GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קסניה סבטלובה: אם אנחנו מדברים על תופעות שהיו כל הזמן בשוליים ואיך הם פתאום חזרו למרכז, מי אחראי לזה, מי דחף לזה?
קסניה סבטלובה: מי גרם לכך?
קסניה סבטלובה: אז אי אפשר לאפשר שיח בלתי אחראי, אי אפשר לאפשר שיח מסית, אי אפשר לאפשר שיח מתלהם ולצפות שהחברה לא תגיב.
קסניה סבטלובה: החברה תמיד תגיב ותמיד יהיו השלכות חמורות מאוד לכל ההשתלחות הזאת וכל הריסון הזה, וכל הקיצוניות שנושפת גם מהמוסדות הכי גבוהים מבעצם גם המוסדות הכי גבוהים, אנחנו מדברים על הבית הלבן, אנחנו מדברים על אנשים שהיו במהלך שנים רבות קשורים לתופעות הכי אלימות והכי אפלות שהיו קיימות בחברה האמריקאית, עכשיו הם במרכז וכך גם כל אלה שתומכים בתופעות האלה.
קסניה סבטלובה: אז אם אנחנו מדברים על תכניות שאיך אנחנו ניאבק באנטישמיות החדשה הזאת, החדשה-ישנה יש לומר, ולפני שאנחנו נבזבז שקל אחד על התכניות של איך אנחנו מתמודדים עם התוצאות, אם אנחנו לא ניאבק בשורשים, ובעצם בתנאי הסף שאפשרו לתופעה הזאת להתרחש, אז אנחנו פשוט את הכסף הזה נזרוק אותו לפח האשפה, ואסור לנו לעשות את זה.
קסניה סבטלובה: היום אני חושבת שהוועדה שלנו צריכה לצאת מפה עם קריאה ברורה, ואנחנו לא נשליך את האחריות הזאת על אף אחד, לא על משרד החוץ, ולא על אף משרד אחר, אם כי אם הם יצטרפו אלינו אנחנו נשמח, אבל אחריות שלנו כחברי הכנסת שנמצאים במשכן הזה, היא לומר בקול ברור, אמנם אנחנו כציונים חושבים שהמקום של היהודים זה בארץ ישראל, אנחנו חיים פה, אנחנו קשרנו את גורלנו, אנחנו שלושה עולים שנמצאים פה בוועדה, אז קשרנו את גורלנו בארץ ישראל, אבל ליהודים יש זכות לחיות את חייהם הטבעיים בלי פחד בכל מקום בעולם, בין אם זה ארצות הברית, בין אם זה רוסיה, ואני מקווה שאנחנו נערוך דיון בקרוב גם על גל אנטישמיות מחריד שמתרחש גם במרחב הפוסט-סובייטי, אסור לעבור לסדר היום ולומר שזה רק בצרפת ובארצות הברית, לא, זה גם בעוד מקומות בעולם.
קסניה סבטלובה: אנחנו נקרא לאותם אלה שעודדו במהלך כל השנה האחרונה הזאת, במהלך הקמפיין הזה, התעלמו מפגיעות בעיתונאים ומאיומים ומהתפשטות האנטישמיות ברשת, אנחנו נגיד להם "הפסיקו מיד, קחו אחריות על המילים שלכם" לא רק "תתנצלו", להתנצל זה לא מספיק עכשיו, אחרי שהוצאתם את השד הזה מהבקבוק, זה לא מספיק להתנצל.
קסניה סבטלובה: חייבים פעולה אקטיבית כדי לנסות איך שהוא למזער את הנזקים.
קסניה סבטלובה: אני אעצור כאן ואני רק אגיד שאם אנחנו לא נצליח להשפיע על אותם אלה שהם כרגע אוחזים בכיפה, אנחנו לא נעשה שום דבר לא בתחום של הסייבר ולא בתחום האנטישמיות המסורתית שאנחנו מדברים על ניפוץ מצבות וצלבי קרס.
אברהם נגוסה: אנחנו בקיום הדיון כמובן גם אומרים לקהילות יהודיות בארצות הברית ובעולם "כנסת ישראל איתכם ולצדכם, מדינת ישראל עומדת לצדכם" וזה המסר שאנחנו רוצים להעביר.
אברהם נגוסה: כעת נשמע מהארגון הלאומי והעושה גם פעילות בנושא אנטישמיות, ההסתדרות הציונית העולמית.
אברהם נגוסה: אני מזמין את סגן וממלא מקום היושב ראש, מר יעקב חגואל בבקשה.
<יעקב חגואל: תודה רבה אדוני היושב ראש, חברי הכנסת.
<יעקב חגואל: אני רוצה לומר לכם משהו, אנחנו בוועדה הזאת דנו בהובלתו של יושב ראש הוועדה, כמה פעמים בשנה האחרונה בכך שהאנטישמיות עולה בשנים האחרונות, כל שנה, ישנם יותר מקרים אנטישמיים מהשנה שקדמה לה.
<יעקב חגואל: זה נתון.
יעל כהן-פארן: ומה רמת הגידול?
<יעקב חגואל: אני אומר, זה נתון עולמי, שנכון, הבטן הרכה היא בהחלט אירופה, אבל לא רק.
<יעקב חגואל: גם בארצות הברית בשנים האחרונות ישנם יותר מקרי אנטישמיות, כל שנה מהשנה שקדמה לה.
<יעקב חגואל: אני אומר מגמות ואני לא אומר מספרים בכוונה.
<יעקב חגואל: השאלה מה סופרים, איך סופרים, אבל לפי כל המומחים ישנה מגמה של עלייה כל שנה.
<יעקב חגואל: אני יכול להגיד דבר אחד טוב, שב-2016, בצרפת, דרך אגב, הייתה ירידה לעומת 2015.
<יעקב חגואל: כי הממשל שם לקח את העניינים ברצינות, גם בחקיקה וגם באכיפה וגם באבטחה של מוסדות יהודיים, ורואים את התוצאות.
<יעקב חגואל: לצערנו מאוחר מדי, לצערנו אחרי שנרצחו יהודים, אבל אלה העובדות.
<יעקב חגואל: צריך להבין שבארצות הברית ישנה עלייה מתמדת באירועים האנטישמיים בשנים האחרונות, לא רק בחודש האחרון.
<יעקב חגואל: בואו ניקח את הדברים בקונטקסט הנכון.
תמר זנדברג: כמה השחתות בבתי קברות היו בשנים האחרונות?
<יעקב חגואל: היו השחתות רבות בשנים האחרונות בבתי קברות בארצות הברית.
יעל כהן-פארן: שלוש בשבוע זה מספרים - - -
<יעקב חגואל: אין ספק ששניים בשבוע, השלישי לא הייתה השחתה, בואו תבדקו דברים וניגע בהם כמו שהם.
<יעקב חגואל: אין ספק שזה פיק של החודש האחרון, שהוא פיק שאנחנו מודאגים ממנו, אבל זה לא התחיל היום.
תמר זנדברג: אף אחד לא אמר אחרת.
<יעקב חגואל: אני אומר שזה לא התחיל היום, לא אמרתי שמישהו אמר אחרת.
<יעקב חגואל: אני עוד אומר שמה שכן קרה בעשרה הימים האחרונים זה דבר שצריך לחזק אותו, מעטים ממנהיגי העולם מגיבים על אירועים אנטישמיים בגינוי שעות ספורות לאחר האירועים, בטח על אירועים שלא גבו מחיר של בני אדם.
<יעקב חגואל: וזה דבר שצריך לחזק אותו, צריך לקחת את הדברים כמו שהם.
<יעקב חגואל: אני אומר לכם, גם בדקתי את הנשיא הקודם של ארצות הברית, ותמצאו ביטויים של הנשיא הקודם של ארצות הברית בנושא אנטישמיות סביב יום השואה הבינלאומי, לא סביב אירועים אנטישמיים.
<יעקב חגואל: בטח לא סביב אירועים אנטישמיים בארצות הברית, ובהקשר הזה אנחנו צריכים לחזק את הנשיא על התגובה שלו, על התגובות שלו, לא רק אותו, את סגן הנשיא ואת הפקידות הבכירה שם על התגובות באפס סובלנות בהקשר הזה.
<יעקב חגואל: צריך לחזק, וצריך לשים את הדברים כמו שהם על השולחן.
<יעקב חגואל: אני מאוד מודאג מאיך אנחנו כיהודים מגיבים על אירועי אנטישמיות בעשור הזה.
<יעקב חגואל: אני מאוד מודאג, ואני חשפתי בינואר השנה בוועדה הזאת, נתונים על סקר שערכנו בקרב יהודים ברחבי העולם, ואני רוצה לשתף אתכם בשלושה נתונים:
<יעקב חגואל: אחד – 74% מהיהודים שנפגעו באלימות אנטישמית לא דיווחו עליהם לשום גורם, גם בארצות הברית.
<יעקב חגואל: 49% מהיהודים הנשאלים בסקר אמרו שהם חוו אירועים אנטישמיים על עצמם או על מישהו ממשפחתם, לאו דווקא אירועים אלימים, בשנה האחרונה.
<יעקב חגואל: 85% מהיהודים שנשאלו אמרו שאו הם או מישהו מהסביבה שלהם חוה אירועים אנטישמיים.
<יעקב חגואל: זה מזעזע, אבל חשוב לי לומר שאנחנו מדברים פה על תופעה עולמית.
<יעקב חגואל: זה נכון שארצות הברית היא חלק מהעולם, וזה נכון שהציפיה שלנו הייתה על ארצות הברית אחרת, וזה נכון שהריכוז הכי גדול של יהודים חוץ מישראל הוא בארצות הברית, ופה בהקשר הזה אני חושב שאנחנו חייבים בעת הזאת לחזק את הקהילות היהודיות בעולם.
<יעקב חגואל: אני חושב, ואני כנציג ההסתדרות הציונית מאמין, שהבית של כל היהודים הוא פה בישראל, אבל כל עוד הם מחליטים בעת הזאת לא לעלות לארץ, אנחנו צריכים לחזק אותם והאחריות על בטחונם היא אחריות של אותן ממשלות ריבוניות ששם הם גרים.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע גם מהמשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה, בבקשה.
<יאיר פריימן: תודה אדוני יושב הראש וחברי הכנסת, אני מנהל הזיר האזרחית, ויש פה את יעקב שהוא מנהל הקמפוסים.
<יאיר פריימן: רצית לשמוע על קמפוסים אז ניתן לו שיאמר מילה.
<יאיר פריימן: ראשית, חשוב לציין שאנחנו פועלים מתוקף החלטת ממשלה שנתנה לנו לפני שנתיים לפעול נגד הדה לגיטימציה וה-BDS.
<יאיר פריימן: הנושא של האנטישמיות נמצא במשרד התפוצות אבל אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא גם עם משרד התפוצות וגם עם עמיתינו ממשרד החוץ בשולחנות עגולים, גם להגיד את המסר וגם כשאנחנו עושים פרויקטים, אז לשים את כולם תחת קורת גג אחת.
<יאיר פריימן: אנחנו מודעים למצב שנוצר, אנחנו מזדהים כמו שנאמר, עם הקהילות היהודיות, אנחנו פועלים באופן מתמשך, לא רק היום ולא רק בעקבות האירועים אלא לאורך זמן גם בתכנית עבודה ובאסטרטגיה ארוכת טווח, עם כל הארגונים, עם כל הקהילות, אנחנו חושבים קדימה איך להיאבק בעיקר במה שאנחנו הונחינו על ידי הממשלה וזה ה-BDS שיש לו מאפיינים אנטישמיים, יש לו קשר, אבל אנחנו מכוונים רק למשימה הזאת, ובמשימה הזאת אנחנו מובילים כל הזמן פעילות, כל הזמן אנחנו פועלים בתחום הזה, וגם נוחלים הצלחות, חלקן בדיון פתוח מהסוג הזה אפשר לדבר עליהן, דברים שאתה ציינת, אולי כדאי בהמשך לעשות גם דיון שהוא יותר סגור לתקשורת שאפשר לפרט קצת יותר על מה אנחנו עושים, כמובן יחד עם העמיתים שלנו.
<יאיר פריימן: ושוב, אנחנו עושים את זה בזירות שונות.
תמר זנדברג: מה סודי בזה?
<יאיר פריימן: לא סודי, אבל יש דברים רגישים שאנחנו לא יכולים לדווח עליהם.
תמר זנדברג: מאיזה תחום, מסקרן, מה רגיש ב- - -
אברהם נגוסה: חברת הכנסת, בסך הכל מה שהוא ביקש לא בשידור ישיר.
תמר זנדברג: אני רק באמת שואלת כדי לדעת, שלא תפרט את התוכן, אבל מאיזה תחום, מה רגיש פה?
<יאיר פריימן: יש דברים רגישים שאנחנו נשמח לפרט עליהן, וגם היושב ראש ציין, לצורך העניין זה לא משנה, גם באינטרנט וגם בקמפוסים וגם במקומות אחרים.
<יאיר פריימן: יש כל מיני דברים שאנחנו מעדיפים לא לדבר עליהם, כמובן שאנחנו מדברים על זירות שונות, אנחנו מדברים על אירופה, דרום אמריקה, ארצות הברית, לאו דווקא בארצות הברית, יש זירות שונות.
<יאיר פריימן: אנחנו פועלים כל הזמן בזירות שונות.
תמר זנדברג: מה, אתם מפעילים סוכנים בקמפוסים?
<יאיר פריימן: לא.
תמר זנדברג: מה אתם עושים?
תמר זנדברג: מה רגיש בפעילות בקמפוסים?
תמר זנדברג: אני באמת שואלת, זה מסקרנות.
<יעקב דלאל: לגבי הקמפוסים - - -
תמר זנדברג: זה באמת מסקרן אותי, אני מנסה להבין מה, איפה התחום הרגיש פה.
<יעקב דלאל: אני רוצה לדבר על התחום שאני אמון עליו, שזה תחום האקדמיה, תחום הקמפוסים.
<יעקב דלאל: הפעילות היא לא - - -
אברהם נגוסה: אתה מאותו משרד?
<יעקב דלאל: אני רוצה להתמקד רק בנושא האנטישמיות בקמפוסים, שהוא לעומת גל האנטישמיות שאנחנו רואים עכשיו, ניזון משני מוקדים.
<יעקב דלאל: מוקד אחד שהוא ליברלי קיצוני, BDS, דה לגיטימציה לישראל, שגובל בתחום האנטישמיות בהחלט, בהרבה מקרים, ויש גם בקמפוסים אנטישמיות מסורתית שזה מגיע מהימין, מאסכולה אחרת לגמרי.
<יעקב דלאל: אני חושב שנכון בדיון לעשות הפרדה בין שני הגורמים האלה.
<יעקב דלאל: הגל הנוכחי, ניפוץ מצבות, זה לא מגיע מהתחום שאנחנו אמונים עליו, תחום הדה לגיטימציה והתחום האנטי ישראלי החריף שגובל באנטישמיות.
<יעקב דלאל: מה שיש לומר בנושא הזה, שחל גידול משמעותי בקמפוסים באירועים שהם אנטי ישראליים חריפים ואירועים אנטישמיים, לפי סט נתונים אחד, 469 ב-2015 לעומת 618 ב-2016 שזה גידול די משמעותי.
<יעקב דלאל: אנחנו עובדים מול הארגונים היהודיים ברחבי ארצות הברית, והארגונים הפרו-ישראליים והיהודיים בקמפוסים, על מנת לתמוך בפעילות השוטפת שלהם למגר את התופעה, אני גם רוצה לציין יוזמה חקיקתית בתוך ארצות הברית בכמה מדינות וגם ברמה הפדרלית, על מנת לעגן חקיקה נגד אנטישמיות בקמפוס.
<יעקב דלאל: זה דבר שהוא טוב, כי בתחום הזה של הדה-לגיטימציה, יש נטייה מאוד חזקה להגן על זה בתוקף חופש הדיבור, אבל לפי חוקי אנטישמיות מוסדרים, דבר שעכשיו גם קורה בבריטניה, כאשר יש מקרים בהם ישראל מוצאת מכלל העמים מבחינת הביקורת עליה וכולי, יש משום הדבר הזה גוון אנטישמי.
<יעקב דלאל: עצם עיגון הנושא הזה של התבטאות אנטי ישראלית או התבטאות נגד היהודים בתור כאלה שיכולים להיות עם לאום במדינה ריבונית, זה כבר אנטישמיות.
<יעקב דלאל: וכאן מתמזג נושא הדה לגיטימציה של ישראל והאנטישמיות, וזה התחום שהמשרד באמת מתעסק בו.
אברהם נגוסה: הצטרפו אלינו חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי וחבר הכנסת דב חנין.
אברהם נגוסה: לא הייתם בהתחלה, אמרתי שחברי הכנסת צריכים לדבר בתמצית, כיון שיש רשימת דוברים מארגונים ונציגי הממשלות, לכן אני מזהיר שאגביל אתכם.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי ביקש לדבר.
מיכאל מלכיאלי: טוב.
מיכאל מלכיאלי: אני אקצר, קודם כל תודה לך אדוני יושב ראש הוועדה על קיום הדיון.
מיכאל מלכיאלי: הזכיר סגן יושב ראש ההסתדרות הציונית שהבחין בין מדינות שמנהיגי המדינות מגיבים מידית לאירועי אנטישמיות, ואני חושב שזו חלוקה מאוד נכונה, רק הייתי רוצה להעיר באותו מטבע לשון שאני חושב שיש אירועי אנטישמיות שקורים בעולם שאנחנו מגיבים מהר, לבין אירועי אנטישמיות שפשוט המדינה ממלאת פיה מים, ואני לא פונה אליך אלא אל המשרדים הנוגעים בדבר.
מיכאל מלכיאלי: אני רק אתן דוגמה שגם דיברתי עם היושב ראש על זה, שלפני חודש נכנסו אנשים לקברו של רבי נחמן מברסלב באוקראינה והיכו שם אנשים, התיזו דם של חזיר במקום, לא ראינו שהמדינה ישר פנתה לרשויות לעצור את האנשים.
מיכאל מלכיאלי: במקומות אחרים המדינה כן מתערבת יותר מהר.
מיכאל מלכיאלי: אני חושב, אדוני היושב ראש, אם המדינה גם תיתן תגובה מידית לאירועי אנטישמיות בעולם, לפנות לממשלות השונות, ההתייחסות שלהן בוודאי תהיה אחרת.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת תמר זנדברג בבקשה.
תמר זנדברג: תודה רבה אדוני היושב ראש.
תמר זנדברג: אני רוצה לומר שני דברים וגם לעשות כמה הבחנות שלדעתי חשובות לדיון הזה, כדי שנדבר בדיוק על תופעות שאנחנו רוצים לתקוף אותן, כי אנחנו כמובן כולנו נגד האנטישמיות, האנטישמיות היא תופעה עתיקה מאוד, היא חלק או חלק ממנה, זה שנאת מיעוטים באופן כללי שבאמת תמיד אפיין את העם שלנו במשך 2,000 שנה כאשר הוא היה רק מיעוט, ודבר שבין היתר מדינת ישראל הוקמה כבית לאומי לעם היהודי כדי להיות מקום שבו העם היהודי לא יהיה מיעוט נרדף או מיעוט בכלל, אלא יהיה בו רוב ויהיה נמצא בביתו בזכות ולא בחסד, ועם זאת כמו שנאמר כאן, וכמו שכולנו יודעים, האנטישמיות לא מוגרה, היא עדיין קיימת ולובשת כל מיני צורות.
תמר זנדברג: אני לא חושבת שכדאי להתעלם, ואני ממש לא מציעה לנו לטמון את הראש בחול, בקשר לקשר בין האנטישמיות שאנחנו רואים כן בתקופה האחרונה, זה לא רק בחודש האחרון, זה במשך כמה חודשים, וזה תוצאה לא רק של כניסת נשיא ארצות הברית לתפקידו, אלא גם התקופה שקדמה לה שבה הוא ניהל קמפיין שמתבסס על שנאת מיעוטים, על גזענות ועל הרבה HATE SPEECH ועל הסתה, וההסתה הזו והגזענות הזו והאנטישמיות הזו היא נמר שאפשר לרכוב עליו ולא תמיד אפשר לשלוט בו, היא נמר מסוכן שמשתולל ויוצא משליטה.
תמר זנדברג: זה אולי אנחנו מתכוונים למשהו אחד כדי לגייס קולות או לא בדיוק יודעים למה, אבל התוצאה שלה יכולה להיות כזו שאולי לא התכוונו אליה, ואנחנו רואים את זה, אנחנו רואים את זה בהשחתת קברים, אנחנו רואים את זה במועל יד, אנחנו רואים את זה בתנועות שבאופן חופשי וגלוי מנהלות טקסים עם תכנים אנטישמיים באופן הכי קלאסי שלהם, שלקוחים מגרמניה הנאצית, עם צלבי קרס, חברות וחברים.
תמר זנדברג: אז אנחנו יכולים לספר לעצמנו, וודאי הרבה מזה נכון שזה לא רק, זה תמיד היה, זה נכון, זה מבוסס על שורשים שהיו, אבל אי אפשר להתעלם מלגיטימציה פוליטית לתופעה הזאת, ואני חייבת להגיד שהתגובה דווקא שהכי הכי מטרידה אותי, או יותר נכון היעדר התגובה, היא זאת של ממשלת ישראל, שהברית הפוליטית שלה עם הממשל הזה, הוא שבשביל הרווח הפוליטי שמנסים להשיג, מוכנים להעלים עין מתופעת האנטישמיות הכי ישנה בספר, והרושם שאצלנו עולה זה שאולי יש מדיניות חדשה, שזה בסדר, אנחנו מוכנים קצת לעצום עין או קצת לסלוח לשנאת יהודים, אם שונאים את המוסלמים או את הערבים יותר, וזו תופעה מאוד מאוד מדאיגה.
תמר זנדברג: אנטי-שמיות.
תמר זנדברג: זה אנטי כל העמים השמיים.
תמר זנדברג: אנחנו צריכים לעמוד נגד, אחת הסיבות שמדינת ישראל קמה כמו שהיא קמה, על מגילת העצמאות - - -
תמר זנדברג: שניה, על מגילת העצמאות, זה כדי שמדינת ישראל תהיה אור לגויים ותהווה מקום שנלחם נגד כל שנאת מיעוטים וגזענות בכל הצורות שלה ובכל מקום שבו היא מופיעה.
תמר זנדברג: נקודה נוספת שאומר אותה ממש במשפט אחד ובקצרה, הציג כאן הנציג ממשרד התפוצות את אותה תופעה שאתם קוראים לה האנטישמיות החדשה או האנטי ישראליות.
תמר זנדברג: חברות וחברים, אתמול עבר כאן חוק בכנסת שמנסה למנוע כניסה לישראל - - -
<קריאה: לא מנסה.
תמר זנדברג: קובע שלא תהיה כניסה לישראל למי שקורא לחרם על ישראל.
תמר זנדברג: כולנו נגד חרם על ישראל, אנחנו ישראלים, אנחנו לא רוצים שיחרימו אותנו ואנחנו מתנגדים לחרם על מדינת ישראל.
תמר זנדברג: חברות וחברים, לחוק הזה יש מטרה פוליטית והוא להכחיד ולהכחיש ולבצע צנזורה פוליטית על הוויכוח הפוליטי על ההתנחלויות ועל עתיד השטחים שמחוץ לגבולות מדינת ישראל.
תמר זנדברג: בגלל שחוק החרם כורך בכריכה אחת - - -
<קריאה: בבקשה לסכם.
<קריאה: אני אמרתי מראש, וגם אל תנסו לנצל את זה לעניין פוליטי.
<קריאה: זה לא עניין פוליטי.
<קריאה: פה הנושא הוא עניין לא פוליטי.
<קריאה: תעזבו את הוויכוח הפוליטי.
עליזה לביא: אז מה את טוענת, שמדינת ישראל מעודד חוקים שמעודדים אנטישמיות?
תמר זנדברג: בדיוק ככה.
תמר זנדברג: אני טוענת שמדינת ישראל חוקקה אתמול חוק שהוא מהווה את הנשק הכי טוב, בדיוק לתנועת ה-BDS וכל אלה שאתם רוצים לפעול נגדם בגלל שהוא כורך בכריכה אחת את מדינת ישראל - - -
עליזה לביא: נראה לך שאנשים שמחרימים את מדינת ישראל, ראוי אולי שנקבל אותם אולי בשטיח אדום, ונכניס אותם עם ורדים אדומים?
תמר זנדברג: עליזה, את לא מקשיבה לדברים שלי.
תמר זנדברג: זה בדיוק מה שאני אומרת.
תמר זנדברג: החוק הזה הוא לא נגד חרם על מדינת ישראל, החוק הזה הוא צנזורה פוליטית על מתנגדי הכיבוש וההתנחלויות.
תמר זנדברג: בגלל שהוא כורך בכריכה אחת את החרם נגד מדינת ישראל שכולם - - -
עליזה לביא: תושבי ההתנחלויות משרתים בצבא, משלמים מיסים - - -
תמר זנדברג: אז מה אם הם משרתים בצבא?
עליזה לביא: עם כל הכבוד - - -
תמר זנדברג: ברשות הדיבור שלך תוכלי לחלק ציונים למה שאני אומרת, לעניין אבל.
תמר זנדברג: בינתיים אני רוצה - - -
אברהם נגוסה: אני מבקש לסיים.
תמר זנדברג: זה משפט אחרון שלי.
אברהם נגוסה: גם קודם אמרת משפט אחרון.
תמר זנדברג: אבל מפריעים לי.
אברהם נגוסה: אני רוצה שהארגונים ומשרדי הממשלה ידברו.
תמר זנדברג: אני גם רוצה שהארגונים ידברו, אבל זה חשוב מאוד לא לבלבל - - -
אברהם נגוסה: את בורחת מהנושא.
תמר זנדברג: אני רוצה להכניס כאן את הנושא הזה מכיוון שהוא חשוב וקרדינאלי.
תמר זנדברג: אני לא רוצה לראות אותנו מבלבלים ומתבלבלים בין אנטישמיות וחרם נגד מדינת ישראל, שכולנו עומדים כחזית אחת נגדו, ובין ביקורת על מדיניות הכיבוש של ממשלת ישראל שיש לה מתנגדים רבים בעולם - - -
אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו גם חברת הכנסת ענת ברקו.
אברהם נגוסה: נמשיך עם חברי הכנסת שביקשו לדבר.
אברהם נגוסה: אני אומר לכם חברי הכנסת ואמרתי גם בהתחלה, בואו לא ננצל את העניין.
אברהם נגוסה: אם אתם רוצים להפוך את זה לעניין פוליטי, יש את המליאה, ובמליאה תתווכחו.
אברהם נגוסה: אבל פה הזמנו אנשים שפועלים בשטח ורוצים לשמוע אותם איך אנחנו מתמודדים.
אברהם נגוסה: אל תנצלו את הדבר הזה לאג'נדה הפוליטית שלכם, אני מזהיר אתכם ולא אתן להמשיך בצורה כזאת.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת יעל כהן פארן בבקשה.
יעל כהן-פארן: לא שאני מנסה להגן על כל דבר שתמר מייצגת, אבל אני חושבת שמה שהיא ניסתה להביא כאן והביקורת על זה שזה לא לעניין, לא במקומה.
יעל כהן-פארן: היא ניסתה להביא כאן אמירה שיש פה קשר, הרי כשהציג נציג משרד התפוצות את הדיווחים, מה קורה בטוויטר, היו ציוצים שהתייחסת אליהם כציוצים אנטישמיים והיו ציוצים נגד ישראל ואנטישמיים שהיו רבים הרבה יותר.
<יוגב קרסנטי: אנטישמיות חדשה.
יעל כהן-פארן: אנטישמיות חדשה, BDS, חרם על מדינת ישראל.
יעל כהן-פארן: הקשר הוא אפילו מהדברים שהצגת.
יעל כהן-פארן: זאת אומרת, פי שניים יותר ציוצים והתבטאויות שהם אנטישמיות חדשה לעומת האנטישמיות הישנה, ופה הזרקור צריך להיות לא רק על העולם אלא גם מה קורה פה במדינת ישראל, שגורם לכך.
יעל כהן-פארן: לנתק את הקשר ולהגיד "הכול זה רק העולם ולנו אין שום קשר לדבר" זה פשוט לא נכון וזו תפיסה שמעקרת את היכולת שלנו בכלל להתמודד עם הבעיה ואין מה לעשות, יש כאן סיטואציה מסוימת, פוליטית, שמה לעשות, הגל הכי גדול של האנטישמיות היה בשנים האחרונות, בטח אחרי צוק איתן.
יעל כהן-פארן: חרם על ישראל ואנטישמיות חדשה.
יעל כהן-פארן: אין מה לעשות.
יעל כהן-פארן: אם אנחנו לא נתמודד עם השאלה הזאת, זה יבוא אלינו מבחוץ וזה מה שקורה, וחלק מההתמודדות שלנו, לא כולה, חלק מההתמודדות שלנו צריכה להיות בפנים, כאן, להביא לפתרון ולכך שישראל תתמודד באמת עם הקונפליקט שהיא נמצאת בו ולא רק תגיד "כל העולם אשם".
יעל כהן-פארן: הצד השני, ופה אני רוצה להפנות את השאלה למשרד החוץ גם - - -
ענת ברקו: אז זה רק תלוי בישראל?
יעל כהן-פארן: לא רק, אמרתי, יש פה שני צדדים.
יעל כהן-פארן: אמרתי, כי לצעוק על תמר זנדברג שהיא מביאה לפה פוליטיקה וזה לא הדיון, זה בפירוש יש קשר.
יעל כהן-פארן: והחלק שלנו פה בזה שאנחנו, מה לעשות, לא מאדירים את שם ישראל בתפוצות, וכשחברי הכנסת מתראיינים ברשתות זרות ואומרים שאנחנו הולכים לקראת מדינה שחלק מאזרחיה לא יוכלו להצביע, איזה נזק זה עושה למדינת ישראל?
יעל כהן-פארן: זה מה ששאלתי אגב, אם היה איזה שהוא גל של טוויטים בעקבות אותו ראיון לפני יומיים.
יעל כהן-פארן: לא שביקשתי תשובה, אבל אני בטוחה שאם תבדקו את זה לעומק, אולי תמצאו.
יעל כהן-פארן: בסופו של דבר, יש כאן מעשים שאנחנו עושים כאן, בתוכנו, פוליטיים, שמה לעשות, מעכירים את הגל הזה נגד מדינת ישראל שהוא כורך בתוכו אנטישמיות.
יעל כהן-פארן: זה לא שאני אומרת שזה בסדר, שום דבר לא בסדר.
יעל כהן-פארן: אני אומרת שאנחנו לא יכולים להתעלם מזה.
יעל כהן-פארן: אנחנו צריכים להתמודד אחרת.
יעל כהן-פארן: עוד לא דיבר דובר משרד החוץ, אבל אני רוצה להבין מה התכנית של משרד החוץ ומשרד התפוצות לטפל בדבר הזה, ולבוא בלי שום תכנית ורק מענה אד-הוק לאיזה שהוא - - - זה לא לעניין.
יעל כהן-פארן: צריך תכנית ארוכת טווח.
אברהם נגוסה: חבריי חברי הכנסת, הייתם מחכים שהמשרדים ידווחו, אבל כולכם רוצים לדבר.
יעל כהן-פארן: יש עכשיו חוק ה-109 בוועדת החוץ, אני חייבת לצאת, אבל תודה רבה.
אברהם נגוסה: אנחנו הזמנו אנשים שיעדכנו אותנו, אבל אתם רוצים לדבר, זו הבעיה.
אברהם נגוסה: אם אתם מוכנים אני אתן למשרד החוץ.
דב חנין: אני לא מוכן.
אברהם נגוסה: טוב, בכל זאת אני המחליט.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה לתת לנציג משרד החוץ, שיעדכן אותנו ואחר כך אתן לך לדבר, חבר הכנסת דב חנן.
<רן יעקבי: אני מנהל המחלקה למאבק באנטישמיות ושימור זכר השואה במשרד החוץ, ונמצא איתי גם חברי אהרון שגיא, מנהל מחלקת צפון אמריקה במשרד החוץ.
<רן יעקבי: כדי לא לחזור ולמחזר מה שאמרו עמיתיי ממשרדי הממשלה האחרים, מכיוון שאנחנו יושבים, כמו שהוזכר בשולחנות משותפים ופורומים משותפים ועובדים בתיאום, אנחנו מוטרדים במשרד החוץ בדיוק כמו הקהילות היהודיות מההתגברות של תופעת האנטישמיות בארצות הברית, כמו גם במקומות אחרים.
<רן יעקבי: אנחנו עדים יותר ויותר ברמות השונות לגינויים של הממשל האמריקאי, אנחנו עדים לחקירות, לפעילות אקטיבית כנגד התופעות האלה, אני לא חושב שעדיין מיצו את החקירות כך שקשה מאוד להתייחס לגורמים.
<רן יעקבי: אנחנו יודעים גם בעקבות שיחות שלנו, של השגריר, של הקונסולים שלנו, שייעשה כל מה שנדרש כדי לטפל בתופעות האלה, ולהעמיד לדין את מפרי החוק.
<רן יעקבי: סגן הנשיא האמריקאי, כפי שאני מניח שראיתם, הצטרף ובמחווה פומבית עזר לשקם בית קברות יהודי שמצבות בו נהרסו, מושל מדינת ניו יורק ביקר ביד ושם לפני שלושה ימים ויצא בהתבטאות נחרצת על אפס סובלנות.
<רן יעקבי: אנחנו פועלים יחד עם משרד התפוצות והמשרד לעניינים אסטרטגיים גם בנושא של האנטישמיות המקוונת ברשת, אבל לא לזה התכנסנו ולכן אולי לא נרחיב בנושא הזה.
<רן יעקבי: נושא חשוב מאוד הוא הרצון שלנו להנחיל הגדרה אחת לאנטישמיות.
<רן יעקבי: כשאנחנו מדברים פה על אנטישמיות, לכל אחד יש בראש סוג אחר של אנטישמיות או של ביטוי או של דבר שהוא אנטישמיות, לכן קידמנו בשנה שעברה בברית הבינלאומית לשימור זכר השואה, IHRA, שמרכזה בברלין, ברומניה, עד השבוע היא יושבת הראש שלה, מהשבוע הבא תהיה שווייץ, הגדרת עבודה שהיא לא מחייבת משפטית ל-מה היא אנטישמיות, זה אומץ על ידי 31 מדינות במסגרת הארגון, ולאחרונה מלבד ממשלת ישראל גם ממשלת גרמניה אימצה את ההגדרה הזאת שהפכה להגדרה שעל פיה עובדים באותה מדינה, כך שכל העוסקים בתחום מדברים על אותו דבר כשהם אומרים "אנטישמיות".
<רן יעקבי: אנחנו נעבוד בשנה הקרובה להרחיב את השימוש בהגדרה הזאת, כדי שלכולם יהיה את אותו סרגל למדוד את התופעה.
<יוגב קרסנטי: רק עוד משפט, הנתונים שהצגתי הם בהתאם להגדרה של IHRA.
<יוגב קרסנטי: זאת אומרת, אנחנו לא קובעים מהי אנטישמיות חדשה.
<יוגב קרסנטי: יש הגדרות לאנטישמיות חדשה, הגדרה שהתקבלה על ידי 31 מדינות והיא מגדירה בעצם אנטישמיות חדשה כמשהו שעושה דה-לגיטימציה למדינת ישראל, סטנדרטים כפולים, ודמוניזציה.
<יוגב קרסנטי: רק אם יש את הדברים האלה, אנחנו מכניסים את זה בסייבר מוניטורינג לאנטישמיות חדשה.
דב חנין: תודה אדוני היושב ראש, המצב של האנטישמיות הוא מצב מאוד מאוד מדאיג, אנחנו כולנו ראינו את הכתבה הרחבה שהתפרסמה בידיעות אחרונות על מה שקורה בארצות הברית, המפה היא מפה מאוד קשה, אבל במרכז החדר הזה נמצא הפיל, וצריך להתייחס לפיל הזה, והפיל הוא נשיא ארצות הברית והצוות שעומד סביבו.
דב חנין: נשיא ארצות הברית טראמפ אומר בכנס הפרקליטים השבוע שלא מדובר באנטישמיות, אולי מדובר באירועים שהיהודים עצמם מארגנים כדי להכפיש את הממשל שלו.
דב חנין: הוא גם אומר דברים כאלה לפני שבועיים.
דב חנין: היועץ הבכיר שלו, סטיב בנון, היועץ האסטרטגי הבכיר של נשיא ארצות הברית אומר שהוא לא ישלח את הילדים שלו לבית ספר של יהודים כי היהודים הם בכיינים.
דב חנין: זה אותו בנון שדיבר על כוח האופל, על דיק צ'ייני, דארת' וויידר, השטן, זה הכוח שאנחנו צריכים להתחבר אליו, ואותו סטיב בנון שדיבר בראיון שהוא נותן על המהפכה שאנחנו נעשה בארצות הברית עכשיו, שהיא מהפכה מרגשת ממש כמו בשנות ה-30.
דב חנין: אני אומר לכם, אני לא זוכר ממשל אמריקאי, ואנשים בכירים בממשל אמריקאי שדיברו בסגנון הזה ובנוסח הזה, ואני חושב שאלה דברים מאוד מאוד מדאיגים ומסוכנים.
דב חנין: התופעה המסוכנת הזאת של ימין תוקפני, אגרסיבי, אנטישמי ומתרפק על הפשיזם בגעגועים לא מתרחשת רק בארצות הברית.
דב חנין: מרין לה-פן בצרפת היא דוגמה בולטת של הדבר הזה, שטראכה, מנהיג מפלגת החירות באוסטריה, דוגמה חזקה.
דב חנין: מפלגות כאלה נמצאות באסטוניה, ליטא, לטביה, הונגריה, חסידי הורתי וסלשי שמתרפקים על הפשיזם ההונגרי של שנות הארבעים.
דב חנין: אבל אני רוצה לומר לכם, כיון שאנחנו מתכנסים פה בכנסת, שמה שאותי מטריד זה לא רק מה שקורה שם, אלא מה התגובה שלנו כאן.
דב חנין: כשראש הממשלה נתניהו אומר שטראמפ הוא הידיד הכי גדול שקם לעם היהודי בתור נשיא ארצות הברית, זה מאפשר לטראמפ לענות ליהודי ששואל אותו שאלה מאוד עניינית, אגב, יהודי חרדי, ששואל אותו במסיבת עיתונאים שאלה מאוד עניינית על אנטישמיות בארצות הברית, להגיד לו "מה אתה מקשקש במוח, יש לי פה תעודת יושר מראש ממשלת ישראל" וכל מיני מנהיגים של ימין סופר קיצוני ממפלגתו של שטראכה- - -
אברהם נגוסה: אני לא מבין אותך.
אברהם נגוסה: מה תעודת יושר?
דב חנין: זה מה שאמר טראמפ, זה לא מה שאני אמרתי.
<קריאה: הוא אשם באנטישמיות?
דב חנין: טראמפ אשם באנטישמיות.
<קריאה: או, מצאנו.
דב חנין: לא אמרתי שהוא היחיד.
דב חנין: חס וחלילה.
דב חנין: יש עוד רבים.
מיכאל מלכיאלי: ולפני שהיה טראמפ, מי היה אשם, אובמה?
דב חנין: לא, אובמה לא היה אנטישמי.
מיכאל מלכיאלי: הוא היה אוהב ישראל גדול.
דב חנין: לא על חשבון הזמן שלי.
דב חנין: שיירשם בפרוטוקול, חבר הכנסת מלכיאלי טוען שאובמה היה אנטישמי, אני טוען שטראמפ אנטישמי.
דב חנין: אנחנו לא בעידן של פייק ניוז.
מיכאל מלכיאלי: זה לא מה שאמרתי.
דב חנין: אני אומר לכם, יש עובדות, יש ציטוטים, יש התבטאויות, מדברים בעד עצמם.
דב חנין: אני רוצה לעזוב רגע את טראמפ למשפט סיכום.
דב חנין: מה שמטריד אותי זה מה שקורה אצלנו.
דב חנין: כאשר מנהיגים של מפלגות אנטישמיות מאירופה, כולל מאוסטריה, כולל מצרפת, מגיעים לארץ ומתקבלים כאן כאורחים מכובדים על ידי מפלגת השלטון, זה אומר שמשהו התקלקל אצלנו.
דב חנין: אגב, אלה מפלגות שמשרד החוץ מחרים אותן, ובצדק.
דב חנין: אבל אנחנו לא יכולים להתנהל - - -
מיכאל מלכיאלי: ראש הממשלה ביטל פגישה עם ראש ממשלת אוקראינה אתם תקפתם אותו.
דב חנין: אנחנו לא יכולים להתנהל בדאבל סטנדרט וחבל שאתה מגן, זורק את עצמך לזירה להגן על נתניהו בדברים שאפילו המפלגה - - -
מיכאל מלכיאלי: אני לא מגן על נתניהו.
דב חנין: אתה מגן על נתניהו בחירוף נפש.
דב חנין: לכן, אדוני היושב ראש, אני מציע שוועדת הקליטה של הכנסת תסכם את הדיון שלה בקריאה לכל הגורמים והגופים הפוליטיים בישראל, לא לשתף פעולה עם גורמים אנטישמיים מוצהרים בעולם.