GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עלמיהו אסנאו: אז עכשיו הציבור צועק, שבית הכנסת ייבנה שם, אבל עד שייבנה מה אנחנו יכולים לעשות.
<עלמיהו אסנאו: אז אנחנו, הציבור צועק, מה נעשה, מה יכול להיות, מה אפשר לעשות.
<עלמיהו אסנאו: היום שלחו אותי להציג את הבעיה.
<עלמיהו אסנאו: אז הציבור מאוד רוצה להתקרב לרוחניות ולשיעורים, אבל איפה?
<עלמיהו אסנאו: צריך - - - בחורף רוצים שיהיה חם, בקיץ שיהיה להם צל, לכן אנחנו צריכים את הפתרון של הבעיה של הציבור.
משה אבוטבול: יפה, אני רק אגיד לגבי הנושא הזה.
משה אבוטבול: קודם כל, בשביל הידיעה הכללית.
משה אבוטבול: כפי שציינתי, חשוב לי שיידעו את זה, כי לא בכל עיר קיים הנושא הזה.
משה אבוטבול: אני הקמתי ארבעה בתי כנסת לקהילה האתיופית.
משה אבוטבול: בית כנסת אחד זה בבני דן, שנמצא שם, וחשוב שיידעו שאני הקמתי את זה.
משה אבוטבול: כך שהבעיה שלך היא משמחת אותי, לפתור אותה, אבל זה אני הקמתי את זה.
משה אבוטבול: זה דבר אחד.
משה אבוטבול: דבר שני, הקמנו עוד אחד ברחוב בר אילן, אצל קייס הקייסים, הרב הדנה, עוד בית כנסת בתוך קרוון.
משה אבוטבול: דבר שלישי, לקייס הקייסים נתתי עוד שטח, לא רחוק מהבית שלו כדי שיבנה שם מרכז רוחני תורני.
משה אבוטבול: הוא ביקש, קיבל.
משה אבוטבול: זה דבר שלישי.
משה אבוטבול: דבר רביעי, בתוך המועדון של 'מבצע משה', ביקשו ממני התושבים ברחוב הנרקיס, הקהילה האתיופית, שהם רוצים לעשות שם גם בתוך זה בית כנסת והקציתי להם שם חדר בתוך המועדון, כך שהם עושים בית כנסת.
משה אבוטבול: אני אשמח לשמוע איפה יש עיר פה בארץ שיש כבר ארבע קהילות כאלה.
משה אבוטבול: אני מאוד שמח שיש לנו בבית שמש, כן ירבו ואני שמח בזה.
משה אבוטבול: לגבי עצם הבעיה.
משה אבוטבול: עצם הבעיה שם, קודם כל המקום שהם נמצאים שם הוא מקום מאוד קטן, בין בתי ספר, אין מקום שם מי יודע מה להתרחב, אבל דבר ראשון שאני מורה פה למנכ"ל העירייה, היות שיש שם נזילה, והנזילה לדעתי קרתה בגלל שהם הרחיבו את הקרוון, הוסיפו עוד קצת חלק, אז כנראה בתפרים שם נכנס קצת מים.
משה אבוטבול: אני אבקש מהמנכ"ל בעזרת ה' להיות איתם בקשר, אולי נבקש מאגף שפ"ע שיעשו איזה משהו לתקן את הנושא הזה.
משה אבוטבול: לעצם הבעיה שאתם אומרים שאתם קבוצה יותר גדולה, אני צריך לשבת לחשוב.
משה אבוטבול: יש ועדת הקצאות, תגישו בקשה למנכ"ל, הוא יושב ראש הוועדה, יצטרכו לדבר.
משה אבוטבול: אברהם הוא חבר טוב, זה טוב שהעברת דרכו, אבל אתה יודע, לפעמים מה שקורה בעיר שלנו, כשיש דליקה, לפני שמתקשרים למכבי אש מתקשרים אליי, 'מה אתה מציע לעשות?' הוא מכבי אש, הוא איך שאומרים חבר כנסת, אבל קודם כל תפנה ליושב ראש הוועדה, שהוא צריך לקבל מכם מכתב, עם השמות של המתפללים, מה אתם מצפים, אבל בהחלט אנחנו נשמח לעזור.
<מתתיהו חותה: אני יכול להוסיף משהו?
משה אבוטבול: כן, תוסיף, כמה מילים רק, כי הוא המנכ"ל.
<מתתיהו חותה: כל הקהילות בעיר לא מקבלות מהעירייה שום דבר, רק נותנים להם קרקע, רק ליוצאי אתיופיה אנחנו עוזרים.
<מתתיהו חותה: זה לא בהתאם לכללים, אנחנו נותנים להם מה שאנחנו יכולים, זה לא מתוקצב, כי אנחנו לא נותנים לבתי כנסת.
<מתתיהו חותה: עכשיו אני אומר, נכון ראש העיר אמר שנתנו שטח לבנייה לקייס הקייסים.
<מתתיהו חותה: כבר הרבה מאוד שנים, ד"ר אברהם נגוסה, הקהילה האתיופית אומרת 'תביאו לנו קרקע ואנחנו נבנה' ולצערי - - -
אברהם נגוסה: עם השמות של המתפללים, שיעבירו למנכ"ל.
משה אבוטבול: יפה מאוד, צריך להעביר את זה עם מכתב.
משה אבוטבול: לתת מכתב נוסף.
משה אבוטבול: אני אדריך אותך אחר כך.
<מתתיהו חותה: שיבוא אלינו.
<מתתיהו חותה: לצערי, אני חושב שהקהילה האתיופית צריכה להתאחד ולבנות בית כנסת מכובד.
<מתתיהו חותה: אני מבטיח לך, בשם ראש העיר, שאם תצליחו לאסוף כסף במישור הארצי או העולמי אנחנו נביא לכם את הקרקע ונעזור לכם.
<מתתיהו חותה: אבל העירייה לא בונה בתי כנסת.
<מתתיהו חותה: אולי משרד הקליטה יעשה מבצע מיוחד, באמת.
משה אבוטבול: כמו שהם בונים מועדונים, שיבנו גם את זה.
אברהם נגוסה: גם יש את משרד הדתות.
משה אבוטבול: לא, הדתות נתן קרוון.
משה אבוטבול: הדתות נתן את הקרוון ואתם תיתנו בניין.
<קריאה: אנחנו ניתן את הקרקע, אבל לבניין, לא לקרוון.
<קריאה: בבקשה, תרימו את ה - - -
<מתתיהו חותה: אני מוכן להיות שותף איתכם.
משה אבוטבול: בוא נתחיל עם קייס הקייסים.
משה אבוטבול: הוא קיבל קרקע לפני שנה, בואו נראה שאתם בונים לו משהו.
משה אבוטבול: הלוואי.
אברהם נגוסה: ולדימיר ואחר כך רוני.
<ולדימיר שקלאר: אדוני ראש העיר, ראשית אני באמת רוצה לברך אתכם על כל העשייה למען העולים החדשים, אני מאוד שמחתי לראות את המצגת וגם לשמוע.
<ולדימיר שקלאר: עכשיו לנושא עיר קולטת עלייה, זה לא החלטה של משרד הקליטה, זו החלטה של שר הפנים.
<ולדימיר שקלאר: אמנם אנחנו באותו בניין, אבל זה צריך לפנות לשר הפנים.
משה אבוטבול: תמליצו עלנו.
משה אבוטבול: זה מה שאני צריך, לא יותר מזה.
משה אבוטבול: אם הוא ישמע שאנחנו מבחינת
משה אבוטבול: כם מספר 1 וזה חשוב לכם, אני מבטיח לכם שהוא ישנה את הקטגוריה, לא רק בגלל הארנונה של עיר קולטת עולים, אלא כללית, ל - - -
אברהם נגוסה: אני גם אוסיף.
אברהם נגוסה: אני קיימתי דיון בוועדה בנושא הזה, גם העיר נתניה וגם בית שמש, אלה שקולטים, הכדור נמצא - - -
משה אבוטבול: הוא אמר לי, השר אריה דרעי אמר לי, אם אתה תכתוב מכתב, כלומר השרה שלכם וגם אתה תצטרף למכתב, הוא ישנה את הקטגוריה.
<מתתיהו חותה: איך אפשר להשוות אותנו לנתניה?
<מתתיהו חותה: זה עשירים ועניים.
משה אבוטבול: הם יש להם כסף, עיר היהלומים אלה.
אברהם נגוסה: לא, מבחינת ההגדרה כעיר קולטת עלייה.
משה אבוטבול: לנו זה משמעותי יותר.
<ולדימיר שקלאר: זו נקודה אחת.
<ולדימיר שקלאר: נקודה שנייה זה הנושא התקציבי.
<ולדימיר שקלאר: השנה אנחנו עשינו מאמצים רבים ולמרות ש - - - אולי אני לפני זה אסביר לכם איך מורכב התקציב.
<ולדימיר שקלאר: התקציב מורכב, חלק תקציבים של המשרד וחלק מהחלטת הממשלה 2446, החלטה של לפני שנתיים לקליטת עולי צרפת, בלגיה ואוקראינה.
<ולדימיר שקלאר: השנה אנחנו לא קיבלנו תקציב למימוש ההחלטה, אבל מצאנו כסף נוסף וכאן אני הולך לבשר שהתקציב לרשויות, בנוהל הרשויות שאני כבר ציינתי, הוא אותו תקציב של שנה שעברה.
<ולדימיר שקלאר: אז אתם לא תקבלו פחות כסף.
<ולדימיר שקלאר: אני לא יודע כמה אתם תקבלו בדיוק, כי יש את התמיכות ואתם צריכים להגיש תכניות, אבל להערכתי פחות או יותר סדר גודל אותם הסכומים שקיבלתם בשנה שעברה.
<ולדימיר שקלאר: זה חשוב לדעת.
<ולדימיר שקלאר: נכון ששיטת התקצוב היא לא אידיאלית, אני מסכים פה עם סטלה, נכון, אנחנו עכשיו עובדים חזק לשנות את השיטה.
<ולדימיר שקלאר: אני מסכים עם סטלה שזה לא פשוט כשאתם רק בחודש אפריל, לפעמים מאי, יודעים על גובה התקציב, אבל כאן אתם צריכים לקחת סיכונים כי אנחנו משלמים רטרואקטיבית והכי חשוב לציין שכבר שנתיים רוב התקציב שלנו הוא בבסיס התקציב, אז הכסף יהיה.
<ולדימיר שקלאר: אין כבר סיכון שבעודפים לא נקבל כסף.
<ולדימיר שקלאר: יש כסף.
<ולדימיר שקלאר: אנחנו ננסה לחלק אותו כמה שיותר מהר.
<ולדימיר שקלאר: באמת המנכ"ל שלנו אמר שזו המשימה העיקרית, להוציא הסכמים לעיריות השנה כמה שיותר מהר, אבל זה לא יהיה לפני חודש מרץ.
משה אבוטבול: אולי תבחינו בין ערים לערים?
משה אבוטבול: זה יעזור לנו.
משה אבוטבול: ערים שהם סוציואקונומי נמוך, לתת - - - הנה נמצא פה המנכ"ל של המתנ"ס, הוא אומר לי 'אדוני, זה שותה לי את התקציב', הוא לא עושה קורסים של ילדים - - - בגלל הדבר הזה.
משה אבוטבול: הנה, הוא פה לידי.
<ולדימיר שקלאר: אני רוצה לענות לך, שאם היית משווה את התקציב שלך, של שנת 2015 ושל 2016 וגם 17', פתאום היית רואה גידול ענק, למה?
<ולדימיר שקלאר: כי מלפני שנה אנחנו התחלנו לתמוך בפריפריה, במדד פריפריאלי.
<ולדימיר שקלאר: נתנו תוספת תקציבית של 15%, מדד פריפריה 1 ו-2 ואשכול סוציואקונומי 1-4 ואתם באחד מהפרמטרים נמצאים.
משה אבוטבול: אני מודה לך, אבל לא זה מה שאני אומר, אדוני.
משה אבוטבול: אני לא מדבר על גובה התקציב, אני מדבר על הנגשת התקציב, שהוא יוכל לתת להם את זה כל חודש ולא לפרפר שאם הוא נותן להם, אז הוא לא נותן לעובדים שנותנים חוג לתיאטרון.
משה אבוטבול: זה מה שקורה פה.
משה אבוטבול: אי אפשר גם וזה וגם זה, זה שותה לו את התקציב, בואו תמצאו לנו פתרון, תוריד לי מהכסף, אבל תיתן לי משהו בטוח.
משה אבוטבול: אל תעלה לי את התקציב.
<סטלה ולטר: לא להוריד, שום דבר לא להוריד.
<סטלה ולטר: לא להוריד.
משה אבוטבול: אז אם היא אומרת, תעלה, אבל תיתן את זה עם תשובה.
משה אבוטבול: סטלה, כל הכבוד.
<ולדימיר שקלאר: אוקיי, אז אני אמרתי לך, אנחנו מנסים באמת לשנות את השיטה.
משה אבוטבול: אם תהיה שיטה קלה אז נוכל לתת.
<ולדימיר שקלאר: אנחנו מנסים לשנות את השיטה, עדיין לא הצלחנו, השיטה הזו עובדת כבר הרבה שנים, אבל לפחות אני אומר לכם כאן שיש ביטחון, כי אפילו פרסמנו לראשונה בנוהל הרשויות את הסכומים.
<ולדימיר שקלאר: נגיד הפרויקט, מה שנקרא פרויקט שוטף, אמרנו שאנחנו נחלק לרשויות 23 מיליון שקל.
<ולדימיר שקלאר: אף פעם לא פרסמנו דברים כאלה, בכל פרויקט פרסמנו סכומים.
<ולדימיר שקלאר: נכון, אנחנו לא יכולים להגיד כמה בית שמש תקבל, אבל סך הכול תדעו שיש תקציב, התקציב בבסיס, אנחנו נחלק את התקציב כמה שיותר מהר.
<ולדימיר שקלאר: אני יכול להגיד לכם, אתם תקבלו סדר גודל של מה שקיבלתם בשנה שעברה, כי הקריטריונים כמעט לא השתנו וגובה התקציב גם, אז בהתאם תקבלו.
<ולדימיר שקלאר: אז בבקשה להתחיל פעילות מחודש ינואר כי אנחנו משלמים גם רטרואקטיבית.
<ולדימיר שקלאר: חשוב לדעת.
<ולדימיר שקלאר: ויש עוד דבר אחד שרציתי להגיד, זה הנושא של עמותות.
<ולדימיר שקלאר: בעוד חודש ימים אנחנו מפרסמים נוהל חדש לעמותות, עמותות שמתעסקות בנושא של קליטת עולים.
<ולדימיר שקלאר: התקציב גדל כמעט פי שניים, הקריטריונים השתנו, פעם היו ארבעה תחומים שהעמותות היו יכולות להתעסק, עכשיו יש שבעה תחומים.
<ולדימיר שקלאר: אז בבקשה, אם יש לכם עמותות שמתעסקות בקליטה בקהילה, עוד חודש נפרסם, להגיש בקשות, וזה חשוב, שגם העמותות יהיו בעסק.
אברהם נגוסה: רוני אקלה.
אברהם נגוסה: גם ארגונים לא ממשלתיים עושים את חלקם ואנחנו נשמע.
<רוני אקלה: אנחנו גם ממשלתיים.
אברהם נגוסה: אתם גם ממשלה וגם לא ממשלתי.
<רוני אקלה: קודם כל תודה, אדוני היושב ראש וכבוד ראש העיר.
<רוני אקלה: אנחנו פועלים בעיר בית שמש מזה כשמונה-תשע שנים בפרויקט הלאומי, אנחנו מסייעים לאותם ילדים שנמצאים כאן בעיר בית שמש בסיוע לימודי, בהפעלת מרכז נוער ובהעצמת הקהילה.
<רוני אקלה: אלה שלושת התחומים שאנחנו פעלנו בהם עד היום ובעקבות הדיונים שהתקיימו במהלך השנתיים וחצי של הממשלה, הממשלה קיבלה החלטה בשנה הנוכחית שנתמקד בשני תחומים בלבד.
<רוני אקלה: הפרויקט הלאומי, כמו שאני רואה, גם בתיאור הדברים שהגשתם, משקיע כל כך הרבה משאבים בעיר בית שמש ובעקבות ההחלטה הזו אנחנו מתמקדים היום בנושא של סיוע לימודי.
<רוני אקלה: התחלנו בשנים הקודמות גם בסיוע לימודי יסודי, אבל בעקבות ההחלטה של הממשלה אנחנו יוצאים מהיסודי ואנחנו ממשיכים בכיתות ז' עד י"ב.
<רוני אקלה: אני גם שולח כל שנה, בתחילת שנה, לכבוד ראש העיר, על החשיפה התקציבית וגם מספר התלמידים שמשתתפים בתכנית העבודה שלנו.
<רוני אקלה: השנה אנחנו שלחנו גם בפעימה הראשונה שכ-179, בשנה שעברה היו לנו 159.
<רוני אקלה: כבוד ראש המינהל, שיושב פה, וגם ידוע לו וגם אנחנו מקיימים דיון באחריותו, על מה שמתרחש כאן בבית שמש.
<רוני אקלה: אני רואה את הפעילות של הפרויקט הלאומי בכל הארץ, במיוחד בבית הספר.
<רוני אקלה: קודם כל כשמנהל בית הספר לוקח אחריות הפרויקט מצליח, ככל שמנהל בית ספר לא לוקח אחריות הפרויקט לא מתרומם.
<רוני אקלה: גם פה, אני חושב שאם אני משקיע בסביבות 2 מיליון פלוס משאבים כאן בעיר בית שמש, אפילו לא הוזכר השם של הפרויקט הלאומי, זה קצת בסימן שאלה.
משה אבוטבול: דיברנו על האגף, לא דיברנו על הארגונים.
משה אבוטבול: מה שאתם עושים זו עבודה ברוכה, יש פה עוד שתיים-שלוש עמותות.
<רוני אקלה: כבוד ראש העיר, אני מייצג גם חלק שחלקו ממשלתי, הפרויקט הלאומי הוא שני גופים, הנציג של הפדרציות יושב כאן, יש את הפדרציות היהודיות בצד אחד, ממשלת ישראל בצד שני ואני המוציא לפועל של ההחלטות.
<רוני אקלה: לכן גם כשאני שולח, בשם של משרדי הממשלה וגם בשם של הפרויקט הלאומי.
<רוני אקלה: זה המכתב שהופנה אליך גם ב - - -
משה אבוטבול: אתם עושים עבודה טובה ואנחנו משתפים גם עם גב' מקונן פעולה.
משה אבוטבול: ואני גם רוצה לומר לך - - -
<רוני אקלה: מקונן?
משה אבוטבול: כן, גב' מקונן.
משה אבוטבול: היא גם הייתה ב - - -
<רוני אקלה: אל תכניס אותי למעורבות של פעילות שאני לא אחראי לה, אני יכול להגיד שהשותפים האמיתיים שלי זה משרד החינוך, משרד העלייה והקליטה, משרד האוצר, משרד ראש הממשלה - - -
משה אבוטבול: העבודה שלכם בתוך בתי הספר ידועה לי ושיבחנו את זה מספר פעמים.
משה אבוטבול: גם בחוברת שהוצאתי לפני זמן לא רב ציינו את כל הפעילות שלכם בתוך החוברת.
משה אבוטבול: רק משפט אחד אני רוצה להגיד לך, מאותה סיבה אני גם לא התייחסתי לתכנית הלאומית לנוער בסיכון, שגם פה היא עושה הרבה מאוד מאוד עם הקהילה האתיופית.
משה אבוטבול: לא הזכרתי את 'עיר ללא אלימות' שעושים עבודה נהדרת עם הקהילה האתיופית.
משה אבוטבול: לא הזכרתי עוד הרבה דברים, אני דיברתי פה על האגף שלנו, ועל הדברים שאתם נותנים אתם תשבחו את עצמכם ואנחנו נגיד אמן, כי זה נכון.
משה אבוטבול: אבל אני לא אמור לבוא ולהגיד את הדברים היפים שאתם עושים.
<רוני אקלה: כבוד ראש העיר, אתה מכיר אותי, אני בא לעיר בית שמש לא להכתיב לכם, אלא אתם אלה שמכתיבים ואנחנו עושים את העבודה בשיתוף פעולה - - -
משה אבוטבול: ועובדים יפה.
משה אבוטבול: בלי ספק, עושים יפה.
משה אבוטבול: אבל לא נגענו בכול, גם אברהם התקמצן בזכות הדיבור, לא נתן לי הרבה לדבר.
<רוני אקלה: השנה הפרויקט הלאומי, בעקבות החלטת הממשלה, אנחנו נסייע בעיר בית שמש לכ-343 תלמידים ומתוכם אנחנו התחלנו ב-20.11, בעקבות אי חתימה על חוזה ושהוא התעכב, בעצם התחלנו ב-20.11 את הפעילות שלנו, במיוחד בארבעה בתי ספר, ברנקו וייס, דביר, שחר ואמי"ת, אלה בתי הספר שאנחנו ניכנס אליהם.
<רוני אקלה: שלושה בתי ספר הם חדשים לנו, בית ספר ברנקו וייס, אנחנו מפעילים את זה.
<רוני אקלה: הפרויקט הלאומי לא מפעיל באופן ישיר, שתדעו, הפרויקט הלאומי מפעיל את הפרויקט דרך חברת המתנ"סים.
<רוני אקלה: חברת המתנ"סים זה לא חברת המתנ"סים המקומית.
<רוני אקלה: חברת המתנ"סים המקומית, לשמחתי הרבה, כשמרכז נוער שהפעלנו בגפן, בשני המרכזים האלה, אז בעקבות הפעילות הענפה שלכם הועברו אליכם, אז גם העברנו את האחריות התקציבית אליכם ואנחנו יוצאים מזה ולכן אנחנו נשתף פעולה, גם ילדים שמגיעים אלינו, נשלח אותם אליכם ונשמח שתהיה עשייה ענפה בנושא.
אברהם נגוסה: אני יודע שיש אנשים שרוצים לדבר, אבל לפי התכנית שלנו אנחנו צריכים לסכם בשלוש.
אברהם נגוסה: אני חושב שמספיק אנשים דיברו, אני יודע שאת רצית לדבר, אבל ולדימיר דיבר, האם יש נקודה שהוא לא דיבר עליה שאת רוצה להעלות את זה?
<קטיה טוב: כן.
אברהם נגוסה: דקה אני נותן לך.
<קטיה טוב: שני עניינים ממש בקצרה.
<קטיה טוב: אני רוצה להגיד שיש לנו שיתוף פעולה מאוד יפה עם עיריית בית שמש ואנחנו במשרד מייחסים חשיבות רבה מאוד לקליטת עולים בעיר.
<קטיה טוב: דוגמה פשוטה, בערים כמו מעלה אדומים, שאני גם אחראית עליהם, אין סניף ובבית שמש יש לנו סניף.
<קטיה טוב: אנחנו מממנים פה שלושה פרויקטורים שהם הזרוע המקשרת בין הפעילות שלנו לבין העירייה.
<קטיה טוב: בקשר לתעסוקה, חשוב לי להזכיר עוד שני כלים שלא דיברו עליהם וכדאי שכולם ייזכרו בזה ויזכרו את זה.
<קטיה טוב: זה ואוצ'רים, שהמשרד שלנו נותן לעולים, לרכישת מקצוע חדש, ולפי הנתונים שלנו, לפי הסטטיסטיקה, 50% מהעולים בוגרי הוואוצ'רים מוצאים מקום עבודה במקצוע החדש.
<קטיה טוב: והכלי השני, מאוד חשוב שאתם גם תזכרו את זה ותפרסמו, זה נושא של קידום השמה שאומר שאנחנו מממנים 50% משכר מינימום למעסיקים פוטנציאליים שמוכנים להעסיק את העולים.
<קטיה טוב: אז אלה הדברים שהיה לי חשוב להזכיר ושיהיה בהצלחה.
אברהם נגוסה: קודם כל אנחנו מאוד מודים לך, אדוני ראש העיר, שקיבלת אותנו וגם על העשייה שאתם עושים.
אברהם נגוסה: העיר בית שמש, כידוע, היא מודל לחיקוי בקליטת עלייה ואדוני ראש העיר, גם אתה מודל לחיקוי של כל ראשי הערים, כשאמרת 'בואו אליי', כשאחרים אמרו 'אל תשלחו אלינו'.
אברהם נגוסה: על זה ממש יישר כוח.
אברהם נגוסה: אנחנו שמענו מכל הצדדים, גם נציגי משרדי הממשלה, ארגונים לא ממשלתיים וכמובן העירייה.
אברהם נגוסה: העבודה בשיתוף פעולה מקדמת את המשימה הלאומית שלנו בקליטת העלייה, זה מאוד חשוב ואני מאוד מברך ואני משבח את הפעילות של עיריית בית שמש בקליטה ובשילוב של העולים החדשים.
אברהם נגוסה: חברי הכנסת החברים בוועדה, היום זה יום ראשון, לא היה נוח להם, פעם אחת ביטלנו, לא רצינו לבטל את זה פעם שנייה ואנחנו קיימנו היום את הדיון, אבל אני מבטיח לכם שכל חברי הכנסת החברים בוועדה יקראו את הפרוטוקול.
אברהם נגוסה: הם יקבלו את הפרוטוקול, זה חשוב.
אברהם נגוסה: חשוב לי להגיד, אנחנו מסכימים שבית שמש, ההגדרה שלה כעיר קולטת עלייה, זה חשוב מאוד, אני אפנה לשר הפנים בנושא הזה כדי לשנות את הסטטוס, את ההגדרה של בית שמש כעיר קולטת עלייה.
אברהם נגוסה: והדבר השלישי שאני רוצה להדגיש פה, לפני שנה, לאחר הפגנות של יוצאי אתיופיה ראש הממשלה הקים ועדת שרים בראשותו.
אברהם נגוסה: זו פעם ראשונה במדינת ישראל שראש הממשלה עומד בראש ועדת שרים מיוחדת בנושא שילובם של יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: הוועדה הזו אישרה עשר תכניות יחד עם תקציבים של מעל 600 מיליון שקל.
אברהם נגוסה: אני אמרתי קודם, משרד החינוך, רווחה, בריאות, עבודה, בטחון פנים, כדי למנוע את שיטור היתר וכדי להתמודד עם אלימות משטרתית.
אברהם נגוסה: כל זה, אני מבין שהדבר לא ירד לשטח.
אברהם נגוסה: אני יודע שאנחנו לוחצים בכיוון הזה ואני מקווה שזה יגיע, אבל אני גם אומר את זה כדי שאתם גם תדרשו את התכנית הזו.
אברהם נגוסה: זו תכנית של ארבע שנים, זה לא כסף קטן.
אברהם נגוסה: המטרות הוגדרו באופן ברור, יש משרד הקליטה, שחלק עליהם, יש משרד החינוך וכל המשרדים, אתם בהגדרת ה - - -
<דוד יאסו: משרד מלווה שמעבירים את האחריות לכל משרדי הממשלה, אבל אין לו תקציב שהוא - - -
אברהם נגוסה: לא, לא מבחינת התקציב, אבל אני אומר שפה יש הגדרה של 10 שנים לעולים כללית ו-15 שנה ליוצאי אתיופיה, זו ההגדרה של מי זה עולה חדש.
אברהם נגוסה: אבל התכנית הממשלתית שאני מדבר עליה זה לבני עולים, לא עולים.
אברהם נגוסה: גם לעולים, אבל אין הפרדה בתחום הזה.
אברהם נגוסה: אני מברך על שיתוף הפעולה וחשוב מאוד להמשיך בשיתוף הפעולה, לעבוד ביחד.
אברהם נגוסה: אנחנו, ועדת העלייה והקליטה, לרשותכם והדלת שלנו פתוחה, תבואו, תשתתפו בדיונים, תביעו את עמדתכם, אנחנו איתכם ביחד נקדם את קליטת העלייה במדינת ישראל.
משה אבוטבול: אני רוצה שוב פעם להודות בשם כל העיר בית שמש, בשם עיריית בית שמש, לך, אדוני יושב ראש ועדת הקליטה, על זה שירדת לשטח.
משה אבוטבול: זה חשוב.
משה אבוטבול: דברים נפתרים רק כשמגיעים לשטח, לא למעלה.
משה אבוטבול: אנחנו בעזרת ה' כמובן לשירותכם, לפתרון בעיות, ניתן את הדעת לגבי האולפן שדיברנו על זה, ניתן את הדעת לגבי בית הכנסת, שעכשיו אני נזכר שכמעט שנתיים-שלוש נתתי להם מבית הכנסת שלי ספר תורה עד שהם התארגנו.
משה אבוטבול: כך שאני קשור אליהם, זה בסדר.
משה אבוטבול: אנחנו בעזרת ה' נמשיך הלאה את שאר הדברים שיש פה לפתור אותם, אתם רק תביאו לנו כמה שיותר עולים וכסף.
אברהם נגוסה: על סדר-היום: פתרונות דיור בקהילה לכ-700 דיירי מרכז הקליטה מבשרת שיפונו תוך 3 חודשים.
אברהם נגוסה: היום אנחנו מקיימים דיון בנושא של פינוי מרכזי הקליטה.
אברהם נגוסה: רוצים להעביר את העולים לדיור קבע, אחרי שהם הרבה שנים שהם נמצאים במרכז קליטה.
אברהם נגוסה: אנחנו מתרכזים בעולים ממרכז הקליטה ממבשרת ציון, מכיוון שאנחנו יודעים על החלטה משרד הקליטה ושל הסוכנות היהודית לפנות את העולים ממבשרת ציון למרכזי קליטה אחרים, לסגור את המקום ולהעביר את זה לבעלי המקום.
אברהם נגוסה: זה מה שידוע לנו.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו רוצים לשמוע ממשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: נמצא פה סמנכ"ל משרד הקליטה, חביב קצב, ונמצא פה גם יהודה שרף מנהל היחידה לעלייה, מהסוכנות היהודית.
אברהם נגוסה: נמצאים פה נציגי העולים, נציגי משרדי הממשלה האחרים.
אברהם נגוסה: גם בעבר קיימנו דיון בנושא.
אברהם נגוסה: למיטב ידיעתי, הנושא הובא לבית המשפט המחוזי לפני שלוש שנים.
אברהם נגוסה: משרד הקליטה והסוכנות היהודית התחייבו בפני בית המשפט שהם לא יפנו את המקום עד למציאת פתרון.
אברהם נגוסה: הם אמרו שימצאו פתרון דיור לעולים חדשים שמתגוררים במרכז הקליטה.
אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שאין פתרון לכולם.
אברהם נגוסה: נכון שלחלק היו פתרונות והם קנו ויצאו, אלה שיכלו לקנות.
אברהם נגוסה: אבל אין פתרון היום ל-700 עולים שמתגוררים במרכז הקליטה מבשרת ציון.
אברהם נגוסה: אין להם פתרון דיור והולכים לפנות אותם.
אברהם נגוסה: אז אנחנו רוצים לשמוע מה קרה?
אברהם נגוסה: למה משרד הקליטה שינה את דעתו, את התחייבותו לבית המשפט?
אברהם נגוסה: האם עורך הדין של העולים הגיע?
אברהם נגוסה: אני רואה שהיא נמצאת פה, זה מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: ראשית, אני רוצה לשמוע שניים מנציגי העולים ולאחר מכן את עורכת הדין אורית יפת.
אברהם נגוסה: לאחר מכן נשמע את נציגי המשרדים.
אברהם נגוסה: ראשית, נציג העולים, תושב מבשרת ציון.
<טפרה גלגאי: תודה רבה ליושב ראש ועדת העלייה והקליטה.
<טפרה גלגאי: אנחנו נמצאים שנים במבשרת ציון.
אברהם נגוסה: כמה שנים אתה במרכז הקליטה?
<טפרה גלגאי: 13 שנה.
<טפרה גלגאי: כשעלינו לארץ.
<טפרה גלגאי: ידענו עוד מאתיופיה שנכנסים למרכז קליטה, לומדים עברית באולפן ואז עוזבים.
<טפרה גלגאי: ידענו את זה כבר מאתיופיה.
<טפרה גלגאי: אבל אחרי שהגענו לארץ אנחנו שנים בבית משפט, בוועדת העלייה והקליטה, בהפגנה, מבקשים ולא קיבלנו פתרון.
<טפרה גלגאי: לפני כמעט שלוש שנים רצו לסגור את מרכז הקליטה.
<טפרה גלגאי: לקחנו עורך-דין ועשינו הפגנה ואז עצרו.
<טפרה גלגאי: בבית המשפט הם אמרו ששנתיים יתנו לנו עמידר והמשכנתאות.
<טפרה גלגאי: עד עכשיו בן אדם לא הוציאו ולא נתנו משכנתא.
<טפרה גלגאי: מבוגרים לא קיבלו עמידר וצעירים ובודדים לא קיבלו משכנתאות.
<טפרה גלגאי: עכשיו קיבלנו הודעה בעל-פה שיפנו את מרכז הקליטה במבשרת.
אברהם נגוסה: בעל פה או בכתב?
<טפרה גלגאי: בעל-פה.
אברהם נגוסה: מי אמר לכם?
<טפרה גלגאי: בני, המנהל של מרכז הקליטה.
<טפרה גלגאי: הוא אסף אותנו והוא אמר לנו.
<טפרה גלגאי: שאלנו אותו אם יש מכתב, הוא אמר שלא.
<טפרה גלגאי: שאלנו מי אמר לו והוא ענה שמשרד הקליטה.
<טפרה גלגאי: שאלנו: למה בלי מכתב?
<טפרה גלגאי: הוא אמר שעוד 5 חודשים אנחנו צריכים לעזוב את מרכז הקליטה.
<טפרה גלגאי: שאלנו: לאן נלך?
<טפרה גלגאי: הוא אמר: או שתקבלו מרכז קליטה אחר וחוץ מזה אני לא יודע.
<טפרה גלגאי: לאן נלך?
<טפרה גלגאי: אנחנו לא יודעים.
<טפרה גלגאי: איך אפשר לעבור תוך 5 חודשים?
<טפרה גלגאי: יש אנשים שלומדים, יש אנשים עובדים בעבודה קבועה באזור ומבקשים פתרון.
<טפרה גלגאי: לא נעבור ממרכז קליטה למרכז קליטה.
<טפרה גלגאי: לא קיבלנו פתרון.
<טפרה גלגאי: הוא אמר שזאת ההוראה שלו והמנהל שלו אמר שאנחנו עוזבים.
<טפרה גלגאי: למבוגרים זה יותר גרוע כי מפקירים אותם והם הולכים לרחוב.
<טפרה גלגאי: אמרו להם שאם אתם לא הולכים לבאר-שבע או לקריית-גת, אתם זורקים אתכם בכביש.
<טפרה גלגאי: בערב חזרתי – אתה יכול לשאול את המבוגרים.
<טפרה גלגאי: הם בוכים.
<טפרה גלגאי: בשעה 12 חזרתי מהעבודה והם חיכו לי בכניסה.
<טפרה גלגאי: עשיתי ישיבה ואמרתי: תירגעו, אף אחד לא יוציא אותנו.
<טפרה גלגאי: אמרתי שנלך לכנסת וניקח עורכת דין.
<טפרה גלגאי: לקחנו עורכת דין.
<טפרה גלגאי: גם עכשיו הם לא יצאו.
<טפרה גלגאי: דיברנו עם המשרדים והם אמרו שזאת העבודה שלהם וזה מה שהמנהל שלהם אמר.
<טפרה גלגאי: מי שיסכים ללכת למרכז הקליטה הוא ייצא בשלום.
<טפרה גלגאי: אם לא, אתם יוצאים לרחוב.
<טפרה גלגאי: אנחנו סוגרים את המים, את הגז.
<טפרה גלגאי: מרכז הקליטה נסגר ואתם יוצאים לרחוב.
<טפרה גלגאי: כך אמרו להם.
<טפרה גלגאי: עד עכשיו לא אמרו משהו בצורה מסודרת.
<טפרה גלגאי: אנחנו לא יודעים מה הם רוצים, או מה אומרים במשרד הקליטה.
<טפרה גלגאי: אני מבקש עכשיו.
<טפרה גלגאי: אנחנו מבקשים שנים.
<טפרה גלגאי: כל המדינה יודעת.
<טפרה גלגאי: אנחנו מבקשים לצאת ממרכז הקליטה.
<טפרה גלגאי: יש אנשים עם כיסא גלגלים, עיוורים, נכים.
<טפרה גלגאי: אין להם עזרה.
<טפרה גלגאי: אתה יכול לשאול את הצעירים.
אברהם נגוסה: תקצר, אני חושב שהנקודה ברורה.
<טפרה גלגאי: הם רוצים לקבל עמידר ולא לעבור למרכז קליטה אחר.
אברהם נגוסה: מזינו מולה.
<מזינו מולה: (נושא דברים בשפה האמהרית)
אברהם נגוסה: הוא אומר שהוא מזינו מולה, הוא מדבר בשם כל 17 מרכזי הקליטה שנמצאים בכל הארץ, כנציג שלהם, בשם המשפחות שתקועות שם.
אברהם נגוסה: אני אתרגם: כידוע, אנחנו תושבים ב-17 מרכזי קליטה בכל הארץ, בעיקר הבודדים היחידים שנמצאים.
אברהם נגוסה: אנחנו לא מצאנו עד עכשיו פתרון דיור.
אברהם נגוסה: אנחנו ביקשנו במשך 7 שנים, הפגנו ודרשנו.
אברהם נגוסה: פעלנו גם פה בכנסת כדי לתת לנו פתרון וזכות, שאנחנו יכולים לקבל סיוע משכנתא כמו כל העולים, כמו שנעשה ב-2005, ולצאת ממרכז הקליטה ולהשתלב בחברה הישראלית.
אברהם נגוסה: אני אתרגם: הוא אומר שבמדינה דמוקרטית כמו בישראל, הפניות והדרישות שלנו לא התקבלו.
אברהם נגוסה: אנחנו עדיין תקועים במרכז הקליטה ללא מענה מהסוכנות היהודית וממשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אנחנו נפגעים פגיעה נפשית, כלכלית ואנחנו גם לא מתקדמים מבחינה חברתית פה בישראל.
אברהם נגוסה: אני אתרגם: לכן אנחנו דורשים מהמשרדים האלו, מהמדינה.
אברהם נגוסה: כמו שהמדינה נתנה ופתרה את הבעיה של הצעירים הבודדים ב-2003, אנחנו גם דורשים לתת לנו את הסיוע כדי שנוכל לקנות ולצאת ממרכז הקליטה ולהשתלב בחברה.
אברהם נגוסה: אני אתרגם: לא, ב-2003 ראש הממשלה היה אריאל שרון.
אברהם נגוסה: בנימין נתניהו התחיל להיות ראש ממשלה ב-2009 בקדנציה השנייה.
אברהם נגוסה: הקדנציה הראשונה היתה מ-1996 עד 1999.
אברהם נגוסה: אני אתרגם: כאשר לא קיבלנו פתרונות ממשרד הקליטה ומהסוכנות היהודית, פנינו גם למשרד ראש הממשלה וגם לו אין פתרון.
אברהם נגוסה: אני שואל, האם מה שאנחנו מדברים פה נשאר פה או מגיע גם לשם?
אברהם נגוסה: אתה שואל ואני אענה לך.
אברהם נגוסה: אני אתרגם: כדי לקדם גם את יציאת המשפחות שיש להן שיש להם עד 5 נפשות, משפחות שמקבלות רק משכנתא מינימלית.
אברהם נגוסה: אנחנו דורשים להגדיל להם את המשכנתא בגלל שמחירי הדירות עלו וגם לבטל את הקיצוץ של 7,000 שקלים שמקצצים להם.
אברהם נגוסה: גם שתהיה להם אפשרות של זכות לקנות איפה שהם רוצים.
אברהם נגוסה: אני אתרגם: הבעיה היא, כשאומרים לנו המקום הזה סגור, אז כשפותחים מקום חדש, המחיר של המקום הפתוח החדש עולה ואז הם לא יכולים לקנות ונשארים יותר זמן במרכז קליטה.
אברהם נגוסה: ככל שנשארים יותר במרכז קליטה, מקצצים להם את הכסף.
אברהם נגוסה: אני אתרגם: לכן אנחנו דורשים, נציגי 16 מרכזי קליטה, לתת לנו פתרון לשאלות ולנושאים ולבעיות שהעליתי אותם פה.
אברהם נגוסה: צריך לתת לנו פתרון ושנוכל לקנות ולצאת ממרכז הקליטה ולהשתלב בחברה הישראלית.
אברהם נגוסה: תודה רבה לך מזינו.
אברהם נגוסה: עכשיו אני פונה לעורכת הדין אורית יפת.
אברהם נגוסה: אני רוצה שיהיה ברור: במרכז הקליטה במבשרת גרים היום 647 עולים.
אברהם נגוסה: אני רוצה לעשות תמצית של הדרישות שעלו משני הנציגים: יש משפחות, יש קשישים ויש בודדים.
אברהם נגוסה: בכל הנושאים האלה דנו.
אברהם נגוסה: אני מבקש ששניכם תתייחסו לכל הנקודות.
אברהם נגוסה: מה הפתרון כדי לפנות את הקשישים?
אברהם נגוסה: מה הפתרון לבודדים וליחידים ומה הפתרון למשפחות עד 5 נפשות.
אברהם נגוסה: עורכת דין יפת, תסבירי לנו מה המצב המשפטי בעניין פינוי מבקשת ציון.
<אורית יפת: כפי שעלה כאן, בספטמבר חוזה הפעלה של מרכז הקליטה אמור להסתיים.
<אורית יפת: המועד הזה נקבע במסגרת ההסכמה שהיתה בבית המשפט, בעקבות פניית הנציגים לבית המשפט כנגד הפינוי שהיה אמור להיות ב-2014.
<אורית יפת: כמו שאדוני אמר, ההסכמה היתה, שמרכז הקליטה ימשיך לפעול עוד כשלוש שנים ובינתיים ימצאו לאנשים פתרונות קבע.
<אורית יפת: לא סתם פתרונות, פתרונות קבע.
<אורית יפת: אנשים רוצים לצאת ממרכז הקליטה ולהתחיל בחיים אמיתיים עצמאיים.
<אורית יפת: כמו שגלגה אמר, אם היום באים אליהם בלחץ, בהלחצות, בהפחדות, באיומים שחייבים עכשיו לפנות.
<אורית יפת: או שאתם עוברים למרכז קליטה אחר או שתמצאו את עצמכם ברחוב.
<אורית יפת: זה בוודאי לא פתרון וזה לא מה שהמדינה התחייבה.