GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דויד לייזר: כסף שיכול אחר כך לשמש למחזורים הבאים או לכל דבר אחר שהמדינה תראה לנכון.
<דויד לייזר: אז אני אתחיל לתאר את הדברים, שכאמור הם קצת יבשים, מה לעשות, אבל אני אעבור על זה מהר, על הנקודה העיקרית.
<דויד לייזר: אנחנו בדקנו עלות תועלת של תכנית "סיכויים".
<דויד לייזר: עשינו שימוש בנתונים שקיבלנו מהמשטרה, משירות בתי הסוהר, מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה וגם במחקרים שנעשו במרוצת השנים על ידי גורמים שונים, גם המערכות האלה וגם לטובת ארגון ידידים.
<דויד לייזר: במילה אחת, בדקנו את זה בשני אופנים.
<דויד לייזר: כל הגישה שלנו הייתה מאד "דפנסיבית".
<דויד לייזר: כלומר, אנחנו אמרנו שאף אחד לא יוכל להגיד – טוב, אתם פה ניפחתם ופה הוספתם.
<דויד לייזר: להיפך.
<דויד לייזר: על כל דבר שאמרנו טוב, יש טווח בין X לבין Y, אנחנו ניקח X או אפילו קצת פחות מ-X, כך שלא יהיה פתחון פה להגיד שניפחנו את המחירים ועשינו אם כן את הבדיקה שלנו בשני מודלים.
<דויד לייזר: מודל זו מילה מהכלכלה שאומרת – דרך חישובית.
<דויד לייזר: שיטה אחת הייתה שיטה שנראה לנו שמרנית, אבל הכי סבירה, ואחת שהייתה סופר שמרנית וסופר סבירה.
<דויד לייזר: מה שנמסר, ששקל שאנחנו מוצאים בתכנית זו מניב לכל הפחות 5 שקלים על כל שקל, בחישוב שמרני ביותר ו-10 שקלים בחישוב ריאלי יותר, ששמרני גם הוא וחשוב גם את זה להדגיש.
<דויד לייזר: התראיינתי לאחרונה בעניין הזה באחת מהערוצים והיה שם כתב שאמר איך זה קורה, אתם עושים חישוב שעולה כך וכך עלות הפשיעה והנה, בתל אביב מצאו יותר גדול.
<דויד לייזר: התשובה היא פשוטה: אנחנו בכוונה אמרנו ניקח את המספר הכי נמוך שאי אפשר להתווכח עליו ונוכיח שגם ככה, אם באמת אלה פני הדברים, נמצא את האפקט.
<דויד לייזר: החישוב השמרני מאד מביא בחשבון רק את עלות הכליאה לעבריין ואת אובדן ההכנסות וזמני עבודה.
<דויד לייזר: החישוב האחר, הריאלי יותר, עדיין שמרני, מביא גם את מספר העבירות שמתבצעות על ידי העבריין ואת הנזק הממוצע בהן.
<דויד לייזר: ועכשיו עוד נקודה אחת בקצרה.
<דויד לייזר: אני לא אתעכב על השקף הזה.
<דויד לייזר: מבחינה פסיכולוגית, כל אחד יכול גם להבין את זה משכל ישר, מאד כדאי להתעסק עם בני נוער, כי בני נוער עוד לא מעוצבים משום בחינה.
<דויד לייזר: לא מבחינת האישיות עצמה שלהם, לא מבחינת הדימוי העצמי שלהם, לא מבחינת ההרגלים שלהם, שניתן עדיין לשנות והם לא מקובעים; וגם, לא פחות חשוב, לא מבחינת הראייה של כל המערכת עליהם.
<דויד לייזר: לא מתבוננים.
<דויד לייזר: אומרים זה ילד שמעד.
<דויד לייזר: כשאתה מדבר על מישהו בן 35 אתה מדבר על עבריין מוכר, ידוע ויש לו כבר אורח חיים והרבה יותר קשה לשנות.
<דויד לייזר: אז אמנם שערי התשובה לעולם לא ננעלים – אומרים לנו חז"ל – אבל הרבה יותר קשה ככל שהשנים עוברות, וזה דבר שגם נתמך בנתונים.
<דויד לייזר: אני רוצה להכניס בקצרה מושג – קריירת פשיעה.
<דויד לייזר: זה קשור מאד למה שאמרתי.
<דויד לייזר: פעם, אם מישהו מעד ומחזירים אותו למוטב, זה טוב.
<דויד לייזר: פעם שמישהו מתחיל להיות עבריין, אז בעצם לא חושבים על זה ככה, והביטוי קריירה של פשיעה נשמע קצת מוזר, אבל בסך הכל על זה אנחנו מדברים.
<דויד לייזר: יש אנשים שהעיסוק שלהם בחיים – הם לא יגידו לך אם תשאל אותם – אבל ממה הם מתפרנסים?
<דויד לייזר: מפשיעה.
<דויד לייזר: וזה אומר פעם אחר פעם אחר פעם.
<דויד לייזר: מדי פעם תופסים אותם, הרבה פעמים לא תופסים אותם, משתקמים וכדומה.
<דויד לייזר: אז אני רוצה לציין דבר אחד שחשוב במיוחד לוועדה הזאת.
<דויד לייזר: אם מסתכלים על פשיעת נוער עולה, אחוז הקטינים העולים החשודים בפלילים מתוך כלל הקטינים החשודים, מספרם, כפי שאנחנו רואים, ירד משנת 2001 בצורה מאד מאד יפה בשנת 2013.
<דויד לייזר: מה שבעצם דרך אחת להגיד – אלה נתונים שקיבלנו ממשרד העלייה והקליטה וזה שבסך הכל הקליטה עזרה.
<דויד לייזר: אם אנחנו חושבים על לפני 15 שנה או משהו כזה, היו הרבה חברה שבאו מחבר העמים לשעבר, לא מצאו את עצמם, הסתובבו בגנים ציבוריים, שתו וודקה, היוו מטרד ולא השתלבו בצורה טובה בבתי הספר.
<דויד לייזר: נעשה מאמץ מאד גדול על ידי הרבה גופים כמובן – משרד החינוך בראש ובראשונה, משרד הקליטה, ארגונים.
<דויד לייזר: ובאמת אנחנו רואים שבחלקו האחוז הזה ירד מאד.
<דויד לייזר: אני עוד רוצה לדבר רק על עוד שני דברים, שיעורי רצידיביזם.
<דויד לייזר: אני רוצה לתאר מהר מאד שאחד מהמודלים מסתכל גם כן על הנזק הכלכלי.
<דויד לייזר: אנחנו מנסים לדעת בגדול כמה עולה למדינה מישהו שנכנס לקריירה של פשיעה.
<דויד לייזר: אז יש לנו נתונים מהמשרד לביטחון פנים שאומרים מה גודל הנזק הכלכלי מתופעת הפשיעה באופן כללי, במיליארדי שקלים.
<דויד לייזר: המספר פחות או יותר יציב, נע בסביבות 15 מיליארד שקלים לשנה.
אברהם נגוסה: סליחה, אני צריך לרוץ להצביע ואני חוזר.
אברהם נגוסה: לא הרבה זמן.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה מחליפה אותי.
אברהם נגוסה: (היו"ר קסניה סבטלובה).
<דויד לייזר: בסדר.
קסניה סבטלובה: בבקשה תמשיך.
<דויד לייזר: אז הסכום הזה נע בסביבות 15 מיליארד שקלים.
<דויד לייזר: אנחנו יכולים לראות כמה זה יוצא פר אסיר, אנחנו יכולים לבדוק גם כן בצורה אחרת, כמה אחוז הרצידיביזם הוא כמו שראינו בשקף הקודם.
<דויד לייזר: אפשר לראות כמה פשיעות יש לבן אדם, כמה זמן בן אדם בקריירת פשיעה מבלה בבית הסוהר – שזה בסביבות שנתיים.
<דויד לייזר: מחשבים את כל הדברים הללו ואז אנחנו יודעים מה היא העלות של מישהו ממוצע שיש לו סיכויים להגיע לכיוון של פשיעה.
<דויד לייזר: מצד שני לוקחים תכנית כמו "סיכויים" ואומרים – אחוז הרצידיביזם בקרב הקבוצה הזאת היה אמור להיות משהו, שאנחנו יודעים את המספר הזה.
<דויד לייזר: אנחנו יודעים מה אחוז הרצידיביזם עבור אותם שעברו את הדבר.
<דויד לייזר: הפער בין שני הדברים האלה זה הרווח, זה מספר הנוער שלא נכנסו בקריירה הזאת.
<דויד לייזר: עכשיו אני אדלג, כי אמרו לנו שהזמן לא יהיה ארוך.
<דויד לייזר: ישנו כמה מספר תיקים לעובר חוק והתפלגות העבירות.
<דויד לייזר: אז המודל האחד זה המודל שמכניס את הכל .
<דויד לייזר: יש לנו פה עלות פשיעה, מספר תיקים, מתוכם פשיעה חמורה, עלות ממוצעת לתיק פשיעה, מספר תיקים וכדומה ואנחנו מגלים שבסך הכל עלות קריירת פשע בשקלים עולה 620,000 שקלים.
<דויד לייזר: זה לא קשור למחקר שלנו.
<דויד לייזר: זאת אומרת זה כן מחקר שלנו, אבל זה לא קשור במיוחד להתערבות.
<דויד לייזר: עכשיו אם אנחנו לוקחים רק רכיבים מועטים יותר, רק עלות הכליאה, כליאה זה דבר יקר – עלות ממוצעת לאסיר, כמה זמן הם יהיו, חיסכון בעלות הכליאה, אובדן הכנסה, סך הכל עלות לקריירת פשע – 302,000 שקלים.
<דויד לייזר: זאת אומרת, ואני בזה מסכם, זה השקף האחרון, יחס עלות תועלת, אם אנחנו הולכים על פי מודל אחד, כלומר דרך החישוב היותר מרחיבה, שמביאה בחשבון וגם היא כאמור מאד שמרנית, אנחנו מרוויחים יחס של 10 שקלים לכל שקל שהוצאנו.
<דויד לייזר: בשיטה האחרת, הסופר שמרנית, אנחנו מקבלים יחס של 1 ל-5.
<דויד לייזר: תודה על ההקשבה.
קסניה סבטלובה: אני מודה לך מאד.
קסניה סבטלובה: עכשיו אנחנו עוברים לאפי ברוור, מנהל שירות המבחן לנוער, בבקשה.
<אפרים ברוור: בוקר טוב.
<אפרים ברוור: יש לנו תמונה בטיפול בנוער העובר חוק די טובה, כי על פי חוק כל קטין שעושה עבירה, שחשוד בביצוע עבירה, מופנה אוטומטית על ידי משטרת ישראל לקצין מבחן לנוער במשרד הרווחה.
<אפרים ברוור: התפיסה לגבי קטינים שעוברים על החוק היא תפיסה רווחתית, תפיסה שיקומית, ולכן קציני המבחן יושבים במשרד הרווחה ולא יושבים ממש בלב מערכת אכיפת החוק.
<אפרים ברוור: עבודה עם נוער עובר חוק נעשית באמצעות חוק מוגדר לקטינים.
<אפרים ברוור: כל המערכת היא מערכת ייחודית לקטינים.
<אפרים ברוור: גם קציני המבחן, גם שופטי הנוער, גם משטרת ישראל עם יחידה מיוחדת לצורך העניין הזה.
<אפרים ברוור: אנחנו בעצם צריכים להביא למערכת אכיפת החוק את תמונתו של הקטין, על מנת לראות האם יש אפשרויות ולמצות את דרכי הטיפול והשיקום.
<אפרים ברוור: מעבר לעבודה שאנחנו עושים מול הנער, ברמה פרטנית, אנחנו עושים הרבה מאד שותפויות לצורך הפעלת תכניות ייחודיות.
<אפרים ברוור: ואחת התכניות היותר בולטות היא התכנית שאנחנו מדברים עליהם, תכנית "סיכויים".
<אפרים ברוור: זאת חבירה של שלושה משרדי ממשלה – של הקליטה, של המשטרה ושל משרד הרווחה, וזאת גם חבירה כמובן עם המגזר השלישי, עם עמותת ידידים, במצ'ינג משותף של תקציב.
<אפרים ברוור: צריך להגיד על זה מילה.
<אפרים ברוור: העניין של שותפויות קיים, העניין של תיאום קיים.
<אפרים ברוור: כשיש שיתוף בתקציב, זאת שותפות אמיתית.
<אפרים ברוור: ובמובן הזה זו הבשורה הראשונה של התכנית.
<אפרים ברוור: התכנית נותנת בליבה חונך לנער פרטני, חניכה פרטנית וחניכה קבוצתית.
<אפרים ברוור: אנחנו יודעים שנושא של חונך לקטין, הרבה הרבה פעמים עושה את ההבדל.
<אפרים ברוור: אם אנחנו נבדוק אצל אנשים מבוגרים איך הם הצליחו כנגד כל הסיכויים, אנחנו נמצא אצלם דמות אחת משמעותית שהם יגידו שהיא עשתה את ההבדל.
<אפרים ברוור: שהיא הייתה הדמות שהאמינה, היא הייתה הדמות שליוותה, היא הייתה הדמות שעזרה ותמכה.
<אפרים ברוור: וזאת המטרה של התכנית, הלב של התכנית.
קסניה סבטלובה: מי הוא אותו החונך או החונכת?
<אפרים ברוור: סטודנטים, מלגאים, שעובדים עם הנער וכמובן יש חניכה קבוצתית, שעובדים מעבר לרמה הפרטנית בתחומים שונים.
<אפרים ברוור: צריך לומר שהתכנית היא מאד גדולה.
<אפרים ברוור: התכנית פרושה על 32 יישובים, שזו תכנית גדולה יחסית.
<אפרים ברוור: אנחנו בעצם נמצאים בכל המקומות שיש בהם ריכוז יחסית משמעותי של נערים שמופנים על ידי המשטרה.
<אפרים ברוור: דהיינו, שנפתח להם תיק והפרישה הזו היא פרישה רצינית.
<אפרים ברוור: תכניות רווחה הן לא תמיד פרושות ארצית.
<אפרים ברוור: הן פרושות במקומות מסוימים, במוקדים מסוימים.
<אפרים ברוור: זאת תכנית ארצית, שמתנהלת כמו שנאמר פה כבר, קרוב ל-12 שנים בהצלחה מאד גדולה וברכנו על המחקר, כי אנחנו בדרך כלל רגילים למחקרים בתחומים או בהישגים חברתיים וכך הלאה.
<אפרים ברוור: ופה עלות תועלת זו שפה חדשה גם לאנשי הרווחה ולעבודה הסוציאלית, ובמובן הזה יש מאד מאד לברך על הזה.
<אפרים ברוור: תודה.
<אפרים ברוור: (היו"ר אברהם נגוסה)
אברהם נגוסה: באמת מבורכת, כי זה חוסך הרבה כסף.
<אפרים ברוור: זה חוסך הרבה כסף.
אברהם נגוסה: אם אנחנו נשים את עלות הכסף בצד, ונסתכל על החיים של הבן אדם, שהוא משתנה והוא תורם, זה מאד מאד חשוב.
אברהם נגוסה: אז מה החלק שלכם בעניין הזה, כדי להרחיב ולחזק את התכנית?
<אפרים ברוור: לגבי התכנית, כמו שציינתי, אנחנו פרושים בהרבה מאד מקומות.
<אפרים ברוור: אנחנו פרושים ב-32 ערים.
<אפרים ברוור: זה הרבה מאד.
<אפרים ברוור: אנחנו היום עושים העמקה של התכנית, כי מבחינת פרישה אנחנו בהרגשה שיש לנו באמת פרישה טובה.
<אפרים ברוור: אנחנו היום עושים חשיבה מחודשת לעניין העמקה של התכנית, כי התכנית שינתה, האוכלוסייה שינתה, המימון של האוכלוסייה השתנה.
<אפרים ברוור: התחלנו עם 90% עולים ו-10% נוער שאינו עולה.
<אפרים ברוור: אנחנו היום עומדים על 50% - 50%.
<אפרים ברוור: במובן הזה אנחנו מגיעים לאיזונים ואנחנו צריכים כל הזמן לעשות עדכון של עצמנו, כי אם התכנית רצה כל כך הרבה שנים - - -
קסניה סבטלובה: יש לי רק שאלה קטנה.
קסניה סבטלובה: כשאתם מדברים על עולים, אתם מתכוונים גם לבני עולים?
<אפרים ברוור: גם לבני עולים, כן.
אברהם נגוסה: כשאתה אומר שאנחנו מרחיבים את זה, מבחינה תקציבית, למשל לאור התוצאות שאתם רואים זה מאד חיוני.
אברהם נגוסה: האם זה בא לידי ביטוי בתקציב של השנים 2017-2018?
אברהם נגוסה: האם אתם דרשתם את זה?
אברהם נגוסה: הרחבתם את זה?
אברהם נגוסה: האם יש שיתוף פעולה עם עמותת ידידים בנושא הזה?
<אפרים ברוור: כן, לגמרי.
<אפרים ברוור: העבודה היא הדוקה מאד.
<אפרים ברוור: אנחנו ביקשנו הרחבה לעוד 7 יישובים בתקציב 2017-2018.
<אפרים ברוור: אני מקווה שזה יינתן ושאנחנו נוכל להפעיל את התכנית ולא חלילה להצטמצם או לפגוע בהיקף שלה.
<אפרים ברוור: בהחלט כן.
אברהם נגוסה: אז אנחנו נשמע עכשיו מעובדת סוציאלית בשם אדוה, מנהלת תכנית "סיכויים", בבקשה.
<אדוה מלצר: שלום רב, נעים מאד לכולם.
<אדוה מלצר: אנחנו מדברים על תכנית "סיכויים", אז אני המנהלת של תכנית "סיכויים".
<אדוה מלצר: אני ארבע שנים כבר בתכנית.
<אדוה מלצר: התחלתי כעמ"י.
<אדוה מלצר: עמ"י למעשה זה עובד מלווה יישובי.
<אדוה מלצר: זה חלק מהתפיסה של התכנית, שאפי באמת קודם הציג את הנושא הזה של שותפויות, אז זה גם ברמה של הרשויות, הנושא של לעבוד עם היישוב עצמו ביחד עם הרשות המקומית, כשבעצם אוכלוסיית היעד שלנו היום היא באמת בתמהיל של 50% עולים, 50% ותיקים.
<אדוה מלצר: השנה הגענו ל-620 נערים בכל הארץ, שלהם היו 400 חונכים אישיים שליוו אותם לאורך כל השנה.
<אדוה מלצר: השנה כחלק מאותם שיתופי פעולה התקיימו יותר מ-60 ועדות רשויותיות שנגעו בכל הנושא הזה של שיתוף פעולה, שהיו בהם נציגי משרד העלייה והקליטה, נציגי שירות המבחן, נציגי הרשויות המקומיות ועוד; כשלמעשה כל המודל הזה של תכנית סיכוי הוא מודל שהרעיון שלו הוא לשלב את הנער חזרה בקהילה, כדי שהוא לא יבצע שוב פעם את אותן עבירות על החוק.
<אדוה מלצר: אני אסקור בקצרה במה אנחנו עוסקים, במה אנחנו נוגעים, כדי שתכירו את תכנית "סיכויים" יותר לעומק.
<אדוה מלצר: אז למעשה בתכנית "סיכויים" אנחנו מקבלים את ההפניות שלנו משירות המבחן.
<אדוה מלצר: יש כאן עמ"ים שיושבים איתנו.
<אדוה מלצר: עדי אביטל, העמ"י של ירושלים ול', העמ"י של נצרת עילית, כשלמעשה מקבלים את אותה הפניה משירות המבחן, הולכים ומבצעים ביקור בית אצל הנער, מכירים אותו, מכירים את המשפחה של ומגייסים אותה ככה לתכנית.
<אדוה מלצר: למעשה בתכנית אנחנו מצמידים לנער בהתחלה חונך אישי, שעם החונך הזה למעשה בונים ביחד מסלול התקדמות אישי על בסיס היכולות שלו.
<אדוה מלצר: מה שאנחנו רואים, מכירים אותו, מה ששירות מבחן מכיר אותו, ולאט לאט תוך כדי השנה אנחנו מתקדמים ביחד עם המסלול הזה.
<אדוה מלצר: לצד זה יש פעילות שהיא פעילות קבוצתית, שהיא עם דגש על כל הנושא של כישורי חיים, התנהגות מניעתית, כדי לתת לנער כלים להצליח בחייו לאחר מכן, כשחלק באמת מאותה עבודה והחשיבות של העבודה עם קהילה, היא גם עבודה עם ההורים, שקורית לאורך כל השנה, בין אם זה מפגשי הורים שאנחנו מקיימים אותם לכל ההורים של תכנית "סיכויים".
<אדוה מלצר: אחד המפגשים זה גם יחד עם מדריך הורים שנותן להם גם יותר היכרות עם העולם של הדרכת הורים וגם טיפים ומכניס אותם יותר למקום הזה, כשבאמת הרעיון הוא יותר להכווין אותם, להדריך אותם, לשקף להם את הנושא.
<אדוה מלצר: במסגרת זאת יש כאן אימא של אחד מהנערים – פ', הגיעה לכאן ואנחנו נשמע אותה.
<אדוה מלצר: כחלק מהרעיון של לשלב את אותו נער בקהילה, אנחנו למעשה עושים התנדבות בקהילה, שכל נער מחויב לעשות אותה, שזה מכל הסוגים, מאיסוף מזון, גינות קהילתיות והיד עוד נטויה.
<אדוה מלצר: חלק מתוך המכלול הזה, אם דיברנו על שיתוף פעולה שבאמת קורה ברמת המשרדים וברמת התקציבים, שהוא באמת עד הסוף עם דגש מאד מאד נרחב לנושא הזה של קהילה, כדי שאותם נערים יישארו בקהילה.
<אדוה מלצר: השנה אנחנו מסיימים את השנה הזאת שאוטוטו מסתיימת, עם 41% עולים מכל המגוונים.
<אדוה מלצר: אנחנו באמת מצליחים לתת מענה מותאם לרב תרבויות של כולם.
<אדוה מלצר: יש פה נערים שאנחנו תיכף נשמע גם את החוויות שלהם מתוך התכנית.
אברהם נגוסה: אני פונה עכשיו למשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מה חלקו של משרד החינוך בנושא הזה ומה הוא הולך לעשות.
אברהם נגוסה: האם הוא מקבל את הנתונים האלה, לפיהם נמצא שהשקל שמוקצב לתכנית "סיכויים" מניב לכל הפחות 5 שקלים בחישוב השמרני ביותר ו-10 שקלים בחישוב הריאלי יותר.
אברהם נגוסה: אתה מקבל את הממצאים האלה?
אברהם נגוסה: זה משקף במציאות מערכת החינוך שאתם רואים?
<אילן שמש: אני אגיד כמה דברים.
<אילן שמש: קודם כל אני מכיר את התכנית למעלה מ-10 שנים וללא ספק זו אחת התכניות הטובות.
<אילן שמש: מדהים איך לאורך זמן, לאורך שנים, עמותת ידידים מצליחה להפעיל מאסה אדירה של מאות, אני לא רוצה להגיד אלפים של סטודנטים שעוברים תהליכי הכשרה נכונים, שעוברים תהליכי ליווי נכונים ותהליכי הנחיה ותמיכה נכונים, כדי ללוות את הנוער הזה.
<אילן שמש: אני מכיר את זה על גווניו השונים.
<אילן שמש: אני השתדלתי פעם אפילו להתנדב בעמותה הזאת.
<אילן שמש: כלומר, זה ללא ספק אחת התכניות היפות שיש לנערים ולנערות בסיכון.
<אילן שמש: במשרד החינוך אפילו הרחבנו קצת במיזם משותף עם נערות חרדיות.
<אילן שמש: ניסינו לעשות מיזם משותף גם עם נערים נוספים.
<אילן שמש: אנחנו היום תומכים בעמותה בכסף מאד קטן, לצערי הרב, ככה שרק מילים טובות על התכנית.
<אילן שמש: אני ממש לא מת על המחקר הזה.
<אילן שמש: יש לנו כמה מחקרים שאני פרסמתי בכתב העת שלנו במשרד החינוך, דווקא שממדו את התוצאות החינוכיות וכן הלאה.
<אילן שמש: מדהים.
<אילן שמש: מעט מאד תכניות חינוכיות מצליחות להגיע ולהוכיח במחקרים הצלחות כאלה.
<אילן שמש: זה מדהים.
<אילן שמש: ככה שבאמת ברכות, רק ברכות ומילים חמות.
<אילן שמש: אני חייב להגיד משהו על משרד החינוך.
<אילן שמש: אני במשרד החינוך מנהל את קידום נוער אמנם, אבל אני שייך היום לאגף שנקרא חינוך ילדים ונוער בסיכון במשרד החינוך.
<אילן שמש: זה אגף רחב, גדול, שנותן למעשה שירותים לילדים ונוער במצבי סיכון שונים.
<אילן שמש: מצבי סיכון במשרד החינוך זה לא נוער עבריין, זה כמובן נוער שנמצא בסכנת נשירה.
<אילן שמש: הדבר הראשון אני חייב להגיד פה, כל אותן נערים ונערות עד גיל 18, העבריין, שנמצאים בכל המוסדות, לא רק ברווחה, החל מכלא – כלא אופק, כלא עופר, כל מוסדות חסות הנוער, כל כפרי הגמילה – מכלישוע וכו' – כל המוסדות, כל אולם הנערים והנערות מקבלים מאיתנו ממשרד החינוך סל השכלתי שיעזור להם להתפתח, להתקדם, עד בגרויות מלאות.
<אילן שמש: זה – אני לא רוצה להגיד מאות מיליונים שמושקעים באותם נערים ונערות.
<אילן שמש: יש לנו גם הישגים יפים בהם.
<אילן שמש: תבואו היום לכלא אופק, שלצערי הרב דרך אגב, שיעור החברה שנמצאים שם מיוצאי אתיופיה הוא שיעור בלתי נסבל.
אברהם נגוסה: כן, אני הייתי שם.
אברהם נגוסה: ביקרתי.
<אילן שמש: בלתי נסבל.
<אילן שמש: אבל אתה רואה שם שהילדים עושים בגרויות.
אברהם נגוסה: מעל 30%.
<אילן שמש: יפה.
<אילן שמש: והילדים שעושים שם בגרויות זה בגלל מאסה אדירה של מורים, של תכניות לימוד ייחודיות מהרמה הפרטנית ביותר לכל נער ונערה, כדי שיממשו את הפוטנציאל.
<אילן שמש: כי בלי ההשכלה, בלי הדברים האלה, יהיה להם אחר כך קשה גם להתגייס, להתפתח וכן הלאה.
<אילן שמש: אנחנו במשרד החינוך נותנים חלק משלים.
אברהם נגוסה: תראה, מצאתי גם נערים בכלא אופק שהשתחררו וחזרו עוד פעם לכלא.
<אילן שמש: בוודאי.
אברהם נגוסה: אז זה מראה שיש פה כישלון של המערכת.
<אילן שמש: המחקר דווקא מראה שבקרב אלה שעשו בגרויות, השיעור של החזרה שלהם קטן בגדול.
<אילן שמש: זאת אומרת מי שמצליח בבתי הסוהר, גם במוסדות חסות, להשלים את ההשכלה שלו, הסיכון שלו לחזור חזרה קטן וגם זה מלווה במחקרים.
<אילן שמש: תמיד יש כאלה, זה נכון.
<אילן שמש: לצערנו הרב אנחנו - - -
אברהם נגוסה: תראה, יכול להיות כאלה שעמותת ידידים לא הגיעה אליהם מחוסר תקציבים.
<אילן שמש: ללא ספק.
אברהם נגוסה: אני אומר דוגמא, כאלה שבגלל שיש חוסר תקציב, העמותה מוגבלת, היא לא יכולה להגיע לכל מקום, לכל הערים - - -
אברהם נגוסה: ואז אנחנו נתקלים במקרים כאלה.
אברהם נגוסה: השאלה פה, ומטרת הדיון היום, לאור ההצלחה של עמותת ידידים, לאור הממצאים שאנחנו רואים, מעלה את השאלה האם משרדי הממשלה מתגייסים לתכנית כל כך מצליחה אשר כולם מברכים אותה, אבל המילים אינן מספיקות.
אברהם נגוסה: מבחינה מעשית הביטוי בתקציב השנתי של השנים 2017-2018 – אני רוצה שמשרדי הממשלה יביאו עם התוצאה הטובה כל כך – גם המשרד לביטחון הפנים, גם משרד הרווחה, משרד החינוך, משרד הקליטה וכנ"ל גם משרדים אחרים – להרחבת התכנית הזאת ויביאו את זה בדרישתם בתקציב 2017-2018.
אברהם נגוסה: זה מה שחשוב לנו לשמוע ממשרדי הממשלה.
<אילן שמש: לפני שנתיים משרד החינוך, במסגרת האגף שלנו, הוציא תקנה תמיכה בעמותות לנוער בסיכון, שעוסקות בדיוק בחניכה של נערים ונערות בסיכון.
<אילן שמש: זה בסך הכל שנתיים התקנה הזו.
<אילן שמש: 30 עמותות נבדקו, מתוכן השנה 24 תקבלנה תמיכה.
<אילן שמש: עמותת ידידים ביניהן.
<אילן שמש: אני אומר שוב פעם, לצערי הרב התקציב בתקנה נמוך מדי.
<אילן שמש: הוא קטן מדי למאסה כזו גדולה של עמותות שעוסקות בנושא הקדוש הזה ואנחנו פועלים כל הזמן להגדיל את התקציב הזה, כדי שנוכל לתת תמיכה טובה יותר לאותן עמותות.
<אילן שמש: ואני מדבר באמת על עמותות - וידידים היא אחת מהן - אבל עמותות נוספות וטובות.
אברהם נגוסה: למה זה קטן?
אברהם נגוסה: אני יודע שאתה לא מחליט, אבל אני פשוט רוצה להבין.
אברהם נגוסה: האם אתם – הדרג המקצועי – אנשי המקצוע במשרד – אתם באים לשר או למנכ"לית, ואני מתמקד כרגע במקרה במשרד החינוך, המשרד שלך, שהרי תראו, יש לנו בכלא 30%-40% במקרה של יוצאי אתיופיה, צעירים.
אברהם נגוסה: ההשקעה של המדינה להחזיק אותם בכלא היא בעלות גדולה יותר וזוג גם פגיעה בעתידו של הנער או של הנערה.
אברהם נגוסה: לכן בואו נגדיל את התקציב, בואו נדרוש את התקציב, בואו נדע איפה לשים את הכובד בהצלחת התכנית, כמו עמותת ידידים.
אברהם נגוסה: בואו נגדיל את התמיכה כדי להשתלט על המצב ולתקן ולהחזיר את הנערים האלה למערכת החינוך.
אברהם נגוסה: האם אתם עושים מאמץ מול הדרג הפוליטי?
<אילן שמש: כל הזמן.
<אילן שמש: אני חייב להגיד את זה.
<אילן שמש: אנחנו כל השנים נמצאים יחסית בתת.
<אילן שמש: אני מדבר פה על מאות מיליונים, סכומי עתק.
<אילן שמש: כי הצורך הוא עצום.
<אילן שמש: אנחנו עוסקים במערכת החינוך, זאת אומרת שאנחנו לא רק נותנים חונך, אנחנו גם צריכים לתת שירותים שמעצימים, שמקדמים.
<אילן שמש: זה מהשכלה, חינוך ועוד.
<אילן שמש: באופן שוטף אנחנו מציפים את זה כלפי המשרד.
<אילן שמש: אני חייב להגיד, יש גם אוזן קשבת במשרד.
<אילן שמש: אנחנו מרחיבים תמיד.
<אילן שמש: אמרתי לך, רק לפני שנתיים פתחנו תקנה ייחודית לתמוך בעמותות, כי משרד החינוך הוא נורא צנטרליסטי.
<אילן שמש: הוא מעסיק את השירותים שלו.
<אילן שמש: אני לא תומך בעמותות.
<אילן שמש: רק מלפני שנתיים פתחנו תקנה שתומכת בעמותות.
<אילן שמש: עד עכשיו גייסתי את הכספים הנוספים האלה והכנסנו את זה למורים שלנו, לשירותים שלנו, למנהלים שלנו, שיתנו את השירותים שלהם בתוך בתי הכלא, בתוך המוסדות, בתוך המקום.
<אילן שמש: לא נעזרתי בעמותות.
<אילן שמש: אנחנו כל הזמן מפעילים לחץ באמצעות הזרמת נתונים, נתונים אמיתיים, נכונים, למערכת, כדי לקבל עוד ועוד משאבים.
<אילן שמש: לצערנו הרב זו המדינה שלנו.
<אילן שמש: אני חייב להגיד, גם יש אוזן קשבת.
<אילן שמש: אנחנו מגדילים כל שנה את המשאבים.
<אילן שמש: ממש מגדילים, כולל בעמותות.
אברהם נגוסה: אתה חושב שזה יגדל בתקציב של 2017-2018?
אברהם נגוסה: הדרישה גדלה בנושא?
<אילן שמש: חד משמעית.
<אילן שמש: אני יכול להגיד לך ברמה האישית על האגף שלי, שאנחנו הגשנו בקשה לתוספת של 15 מיליון שקלים לשנת 2017.
<אילן שמש: אצלנו זה לא שנת 2017, אצלנו זה כבר מספטמבר השנה.
אברהם נגוסה: כן, כן, מספטמבר 2016.
<אילן שמש: אני אומר את זה חד משמעית.
<אילן שמש: כל הזמן אנחנו מבקשים גידול, כולל התקנה של הצמיחות בעמותות, ומה שקרה לנו זה שהתחלנו בשבע עמותות וקיבלנו 30.
<אילן שמש: ואותו תקציב צריך להתחלק עכשיו בין מאסה אדירה של עמותות שעומדות בקריטריונים ועושות עבודה טובה.
<אילן שמש: אתה לא יכול להגיד להן לא.
<אילן שמש: הסיטואציה לא פשוטה.
<אילן שמש: אני רוצה לסיים את דברי בזה שקודם כל אני ממש מברך ואוהב את עמותת ידידים על מה שהיא עושה לאורך זמן, ואני חייב להגיד, זה לאורך זמן וזה מדהים.
<אילן שמש: לא כל עמותה מצליחה להחזיק כל כך הרבה שנים באיכות ובאיכויות כאלה.
<אילן שמש: אני חייב לבוא ולהגיד את זה.
<אילן שמש: משרד החינוך משקיע הון עתק לסייע, החל מאותם נערים ונערות במוסדות רווחה, במוסדות כליאה של שירות בתי הסוהר, במוסדות קהילתיים של הרווחה, כמו בתים חיים, כמו מיתרים.
<אילן שמש: כל הילדים האלה שנמצאים במוסדות רווחה, אנחנו שמים אותם בסדר עדיפות ראשון, כי הם הילדים בסיכון הכי גבוה.
<אילן שמש: אנחנו עושים את זה גם בקהילה, במסגרות של קידום נוער, במסגרות נוספות.
<אילן שמש: אנחנו עושים את זה.
<אילן שמש: לצערי הרב הצורך הוא גדול.
<אילן שמש: אני יכול להגיד דבר נוסף דווקא לגבי יוצאי אתיופיה, נכנסה תכנית חדשה במשרד החינוך – דרך חדשה.
<אילן שמש: לשמחתי הרבה רק השנה היא הוסיפה לנו 2.4 מיליון שקלים.
<אילן שמש: אני עכשיו הכנסתי 32 עובדים בני העדה, רק מהתקציב החדש הזה השנה.
אברהם נגוסה: עוד לא התחלתם אותה.
אברהם נגוסה: היא צריכה להיות בשנת 2016 ולא התחלתם עד עכשיו.
<אילן שמש: קיבלנו.
<אילן שמש: אני הכנסתי השנה 32 עובדים בני העדה יוצאי אתיופיה, לרשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: אבל התכנית התחילה?
אברהם נגוסה: אמרו לי שזה יתחיל רק בספטמבר.
<אילן שמש: אני קיבלתי השנה לשנת 2016 – 2.4 מיליון שקלים.
אברהם נגוסה: קיבלת, אז התחלת?
אברהם נגוסה: התכנית התחילה?
<אילן שמש: בוודאי, היא התחילה.
<אילן שמש: אני יכול להגיד לך שלצערי הרב - - -
אברהם נגוסה: איפה היא התחילה?
<אילן שמש: ב-24 רשויות.
<אילן שמש: אני אתן לך דוגמא, תיקח את רחובות, תראה שם ארבעה עובדים שלנו.
<אילן שמש: למה?
<אילן שמש: כי מדובר בסך הכל ב-20 רשויות שיש בהן הרבה בני העדה.
אברהם נגוסה: אז ברחובות התחלתם?
<אילן שמש: לא רק ברחובות, ב-20 רשויות.
<אילן שמש: תבוא לפתח תקווה.
אברהם נגוסה: הייתי בפתח תקווה.
<אילן שמש: הכנסנו עובד חדש.
אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד לך שביום ראשון קיימנו דיון בוועדת העלייה והקליטה בפתח תקווה.
אברהם נגוסה: שאלתי ספציפית את השאלה הזאת על התכנית הזאת.
אברהם נגוסה: ראש העיר לא ידע והרכזת של המחוז אמרה – אנחנו נתחיל בספטמבר.
<אילן שמש: היא אמרה שהיא תתחיל את זה בספטמבר?
<אילן שמש: הבנתי.
אברהם נגוסה: אז אני לא יודע לגבי רחובות, לא בדקתי, אבל לפחות בפתח תקווה אני בדקתי.
אברהם נגוסה: התכנית לא התחילה.
אברהם נגוסה: אבל בכל זאת, לא משנה.
אברהם נגוסה: ביום רביעי אני עושה פה בוועדה דיון מעקב, נשמח מאד שתבואו ותציג לנו גם את הנושא הזה.
<אילן שמש: אני נותן את הנתונים האלה למשרד החינוך, מרכזת את זה גילה נגר, שהיא המשנה למנכ"לית.
<אילן שמש: היא יודעת את הנתונים האלה.
<אילן שמש: הם ביקשו ממני לדעת בדיוק באיזה רשויות וכן הלאה.
<אילן שמש: בפתח תקווה זה חדש.
<אילן שמש: הכנסנו עובדת חדשה.
<אילן שמש: אני אומר הכנסנו – היא נמצאת בתהליכי קליטה, זה נכון.
<אילן שמש: ראש העיר עוד לא יודע את זה, דרך אגב, כי הכנסנו אותה לא דרך העירייה.
<אילן שמש: כי להכניס עובד דרך העירייה זה מכרז, זה סיפור, זה תהליך.
<אילן שמש: הכנסנו אותה קודם כל דרך רשת עתיד בתקציב של הדרכה, כדי שאפשר יהיה להתחיל להפעיל.
אברהם נגוסה: יכול להיות שבגלל זה הוא לא יודע.
<אילן שמש: אני מדבר בסך הכל על 20 רשויות.
<אילן שמש: זה עוד לא בסדר גודל.
<אילן שמש: הייתי רוצה כפול.
אברהם נגוסה: בסדר, אנחנו נשמח לשמוע ביום רביעי על העניין הזה.
<אילן שמש: תודה על זה.
<אילן שמש: באמת ברכות.
אברהם נגוסה: אני פונה למשרד לביטחון פנים.
אברהם נגוסה: אני לא צריך להסביר כמה זה חשוב הקשר בעבודה שלכם עם בני הנוער, בעיקר בני הנוער שהתדרדרו לפשעים, לעבריינות.
אברהם נגוסה: והנה תכנית שמחזירה גם את האנשים, מתקנת אותם ומחזירה אותם למערכת, גם במובן מסוים זה מקל עליהם מבחינת עבודה ומבחינת הוצאות.
אברהם נגוסה: האם אתם רואים כשותפים עם העמותה הזו בהצלחה והאם אתם מעודדים, מרחיבים ונותנים להם כלים תקציביים כדי שהם יוכלו לעשות יותר ויותר ולהפוך אותם לאזרחים טובים, יצירתיים, שווים בין שווים בחברה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע בוועדה מה אתם עושים ובאיזה היקף אתם פועלים בנושא הזה.
<מיטל אברהמי: טוב, אז אני אתחיל ואומר שאין ספק שתכנית "סיכויים" היא תכנית מאד ייחודית.
<מיטל אברהמי: אני לא מכירה תכנית נוספת שהליווי שלה הוא גם לאורך שנה, שגם יש בה חניכה אישית וגם יש בה את המפגשים הקבוצתיים ועל כך הייחודיות של תכנית "סיכויים".
<מיטל אברהמי: המשטרה שותפה לתכנית "סיכויים", היא שותפה לתכניות נוספות ומעבר לכך היא גם יוזמת תכניות משל עצמה.
<מיטל אברהמי: לפני כשנתיים מונו במשטרת ישראל שבעה קציני מניעה והסברה, שהתפקיד שלהם, כשמו הוא – מניעה והסברה.