GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הדס גרמאי: הילדים שהיו בבית הספר שלי, לכי תבדקי איזה ציונים.
<הדס גרמאי: הציונים שלהם בבית הספר היו נושקים לאפס, היום יש 100% של ציונים בתוך בית הספר שעבדתי.
<הדס גרמאי: לא רציתי לדבר, תלכו תראו את זה ב- - - המשולבים.
<הדס גרמאי: תלמידים טובים גם ממשיכים ללמוד באקדמיה.
<הדס גרמאי: יכולתי להביא את כל התלמידים שלי אבל לא הבאתי אותם.
<הדס גרמאי: אמרתי אני הולכת לשמוע, ובאתי לשמוע.
אברהם נגוסה: הדס, קודם כל אין מחלוקת בשירות ובאיכות שאתם נותנים ובתרומה מבחינת המקצוע.
אברהם נגוסה: אין מחלוקת.
אברהם נגוסה: עכשיו קיבלנו תמונה ממשרד החינוך.
<דוד מהרט: אבל המספר לא נכון.
<דוד מהרט: צריך לדייק.
<דוד מהרט: אני רק רוצה שתדע שהמספר לא נכון מה שהיא אמרה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לחדד את מה שמבחינת משרד החינוך הוצג לנו.
אברהם נגוסה: 11 עוסקים בהוראה מטעם משרד החינוך, ב-100% משרה, נכון או לא נכון?
<דוד מהרט: עשרה מהם עובדי האגודה לקידום החינוך, אחד לא.
אברהם נגוסה: האם עכשיו מועסקים במשרד החינוך?
אברהם נגוסה: במשרה מלאה?
<דוד מהרט: תן לי רגע לסדר.
<דוד מהרט: אמרו לך שהיו 54 מגשרים, נכון?
אברהם נגוסה: אתה אמרת 55, הם אמרו 54.
<דוד מהרט: בסדר, אני - - - 54.
אברהם נגוסה: בסוף יצא 58.
<דוד מהרט: לכן אני רוצה לתקן אותך.
אברהם נגוסה: אוקיי, הם אומרים שלא כל ה-58 היו מגשרים.
<דליה מזרחי: למשל יאיר גטה שנכנס לעבודה במשרד החינוך הוא לא היה מגשר, הוא היה מנחה אזורי.
<דליה מזרחי: ובמשרד זה מעבר לזה, התייחסו ל- - -
אברהם נגוסה: כיון שאנחנו עוסקים בנושא המגשרים, אלה שלא מגשרים תשימו אותם בצד, כדי שיעשה סדר.
אברהם נגוסה: תסביר מבחינת הנתונים.
<דוד מהרט: אני אומר ככה, משרד החינוך כלל בתפקיד שנקרא מורה מגשר, אגב, אני רוצה להגיד שהתפקיד הזה מראש הוגדר כארבעה ימי גישור ויום הוראה.
<דליה מזרחי: לא גישור, הדרכה.
<דוד מהרט: הדרכה.
<דוד מהרט: זה מה שהוגדר יום בשבוע וארבעה ימים, ואני דיברתי עם אחד האנשים שעוסק בתפקיד הזה ובאמת היא אמרה לי "אני משתגעת, לא יכולה, שמו אותי בארבעה בתי ספר כמגשרת ויש לי עוד יום ללמד, זה תפקיד שבלתי אפשרי ליישם אותו" אבל נשים את זה שניה בצד.
<דוד מהרט: אני אומר לתפקיד הזה, בתוך עובדי האגודה לקידום החינוך ומרכז ההיגוי, נקלטו עשרה.
<דוד מהרט: הגברת הנוספת שקלטו לא הייתה קשורה לעובדי מרכז ההיגוי.
אברהם נגוסה: עשרה.
<דוד מהרט: עכשיו אני אגיד לך, מתוך המגשרים יאיר גטה שמאיה הזכירה אותו, הוא היה מנחה אזורי.
<דוד מהרט: הוא היה אדם שניהל קבוצת אנשים וכולי.
אברהם נגוסה: אבל היה עובד מרכז ההיגוי?
<דוד מהרט: הוא היה מנהל.
<דוד מהרט: הוא היה אדם בכיר, המשרד, מה שיכול היה להציע לו זה להיות מגשר, תפקיד שהוא ניהל אנשים שעסקו בתפקיד הזה, אבל לא חשוב, הוא נמצא שם.
<דוד מהרט: מעבר לזה אני אגיד, סתם כרגע אני זוכר שלושה מגשרים.
<דוד מהרט: - - - גם היה מגשר, לא עובד.
<דוד מהרט: אני זוכר גברת בשם יפית - - - הייתה מגשרת, לא עובדת.
<דוד מהרט: אני מכיר גברת בשם מזל מנגוסה, שהייתה מגשרת, לא עובדת.
<דוד מהרט: אני נותן לך מנחים אזוריים שהיו כמו אילן, כמו גרשון ועוד אחרים, כמו גיבטה וכולי, או שמצאו להם עבודה במקום אחר, או שהם לא מצאו ויושבים בבית.
אברהם נגוסה: רגע דוד, בוא נעשה ככה.
אברהם נגוסה: הם גם לא אמרו עכשיו הם עובדים, הם אמרו 11, אבל בוא נעשה 11.
אברהם נגוסה: 11 הם במשרה מלאה.
אברהם נגוסה: 33 הם הולכים לעבור הכשרה שיש להם תואר אקדמי, לקבל תעודת הוראה.
אברהם נגוסה: 14 אין להם תואר, הם הולכים לקבל סיוע מהמשרד להוציא תואר וגם תעודת הוראה.
אברהם נגוסה: האם זה מקובל עליכם?
<דוד מהרט: אני אגיד לך מה לא מקובל עלינו.
<דוד מהרט: הגעת ל-58 אנשים.
<דוד מהרט: איך מ-44 הגענו ל-58 אנשים?
<דוד מהרט: מאיפה הגיעו 4 האנשים האלה?
<דוד מהרט: אין לי מושג.
אברהם נגוסה: לא, הם אמרו שגם אלה שלא היו מגשרים הצטרפו.
<דוד מהרט: הנקודה החשובה צריכה להיות, בעיני לפחות, כמה אנשים היום יושבים בבית ולא מוצאים תעסוקה וכמה אנשים הלכו ל- - -
אברהם נגוסה: בזה אני בא ל"פידל".
אברהם נגוסה: קודם שאלתי כמה מגשרים עמותת "פידל" קלטה, שהיא הזכיינית, אז אמרו לי 42.
אברהם נגוסה: עכשיו תסבירו, מיהם ה-42 האלה והאם זה אלה מה-33, מה-14, אני אשמח לקבל תשובה.
<בני מלסה: אני רוצה להגיד משהו לפני שהם יגיבו.
<בני מלסה: יש סיבה למה, כי כולם תקפו ולא רציתי - - -
אברהם נגוסה: טוב ניתן לך כדי שתגיבו.
<בני מלסה: לא, אדוני, אתה חוזר על זה.
<בני מלסה: אני מבקש שתכבד את האנשים, אני מכבד אותך, אוהבים אותך ובוא נתחיל מזה.
<בני מלסה: אני רוצה לדבר על כמה דברים.
<בני מלסה: אני עובד בעמותת טבקה אבל אני לא מייצג היום, אני היום בחופש.
<בני מלסה: עכשיו אני אגיד לך דבר אחד, כל המשרד, חוץ מעירית בירן, הובטח, יש לי הבטחה ועכשיו ליד גיורא אני אומר לך, הובטח להם לקלוט אותם.
<בני מלסה: מה עשו?
<בני מלסה: טירפדו כל מיני עסקנים פוליטיים כמוני בכל מיני מפלגות שונות, באו ישבו את אלה שמכירים את המנכ"לית עוד מזמן וקודמה, וטירפדו הכל, ואני האמנתי, ואני גם תמים כבוד היושב ראש, הדבר עכשיו שמציעים לך, היו צריכים להתחיל בתחילת הדרך כדי לסיים שלא יהיה יותר מכרז.
<בני מלסה: זה חשוב, אדוני היושב ראש, שייקח את המכרז הזה, יקדיש זמן לעובדים שלו ולמנהלים שלו, תשב עליו, הם דחו בכוונה כדי שיהיה מכרז.
<בני מלסה: המטרה של משרד החינוך זה אותם אתיופים יישארו כעבדים לנצח ואז לא תהיה קליטה.
<בני מלסה: הרי - - - זה חלב ודבש בארץ ישראל.
<בני מלסה: אני גם האמנתי כפעיל.
<בני מלסה: שנית, אני פניתי לשר החינוך, - - - שיתחילו במיידי, אם לא זה מכוון גם מבחינה משפטית.
<בני מלסה: כאילו, זה עבודה בעיניים כי יש להם עולים מצרפת ומרוסיה שעובדים דרך הרשויות.
<בני מלסה: רק אתיופים לא.
<בני מלסה: למה?
<בני מלסה: מוכנים להשקיע 100 מיליון שקל כדי שאתיופים יישארו בצד.
<בני מלסה: דבר שלישי, גברת דליה, מה שענית פה, אני אגיד לך, צריך להיות קודם כל אנושי כי אנחנו אזרחים כמו כולם ושווים, ולכן יושב ראש ההסתדרות, בטקס שאתה נכחת בו שמנהלי מוקדי קליטה נקלטו, אתה חלק משם, בטקס, והנה גיורא יושב פה, תפסתי את יושב ראש ההסתדרות ותפסתי את שר האוצר, יש לך את הסמכות את העזרה ואת היכולת, אתה רוצה לעזור לבני הקהילה שלך?
<בני מלסה: אני אומר לך, אתה מסוגל.
<בני מלסה: הם הבטיחו לי שהם מסוגלים להילחם רק למגשרים ולכן יש לך את הדרך, בשביל זה אני מעכשיו לא מדבר.
אברהם נגוסה: מיכל אברה.
<מיכל אברה: אני רוצה קודם להגיד שעמותת "פידל" עוסקת בגישור מזה עשרים שנה ועמותת "פידל" היא לא קבלן, היא גוף מקצועי, שיש לו מודל עבודה ותכנית עבודה שמתווה לאורך זמן, גם בעבודת הגישור וגם בעבודה בחינוך הפורמלי וגם בבלתי פורמלי כידוע לרבים.
<מיכל אברה: לכן חשוב היה לנו לאורך השנים להתמודד במכרז, כדי לזכות בהפעלה של המגשרים.
<מיכל אברה: היה מכרז, התמודדנו, אני שמחה שהמשרד ראה ב"פידל" כגוף מקצועי שיכול להניע את הסיפור של המגשרים, גם כי זה הדגל שלנו ואנחנו כ"פידל" ראינו את הגישור כמשהו מאוד משמעותי בלהעצים ולתת את כח ההנעה של הקהילה בתוך בתי הספר שלא היו מורים, שלא היו יועצים, המגשרים היו הגוף הראשון ש"פידל" שמה לה למטרה להכניס לתוך בתי הספר ולפעול, ולכן זכינו במכרז.
<מיכל אברה: במכרז היה חשוב לנו מספר דברים: אנחנו מודעים למאבק של המגשרים, אנחנו תמכנו שהמגשרים, אם המשרד רואה לנכון לקלוט אותם, אז אנחנו בהחלט ניתן את התמיכה המרבית שלנו כדי שייקלטו.
<מיכל אברה: יחד עם זאת יצא מכרז, זכינו, אנחנו היינו ערוכים ב-1 לספטמבר לקלוט את המגשרים, אנחנו הוצאנו קול קורא לקליטה של מגשרים, גם ידענו שיש מגשרים שעברו הכשרה ב"פידל", היו באגודה לקידום החינוך, ידענו שיש שם הון אנושי ומקצועי לכן היה חשוב לנו להעסיק אותם כדי שימשיכו לתרום במערכת.
<מיכל אברה: לכן אנחנו כארגון היינו ערוכים א.
<מיכל אברה: לא לפגוע להם בתנאים סוציאליים, אפילו גם לאפשר להם תנאים סוציאליים שבמשך 15 שנים לא קיבלו, אפשרנו כארגון לתת להם את המענה הזה, לא לפגוע - - -
<דוד מהרט: סליחה, הם קיבלו את כל התנאים הסוציאליים שלהם.
<דוד מהרט: - - -
<מיכל אברה: אני מדברת, אני לא מתווכחת.
<מיכל אברה: אני מדברת על העובדים שלי.
אברהם נגוסה: דוד אם אתה רוצה להגיב ניתן לך אחר כך, אבל אל תיכנס לדבריה.
<מיכל אברה: היה חשוב לנו, גם מתוך ראייה, שהמגשרים ייקלטו למשרד החינוך אחרי הלימודים שהובטח להם, לכן היה חשוב לנו לשמור על הוותק שלהם מהיום שהתחילו את הגישור שלהם, אנחנו שומרים את הוותק שלהם.
<מיכל אברה: אנחנו בודקים עם משרד החינוך גם שההשתלמויות שהם יעברו, יכירו בהם כהשתלמות, אז אנחנו מפסגות בודקים איך אנחנו יכולים לשמור על המסגרת של ההכשרה כדי שיכירו בזה, כי במשרד החינוך גמול השתלמות הוא חלק משכר, אז אנחנו מכינים את התשתית בשביל שהמגשרים בסופו של דבר, כשיסיימו את הלימודים שלהם, ייקלטו בתנאים טובים.
<מיכל אברה: אני מחויבת למכרז, לתכנית עבודה, לתפוקות שעליהם זכיתי, אני זוכה לשיתוף פעולה מלא ממשרד החינוך בתנאים האלה, אני מה-1 לספטמבר, מגשרים שרצו ויועצים מנחים שהצענו להם, קלטנו, אפילו עשינו ראיון מינימלי כי ידענו והכרנו את העבודה שלהם.
<מיכל אברה: החבר'ה שלא רצו, אני לא יכולה להכריח אף אחד להיקלט בתוך המסגרת.
<מיכל אברה: נגה הוא מנהל התחום, הוא יכול להרחיב יותר במספרים.
<מיכל אברה: אני כן יכולה להגיד שהמשרד מתחייב לממן לימודים של אלה שיש להם תואר BA ואלה שאין להם תואר ללימודים.
<מיכל אברה: אנחנו כארגון ערוכים לתת יום לימודים חינם כהרגלה של "פידל" לאורך שנים, ולהיערך ליום של עבודה שלהם בהתאם ליום הלימודים שיידרש.
<מיכל אברה: אנחנו מחכים שהמשרד ייתן את האור הירוק כדי לאפשר למגשרים בעצם להתחיל ללמוד, והמשרד צריך לקיים את ההבטחה שלו במהרה.
<נגה אלנה: אני מנהל מגשרים ברמה ארצית.
<נגה אלנה: כיום בעמותת "פידל" עובדים 60 מגשרים חינוכיים בין תרבותיים.
<נגה אלנה: באוגוסט הזמנו את כל המגשרים והמנחים למשרדנו בעמותת "פידל", פעם-פעמיים, טלפונים, מיילים, כל מי שהגיע, התקבל בברכה, התחילו ב-1 לספטמבר את עבודתם בבית הספר.
<נגה אלנה: מכל המגשרים שעבדו באגודה לקידום החינוך, חוץ משני מגשרים שהגיעו לתיאום ציפיות ואמרו שהם לא מעוניינים להמשיך לעבוד בגישור, כולם עובדים, כל המגשרים שעבדו באגודה לקידום החינוך, עובדים היום בעמותת "פידל".
<נגה אלנה: בסך הכל 42 מגשרים שעובדים בעמותה.
<נגה אלנה: המגשרים שמלווים מבחינת הדרכה אישית, הדרכה קבוצתית, לאורך כל החודשים, יש אוזן קשבת ותנאים סוציאליים, אולי מיכל שסיפרה, קרן השתלמות זה לא חובה, שכל ארגון יכול להחליט למי לתת ולמי לא, זו לא מדינה שמחייבת לתת קרן השתלמות, אנחנו נתנו אחרי שלושה חודשים לכל המגשרים קרן השתלמות, זה על חשבון העמותה, על חשבוננו.
<נגה אלנה: אני חושב שבאיזה שהוא מקום, שרווחת העובדים מאוד מאוד חשובה לנו, יש להם משפחה, יש להם ילדים, אנחנו פתוחים לסייע ולעזור, להיות אוזן קשבת, כשהם הולכים ללמוד שיעשו את זה בצורה הכי טובה.
<נגה אלנה: מספר פעמים, למרות שזה לא חלק מהמחויבות שלנו, אבל כארגון חשוב לנו שהמגשרים ילכו וילמדו.
<נגה אלנה: השתתפתי בדיונים שונים במשרד החינוך.
<נגה אלנה: בקול הקורא לפני שהוא יצא, התבקשתי להעביר רשימה של כלל המגשרים העובדים בעמותת "פידל", מי אקדמאי, מי לא אקדמאי.
<נגה אלנה: אני מעודכן גם על מספר מכללות שהלכו ועשו פגישות, עושים את העבודה.
<נגה אלנה: האם היה צריך להתחיל לפני חודש-חודשיים, אני חושב שמאיה כבר ציינה את הדברים.
<נגה אלנה: אני לא בא להגן על משרד החינוך, אני מציין עובדות על שיתוף פעולה מלא, מקצועי ויורדים לשטח.
<נגה אלנה: אורנה, מטעם המשרד, הזמנתי אותה, הפגשתי עם כל המגשרים, כל השאלות בנושא של הלימודים שהיה להם שהם שאלו והיא הסבירה את התהליכים איפה זה עומד.
<נגה אלנה: זה מה שיש מהיום והלאה.
אברהם נגוסה: תן לנו נתונים מתוך ה-42, כמה מהם משתייכים ל-33, וכמה מהם, אני קורא שיש קבוצה של 33 וקבוצה של 14.
אברהם נגוסה: ל-33 יש תואר ולומדים להוראה.
אברהם נגוסה: ל-14 אין להם.
אברהם נגוסה: אז כמה מתוך ה-42 משתייכים ל-14 וכמה מהם ל-33?
<נגה אלנה: 33 ועוד 9 זה 42.
<נגה אלנה: יש לך חמישה שלא נמצאים במשרה מלאה אלא במשרה חלקית אצלנו.
<נגה אלנה: במשרה חלקית, פשוט שאנחנו מעסיקים אותם במשרה מלאה, אבל כרגע אני מדבר על החלק של משרד החינוך.
<נגה אלנה: יש לנו שותפות עם המרכז הישראלי לחדשנות בחינוך, עושים איגום משאבים.
<נגה אלנה: אנחנו מעסיקים אותם במשרה מלאה.
אברהם נגוסה: מה שחשוב זה שהם מועסקים במשרה מלאה ומקבלים משכורת למשרה מלאה.
אברהם נגוסה: אבל אני רוצה לדעת, מתוך ה-45 כמה מהם להערכתך יתאימו לתכנית של משרד החינוך שהם ילמדו ויקבלו תעודת הוראה, כמה מהם ילכו לעשות תואר וגם תעודת הוראה?
<נגה אלנה: זו שאלה אישית, ביום שיחליט משרד החינוך, כל מגשר שמזמינים אותו למכללה, לעשות תיאום ציפיות, יהיו כאלה שגם לא ירצו ללמוד.
<נגה אלנה: יהיו כאלה שבמקומם יצטרפו אחרים, מהניסיון, מהיכרות אישית שלי עם המגשרים בעצמם.
אברהם נגוסה: נגה, אני שאלתי שאלה מאוד ברורה.
אברהם נגוסה: אם אין לך את הנתון, אז תעזוב.
אברהם נגוסה: אבל אם יש לך, רק אני רוצה לדעת מספרים.
אברהם נגוסה: אני לא רוצה פרשנות.
אברהם נגוסה: אני רוצה מתוך 42, כמה מהם מתאימים לתכנית הזאת, של ה-33, וכמה מהם ל-14.
אברהם נגוסה: אם אין לך את הנתונים זה בסדר.
<נגה אלנה: יש לי.
<נגה אלנה: 14 מגשרים שהם לא אקדמאים, אין להם תעודת הוראה, כולם עובדים במשרה מלאה בעמותת "פידל", הולכים ללמוד ביום שייפתח.
<נגה אלנה: אותם 33 אקדמאים שהם עובדים בעמותת "פידל", הם מחכים ללימודים.
<נגה אלנה: כולם.
<נגה אלנה: 33 וגם ה-14, בסך הכל 47.
<נגה אלנה: הנתון - - - .
<נגה אלנה: לגבי המגשרים, חוץ משני מגשרים שהיו באגודה, היום הם לא נמצאים בעמותת "פידל".
<נגה אלנה: חוץ מאלה, לכולם יש מענה.
אברהם נגוסה: 47, זאת אומרת שהיו גם מגשרים שלא עברו.
אברהם נגוסה: עכשיו הסתדר לי.
<פוריה קלעי: אני מרכזת התכניות להכשרת מורים טספה, לבני הקהילה האתיופית בכלל.
<פוריה קלעי: אני רוצה להגיד משהו על התכניות.
<פוריה קלעי: היו לא מעט ישיבות, גם עם בית ברל וגם עם סמינר הקיבוצים, יצא קול קורא, זה לוקח זמן, התהליכים לוקחים זמן.
<פוריה קלעי: אושרו תקציבים, היום אנחנו בנקודת זמן שהתקציבים אושרו, יצא קול קורא, אנחנו מקווים שהמכללות תיעננה לקול הקורא תוך שבוע ימים ואנחנו מאוד מאוד מקווים שהלימודים יצאו לדרך לא ב-1 לספטמבר אלא בסימסטר ב' של השנה הזאת.
<פוריה קלעי: זה התכנון.
<פוריה קלעי: והמכללות ערוכות לזה, גם בית ברל וגם סמינר הקיבוצים.
<פוריה קלעי: אני יכולה להגיד לכם שלמשל סמינר הקיבוצים הוא בית מאוד מאוד חם, יש לנו שם נשיאת מכללה שמחבקת את בני הקהילה האתיופית.
<פוריה קלעי: אני יכולה להגיד שאני באופן אישי יזמתי איזו שהיא תכנית של חשיפה לאקדמיה, שלקחנו בנות שירות לאומי גם בנות הקהילה האתיופית, ולפני שלושה שבועות, שוב, לקח לי שמונה חודשים לאשר תקציבים, רבותי, זה לא פשוט לעשות את התהליכים האלה.
<פוריה קלעי: רצינו להתחיל בנובמבר, כשכל המכללות מתחילות, ואני התחלתי רק לפני שלושה שבועות.
<פוריה קלעי: כך הדברים עובדים לפעמים, והתכנית מוכיחה את עצמה מעל ומעבר, בנינו להם תכנית שיום חמישי אחר הצהריים ויום שישי בבוקר, הן באות מכל הארץ, מאשדוד ומעפולה, עם מוטיבציה מלאה ויופי של תכנית.
<פוריה קלעי: אז אני מאמינה ורוצה להאמין שגם המגשרים, בסוף זה ישדרג אותם.
<פוריה קלעי: לכולם תהיה גם תואר אקדמי וגם תעודת הוראה והם יצאו לדרך, אבל זה תהליכים שלוקחים זמן, אין מה לעשות.
אברהם נגוסה: אני מגיע לסוף.
אברהם נגוסה: 52 במערכת, כלומר 42 ב"פידל" ו-10 במשרד החינוך.
אברהם נגוסה: 2, לפי "פידל", סירבו להשתלב.
אברהם נגוסה: איפה הם נמצאים עכשיו?
אברהם נגוסה: הם לא במשרד החינוך ולא אצלכם.
<נגה אלנה: לא, אבל מבחינת הלימודים לפחות אנחנו הגשנו את השמות שלהם למשרד החינוך, במידה שייפתחו הלימודים שיוכלו להצטרף, למרות שהם לא עובדים אצלנו.
אברהם נגוסה: אז זה מה שמגדיל את המספר.
אברהם נגוסה: השאלה הבאה שלי היא למשרד החינוך.
אברהם נגוסה: 10 כבר נקלטו אצלכם.
אברהם נגוסה: 42 של "פידל", אחרי שהם יקבלו תעודת הוראה, גם את ה-33 וגם ה-14, אתם מקבלים אותם כעובדים מן המניין במשרד החינוך?
<דליה מזרחי: אלה שילמדו לתעודת הוראה, ייכנסו ברגע שהם יסיימו תעודת הוראה.
<דליה מזרחי: המסלול של התואר ותעודת ההוראה הוא יותר ארוך, זה לא מסלול של שנה אחת.
<דליה מזרחי: ברגע שהם יסיימו גם הם ייכנסו.
<דליה מזרחי: אבל באמת הקבוצה הראשונה שתיכנס, תהיה של אלה שיסיימו לימודי תעודת הוראה.
אברהם נגוסה: בינתיים עד שיסיימו הם ממשיכים לעבוד ב"פידל" ואתם ממשיכים לתמוך בהם גם בשכר הלימוד וגם נותנים להם מילגה?
<דליה מזרחי: אנחנו מממנים את הלימודים.
אברהם נגוסה: אוקיי, והם מקבלים משרה מלאה גם.
אברהם נגוסה: עכשיו, הבעיה היא עם שני עובדים, מגשרים, אם אני לא טועה לפי החישוב המספרי שהגעתי אליו.
אברהם נגוסה: אני לא יכול לדעת מה הסיבה שהם סירבו, זו בחירה שלהם, אבל הם גם לא פה ולכן אני לא יכול להתייחס לנושא.
אברהם נגוסה: דוד, אני יודע שאתה רוצה להגיב על מה שנאמר פה, אבל אני רוצה שתבין, אם אתה רואה שעכשיו עשרה נקלטו שם, ו-42 נקלטו פה, ושניים סירבו להיקלט, זה מסיבה אישית שלהם, זכותם להחליט.
אברהם נגוסה: אם בסוף משרד החינוך מתחייב לקלוט את ה-42 לאחר סיום לימודי הוראה, איך אתה רואה את הפתרון הזה?
אברהם נגוסה: מה עוד אפשר לעשות?
<דוד מהרט: אני אגיד לך מה עוד אפשר לעשות, אבל ראשית אני רוצה לתקן, כפי שאמרה מיכל הם קיבלו את כל התנאים הסוציאליים, אנחנו עבדנו מול משרד החינוך, גם משרד החינוך לא ירשה שאנשים יועסקו בלא תנאים סוציאליים, הם קיבלו את התנאים הסוציאליים שלהם.
<דוד מהרט: אני רוצה להגיד, אם כבר חוזרים היסטורית, אנשים שחלקם אושרו על ידי "פידל", הם הועסקו בכח אדם ואנחנו התבקשנו לקלוט אותם למרכז ההיגוי, קלטנו אותם בתנאים טובים.
<דוד מהרט: ולכן זה שקר להגיד שהם לא קיבלו.
<דוד מהרט: דבר שני, אני לא רוצה להכנס לתלוש שלהם, מדובר על קרן השתלמות וכולי, אבל העובדים יודעים שלמיטב ידיעתי השכר שהם קיבלו אצלהם זה היה אחר, עשרה מקבלים משהו אחר, אז אפשר לשחק עם השכר ולתת קרן השתלמות, זה אולי הסעיף היחידי שאפשר לשחק איתו.
<דוד מהרט: האגודה לקידום החינוך לא ניגשה למכרז.
<דוד מהרט: בכל השלבים שהאגודה ניגשה גם "פידל" ניגשה ו"פידל" הפסידה לאגודה.
<דוד מהרט: האגודה לא ניגשה למכרז הזה מתוך היענות לבקשתם של העובדים שביקשו מהאגודה לא לגשת למכרז, "אנחנו רוצים להיקלט בתוך משרד החינוך ואם אתם תיגשו ותזכו יהיה נוח למשרד להשאיר אותנו אצלכם", לכן האגודה לא ניגשה.
<דוד מהרט: מה עוד שהמכרז, כפי שהוא ניבנה, הוא גם היה מכרז הרסני, אבל דיברנו על העניין הזה.
אברהם נגוסה: אבל דוד, אתה רואה שבסופו של דבר הם נקלטים במשרד.
<דוד מהרט: אני אגיד לך, תראה, העובדים שיצאו למאבק, מטרתם הייתה להיקלט במשרד החינוך ולהכיר בגישור כמקצוע בלי דרישות חדשות, בלי תעודת הוראה, בלי כלום.
<דוד מהרט: תגידו שמגשר הוא מגשר שאו שיש לו תעודה אקדמית או שיש לו תעודת מגשר ולפי זה אנחנו מקבלים אותו ולא נבנה איזה שהוא יצור כלאיים כזה שקוראים לו מורה מגשר.
<דוד מהרט: על זה הם נאבקו.
<דוד מהרט: אז המשרד הלך חצי דרך ונעצר שם.
<קריאה: למה לא עשית עשרים שנה?
<קריאה: עשרים שנה לא עשית.
<קריאה: הם - - - אותך, היום אתה מדבר על זה?
<קריאה: עשרים שנה לא נתת להם - - -
אברהם נגוסה: סליחה, זה לא התור שלך.
<דוד מהרט: הדיבור הוא מול משרד החינוך, למה אתה מכניס את האף שלך?
<קריאה: הדיון צריך להיות דיון על כולם.
אברהם נגוסה: העניין הוא כך, דוד, קראתי לפני שנכנסת את החלטת הועדה כאן.
אברהם נגוסה: בסעיף 2, "הועדה קוראת למשרד החינוך לקלוט את כל עובדי מרכז ההיגוי כעובדים מן המניין במשרד, בין אם כמגשרים ובין אם בהסכמים אישיים הוגנים".
אברהם נגוסה: תראה, משרד החינוך בא ואומר, "אני כמשרד החינוך, אין לי תקן למה שנקרא מגשרים.
אברהם נגוסה: אני רוצה להכשיר את האנשים האלה להוראה, אני תומך בהם כלכלית והופך אותם לעובדי הוראה ואז אני קולט אותם ולוקח אותם כעובד שלי".
אברהם נגוסה: אני רוצה לתאר את התפתחות העניין.
אברהם נגוסה: בינתיים האנשים האלה יועסקו כמגשרים בזמן הכשרתם, ואז במקרה הזה הזכיינית היא עמותת "פידל".
<דוד מהרט: אני אענה לך.
<דוד מהרט: ראשית, ודאי שמי שעובד מצבו יותר טוב מאלה שלא עובדים.
<דוד מהרט: לכן הכאב הראשוני שלי הוא כלפי אלה שלא עובדים ואני רוצה שמחויבות משרד החינוך תהיה לא רק כלפי מי שהיה מגשר אלא גם כלפי אלה שעבדו במחוזות, במטה, אותי תשאיר רגע בצד.
<דוד מהרט: גם להם צריך לדאוג, כי כולנו שירתנו את המערכת וכולנו פעלנו מטעם המערכת.
<דוד מהרט: לכן צריך לדאוג.
<דוד מהרט: לכן אני אומר, יש מנחים שלא עובדים, יש כאלה שאתה יודע, אחרי חצי שנה שהם לא עובדים הם כבר מצאו לעצמם כל מיני ברירות מחדל, התחילו לעבוד כי הם צריכים להתפרנס, אבל אני כבר מניתי לפחות שלושה מגשרים שלא עובדים.
<דוד מהרט: למה לא רצו, אין לי מושג, לא שאלתי אותם.
<דוד מהרט: אבל כל האנשים האלה רצו להיות עובדי משרד החינוך.
<דוד מהרט: הדבר השני שאני רוצה להגיד הוא שאני חושב שמשרד החינוך הבטיח, כפי שנאמר, ב-1 לספטמבר להתחיל ללמוד, ובספטמבר ארבעת האנשים האלה היו אמורים להיות עובדי משרד החינוך.
<דוד מהרט: המשרד לא התחיל ללמד וכנראה יתחיל אולי במרץ.
<דוד מהרט: לכן אני חושב שצריך לדרוש ממשרד החינוך שכל מי שהתחיל ללמד, אתם הבטחתם תקלטו אותו מה-1 לספטמבר, ותוך כדי עבודה במשרד החינוך הם ישלימו את הלימודים שלהם.
<דוד מהרט: הדבר השלישי והאחרון שאני רוצה להגיד, לגבי ה-14 שאין להם לא תואר ראשון ולא תעודת הוראה, המשרד אמר שלא יהיו יותר מכרזים.
<דוד מהרט: אני רוצה להגיד לך שאף אחד לא ישלים תוך שלוש שנים לא תעודת הוראה, ותואר ראשון תוך כדי עבודה.
<דוד מהרט: אני אומר לך, כולנו מכירים שתואר ראשון לפחות צריך ללמוד שלוש שנים ועוד יש את תעודת ההוראה.
<דוד מהרט: האנשים האלה צריכים ללמוד שבוע שלם בלי לעבוד אף יום אחד, אבל עם יום לימודים אחד בשבוע, אף אחד לא יכול תוך שלוש שנים לעשות גם תואר ראשון וגם תעודת הוראה.
אברהם נגוסה: לא, זה שלוש שנים תואר ראשון ושנה לתעודת הוראה, לא?
<דוד מהרט: אני אומר לך, אין חיה כזאת.
<דוד מהרט: אתה יודע, כמה שנים לומדים לתואר ראשון?
<דוד מהרט: כמה ימים בשבוע?
אברהם נגוסה: אפשר גם יום בשבוע או יום וחצי.
אברהם נגוסה: אני למדתי יום וחצי בשבוע.
אברהם נגוסה: אני אומר כדוגמה.
<דוד מהרט: אז אתה עשית את זה, אני לא מכיר חיה כזאת שאדם בשלוש שנים גם עושה תואר ראשון וכולי.
<דוד מהרט: הדרישה שלי ממשרד החינוך היא למצוא פתרון בראש ובראשונה לאלה שהם לא עובדים.
אברהם נגוסה: אבל בינתיים זה שניים.
<דוד מהרט: מה שניים?
אברהם נגוסה: כמה לא עובדים?
<דוד מהרט: אמרתי לך, שלושה מגשרים שאני מכיר לא עובדים.
אברהם נגוסה: אני הלכתי לפי המספרים, יש הסכמה על 54.
<דוד מהרט: אני אתן לך שמות.
<דוד מהרט: - - - שאני מכיר ויש אולי עוד כמה.
<דוד מהרט: אני נותן לך שמות, תעזוב אותך מהמספרים, יש פה משחקים של מתמטיקה.
<דוד מהרט: אני נותן לך שמות.
אברהם נגוסה: אתה יודע מה הסיבה שהם לא עובדים?
אברהם נגוסה: הם למשל, שניים שסירבו להיקלט ב"פידל".
<דוד מהרט: אין לי מושג, לא תחקרתי אותם למה.
<דוד מהרט: אני יודע שהם לא עובדים.
<דוד מהרט: יש מנחים אזוריים שלא עובדים ויש אנשי מטה שלא עובדים, גם להם צריך לדאוג.
אברהם נגוסה: אז אנחנו צריכים לראות על השלושה.
<דוד מהרט: לא שלושה.
<דוד מהרט: יש לפחות עשרה שלא עובדים, מתוך עובדי מרכז ה - - -
אברהם נגוסה: מי רוצה להתייחס לפני שאני מסכם?
<פנטהון אספה-דויט: אפשר?
<פנטהון אספה-דויט: ההתייחסות של משרד החינוך, גם בהקשר זה שנאמר פה שהמורים או בעלי תעודת הוראה שנקלטו בתוך המערכת לא רצו לעבוד משרה מלאה, לא מדויק בלשון המעטה.
<פנטהון אספה-דויט: אני לא רוצה להתבטא במילים אחרות.
אברהם נגוסה: לא, לא אמרו את זה.
אברהם נגוסה: אני אולי לא הבנתי, אני אומר לך מה שהבנתי, עובדים ב-100%, אבל לבקשתם הם רוצים גם לעסוק בהדרכה.
<פנטהון אספה-דויט: זה מה שאני אומר, זה לא מדויק ולא נכון.
<פנטהון אספה-דויט: אנחנו נפגשנו עם חלק נכבד מאות מורים שנקלטו אבל לא עוסקים בהוראה, וזה מכיוון שאין תקנים במשרד החינוך, ולכן נותנים להם לעסוק בהוראה שליש משרה, והם עוברים מבית ספר לבית ספר כדי לעבוד כמגשרים.
<פנטהון אספה-דויט: אנחנו יכולים לייפות את זה באיזו שהיא הגדרה, אבל הם עובדים כמגשרים, רובם.
אברהם נגוסה: יש נציג כזה?
אברהם נגוסה: כי היא אמרה שזה לפי בקשתם.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת איפה נמצאת האמת.
<דליה מזרחי: יש לי אפילו רשימות, אני יכולה להראות לך את הרשימות.
אברהם נגוסה: אם יש נציג אחד שסותר את מה שהיא אמרה, שיגיד לי שמה שהיא אמרה זה לא נכון - - -
<דליה מזרחי: לא רק זה, אני רוצה להגיד לך ששעות ההוראה ושעות ההדרכה, אנחנו צריכים ללכת ולבקש אישורים, גם לשעות הוראה וגם לשעות הדרכה.
<פנטהון אספה-דויט: גבירתי, את אומרת שני דברים שסותרים אחד את השני.
<פנטהון אספה-דויט: מצד אחד, את אומרת שזה לבקשתם, מצד שני את אומרת אין תקציב.
<דליה מזרחי: אני לא אמרתי שאין תקציב.
<פנטהון אספה-דויט: אמרת שביקשתם תקציב, עד שיהיה תקציב.
<דליה מזרחי: לא, הם דיברו על הכשרה.
<דליה מזרחי: מה שדיברו פה עכשיו על תקציב, היא דיברה על הכשרה, על הלימודים.
<דליה מזרחי: בכלל לא דיברנו על תקציב.
אברהם נגוסה: זה לא בעיה של תקציב.
<דליה מזרחי: מה פתאום?
<דליה מזרחי: שמעת שאני אמרתי תקציב?
אברהם נגוסה: לא, לא שמעתי.
<פנטהון אספה-דויט: אני יכול לשאול שאלה?
<פנטהון אספה-דויט: אם נגיד עכשיו כל העשרה יבואו ויגידו "אנחנו רוצים לעסוק ב-100% הוראה, האם משרד החינוך מתחייב עכשיו לתת להם לעסוק בהוראה 100%?
<דליה מזרחי: אני אגיד לך למה לא.
<דליה מזרחי: אנחנו, ברגע שהם ביקשו שינוי, ההסכם איתם היה ארבעה ימי הדרכה בשליש משרה.
<דליה מזרחי: אחרי חודש הם פנו והם אמרו לנו שהם רוצים שינוי בימי הדרכה ובשעות הוראה.
<דליה מזרחי: אמרנו להם "תקשיבו, כל פעם אנחנו צריכים להגיש בקשה מחדש לתקצוב של זה, אז תחליטו סופית ותגידו לנו".
<דליה מזרחי: במשך חודש שלם הם שינו.
<דליה מזרחי: פעם אחת הם אמרו לנו יום הדרכה, פעם אחרת יומיים הדרכה, בסוף הגענו עכשיו להסדר איתם שהם באו ואמרו לנו "זו ההחלטה הסופית שלנו, תרשמו את ההחלטה" ואמרנו להם "אנחנו לא יכולים לעשות כל פעם את השינויים האלה".
<דליה מזרחי: הם הגישו לנו רשימה, כל אחד לפי בקשתו, עם ההחלטה שלו ואנחנו סיכמנו איתם שהם לא משנים עוד פעם, כי אנחנו לא יכולים לשנות כל שבוע.
<דליה מזרחי: צר לי מאוד.
<דליה מזרחי: אבל זה לא נכון שאם הם יבואו ויבקשו - - - עוד היו כאלה, באמת הייתה לנו אחת שבאמת לא רצתה בכלל ימי הדרכה, שיבצנו אותה בכל השעות לשעות הדרכה.
<פנטהון אספה-דויט: אני אמשיך, כנראה שאנחנו מדברים על שתי קבוצות שונות.
<דליה מזרחי: לא, זו רק קבוצה אחת, מצטערת.
<דליה מזרחי: הנתונים שיש לך לא נכונים.
<פנטהון אספה-דויט: בנושא של המגשרים, שוב, אני חוזר למשרד החינוך על ההבטחות שלא מקיימים פה.
<פנטהון אספה-דויט: לדעתי מה שהובטח למגשרים שמועסקים ב"פידל" עכשיו, או אלה שלא מועסקים, במידה והם ירצו, כאן אני חייב לציין שהמגשרים הם אנשים אינטליגנטיים, הם גם יכולים להחליט בעד עצמם.
<פנטהון אספה-דויט: כל אלה שכן ראויים להשתלב בכל מערכת, כן צריך לתת להם את היכולת להשתלב שם.
<פנטהון אספה-דויט: החלום שלי, הרצון שלי היה, כמו שהקראת שם, כל המגשרים היו צריכים להיקלט בתוך מערכת משרד החינוך כעובדים מן המניין, בלי שום הבדל, בלי שום קשר לתעודות או לתואר שיש להם.
<פנטהון אספה-דויט: כמגשרים למעשה את הפונקציה "מגשר" בתוך משרד החינוך, ולקלוט אותם.
<פנטהון אספה-דויט: וזה לא קרה.
<פנטהון אספה-דויט: וזה גם קרה בחלקו בהסכם שנעשה עם אותם מגשרים עצמם עם משרד החינוך.
<פנטהון אספה-דויט: אז אני אומר, היה הסכם, הם נקלטו למערכת מסוימת, חלקם הגדול.
<פנטהון אספה-דויט: משרד החינוך הבטיח לאפשר להם ללמוד לתעודת הוראה ולתואר ראשון כבר בספטמבר, לא קרה.
<פנטהון אספה-דויט: אני לא חושב שמכרז או קול קורא יוצא לפני יומיים, ונסגר תוך ארבעה ימים, ופתאום יש מקום, אני יכול להראות לך.
<פנטהון אספה-דויט: שבוע ימים נתתם לזה.
<קריאה: לא, אבל זה אחרי הרבה מאוד דיונים.
<פנטהון אספה-דויט: אז הוצאתם קול קורא למוסדות, והקול קורא הזה התחיל שלשום ומסתיים בעוד ארבעה-חמישה ימים.
<פנטהון אספה-דויט: אני לא יודע מי קבע את המהלך הזה, ומתי סימסטר ב' מתחיל גבירתי?
<פנטהון אספה-דויט: או-טו-טו.
<פנטהון אספה-דויט: איך אתם יכולים לעשות את זה?