GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהודה שרף: ביריד העליה האחרון בברזיל, שהיו שם אלפי אנשים, בלי בושה, הייתה נציגת משרד הקליטה, בחורה צעירה, ודיברה בלי בושה רבותי "אלה החסמים הבירוקרטיים, לא רק שלכם, של כולנו" וכשאמרו לך עולים שאני לא יודע מתי הם עלו לארץ, אבל אני יכול להבטיח לך ש- - -
אברהם נגוסה: אני בדקתי, כשאני אומר לך "עולים" אני מתכוון עולים שנמצאים במסגרת הגדרת העולה במדינת ישראל, זה עשר שנים.
אברהם נגוסה: אלה אנשים שנמצאים, סובלים עכשיו, נמצאים עד 10 שנים במדינת ישראל.
<יהודה שרף: אני יכול להעיד, לפחות בשנתיים האחרונות, מאז שאנחנו עובדים באופק ישראלי עם משרד העליה והקליטה הנושא הבירוקרטי הוא נושא, כמו שיש דיור, כמו שיש תעסוקה, כמו שיש חינוך, יש נושא בירוקרטיה בישראל, שבו מדברים על מה אמור לקרות לך מחר כשתנחת בארץ, כדי לעשות תיאום ציפיות.
אברהם נגוסה: יושב ראש הסוכנות היהודית נתן שרנסקי ישב פה, ואני מסכים איתו ב-100%, הוא אמר "הסיבה לירידה מ-30,000 ל-26,000, זו בעיה של תעסוקה ודיור".
אברהם נגוסה: אז למה הבעיה של התעסוקה שאנחנו רואים בעיקר על בירוקרטיה של להמיר את תעודות העולים החדשים, ושהם תקועים בבירוקרטיה, והדבר השני, ההנגשה בשפה שלהם, הנגשת מידע בשפתם, זה גם עוד מכשול להתקדמות ולהשתלבותם בתחום התעסוקה.
אברהם נגוסה: לכן זו הנקודה, אני רוצה שנתמקד בדברים האלה בדיונים ולא נלך ברמת המקרו.
אברהם נגוסה: אני רוצה להיכנס ברמת המיקרו, וזה מה שאנחנו צריכים לטפל בו כדי לתת להם פתרון לבעיות הקיימות.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע את נציגת משרד החינוך, הגברת מאיה שריר בבקשה.
<מאיה שריר: אני בתור מנהלת אגף קליטת תלמידים עולים, אחראית רק על תלמידים עולים, מגיל גן ילדים ועד סוף כיתה יב'.
<מאיה שריר: אנחנו לפי הנתונים באמת זיהינו עליה במספר העולים מברזיל, אם ב-2014 היו 68 תלמידים, וב-2015 - 110, אז ב-2016 יש כבר 169 תלמידים שעלו מברזיל ולכן בפניה האחרונה שלנו לקול קורא לרשויות, הוספנו גם מגשרים חינוכיים בין תרבותיים דוברי פורטוגזית, ושתי רשויות נענו לקריאה הזאת, אז יש לנו היום מגשרים דוברי פורטוגזית גם באשדוד וגם בבאר שבע.
<מאיה שריר: מעבר לזה, מבחינתנו תלמידים עולים מקבלים את כל מה שתלמידים עולים זכאים לקבל כתלמידים במערכת החינוך, ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד העלייה והקליטה שיושבים פה, עם הסוכנות היהודית, גם עם הקרן לידידות ועם ההסתדרות הציונית העולמית, עם כל הגורמים שעובדים עם העולים, כאשר אנחנו נותנים את התשובה במערכת החינוך.
<מאיה שריר: בתשובה ליהודה דווקא אני רוצה לספר שכבר הראיתי בוועדה משהו שעשינו בכל מערכת החינוך לעבודה על הנושא של העולים, הוקרה לעולים ולעליות במדינת ישראל, ולראשונה באמת התקדם עליה "עליות זה להיות", והוקרה לעולים בכל מערכת החינוך.
<מאיה שריר: היו תגובות מאוד טובות, באמת לפתוח את הלב לקראת העולים, להבין שישראל היא מדינה קולטת עליה ויש לתת את המקום, אז אנחנו כן בתחום מערכת החינוך לפחות, אנחנו עושים את העבודה היום גם עם המערכת הקולטת.
<מאיה שריר: בלי להתייחס למקצועות רפואיים כי אנחנו רק מכינים אותם לשלבים האלה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע נציגי עולים ולשים את הבעיות בנוסף למה שציינתי, אבל יש בעיה, יש גם ועדות נוספות באותו זמן אז יש בעיה עם נציגי הממשלה כנראה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחסי למה שיגידו העולים.
אברהם נגוסה: עכשיו פליסיה תדבר בבקשה.
<פליסיה: בוקר טוב לכולם, תודה רבה ליושב הראש על - - -מאוד חשובה.
<פליסיה: אני מאז - - - להתערבב עם העולים ולנסות לעזור להם, אנחנו ישבנו וסיכמנו פחות או יותר, אני אתן סקירה כללית ואחר כך כל אחד ייכנס יותר לנושאים.
<פליסיה: אז הנגשת מידע שלפני העלייה, מה שקורה שהעולים הברזילאים כשבאים לפתוח תיק או מתקשרים לטלפון, הם לא מקבלים את המידע הנכון, לא מקבלים בכלל מידע קונקרטי, סתם מידע, אם מישהו התחתן בברזיל ככתובה, הוא חושב שהוא מגיע לארץ ישראל ויכירו בחתונה שלו, זה לא נכון, הוא חייב להתחתן גם באופן אזרחי.
אברהם נגוסה: את מדברת על הנגשת מידע בברזיל או פה?
<פליסיה: בברזיל, עוד לפני העלייה אני מדברת.
<פליסיה: יש נציגה שהיא גם מתאמת תעסוקה בסאן פאולו, אבל היא לא נותנת את המידע מה צריך לעשות עם הדיפלומה, מה צריך לתרגם, הם מתרגמים מלא מסמכים, מלא כסף עולה שם בברזיל לתרגם, הם מגיעים לפה, דווקא מה שלא צריך מתורגם, ומה שלא צריך מתורגם, ועוד פעם מבזבזים פה כסף לתרגם את מה שלא הצליחו לתרגם.
<פליסיה: לפעמים צריך להוציא היסטוריה של האוניברסיטה, בקיצור, לא נותנים את המידע הנכון מה צריך להביא, עם מה מגיעים לפה.
<פליסיה: עוד דוגמה להורים לילדים, שכאן בית ספר מקבלים לפי אזור, ובברזיל רושמים בכל בית ספר, וכשמגיעים לכאן ולא רוצים את בית הספר ליד הבית, מתחיל קונפליקט שהם לא מבינים למה ככה זה הולך, כי זה חוסר מידע שלא היה להם לפני העלייה.
<פליסיה: אחרי העלייה יש בעיות של, שוב, איזה מקצוע אתה יכול לתרגם, איזה מבחנים אתה צריך לעבור, באיזו שפה, מקבלים את זה תוך כדי האולפן ושהם צריכים ללמוד, נגמר האולפן, הם צריכים לעבור מבחנים כמו פיזיותרפיסטים או תזונאים ואין להם את השפה המקצועית, וכשהם מגיעים למבחן הם נכשלים פעם אחרי פעם, כשהמבחן גם נעשה רק פעמיים בשנה, הם יכולים לעשות רק פעמיים בשנה ולא כל כמה חודשים, ואין להם קורס הכנה, שאמרנו שמשרד הקליטה יעשה קורס הכנה גם לפיזיותרפיסטים, עדיין זה לא התחיל, גם תזונאיות, עדיין לא התחיל, ואנחנו נשמח לדעת אם זה יקרה.
<פליסיה: רופאי שיניים, ייכנסו לנושא הזה הרבה יותר לעומק ממני, יש גם המון פסיכולוגים קליניים שלא מצליחים להמיר את התואר שלהם שגם יש סעיפים שאומרים שצריך להתחשב, גם ייכנסו לנושא הזה יותר לעומק.
<פליסיה: גם ברפואה, הנגשת מידע לעולים, שלפעמים הם צריכים לעבור ניתוח, הם צריכים לחתום על הסכמה מאוד חשוב שזה לפני הניתוח, או מישהו שנותן הרדמה, והכל בעברית ואין שום דבר בפורטוגזית.
<פליסיה: וזה חוק שבמסמכים כאלה חייבים שיהיה תרגום בשפה או הנגשת מידע של אותו מישהו שיתרגם, ואין, הם חותמים כי אין ברירה, הם חייבים להיכנס לניתוח, ניתוח קיסרי או ניתוח דחוף, והם חותמים ונכנסים, וזה ממש עבירה על החוק.
<פליסיה: אז זה גם הנגשת מידע בקופות חולים שיש גם מרכז כזה שיש שם שפה של רופא כשרוצה לדבר עם פציינט והוא לא מבין את השפה, הוא מתקשר לאיזה שהוא מספר ויש מישהו בכמה שפות שמחכים לשיחה, ואין בפורטוגזית, שוב, זה גם עבירה על החוק כי החולה חייב לדעת מה מספרים לו, מה אומרים לו ומה בדיוק הולכים לעשות לו בגוף שלו.
<פליסיה: עוד כמה דברים, שזה ייעוץ קליטה בערים, אני גרה במודיעין, מרכז הקליטה שם, משרד הקליטה שם, גם היו בעיות קשות מאוד, במיוחד גם עם צעירים ששולחים אותם לבית ספר, שאף אחד לא מכיר את בית הספר, לא יודע מה ההנגשה לילד.
<פליסיה: היה שם ילד שרצה לשים קץ לחייו כי הוא פשוט לא הצליח להשתלב, ולא היה אף אחד שילווה אותו ויסביר לו וההורים גם לא יודעים עברית, ולא היה, בקושי ספרדית, גם לא מבינים.
<פליסיה: אתם חייבים להבין, השפה שלנו היא פורטוגזית, ספרדית זו שפה שיש כאלה שיודעים ויש כאלה שלא יודעים, ולא צריך לקחת כמובן מאליו שאנחנו מבינים ספרדית, והמון ברזילאים לא יודעים אנגלית.
<פליסיה: גם אנגלית זו לא שפה להנגשה בשבילנו.
<פליסיה: השפה שלנו היא פורטוגזית, בבקשה תבינו את זה, זה מאוד מאוד חשוב, מאוד חשוב להשתלבות, מאוד חשוב לעליה.
<פליסיה: יש להם אהבת הארץ, אבל כשהם מגיעים לפה הם לא מרגישים שייכים.
<פליסיה: עוד משהו שיש אתו בעיות, הפרוייקטורים, אלה האנשים שמלווים עולים, לוקחים אותם לדואר, מסבירים פחות או יותר, קופת חולים, את החיים בארץ, ואין בפורטוגזית, באף מקום לא נתקלתי בזה.
<פליסיה: יש רק בספרדית, ושוב, זו לא השפה שלנו.
<פליסיה: לפעמים יש מילים דומות אבל המשמעויות הן שונות, והם מבינים משהו ולא מבינים אחרת, עד שלא באתי לבית הספר של אותו ילד, כולם היו בטוחים שההורים מבינים גם את החוקים, גם הילד, חושבים שהוא עושה את עצמו, חושבים שלא אכפת להורים, הוא באמת רצה לשים קץ לחייו, משהו מאוד - - -
אברהם נגוסה: בבקשה מיכאל עבאדי.
<מיכאל עבאדי: אני יושב ראש בית ברזיל, אני מטפל בעליה מברזיל, בקליטה בצד האזרחי.
<מיכאל עבאדי: קודם כל רציתי להודות מאוד ליושב הראש על כך שאנחנו פה, זו פעם שניה והיסטורית אף פעם מאז שנה שעברה לא היה דיון כזה על העלייה מברזיל.
<מיכאל עבאדי: חלק מהסיבות זה כי באמת מתבקש מהמספרים של העלייה.
<מיכאל עבאדי: רציתי להודות לכל המשרדים שבאו שבאמת אכפת להם מהעלייה מברזיל, מהעלייה בכלל וגם העלייה מברזיל.
<מיכאל עבאדי: אני מסכים עם כל מה שנאמר פה בינתיים, גם הדברים הקשים ששמענו מפליסיה, אני רוצה גם להוסיף קצת על מה שיהודה אמר, על המספרים.
<מיכאל עבאדי: חשוב מאוד לשים לב שזה לא רק הגידול של העלייה, זה נכון, המספרים לא משקרים, אבל חוץ מזה יש שינוי משמעותי וחשוב מאוד למדינה מבחינת האיכות של העלייה.
<מיכאל עבאדי: כל השנים, 20 שנים של עליה עד לפני 3-4 שנים, המספרים נעו בין 200 ל- 250 עולים בשנה והיו בדרך כלל המקרים הקשים, אנשים שבאים וזו נאמר האופציה האחרונה בחייהם, לבוא ולנסות עוד פעם את החיים פה.
<מיכאל עבאדי: עכשיו לא רק בגידול המספרי, יש גם שינוי משמעותי באיכות העלייה.
<מיכאל עבאדי: גם עולים יותר צעירים, תלמידים, אנשים שמתחילים את הקריירה שלהם כבר פה, כמו שאנחנו רואים, רופאים, פסיכולוגים, אנשים עם מקצועות ממש טובים שאנחנו צריכים אותם פה.
<מיכאל עבאדי: אז כל המאמץ שנעשה עד עכשיו, צריכים לחשוב עוד פעם, זו לא אותה אוכלוסייה.
<מיכאל עבאדי: נכון שכולם באים מברזיל, אבל זו אוכלוסייה אחרת עם - - - אחרים, באים משפחות עם ילדים יותר ממה שבאו בעבר, זה ממש שונה מאוד.
<מיכאל עבאדי: וגם צריך להבין, עניין השפה, יש המון פתרונות שהמדינה כבר נותנת, קיימים פתרונות לתעסוקה, לדיור, כל זה.
<מיכאל עבאדי: אני חושב שהדבר הכי חשוב הוא שחסרה הנגשה.
<מיכאל עבאדי: העולים לא יודעים שזה קיים, זה לא מגיע אליהם, וגם לא בשפה שלהם.
<מיכאל עבאדי: יש הרבה תכניות במשרד הקליטה, למשל תעסוקה, מעוף, כל הדברים האלה, פשוט זה לא מגיע לעולה בשפה שלו והוא לא מבין שזה קיים.
<מיכאל עבאדי: יש כמה מקרים שאולי נעלה אותם, גם מקצועות טובים, פיזיותרפיסטים, פסיכולוגים, רופאים, רופאי שיניים, לא מודיעים להם מתי המבחן, מה הקריטריונים, זה לא מגיע, פשוט לא מגיע.
<מיכאל עבאדי: עוד פעם, יש פתרונות, גם בענייני רווחה וכולי, אבל זה פשוט לא מגיע לעולה הברזילאי בשפה שלו, זה לא מגיע לאיפה שהוא נמצא.
<מיכאל עבאדי: עד לפני 3-4 שנים אני חושב שהעלייה הייתה מאוד מפוזרת גיאוגרפית בארץ, היום יותר ויותר מתחילים להיות מרכזים, איפה שיש יותר עולים מברזיל, אז כבר יותר קל לדעת איפה לשים עובד או פרוייקטור דובר השפה, כדי להגיע למספר גדול של עולים.
<מיכאל עבאדי: זה היה תירוץ הגיוני עד לפני כמה שנים, שכולם מאוד מפוזרים, זה כבר לא קיים.
<מיכאל עבאדי: אני חותם על כל מה שפליסיה דיברה, אני לא אוסיף עוד פרטים ספציפיים, אני רוצה מאוד לשמוע ממי שהבאנו לכאן כדוגמאות לבעיות.
<מיכאל עבאדי: השנה שעברה הייתה השנה הראשונה שהתקיים דיון בנושא, אולי הייתה עלייה של מודעות בנושא העלייה מברזיל, אבל בשטח כמעט ולא ראינו שינויים.
<מיכאל עבאדי: אני מקווה מאוד שהשנה נראה יותר שינוי, שממש מפה ייצא משהו חיובי וממשי להקל על העולים האלה שבאים על מנת לתת כאן כתף ולעזור למדינה להתקדם.
<מיכאל עבאדי: אני מסכים עם יהודה, הסוכנות עושה מאמצים.
<מיכאל עבאדי: הכל יהיה יותר טוב אם שיתוף הפעולה בין כל האנשים פה יתהדק ונשים ממש אג'נדה לא לעוד שנה, אלא כבר לעוד שבוע ושבועיים ולשים פרויקט רב תחומי של מה צריך לעשות בכל הבעיות האלה, כמו שאמרתם, הנושא של תעסוקה, רווחה, הדיפלומה, תרגום, אבל צריך משהו כולל ולא כל אחד לחשוב מה הוא עושה במשרד שלו, צריך לקחת פה ולשים כפרויקט רב משרדי ולקדם את זה.
<מיכאל עבאדי: זה לא יקר, זה לא מסובך, יש למדינה ולמשרדים פה ניסיון עם עולים ממדינות אחרות, צריך לשים את הכל באותו חדר אחד ולעבוד על זה.
אברהם נגוסה: גם פליסיה וגם אתה הצגתם את הבעיות הקיימות, אני רוצה שיהודה ישלים את הנושא שנוגע לסוכנות היהודית, בעניין הנגשת מידע בארץ המוצא.
<יהודה שרף: טוב, נאמרו כמה דברים.
<יהודה שרף: ברשותך, אני אתן למאיר שיתייחס למה שהועלה כאן.
<מאיר לופטינסקי: תודה אדוני היושב ראש.
<מאיר לופטינסקי: קיים שיתוף פעולה מלא והדוק בין משרד הקליטה והסוכנות היהודית, גם בוודאי באמצעות פרויקט אופק, כשהכוונה לקדם ולסייע לעולה בתהליך בתחום התעסוקה.
<מאיר לופטינסקי: נכון, יש כמו שפליסיה אמרה, יש שם מישהי שעובדת ונותנת לעולים את כל המידע הדרוש.
<יהודה שרף: דבר שלא היה בעבר, מבחינת תעסוקה.
<פליסיה: היא מתקשרת לשאול אותנו מה להגיד להם, היא לא יודעת.
<יהודה שרף: חמור מאוד מה שאת אומרת, אם זה נכון זה חמור מאוד.
<פליסיה: זה נכון, היא מתקשרת פה לעורך הדין שמטפל ב- - - ושואלת אותנו מה לעשות איתם, מה להגיד להם.
<מאיר לופטינסקי: היא פועלת תחת אחריות של משרד הקליטה ושל הסוכנות היהודית, ואנחנו כמשרדים הממונים, אפשר להעביר אלינו, ואנחנו נטפל בזה בהתאם.
אברהם נגוסה: הנקודה פה היא שהעובדת ששמתם לא מוכשרת לנושא.
אברהם נגוסה: ולכן היא מתקשרת לעולים ותיקים פה.
<יהודה שרף: היא חדשה.
<יהודה שרף: אני רוצה לומר לך משהו, אני שמח שהיא מתקשרת אליך, אני אפילו אעודד את זה.
<יהודה שרף: אם היא לא יודעת משהו, והיא מתקשרת אליך כי את יודעת, מצוין.
<פליסיה: היא לא צריכה לבוא מוכשרת?
<פליסיה: היא צריכה לתת את המידע.
<מאיר לופטינסקי: אני מציע שלא נתעסק בגופו של איש, אלא בגופו של עניין.
אברהם נגוסה: מבחינה עובדתית יש עובדת, אתם שמתם את העובדת.
אברהם נגוסה: פה הוויכוח הוא איכות השירות שאנשים מקבלים שם, כי היא לא הגיעה לשם עם תחמושת, של להסביר לעולים.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים תוצאה.
<יהודה שרף: אדוני היושב ראש, יש שני דברים, אתה צריך להבין משהו.
<יהודה שרף: כאשר אתה מנסה לעשות משהו ולשפר, אתה לוקח עובד מקומי, היא לא חיה בארץ.
<יהודה שרף: לא שולחים שליח - - -
אברהם נגוסה: אפשר להכשיר אותה.
<יהודה שרף: הכשרה זה דבר שלוקח זמן.
<יהודה שרף: בין שאר הדברים נאמר לה "אל תתביישי, אם יש בעל מקצוע שאת מכירה, משהו דומה לזה, או מאיר או למישהו אחר10".
<יהודה שרף: אני שמח שהיא פנתה למישהו שעובד יחד עם מריו מההתאחדות, שהוא חי בארץ, כדי לתת עזרה למשה או ליפה שנמצאת שם, העולה, ושואל אותה, "תגידי לי בבקשה ישירות, לא בכתב.
<יהודה שרף: הבעיה היא 1, 2, 3, 4, מה דעתך".
<יהודה שרף: אתה יודע מה?
<יהודה שרף: צריך לברך ולא לקלל.
אברהם נגוסה: טוב, יהודה, בואו נעשה כך, אני ואתה עכשיו, כולם שיושבים פה, שמענו ואומרים שהעולים לא מקבלים את המידע הראוי.
אברהם נגוסה: וזה שהעובדת שנמצאת שם במקום היא לא מסוגלת לתת את המידע, אולי היא לא יודעת את המידע שהיא צריכה להעביר, זו הנקודה.
אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו לא מתווכחים על זה.
אברהם נגוסה: איך משפרים את המצב?
<מאיר לופטינסקי: לקחנו את זה לתשומת ליבנו ואנחנו נטפל בנקודה הזאת, אבל עכשיו לעצם העניין לגבי הנקודות האחרות: קודם כל הנגשת המידע, זה נכון, אני חושב שזו הנקודה הקריטית, החשובה.
<מאיר לופטינסקי: צריכים גם לפרסם, זה עניין של תקציב, משרד הקליטה ומשרדי ממשלה אחרים צריכים לדאוג גם לפרסם את אתרי האינטרנט איפה שמפורסם המידע.
אברהם נגוסה: מה זה תקציב?
אברהם נגוסה: למה אתה מתכוון?
<מאיר לופטינסקי: צריכים להפנות תקציבים לזה, זה עולה כסף.
אברהם נגוסה: אם אין לכם תקציב, תגידו שאין לכם תקציב.
אברהם נגוסה: מה משרד הקליטה והסוכנות עושים אם אין להם תקציב.
<יהודה שרף: לא אל תתפוס כל ניואנס שאומר לך - - -
אברהם נגוסה: אני לא תופס, אני רוצה פתרון.
אברהם נגוסה: אם הוא מביא לי את התירוץ של התקציב, אני רוצה לדעת אם זו הסיבה האמיתית.
<מאיר לופטינסקי: צריכים לפרסם את המידע שקיים בכמה שפות, לתרגם את זה גם לשפה הפורטוגזית.
אברהם נגוסה: יש לך תקציב לזה?
<מאיר לופטינסקי: אני הסוכנות היהודית, אני לא משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אוקיי, אז מי עושה את זה?
אברהם נגוסה: משרד הקליטה?
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מי עושה את זה.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על הנגשת מידע בברזיל, לא בישראל.
<מאיר לופטינסקי: ורה פה, נציגת המשרד.
<מאיר לופטינסקי: אם תרשה לי, אני רוצה להמשיך עם הנקודות.
<מאיר לופטינסקי: קודם כל דיברנו לעצם העניין, רפואת שיניים.
<מאיר לופטינסקי: אנחנו העברנו את זה לדוקטור שנון והוא התייחס לנקודה, מדובר בארבע שנות לימודים בברזיל ושש שנות לימודים בארץ, כאשר בארץ בנוסף לשש השנים יש גם סטאג'.
<מאיר לופטינסקי: מה שצריך לעשות, זה להשוות תכנים בין שתי תכניות הלימודים, להשוות, לקבוע מה חסר.
<מאיר לופטינסקי: והיה וחסר – לקבוע שצריכים להשלים, ולא לתת תשובה "אין" כי זו תשובה לא כל כך טובה.
<מאיר לופטינסקי: אגב, אני לא מאשים את משרד הבריאות, להיפך.
<מאיר לופטינסקי: אני מבין שפה מה שדואגים זה לטובת הציבור, לטובת הבריאות בישראל, וזה נכון.
<מאיר לופטינסקי: אבל מה שצריך לעשות זה לבדוק, להשוות בין שני התכנים ולקבוע מה חסר.
<מאיר לופטינסקי: דבר נוסף, נקודה שהעלו, נכון, יש כמה פיזיותרפיסטים ותזונאיות מברזיל שנכשלו כמה פעמים.
<מאיר לופטינסקי: הבעיה זה לא השפה כי היה תרגום צמוד אליהם, היה מישהו שתרגם להם.
<מאיר לופטינסקי: זה לא רק השפה.
<פליסיה: לא נכון.
<פליסיה: זה ספרדית.
<פליסיה: ספרדית זה לא שפה שאני - - -
אברהם נגוסה: פה נאמר, אל תגידו לנו, תרגמנו בספרדית.
אברהם נגוסה: הספרדית היא לא שפתנו, יש לנו שפה והיא פורטוגזית.
אברהם נגוסה: האם יש חומר שתורגם לשפה הפורטוגזית?
<מאיר לופטינסקי: לא אמרתי את זה.
<מאיר לופטינסקי: אמרתי שהיה תרגום צמוד, היה מישהו שעמד ותרגם לפורטוגזית.
<פליסיה: לא, זה לא נכון.
אברהם נגוסה: למה אנחנו צריכים להתווכח?
<קריאה: יש פה פיזיותרפיסט, שהוא ידבר.
<מאיר לופטינסקי: לא, אני מדבר על רפואת שיניים.
אברהם נגוסה: האם יש מסמך שתורגם לפורטוגזית שאתם יכולים להציג לנו?
אברהם נגוסה: כי דיברנו בישיבה הקודמת, דרשנו את זה.
<יהודה שרף: אתה לא משרד הבריאות, שמשרד הבריאות יענה.
<מאיר לופטינסקי: הדבר האחרון, כל מידע שיש, אנחנו מוכנים לעשות את כל המאמצים כדי לתת לעולה ולסייע.
<מאיר לופטינסקי: יש שיתוף פעולה גם עם בית ברזיל, וגם עם כל ההתאחדויות, ואנחנו מסייעים להם.
<מאיר לופטינסקי: אז להגיד שאין ליווי, צר לי, אני חושב שזה רחוק מאוד מהמציאות.
אברהם נגוסה: בסדר, שיתוף פעולה קיים, זה בסדר, הבנתי מהעולים גם, זה בסדר.
אברהם נגוסה: אבל שיתוף הפעולה כפי שהעולים רואים אותו, לא מביא תוצאה בעניין.
אברהם נגוסה: אם עד עכשיו אין מסמך שתורגם לשפה הפורטוגזית, למרות הדרישה של הוועדה בדיון הקודם לפני כשנה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת אם יש התקדמות.
אברהם נגוסה: כמובן שנשמע את משרד הקליטה ומשרד הבריאות, אבל זהו שיתוף פעולה אמתי כפי שאני רואה אותו, ושבאים "הכל בסדר", נותנים לו טפיחה על הכתף, זה לא פתרון לעולה, וזה מה שצריך, יש לו בעיה, לעזור לו לפתור את הבעיה, והבעיות האלה שציינו פה שני האנשים, אבל אני לא מתמקד בסוכנות כי אלה דברים שמתרחשים לפני העלייה.
אברהם נגוסה: הבנו את זה, ואני מקווה שתפעלו לשפר את המצב, לתת לעובדת שם את המידע הנכון כדי שהיא תוכל להעביר לעולים הפוטנציאליים.
אברהם נגוסה: לעניין מה שקורה פה, אני עובר למשרדי הממשלה שבראשם המשרד המתכלל הוא משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: בבקשה הגברת ורה אופיר.
<ורה אופיר: אני מטפלת בהכשרה ורישום במשרד העלייה והקליטה, זאת אומרת אני אחראית על כל נושא הרישום.
<ורה אופיר: אני רוצה להתייחס מכמה היבטים.
<ורה אופיר: אני מדברת בכלל על הרישוי עכשיו, ולאחר מכן אתייחס לשפה.
<ורה אופיר: קודם כל מידע, הנושא הראשון מאוד מאוד מורכב.
<ורה אופיר: רק במשרד הבריאות יש 19 מקצועות דורשי רישוי.
<ורה אופיר: אני פה מדברת על ההתמחויות והכל.
<ורה אופיר: זה נושא כל כך רחב, אני פשוט לא יודעת, אדם שיכול פשוט לדעת את כל המידע, אני מדברת רק על רפואה, יש גם מקצועות עורכי דין, רואי חשבון, מהנדסים גם צריך לדעת איזה מקצועות - - - זה המון מידע.
<ורה אופיר: אז מטבע הדברים שכל נציגה בכל מדינה יש לסוכנות, גם בצרפת, אנחנו מדריכים אותם וגם מזמינים אותי שאדריך אותם דרך ועידת וידיאו והכל, וכמובן שאנחנו נותנים רק מידע כללי ויותר נכון, אנחנו נותנים את הכלים שהאדם יוכל להתמודד עם כל המידע הרחב שקיים.
<ורה אופיר: אני כבר אומרת שאי אפשר לדעת את הכל.
<ורה אופיר: וזה טוב מאוד, אני מסכימה עם יהודה שרף, שאמר שטוב מאוד שהיא מתקשרת, זה אומר על האכפתיות של הבחורה שעובדת שם, כי גם פה בארץ כל יועצת תעסוקה שעובדת מול העולה תבדוק 10 פעמים, תתקשר ותבדוק, לפני שהיא נותנת מידע.
<ורה אופיר: כי אם היא בודקת, זה אומר שהיא רוצה לתת את המידע האמתי והנכון לאותו אדם.
<ורה אופיר: למה?
<ורה אופיר: כי שם הם חושבים, אם אדם הוא פיזיותרפיסט, אז כאילו מעניין אותו, מה שאנחנו חושבים, שמה שמעניין אותו זה רק נושא הרישוי.
<ורה אופיר: אבל מסביב יש עוד מיליון דברים שיכול להיות שמעניינים אותו, מאספקטים אחרים, כפי שהגברת אמרה, שהיא שמה באותה צלחת גם את נושא רישוי המקצועות וגם דבר שלא קשור לרישוי, שאנשים לא מבינים את המסמכים שהם צריכים לחתום עליהם לניתוח, וזה כבר לא קשור למשרד הקליטה, או לרישוי.
אברהם נגוסה: לא, לזה יש את נציג משרד הבריאות.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתתמקדי במה שנוגע למשרד הקליטה.
<ורה אופיר: אמרתי את זה כדוגמה, למה?
<ורה אופיר: כי אפילו אם זה פיזיותרפיסט יכול להיות שיש לו שאלות מכל מיני דברים, לא רק מה שאנחנו חושבים שזה א', ב', ג', אז יכול להיות שיש לו שאלות, ואי אפשר לדעת את הכל.
<ורה אופיר: לעניין הנגשת המידע – אנחנו באמת, בשיתוף פעולה עם משרדי הממשלה, מה שקשור למקצועות הרישוי ובכלל לאגף תעסוקה, בגלל שנושא הרישוי כל כך מורכב, אנחנו עשינו ומשפרים כל הזמן, אתר של משרד הקליטה שיש לו גם קישורים למשרדים היעודים כמו משרד הבריאות, משרד החינוך במה שקשור להכרת תארים, משרד הכלכלה.
<יהודה שרף: זה אתר מאוד מקצועי.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך שאלה, לגבי הנקודה הזאת, הנגשת המידע בשפתם.
אברהם נגוסה: דיברנו גם בדיון הקודם, כל הזמן אנחנו מדברים על לעשות באמהרית, ברוסית, באנגלית.
אברהם נגוסה: עולה חדש נוחת, האם משרד הקליטה הכין מידע כללי איפה הם צריכים להמיר את התעודות שלהם, לתת להם מידע כללי בשפה שלהם, שהעולה שמגיע "ברוך הבא, עולה נכבד, נא קרא את זכויותיך וחובותיך", האם יש בשפה הפורטוגזית שאתם מחלקים לעולים?
<ורה אופיר: אני אענה.
<ורה אופיר: משרד העלייה והקליטה, בכלל, לא רק אגף תעסוקה, אני מדברת על המשרד, ואנחנו - - -
אברהם נגוסה: בפורטוגזית.
אברהם נגוסה: אל תלכי לרוסית או אמהרית.
אברהם נגוסה: השאלה היא על פורטוגזית.
<ורה אופיר: אין.
אברהם נגוסה: השאלה הבאה למה לא עשיתם.
אברהם נגוסה: קיימנו את הדיון הקודם לפני שנה, נציג משרד הקליטה היה, נציגי משרדי ממשלה, הייתה הסכמה וקריאה מהוועדה וגם אתם הסכמתם שתעשו את זה.
אברהם נגוסה: למה שנה שלמה זה לא נעשה?
<ורה אופיר: סליחה, אני מרכזת הכשרה ורישוי, אני מצטערת.
<ורה אופיר: אני לא - - - לענות לך.
אברהם נגוסה: הנה שוב אנחנו - - -
<ורה אופיר: המסמך שמשרד הקליטה מתרגם לארבע שפות.
אברהם נגוסה: רק בארבע שפות.
אברהם נגוסה: אין בפורטוגזית שום דבר, לא שום דבר.
<גלדיס ברזובסקי: אני רוצה להגיד לך, אני הרבה משתמשת באתר של משרד הקליטה, וכשאני רוצה מידע מהימן אני הולכת לעברית, וזו השפה שלי.
<גלדיס ברזובסקי: אני כבר מתנדבת עם עולים חדשים בשטח 12 שנים.
<גלדיס ברזובסקי: אני רוצה להגיד לך, שהאתר של משרד הקליטה בספרדית, ואני דוברת גם ספרדית, אני דוברת את שתי השפות.
<גלדיס ברזובסקי: האתר של משרד הקליטה בספרדית הוא מתחת לכל ביקורת כשאני מסתכלת עליו בהשוואה למה שקורה בעברית.
<גלדיס ברזובסקי: הצרפתית הוא הרבה יותר טוב, אני לא מבינה צרפתית, אבל אפשר לדעת לפי כמויות המידע.
<גלדיס ברזובסקי: בפורטוגזית – אפס.
<גלדיס ברזובסקי: אין כלום.
<גלדיס ברזובסקי: בשום נושא.
<גלדיס ברזובסקי: אפילו הנושא של הטבלה של סל קליטה, אין.
אברהם נגוסה: היא גם אמרה שאין.
<גלדיס ברזובסקי: ואני רוצה להגיד שאם יש בספרדית, כי מספר העולים דוברי פורטוגזית היום הוא הגדול יותר.
<גלדיס ברזובסקי: הדבר האחרון, מאיר דיבר על כסף.
<גלדיס ברזובסקי: אני רוצה להגיד שמברזיל קרן היסוד שהיא אחד המממנים של הסוכנות היהודית מברזיל יוצאים מיליוני דולרים, הקהילה בברזיל מממנת את קרן היסוד, אז לא יכול להיות שיבואו ויגידו אין כסף.
<יהודה שרף: אני אחראי על מאיר.
<יהודה שרף: הבעיה היא לא שאין תקציב, הבעיה היא שלא עשינו את זה, ואנחנו צריכים לעשות את זה.
אברהם נגוסה: טוב, לפחות אני מעריך על האישור שהם מודים בכישלונות שלהם, גם הסוכנות וגם משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אז בואו נתקדם.
אברהם נגוסה: דוקטור ליליאן בלום בבקשה.
<ליליאן בלום: תודה רבה.
<ליליאן בלום: לפני שנה הייתי פה, אנחנו כבר נפגשנו כמה פעמים.
<ליליאן בלום: אני מומחית ברפואת משפחה, מנהלת רפואית של מכבי באזור הקריות, עולה ותיקה, 30 שנים, ובעצם הגעתי, אני מתנדבת בארגון "בית ברזיל" והגעתי לזה כי תמיד נפגשתי עם עולים מברזיל, והתמודדתי במרפאה שלי עם הקשיים שלהם, קודם התמודדתי עם הקשיים שלי כעולה, ובכלל לא דיברו על ברזילאים ואני חייבת להגיד שהחוויה לעלות ליד עולים מברית המועצות הייתה חוויה קשה מאוד, כי עליתי בתקופה שהם הגיעו, וממש הרגשתי סוג ב', והתקבלתי לבית הספר לרפואה, התקדמתי פה והצלחתי, למרות זה שלא ממש ספרו אותי.
<ליליאן בלום: זה היה ככה.
<ליליאן בלום: לעצם העניין, הגעתי מזה שהייתי צריכה עזרה, אנשים באים, לא מבינים את השפה, מגיעים למשרד שלי, אני רופאה, סוף סוף קרן אור, מישהו שמבין במערכת הבריאות את השפה הפורטוגזית, ואז מתחיל הקושי.
<ליליאן בלום: אין הנגשה, אין מידע, יש מערכת נפלאה של משרד הבריאות, "קו לרופא", באמת, אני גם מנהלת רפואית ואני יודעת שמשרד הבריאות בודק את הקופות, האם משתמשים בזה, האם יש חומר מונגש בשפות.
<ליליאן בלום: בפורטוגזית לא קיים.
<ליליאן בלום: והתשובה שאני מקבלת מהצוותים "אין מספיק", "למה הם לא לומדים עברית", המון אנשים אומרים "אנשים צריכים לדעת עברית, בשביל מה צריכים לתת להם הנגשה", זה לצד שמביאים בהרבה מקומות מלא מזכירות שדוברות רוסית, ואיך אומרים, לעולים אחרים כן דואגים.
<ליליאן בלום: החוק קובע שזכותו של אדם לקבל שירות רפואי מותאם תרבותית.
<ליליאן בלום: זה זכות בסיסית.
<ליליאן בלום: כבר בשנת 2011 משרד הבריאות הוציא חוזר מנכ"ל על זכותו של אדם לקבל שירות מונגש.
<ליליאן בלום: חלק מהתשובות זה "תלוי בכמות, אנחנו לא יכולים לתת לכולם" זה לא תירוץ, כי החוק קובע שצריך לתת.
<ליליאן בלום: עכשיו אפשר להגיש שהברזילאים בעצם הם עכשיו הקבוצה הגדולה של עולים שאין להם הנגשה.
<ליליאן בלום: אני חושבת שהגיע הזמן, גם בקו הבריאות להוסיף.
<ליליאן בלום: אני כרופאה, ותיכף גם ידברו, יש פה מלווה במדרשה, מעל 100 בנות דוברות פורטוגזית, היא אומרת שזה סיוט, כל פעם שהיא צריכה להגיע לרופא צריך מישהו ללוות, לא מבינים, וזה דבר שמגיע, מגיע לבנות האלה, שדרך אגב, הן לא חייבות גם - - -
אברהם נגוסה: הנקודה ברורה, הזמן שלנו מוגבל.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לשמוע גם את משרד הבריאות.
<אושריה פריינוביץ': אני עורכת דין בעלת רישיון בברזיל ובישראל.
<אושריה פריינוביץ': אני גם עולה חדשה.
<אושריה פריינוביץ': לפני שנשמע את משרד הבריאות צריכים לשמוע את הקשיים, בעיקר של רופאי השיניים ובשביל זה אני פה.
<אושריה פריינוביץ': במסגרת התמחותי בשנים האחרונות, לאור העלייה הגדולה מברזיל, אני מייצגת עולים חדשים ברזילאים, בכל ההליך של רישוי המקצועות, בעיקר במקצועות רפואיים, ובעיקר בעיקר במקצוע רפואת השיניים.
<אושריה פריינוביץ': בעצם אני בתפקידי כנוטריון גם מתרגמת להם את המסמכים ועושה להם את האישורים הנוטריוניים ומסייעת להם להגיש את המסמכים למשרד הבריאות לצורך קבלת הרישוי.
<אושריה פריינוביץ': ולכן אני מכירה היטב את הקשיים של רופאי השיניים בעיקר, ויש עוד שני תחומים – פיזיותרפיסטים ופסיכולוגיים, שהייתי רוצה לגעת, אבל רופאי השיניים זו הבעיה העיקרית.
<אושריה פריינוביץ': זה לא נכון להגיד שרופאי השיניים לא מקבלים הכרה בארץ, הם כן מקבלים, העניין הוא שיש חוסר ודאות.
<אושריה פריינוביץ': ידוע לכל שהלימודים שם הם של ארבע שנים, בממוצע הם לומדים 4,900 שעות.
<אושריה פריינוביץ': הדרישה בארץ, אמנם דרישה שלא קיימת באתר, ולא קיימת בחוק, היא דרישה, קריטריונים פנימיים של משרד הבריאות, זה של חמש שנים ו-5,500 שעות.
<אושריה פריינוביץ': אז קודם כל נפתח ונאמר שאם ב-4 שינם לומדים 4,900 שעות, זה אומר שבעצם יש פה דחיסה של שעות בתוך 4 שנים שאם נפרק אותם לגורמים נוכל לקבל לפחות עוד חצי שנה.