הרבה מאוד דברים אני לא אגיב כרגע, את זה נגיב בבית המשפט.
<חביב קצב: יש לזה משמעויות.
<חביב קצב: אני רוצה לומר כמה דברים לגופו של עניין.
<חביב קצב: לגופו של עניין, אנחנו מדברים על מרכז קליטה זמני.
<חביב קצב: המטרה היא שהעולים יישארו בו באופן זמני.
<חביב קצב: עבר הרבה מאוד זמן מעבר למה שהם היו צריכים להיות שם.
<חביב קצב: הדובר הראשון שוהה 13 שנים במרכז הקליטה, כאשר היה צריך לשהות שם שנה וחצי או שנתיים.
<חביב קצב: שכל אחד יעשה את החשבון לעצמו וגם אתה תעשה את החשבון לעצמך, כמה חיסכון של כסף במשך 13 שנים במקום ללכת לשכור דירה בשוק הפרטי.
<חביב קצב: אני לא בא לנהל לך את הכסף, לא בא לנהל לך את החשבונות.
<חביב קצב: לא זאת כוונתי, אין לי כוונה כזאת.
<חביב קצב: כל מה שאני רוצה להגיד זה שמדובר במשאב לאומי, בכסף של עם ישראל, בכסף ציבורי.
<חביב קצב: אנחנו מצווים לפעול על פי כל התקנות וכל החוקים.
<חביב קצב: אנחנו מדברים כרגע על הנושא של העולים ולא על הנושא של הקרקע.
<חביב קצב: הקרקע לא מעניינת אותנו.
<חביב קצב: בנושא של מגורי עולים.
<חביב קצב: במקום הזה אנחנו לא בעלי הבית.
<חביב קצב: אנחנו שכרנו את זה מיזם שיושב פה, מר אריק מימון שיושב פה יחד עם אחד מעורכי הדין שלו.
<חביב קצב: אנחנו עובדים לפי הסכמים.
<חביב קצב: ההסכם שלו ביחד עם בעל הבית מסתיים ב-4.9.
<חביב קצב: מתקיימים דיונים בנושא הזה.
<חביב קצב: מאחר ומדובר בכמה צדדים, הדיונים לוקחים זמן ולא נפסקים.
<חביב קצב: אין ספק בעובדה אחת.
<חביב קצב: לאף אחד אין מטרה להמשיך במרכז הקליטה.
<חביב קצב: לאף אחד אין מטרה לתת לעובדים להמשיך ולגור מעל 10 שנים במרכז הקליטה.
<חביב קצב: לאף אחד אין מטרה להחזיק מרכז קליטה כשלמעלה מחצי שלו ריק.
<חביב קצב: חצי מהדירות ריקות, וזאת עובדת יסוד.
<חביב קצב: אנחנו עומדים במה שהתחייבנו בבית המשפט.
<חביב קצב: אם יהיה צורך, נגיד בבית המשפט בדיוק ובית משפט יראה אם ביצענו את מה שהתחייבנו או לא.
<חביב קצב: אנחנו התחייבנו ואנחנו עומדים ככתבו וכלשונו בכל ההתחייבות שלנו.
<חביב קצב: זאת מדינה דמוקרטית וכל אחד זכותו לחשוב מה שהוא רוצה.
<חביב קצב: אני מאוד מכבד את זה.
<חביב קצב: אבל, כשמדובר במשאב לאומי, יש לזה משמעויות.
<חביב קצב: אנחנו יושבים על הנושא הזה.
<חביב קצב: כשנסיים את כל הדיונים בינינו, אני מבטיח לך אדוני היושב ראש, הטלפון הראשון יהיה אליך ואני אעדכן אותך בתוצאות של הדיונים שלנו בנושא הזה.
<חביב קצב: אנחנו מקיימים דיונים עם בעלת הנכס, קופת התגמולים.
<חביב קצב: אחר-כך נצטרך לקיים את זה עם היזם ואחרי זה עם האוצר והחשב הכללי, לגבי המשך ההתקשרויות.
<חביב קצב: כרגע המטרה שלנו מאוד ברורה.
<חביב קצב: גם אם אנחנו הולכים לשנות את המצב, אנחנו הולכים לשנות אותו לתקופה קצרה מאוד ושלא נבין אחרת.
<חביב קצב: אין לנו מטרה שהעולים ימשיכו לגור במרכזי קליטה.
<חביב קצב: אין לנו מטרה שכל אחד מהעולים יבוא ויגיד כמה זמן הוא רוצה להיות במרכז קליטה.
<חביב קצב: מרכז קליטה זה מקום זמני ואנחנו נקפיד על זה, וזאת המטרה שלנו.
<חביב קצב: באשר לפתרונות, את דעתי אתה מכיר, שמעת אותה לא פעם.
<חביב קצב: גם אנשי האוצר שמעו אותי אומר את זה.
<חביב קצב: אני בעד לעדכן סיוע, אני בעד להעלות רמת סיוע.
<חביב קצב: אמרתי את זה גם בוועדה הקודמת.
<חביב קצב: אלה דברים ברורים שאני אומר אותם.
<חביב קצב: אבל, כל זמן שזה הנתון, אז זה הנתון.
<חביב קצב: צריך להבין שגם הנתונים האלה הם נתונים לאפליה לטובה לכלל העולים מאתיופיה הנמצאים במרכזי קליטה, הן ברמת השכירות החודשית והן ברמת המשכנתאות והמענקים.
<חביב קצב: זאת אפליה לטובה.
<חביב קצב: אני בעד לתת להם.
<חביב קצב: אני בעד לשפר ולסייע באופן הברור ביותר.
<חביב קצב: שמעת שאני אומר את זה גם לאנשי האוצר כשישבנו יחד.
<חביב קצב: כרגע תמונת המצב היא מאוד ברורה.
<חביב קצב: יש אנשים שרכשו דירות וצריכים לקבל את הדירות שלהם.
<חביב קצב: אני מקווה שאותם אנשים שקיבלו מפתחות לפני שנה ויושבים במרכז הקליטה, יעזבו בקיץ.
<חביב קצב: מי שקנה וקיבל מפתח לפני שנה.
<חביב קצב: יש לנו משפחות שהעלייה שלהם לא חוקית.
<חביב קצב: יהודה ימסור את הנתונים.
אברהם נגוסה: כמה יש כאלה?
<יהודה שרף: אני מוכן למסור נתונים אבל לא בפורום הזה.
<חביב קצב: יש הרבה פלישות, הרבה דברים אחרים.
<חביב קצב: אנחנו לא באים במטרה שלילית.
<חביב קצב: המטרה שלנו היא לסייע.
<חביב קצב: כמו שיהודה אמר, אנחנו נציע לאנשים פתרונות, גם אם נצטרך להאריך טיפונת את המקום.
<חביב קצב: אין לנו שום כוונה להארכות מעבר למתבקש.
<חביב קצב: שוב, אנחנו כפופים וקשורים לבעל-הבית של הקרקע שהוא בעל העניין.
<חביב קצב: אנחנו לא אדונים על עצמנו.
<חביב קצב: אנחנו נצטרך לשבת ולבדוק את כל הסוגיות האלה.
<חביב קצב: אלה סוגיות מאוד מורכבות.
<חביב קצב: זה עולה המון כסף.
אברהם נגוסה: אם בעל הקרקע מוכן להאריך ולהשכיר, האם אתם מוכנים להשכיר את המקום?
<חביב קצב: זה לא ברמה של הדיון כרגע פה.
אברהם נגוסה: העניין של הקרקע, אנחנו לא - - -
<חביב קצב: אדוני היושב ראש, אין לי פה כוונה.
<חביב קצב: נשב איתם ונראה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מה התכנית שלהם.
אברהם נגוסה: פה מדובר בדיני נפשות.
<חביב קצב: אני מבטיח שהטלפון הראשון שלי יהיה אליך.
<חביב קצב: אמרתי לך, המטרה שלנו היא חיובית ואנחנו רוצים לסייע אבל לפי כללי המנהל התקין.
<חביב קצב: אם הגברת חושבת שלא עמדנו בהתחייבות שלנו לבית המשפט, היא מוזמנת ללכת לבית המשפט.
<חביב קצב: זאת זכותה המלאה.
<חביב קצב: אנחנו מדינה דמוקרטית ואנחנו לא כועסים.
<חביב קצב: אנחנו נגיב בבית המשפט.
אברהם נגוסה: היא לא הלכה כי היא מחכה לפתרון כפי שהתחייבתם.
<חביב קצב: אנחנו עומדים בהתחייבות שלנו.
אברהם נגוסה: אני דווקא דחפתי אותה לא לחכות.
אברהם נגוסה: זה לא אומר שהיא מחר הולכת.
<חביב קצב: אני לא יכול להגיב.
אברהם נגוסה: מבחינה עובדתית, היא לא הלכה.
<חביב קצב: מה שמותר לך, לי אסור.
<חביב קצב: אני פקיד מדינה, אני שומר על כללים.
<חביב קצב: בגדול, זאת תמונת המצב.
<חביב קצב: אני מתנצל, אתה יודע מראש שאני צריך ללכת.
<חביב קצב: אני רוצה לתרגם מה שמר קצב אמר.
<חביב קצב: (נושא דברים בשפה האמהרית)
<אברה ידאנו: אני נציג של מבשרת ציון.
<אברה ידאנו: הוא אמר 13 שנה ואני שם 15 שנה.
<אברה ידאנו: יש לי שני דברים.
<אברה ידאנו: 1,500 שקלים כדי לצאת ולשכור דירה, בפועל אתם נותנים 1,300 שקלים.
<אברה ידאנו: איפה 200 שקל שנגזלים מאנשים.
<אברה ידאנו: יש לי חבר שגר בשכירות.
<אברה ידאנו: הוא יצא מהבית ואתם נותנים לו 1,300, אתם לא נותנים לו 1,500.
<אברה ידאנו: אז למה לשקר?
<אברה ידאנו: שנית.
<אברה ידאנו: אני 15 שנה למדתי בפנימייה.
<אברה ידאנו: עליתי לארץ כילד בגיל 14.
<אברה ידאנו: שירתי בצבא 3 שנים.
<אברה ידאנו: רק התחלנו לחיות את החיים עכשיו.
<אברה ידאנו: איפה יש לי כסף שחסכתי?
<אברה ידאנו: חסכתם, לא חסכתם.
<אברה ידאנו: קודם כל, אתה לא מנהל לי את החיים.
<אברה ידאנו: זה התקציב של המדינה.
<אברה ידאנו: חסכתם, לא חסכתם, אין לי כסף בכלל.
<חביב קצב: אתה לא מנהל את תקציב המדינה.
<אברה ידאנו: להתחתן אתם בכלל לא נותנים לנו.
<אברה ידאנו: יש לנו דירה, 3 אנשים בחדר אחד ואתם רוצים שאנחנו נתחתן ונתקיים ונשכור דירה?
<אברה ידאנו: איך אפשר?
<אברה ידאנו: אסור שנכניס מישהו זר.
<אברה ידאנו: אני מביא את חברה שלי, הם מגרשים אותה.
<אברה ידאנו: איך אתה רוצה שאני אתקדם?
<אברה ידאנו: אתה לא חי שם.
<קריאה: אנחנו בכלא.
<אברה ידאנו: אנחנו בגטו.
<אברה ידאנו: זה לא חיים שם.
<אברה ידאנו: אני רוצה לצאת משם.
<אברה ידאנו: מה זה 90,000 שקלים בשביל המדינה הזאת?
<אברה ידאנו: אומרים שיש תקציב.
<אברה ידאנו: יש כסף, אני יודע שיש כסף.
<אברה ידאנו: למה?
<אברה ידאנו: מכרתם את מרכז הקליטה הזה?
<אברה ידאנו: אני יודע שמכרתם את זה.
<אברה ידאנו: אתם מנסים למכור את זה.
<אברה ידאנו: יש שם כסף.
<אברה ידאנו: יש פה נציג של משרד הקליטה?
אברהם נגוסה: הסמנכ"ל פה.
<אברה ידאנו: אני רוצה לצאת משם, רק שיתנו לי את הכסף, את המענק הזה.
<אברה ידאנו: מה זה 36,000 לעומת 90,000?
אברהם נגוסה: כלומר, שיתנו לך את ה-90,000 ואתה קונה ואתה יוצא.
<אברה ידאנו: כן.
<קריאה: כמה זמן אנחנו מבקשים את זה?
<קריאה: 7 שנים?
<קריאה: 8 שנים?
אברהם נגוסה: אני מתרגם: הוא אומר שלא אכפת לנו מהאדמה ואם מוכרים או לא מוכרים.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים שתתנו לנו ונצא משם.
אברהם נגוסה: תמכרו, תעשו מה שאתם רוצים, זה לא ענייננו.
<חביב קצב: לא אנחנו מוכרים ולא אנחנו קונים.
אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים שיתנו לנו פתרון.
אברהם נגוסה: נמצא פה נציג משרד השיכון?
אברהם נגוסה: נציג משרד האוצר שלח לנו אימייל: "נושא פתרונות דיור בקהילה לכ-700 דיירי מרכז קליטה מבקשת.
אברהם נגוסה: הסוגיה הנדונה אינה תקציבית.
אברהם נגוסה: זאת לא בעיה של תקציב.
אברהם נגוסה: מדובר בהסכם לפינוי שנעשה בין משרד הקליטה לבין הסוכנות היהודית בו ניתנה התראה של 3 שנים לפינוי המרכז בהסכמת העולים".
אברהם נגוסה: זאת העמדה של שמרד האוצר בנושא מבשרת ציון.
אברהם נגוסה: בנושא המתווה של הצעירים של 90,000 שקלים, הוא יבוא בהמשך וייתן לנו את העמדה.
אברהם נגוסה: עכשיו אני פונה למשרד השיכון.
אברהם נגוסה: אתה שומע את הדברים האלה.
אברהם נגוסה: אנשים הולכים להיות ברחוב.
אברהם נגוסה: הסוכנות אומרת שזה לא באחריותה למצוא דיור קבע לעולים חדשים.
אברהם נגוסה: האחריות של הסוכנות היא להביא אותם ולקלוט אותם באופן זמני מקסימום לשלוש שנים.
אברהם נגוסה: אחר-כך זה תלוי במדינה.
<יהודה שרף: אבל אנחנו לא נזרוק אף אחד לרחוב, אנחנו ניתן פתרון.
אברהם נגוסה: לא, את ה-113 כן.
אברהם נגוסה: אמרת שלגביהם אין לך פתרון זמני.
אברהם נגוסה: אני אומר למשרד השיכון, כמי שמיועד לתת פתרון דיור לאזרחי מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: אתה רואה את המצב.
אברהם נגוסה: אתם נותנים 1,500 שקלים.
אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים שתיתנו את זה כמענק ואנחנו נצא.
אברהם נגוסה: לא נחזור אליכם אחרי 5 שנים.
אברהם נגוסה: אפילו משיקולים כלכליים, אם אתה נותן לו מענק ל-5 שנים, אחרי 5 שנים הוא בא אליך עוד פעם לבקש פתרון דיור.