GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ג'אק ברגיל: כל רגע שהם זזים ממקום למקום והם צריכים לבוא לגיור לא גיור, כן פגישה לא פגישה, הם מסכנים את עצמם כל דקה.
<עופר דהן: עוד מילה אחת.
<עופר דהן: מאחר ואנחנו מביאים גם עולים מוונצואלה, ואנחנו מכירים את הסיפור של התשעה האלה ונמצאים איתם בקשר כמעט יום יומי, אנחנו חושבים שנכון יותר וזול יותר ומהיר יותר יהיה לממן להם מונית מהבית של הם לקראקס, ומקראקס להטיס אותם לישראל דרך מדינה שלישית, זה הרבה יותר מהיר והרבה יותר יעיל, ואנחנו מסוגלים לעשות את זה, ומציעים את זה.
אברהם נגוסה: בסדר, אתם תסתדרו על זה ביניכם.
אברהם נגוסה: מי יביא אותם זה לא אני קובע.
אברהם נגוסה: יש את הסוכנות היהודית, ואם יש לסוכנות היהודית בעיה תקציבית- - -
<יהודה שרף: אין לה בעיה בנושא הזה.
אברהם נגוסה: בסדר, אתם תסתדרו ביניכם.
אברהם נגוסה: אני כאן שמח להגיד שאנחנו הולכים להציל את המשפחות האלה, להביא אותם, ועל זה אני שמח שיש הסכמה בין שני הצדדים.
אברהם נגוסה: אני רוצה שחברת הכנסת שיזמה את הדיון תסכם, ולאחר מכן אנחנו נסכם אותו.
יעל כהן-פארן: קודם כל תודה רבה, אדוני היושב ראש, באמת זה מרגש, יש לי דמעות בעיניים.
יעל כהן-פארן: מדובר בהצלת אנשים, זה לא ייאמן שזה אחים שלנו, שאלה אנשים שעברו גיור שכולם מכירים בו, ואנחנו פשוט בשרירות לב מחליטים שהם לא עברו איזה שהוא סף שהוא, כמו שאמרתי פה שלוש פעמים בדיון, קפקאי.
יעל כהן-פארן: קודם כל אני מברכת על ההחלטה וההסכמה שיש פה בחדר שהם יגיעו לארץ והם יעברו את מה שצריך לעבור כדי שהכל יוסכם, אבל יש פה באמת משהו עמוק יותר, יש פה משהו מאוד מאוד בעייתי בדרך קבלת ההחלטות, באטימות של הפקידים, אני מצטערת לומר זאת גבירתי, מזל ודסי, אטימות שנובעת מאיזה שהם נהלים שלפעמים צריך קצת להסתכל מבחוץ ולהגיד "זה לא רלבנטי פה, יש כאן מקרה מיוחד".
יעל כהן-פארן: אני מצטערת לומר, זה כן קשור לתנועה הקונסרבטיבית, זה כן עובר אחרת כשמדובר בגיורים אחרים, ואחת הסיבות לכך, כפי שאתם אמרתם, שבארץ יש כאן את הבעיה בהכרה של הגיור הקונסרבטיבי שהיא בעיה מאוד מאוד קשה, לא ניכנס אליה עכשיו.
יעל כהן-פארן: אבל מה שקורה כאן עכשיו, שנדרש רב לנסוע ולגייר אותם בשנית, זה באמת פתרון שהוא מאוד יצירתי, כן, אבל הזוי.
יעל כהן-פארן: הזוי שכך זה צריך להתנהל כדי שנביא את היהודים שרוצים לעלות לארץ, אנחנו מדינה קטנה, אנחנו עם קטן, אנחנו רק צריכים לחבק את כל מי שמצטרף לעם שלנו ולא לעשות הפרדות בין אם הרב הזה גייר אותך או שהרב הזה גייר אותך.
יעל כהן-פארן: יש כאן מצב בעייתי בתבחינים, אני קוראת לכם לבדוק אותם, לעבור עליהם שוב ולתקן אותם.
יעל כהן-פארן: אבל אני באמת מברכת על ההסכמה פה.
<אנדרו סאקס: סליחה, אפשר לארגן - - - שאנחנו נכניס בכתב מה שהוסכם?
אברהם נגוסה: אנחנו נקרא לכם את המסקנות.
אברהם נגוסה: לפני שאבקש ממנהלת הוועדה לקרוא את מסקנות הדיון, אני רוצה לברך גם את חברת הכנסת יעל פארן כהן, וחבר הכנסת אליעזר שטרן, שיזמו את הדיון המהיר הזה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לברך גם את כל הצדדים פה, על שהגענו להסכמה להציל את החיים של האנשים האלה, להביאם לכאן כמה שיותר מהר.
אברהם נגוסה: עכשיו זה תלוי בכם.
אברהם נגוסה: אתה תטוס מחר בבוקר, תעשה מה שצריך לעשות.
אברהם נגוסה: יהודה אחראי להטיס אותם לפה, משרד הקליטה יהיו אחראיים על קליטתם.
אברהם נגוסה: אנחנו נדאג לזה.
<עופר דהן: אנחנו גם ניתן להם מענק מיוחד כסיוע לאחר נחיתתם בישראל.
אברהם נגוסה: גם יש לנו ארגונים שמתנדבים.
אברהם נגוסה: תודה רבה לקרן לידידות.
אברהם נגוסה: אני מבקש ממנהלת הוועדה לקרוא את המסקנות.
אברהם נגוסה: אנחנו נעקוב אחרי זה ונהיה איתכם ביחד עד שהאנשים יגיעו לפה, ויקבלו את מעמד העולה.
<דנה גורדון שושני: להלן מסקנות הוועדה: הוועדה קוראת למשרד הפנים, רשות האוכלוסין וההגירה, בשיתוף התנועה הקונסרבטיבית, הסוכנות היהודית ומשרד העלייה והקליטה: במטרה להציל את חיי המשפחות, תגייר אותם התנועה הקונסרבטיבית שוב.
<דנה גורדון שושני: להביא אותם ארצה לאלתר מסיבות הומניטריות, מיד לאחר הגיור.
<דנה גורדון שושני: לאפשר להם להשלים בארץ את התבחינים הנדרשים מבחינת התקופה שעליהם לשהות בקהילה, בהתאם לסעיף 2.ד לתבחינים למתן מעמד עולה על סמך גיור שנערך בחו"ל.
<יזהר הס: במשך שישה חודשים.
<יזהר הס: שלא תגידו 24 חודשים.
<מזל כהן: מאיפה שישה חודשים?
<יזהר הס: לא דובר עכשיו על שישה חודשים?
<מזל כהן: לא.
אברהם נגוסה: תשעה חודשים.
אברהם נגוסה: התבחינים מדברים על תשעה חודשים.
<יזהר הס: כמה חודשים הם יהיו פה בלי בטחון סוציאלי?
אברהם נגוסה: לא, אל תדאג לזה.
אברהם נגוסה: אנחנו לא מדברים עכשיו על העניין הזה.
אברהם נגוסה: קודם כל, אני אופטימי שנשכנע את שרת הקליטה, והדבר השני – יש לנו את קרן הידידות שהם אמרו שיתנו גם ביטוח רפואי, וכל מה שצריך מבחינה כספית.
<עופר דהן: ניתן להם מענק מיוחד.
<יהודה שרף: אל תכתוב "הומניטרי".
אברהם נגוסה: לא הומניטרי, הם עברו גיור.
<ניקול מאור: לפי התבחינים הם צריכים להיות תשעה חודשים ב-א.5 לאחר כניסתם, או תקופה ארוכה יותר?
<ניקול מאור: כי לדעתי הם צריכים רק תשעה חודשים לאורך כל הסיפור הזה, ולא התקופה המקסימלית שנכתבה בתבחינים.
אברהם נגוסה: סעיף 2.ד דורש תשעה חודשים.
<יזהר הס: אז שיהיה כתוב, תשעה חודשים.
<יזהר הס: בסדר.
יעל כהן-פארן: לא יותר מתשעה חודשים.
יעל כהן-פארן: אם הם יבואו לקראתם, זה עוד יותר טוב.
אברהם נגוסה: לא יהיה יותר מתשעה חודשים.
<יהודה שרף: ולגבי הביטוח הרפואי, אדוני היושב ראש, אנחנו נשתדל לשכנע את הביטוח הלאומי לאפשר להם לקבל ביטוח רפואי לפני זה.
<יהודה שרף: נמצא פתרונות בתוך הבית.
אברהם נגוסה: אני לא דואג לעניין הביטוחים והדברים האלה, זה שולי.
<דנה גורדון שושני: אני חוזרת על סעיף ג': לאפשר להם להשלים בארץ את התבחינים הנדרשים מבחינת התקופה שעליהם לשהות בקהילה, בהתאם לסעיף 2.ד לתבחינים למתן מעמד עולה על סמך גיור שנערך בחו"ל, לפיהם תינתן אשרה מסוג א.5 עד תשעה חודשים.
<דסי צנגן: זה לא עד תשעה חודשים.
<מזל כהן: לתקופה של תשעה חודשים.
<דנה גורדון שושני: "לתקופה של תשעה חודשים.
<דנה גורדון שושני: בעוד שהבקשה למעמד עולה תידון לאחר הגשת המסמכים המעידים על השתתפות פעילה בחיי קהילה, בין בארץ ובין בחו"ל.
<יהודה שרף: בארץ יש קהילה, הם יהיו במרכז קליטה בבאר שבע, ויש קהילה של התנועה, עם רב מוכר של התנועה, הרב אלפר, שיאמץ אותם.
אברהם נגוסה: זו לא הבעיה.
<אנדרו סאקס: זה כבר נעשה.
<יהודה שרף: אני יודע.
<יהודה שרף: לכן אמרתי - - -
אברהם נגוסה: עוד לא סיימנו.
<דנה גורדון שושני: "אני קורא למשרד העלייה והקליטה לפעול לפנים משורת הדין ולתת סל קליטה במקרה זה, מאחר שמדובר היה בסיכון חיים מבחינתם להגיע ארצה".
<דנה גורדון שושני: בעצם אפשר להוריד את זה כי זה לא רלבנטי.
אברהם נגוסה: לא, צריך.
<דוריס קריאף: אנחנו לא נוכל, כבוד היושב ראש, בגלל הסיפור של החוק.
<דוריס קריאף: אנחנו לא נוכל ויש תקדימים - - -
<דוריס קריאף: כי השרה היא לא מעל החוק.
<דוריס קריאף: החוק קובע - - -
אברהם נגוסה: זה לא הומניטרי.
<דוריס קריאף: עדיין יש אנשים שבהליכי גיור.
<דוריס קריאף: אנחנו גם לא נותנים לבני מנשה, עד שהם לא מסיימים את תהליך הגיור.
<אנדרו סאקס: כן, אבל נותנים להם לעשות את הגיור בארץ.
<אנדרו סאקס: רק אורתודוכסים יכולים לעבור גיור בארץ.
<דוריס קריאף: זה לא התחום שלי, אני מדברת כרגע על זכויות.
אברהם נגוסה: אני לא מתווכח עכשיו, ולא עושה משא ומתן.
אברהם נגוסה: אנחנו נעשה משא ומתן עם משרד הקליטה.
<דנה גורדון שושני: "ד.
<דנה גורדון שושני: הוועדה מעריכה את נכונותה של הקרן לידידות להעניק להם מענק מיוחד עם הגיעם ארצה".
אברהם נגוסה: זה מקובל על כל הצדדים?
אברהם נגוסה: הדבר תלוי עכשיו בשני גורמים: הרב שמסיים את כל זה, יהודה שיביא אותם לפה.
אברהם נגוסה: את המשא ומתן עם משרד הקליטה אני מתחיל היום.
אברהם נגוסה: התכנסנו היום לדון בנושא המגשרים החינוכיים שהיו במרכזי היגוי.
אברהם נגוסה: הועדה מקבלת כל הזמן פניות בעניין של בעיות השתלבותם של המגשרים כפי שהחלטנו בוועדה בדיון הקודם.
אברהם נגוסה: אני רוצה להזכיר את ההחלטה או המסקנות של הוועדה בדיון הקודם: 1.
אברהם נגוסה: הועדה מברכת את מרכז ההיגוי ליוצאי אתיופיה ואת המגשרים על עבודתם החשובה, המקצועית והמקדמת את התלמידים יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: הוועדה קוראת למשרד החינוך לקלוט את כל עובדי מרכז ההיגוי כעובדים מן המניין במשרד, בין אם כמגשרים ובין אם מהסכמים אישיים והוגנים" כלומר לפי המקצוע שהם מתאימים.
אברהם נגוסה: אמרנו באותו זמן להחריג את מרכז ההיגוי או את המגשרים, זה כבר לא רלבנטי, אבל אנחנו החלטנו גם שנעשה מעקב ונקבל דיווח.
אברהם נגוסה: לאור הפניות שקיבלנו, החלטנו לקיים את הדיון הזה ואני מברך את נציגי משרד החינוך שנמצאים פה, נציגי המגשרים, משרד הקליטה וגם נציגי ארגון "פידל", וכמובן גם היושב ראש של נציגי הארגונים ומנכ"ל טבקה.
אברהם נגוסה: נמצאת פה גם נציגת משרד ראש הממשלה.
אברהם נגוסה: נקבל את התמונה איפה עומד העניין.
אברהם נגוסה: אם כולם השתלבו ונקלטו, אנחנו נשמח, ונרצה לשמוע.
אברהם נגוסה: ואם לא כולם נקלטו, מה הבעיה ומה צריך לעשות.
אברהם נגוסה: אני ארצה לשמוע בתחילה את נציגי המגשרים, לאחר מכן נבקש התייחסות משרד החינוך.
<בני מלסה: ליתר בטחון אדוני היושב ראש, יש שניים שבדרך, ואם אתה גם תייצג אותם כיושב ראש, וגם אכפת לך כי נלחמת בעבר, זה יהיה מעולה.
<בני מלסה: יש כאלה שגם חוששים לפרנסתם.
אברהם נגוסה: רגע, חשבתי שיש שניים, לא?
<בני מלסה: הם בדרך.
<דנה גורדון שושני: אישרו הגעה.
אברהם נגוסה: אישרו הגעה ולא הגיעו?
<בני מלסה: כן.
<בני מלסה: - - - הוא בראשון - - -
<הדס גרמאי: אני אגיד שתי מילים.
<הדס גרמאי: שמי הדס, אני גם מגשרת, עברתי לעמותת "פידל" אבל לא באתי לייצג באמת באתי לשמוע, כי כל כך - - - מטלטלים אותנו ממקום למקום וגם הלימודים שלנו לא התחלנו, לא קרה שום דבר, כואב מאוד, אבל באתי לשמוע לאן אנחנו פונים עכשיו.
<הדס גרמאי: סתם באתי לשמוע.
<הדס גרמאי: כל פעם יש פה וועדה, כל הכבוד שאתם מארגנים ומזמינים אותנו, אבל תכלס בשטח לא קרה שום דבר, זה מאוד מאכזב.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו מקיימים את הדיון, כדי לשמוע מה קורה בשטח וכדי לעקוב אחרי.
אברהם נגוסה: אם לא מגיעים כדי להשמיע, אז מה אני יכול לעשות?
<בני מלסה: ביקשו ממני, דוקטור אברהם, אני יכול להגיב גם.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע את המגשרים.
אברהם נגוסה: דוד, אתה רוצה להסביר מה קורה עכשיו?
אברהם נגוסה: בוא תעדכן אותנו.
<דוד מהרט: טוב.
<דוד מהרט: ראשית אני לא יושב כאן כנציג המגשרים ומדבר בשמם אבל אגיד לך, כמו שאתה יודע במרכז ההיגוי עבדו לא רק מגשרים, אלא גם אנשים בעלי תפקידים נוספים ועבדנו כקבוצה אחת ואני חושב שצריך גם להסתכל על בעלי התפקידים הנוספים שעבדו במרכז ההיגוי.
<דוד מהרט: קיימת פה הרבה דיונים, היו לנו הרבה דברים להגיד על המכרז שהיה, על המטרות ועל המגמות שלו שבגדול נועד כדי להרוג את מרכז ההיגוי ולפגוע בעובדיו.
<דוד מהרט: ואכן המשימה הזאת הצליחה, המרכז פורק, ותיכף אדבר לגבי העובדים.
<דוד מהרט: במהלך המאבק שהמגשרים הובילו אותו, הצליחו לתקן במשהו את מה שתוכנן במכרז שהיה לשלוח רבים מהעובדים הביתה, אחרי תקופה ארוכה שהם שירתו במערכת החינוך.
<דוד מהרט: מה שקרה בפועל אחרי כל המאבקים, קרו כמה דברים.
<דוד מהרט: לגבי המגשרים קרו שני דברים: 1.
<דוד מהרט: אלה שיש להם תעודת הוראה, כ-10 אנשים, נקלטו לתפקיד שנקרא "מורה מגשר".
<דוד מהרט: לאלה שלא הייתה להם תעודת הוראה אבל היו אקדמאיים, הוצע להם לעבוד עם הקבלן החדש, קרי עמותת "פידל", ואני מבין שרבים מהם עובדים בעמותת "פידל", למרות שהמטרה והדרישה של העובדים הייתה להיקלט במשרד החינוך כעובדים מן המניין, ולא לעבור כפי ש- - - מקבלן אחד לקבלן שני.
<דוד מהרט: הם רצו בטחון תעסוקתי ובטחון תעסוקתי יכול להתקיים רק כאשר הם נקלטים במשרד החינוך והופכים להיות עובדי מדינה.
<דוד מהרט: מתוך המגשרים יש כאלה שלא נקלטו ב"פידל" ולא נקלטו כמורים מגשרים במשרד החינוך, ולצערי אחרי תקופה ארוכה שהם שירתו במערכת החינוך ואת בני הקהילה, הם מוצאים את עצמם מובטלים ויושבים בבית, לא עושים דבר.
אברהם נגוסה: כמה הם?
<דוד מהרט: אני לא מקיים מעקב רישום של כל אחד מהם, כמה מהם עובדים, כמה מצאו עבודה, כמה לא מצאו עבודה.
אברהם נגוסה: לא, כמה מהים לא כמורים מגשרים, לא נקלטו ב"פידל".
אברהם נגוסה: לא משנה אחר כך אם מצאו או לא מצאו עבודה.
אברהם נגוסה: אבל כמה מהם לא פה ולא פה?
<דוד מהרט: תראה, אני באמת, דובר בזמנו, תיכף אני אגיד לך, רק שניה ברשותך אדוני היושב ראש, במרכז ההיגוי גם היה צוות של מנחים אזוריים וצוות מטה.
<דוד מהרט: האנשים האלה בכלל הם לא נכללו במכרז, והאנשים האלה מצאו את עצמם גם כן מובטלים, חלקם עדיין מחפשים עבודה וחלקם כנראה מצאו להם עבודה אבל מקומות שלא יכולים להביא את המחויבות ואת הניסיון שצברו במשך כל כך הרבה שנים, כך שבמצטבר, תראה, אני לא יודע במדויק כמה אנשים נקלטו אצל הקבלן החדש, אני יודע שבמרכז ההיגוי עבדו כ-65 אנשים, רבים מהם מצאו את עצמם או כמובטלים או שהלכו לחפש להם מקומות עבודה חדשים.
<דוד מהרט: אחרי כ-15, 20 שנים אנשים היו צריכים להתחיל מחדש, במקום שמשרד החינוך יחבק את האנשים האלה, יעריך את הניסיון שלהם ואת המחויבות ואת השירות שנתנו, האנשים האלה מוצאים את עצמם כואבים ויושבים בבית.
<דוד מהרט: גרשון ו- - - אמורים להגיע.
<דוד מהרט: אלה היו באמת בין האנשים הבולטים המקצוענים, המחויבים והמוכשרים ביותר.
<דוד מהרט: והאנשים האלה יושבים בבית.
<דוד מהרט: ואני לא באתי פה כדי לדבר על עצמי, כדי להגיד "תמצאו לי עבודה", כואב לי על האנשים האלה שניהלתי אותם, ראיתי את המקצועיות שלהם ואת המחויבות שלהם בגלל מעשה איוולת, ואני רוצה להגיד לך גם מעשה נבלה שנעשה לאנשים האלה, והם יושבים בבית.
<דוד מהרט: למעשה הזה יש הרבה שותפים, אבל מבחינתנו הכתובת היא משרד החינוך והגברת מאיה שריר שיושבת פה.
<דוד מהרט: אתה זוכר שהיו פה מאבקים, היו גם אנשים כמו גברת עירית בירן, שאני אפילו זוכר ששנינו דיברנו מולה, היא אמרה "חברים, אנחנו נקלוט את כולכם, הכל יהיה בסדר, המכרז הזה לא נוגע לכם, זה לאנשים אחרים, אתם תיקלטו.
<דוד מהרט: ובסופו של דבר לא קרה שום דבר.
<דוד מהרט: עוד דבר ובזה אני אסיים, במהלך המאבקים שהחברים ניהלו, התקיימו מפגשים, אפילו סמנכ"לית משרד החינוך, הגברת מיכל כהן, ויש פרוטוקולים.
<דוד מהרט: הובטח להם לאקדמאים שתהיה להם תעודת הוראה.
<דוד מהרט: ב-1.9.2016, כלומר ספטמבר שעבר, הם יתחילו ללמוד במימון משרד החינוך, ירכשו תעודת הוראה ובשנת הלימודים הבאה יהפכו להיות עובדי משרד החינוך.
<דוד מהרט: אתה יודע כמה מתוך האנשים האלה התחילו ללמוד?
<דוד מהרט: אפילו לא אחד.
<דוד מהרט: אפס.
<דוד מהרט: למה?
<דוד מהרט: אומרים "אין תקציב למשרד החינוך כדי להכשיר את האנשים האלה" ואני שואל את עצמי איך זה שמבטיחים לאנשים, מנכ"לית משרד החינוך מבטיחה להם, פרוטוקול שיוצא מהלשכה שלה, מבטיחים ב-1 לספטמבר להתחיל ללמוד, ספטמבר שעבר, ובספטמבר הבא ייקלטו במשרד החינוך, והם עדיין לא התחילו, אולי יתחילו ב- - -.
<דוד מהרט: ואני שואל, האם מישהו מוכן עכשיו להגיד להם "חברים, אנחנו עשינו טעות, לא התחלתם ב-1 לספטמבר ללמוד, אבל זו לא אשמה שלכם, אלא אשמה שלנו, וב-1 לספטמבר הבא, כל מי שהתחיל ללמוד, אנחנו נקבל אותו".
<דוד מהרט: האם מישהו יכול להתחייב?
<דוד מהרט: כי הם היו מוכנים להתחיל ללמוד ב-1 לספטמבר.
<דוד מהרט: אבל ה- - - הזו לא כובדה.
<דוד מהרט: כך שאתה יודע, אתה עקבת, אתה יודע, ואגב היו לא מעט פעמים שאתה אמרת שתקיים דיונים ומפגשים, אני חושב שצריך לתקן את העוול הזה.
<דוד מהרט: לא יכול להיות, אנשים כל כך מסורים, אנשים כל כך מוכשרים, בועטים אותם אחרי כל כך הרבה שנים ואומרים להם "אנחנו לא מכירים אתכם, לכו תסתדרו בלשכת העבודה".
<דוד מהרט: אנשים באמת מוכשרים ביותר, והאנשים האלה מוצאים את עצמם מתייצבים בלשכת העבודה יום יום, חלק אמרו לי כבר שהחודש הזה גם את לשכת העבודה כבר לא יהיה להם כי הם סיימו את זכותם והם יושבים בבית.
<דוד מהרט: איפה האחריות של משרד החינוך לאנשים האלה?
<דוד מהרט: נכון, היינו עובדי קבלן ואני אמרתי הרבה פעמים שבעבור הפקידים במשרד החינוך עובדי הקבלן הם מעין עבדים מודרניים, אבל לא חשבתי שבאמת כך זה יהיה.
<פנטהון אספה-דויט: כן.
<פנטהון אספה-דויט: תודה אדוני היושב ראש, אני חושב שזה דיון מאוד חשוב.
<פנטהון אספה-דויט: אני מנכ"ל עמותת טבקה ויושב ראש נציגי הארגונים של יוצאי אתיופיה.
<פנטהון אספה-דויט: חברי דוד אמר כמעט כל מה שהיה לומר, אבל אני רוצה לשים דגש על הכישלון המתמשך של משרד החינוך, על הנזק ולפעמים גם בלתי הפיך שנגרם, אנחנו זעקנו את זעקת המגשרים כבר מזה שנתיים כמעט, ובכל פעם אנחנו מקבלים הבטחות ומה שמעניין, יש כאלה שכאילו נקלטו לתוך משרד החינוך, כמורים, אבל ממידע שיש לי, אותם אלה שנקלטו כמורים לא עוסקים בהוראה, אלא עוסקים חלקית בהוראה, חלקית בגישור.
<פנטהון אספה-דויט: הבקשה שלנו ממשרד החינוך הייתה שאותם מגשרים שעושים עבודה מצוינת, מקצוענית, לא של שנה-שנתיים אלא אפילו 15 שנים ויותר, שעובדים כעובדי קבלן, היה צריך לקלוט אותם בתוך מערכת החינוך ולמסד את הפונקציה שנקראת "גישור" ולהעסיק אותם כעובדים מן המניין במשרד החינוך.
<פנטהון אספה-דויט: הם באו עם כל מיני הצעות כאלה ואחרות כדי לא לעשות את זה, אבל העובדה שאותם בעלי תעודות הוראה שנקלטו כרגע עוסקים גם בגישור, זה אומר שאפשר לקלוט גם מגשרים והם לא עושים את זה.
<פנטהון אספה-דויט: דבר שני, הובטח לאותם מגשרים שלפי ההסכם שנקלטו בעמותת ""פידל"", היו צריכים להתחיל בהכשרה לתעודות הוראה כבר בספטמבר האחרון, וזה לא קרה.
<פנטהון אספה-דויט: לא במקרה, אני רואה עכשיו קול קורא שיצא לפני יומיים למכללות, בגלל שהדיון היום מתקיים, משרד החינוך עושה תרגיל.
<קריאה: זה בלי קשר.
<פנטהון אספה-דויט: בטח שזה בלי קשר.
<פנטהון אספה-דויט: איך זה מכרז או קול קורא יוצא למכללות יומיים לפני הדיון הזה?
<פנטהון אספה-דויט: זה כמובן אחיזת עיניים, לתעתע את הכל, להבטיח שוב פעם שאנחנו הולכים לעשות את זה, אני חושב שזו עבודה בעיניים.
<פנטהון אספה-דויט: אני חושב שמשרד החינוך צריכים להתבייש במה שהם עושים, זה עוול שהם גורמים לעובדים המצוינים האלה, מעבר לאותם אלה שמועסקים עכשיו ב"פידל" כמו שדוד ציין, יש גם כאלה שהיו במינהלת של מרכז - - -
אברהם נגוסה: כמה מועסקים ב"פידל", מתוך ה-65 כמה עברו?
<קריאה: זה לא 65.
אברהם נגוסה: אוקיי, לא משנה, כמה?
אברהם נגוסה: אני רוצה רק את המספר.
אברהם נגוסה: אני מבין ש-10 משמשים כמורה מגשר, אבל כמה ב"פידל" נקלטו?
<דוד מהרט: יש 42 מגשרים - - - שהיו עובדים באגודה לקידום החינוך.
<פוריה קלעי: 42 ועוד 11 זה 53.
<פוריה קלעי: אלה כל המגשרים שהיו, אז אין יותר.
אברהם נגוסה: אני חוזר לפנטהון.
אברהם נגוסה: שאלתי למספר וקיבלתי את התשובה.
<פנטהון אספה-דויט: אני קורא למשרד החינוך שיפסיקו לשחק משחקים, שלא יבטיחו דברים שלא יכולים לקיים אותם וגם אני חושב שכאן צריך כן לדרוש משר החינוך וממשרד החינוך להתחיל בתהליך של קליטת אותם מגשרים, קליטה מלאה וישירה תחת משרד החינוך.
<פנטהון אספה-דויט: לא יכול להיות שמשרד החינוך כגוף הממשלתי הגדול ביותר שמתוקצב בתקציב הכי גדול אחרי משרד הביטחון, יכול לשחק במשחקים עם עובדים מצוינים.
<פנטהון אספה-דויט: אני קורא לך אדוני היושב ראש, להפעיל את סמכותך, את כובד משקלך שהדבר הזה יקרה והמגשרים האלה כן ייקלטו כעובדים מן המניין במשרד החינוך.
אברהם נגוסה: נשמע ממשרד החינוך ולאחר מכן גם מארגונים אחרים.
אברהם נגוסה: אני מציע שתעשו לנו סדר בעניין.
אברהם נגוסה: אני מבין שיש לכם מחלוקת על מספר המגשרים שהיו.
אברהם נגוסה: דוד טען 65.
<דוד מהרט: אני אמרתי שבמרכז ההיגוי עבדו 65 אנשים, כי לא כולם היו מגשרים, היה צוות מחוזי, סך הכל.
אברהם נגוסה: כמה מגשרים היו?
<דוד מהרט: כ-55 מגשרים.
<קריאה: 54.
<דוד מהרט: בסדר.
<דוד מהרט: אני זוכר 55, אבל היו עוד - - - היו גם כאלה שנשרו במעבר הזה.
<קריאה: אלינו הגיעו 54.
אברהם נגוסה: היו במרכז ההיגוי 65 עובדים, ומתוכם 54 היו מגשרים?
<דוד מהרט: כן.
אברהם נגוסה: עכשיו משרד החינוך בבקשה תעשו לנו סדר, לאן הלכו כל ה-65, גם אלה שאינם מגשרים, לאן הלכו כשמרכז ההיגוי התפרק?
<מאיה שריר: דבר ראשון אני מבקשת לצאת נגד הדברים של דוד מהרט ואני מבקשת שגם הוועדה תצא נגד.
<מאיה שריר: אני נציגה של משרד החינוך, אנחנו פה שלוש נציגות של המשרד וההשתלחות האישית הזאת צריכה להיפסק.
<מאיה שריר: אני כבר הגשתי שתי תלונות במשטרה ואני מבקשת שזה לא יחזור.
<מאיה שריר: באמת.
<מאיה שריר: זה קודם כל.
<דוד מהרט: אני אמרתי שהשתלחו?
<מאיה שריר: אני ציטטתי.
<מאיה שריר: "מעשה איוולת, מעשה נבלה",
אברהם נגוסה: קודם כל בואו לא נדבר ברמה פרסונלית.
אברהם נגוסה: בדיון לא צריכים לדבר ברמה פרסונלית, פה אנחנו מדברים לגופו של עניין, אז לגופו של עניין יש אחריות של המשרדים והעובדים פה באים כנציגי המשרדים.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו יכולים לציין את המשרדים אבל בואו נימנע מלציין שמות.
<מאיה שריר: חבל שלא התחלת בנו כי היינו נותנים את כל העובדות.
<מאיה שריר: המשרד מלכתחילה הודיע, וזה היה מהלך באמת מאוד מיוחד של המשרד, מאוד אמיץ, זה לא קורה בשום מכרז אחר, המנכ"לית הובילה את הדרך הזאת, הכיוון הזה, המשרד הודיע שכל מי שיש לו תואר אקדמי ותעודת הוראה ישתלב במשרד, וכך זה היה.
<מאיה שריר: משרד החינוך מעסיק עובדים שיש להם גם תואר אקדמי וגם תעודת הוראה.
<מאיה שריר: אני בדיוק עכשיו מגיעה מביקור בבתי ספר, נפגשתי עם כל המנהלים במעלה אדומים.
<מאיה שריר: המגשר שעובד שם זה יאיר גטה, הוא קיבל הרבה מאוד ברכות ושבחים ולא הפסיקו להלל ולשבח, שזאת הדרך הנכונה.
<מאיה שריר: זה הכיוון שלנו וזה מה שהודענו.
<מאיה שריר: כל מי שרצה, אנחנו כמשרד יש לנו ספק חדש, אנחנו לא יכולים לכפות עליו לקלוט עובדים, אבל הם, כל הכבוד לעמותת ""פידל"" הם לקחו על עצמם, פתחו את הדלת לכל מי שרצה.
<מאיה שריר: כולם הוזמנו להיפגש שם, אני יודעת שכל מי שרצה נקלט, אבל את זה באמת צריך לשאול אותם.
<מאיה שריר: הרשימות שלנו הם שיש שם 33 מגשרים שיש להם תואר אקדמי והם צריכים ללמוד לתעודת הוראה.
<מאיה שריר: אנחנו הבטחנו שזה יקרה על חשבון המשרד, שוב, דבר שאף פעם לא היה עם אף אוכלוסייה, זה דבר מאוד ייחודי, וזה קורה.
<מאיה שריר: קול קורא התפרסם, ההליך הבירוקרטי כפי שיושב ראש הועדה, אדוני, אתה מכיר, הוא לא פשוט.
<מאיה שריר: פורסם קול קורא לשבוע, בשבוע הבא ייסגר, על זה תענה הנציגה שאחראית על ההכשרה מתי זה מתחיל, אבל זה יתחיל.
אברהם נגוסה: 33 אקדמאיים תהיה להם תמיכה של המשרד לעבור את ההכשרה של ההוראה?
<מאיה שריר: יש עוד 14 שאין להם לא תואר אקדמי ולא תעודת הוראה.
<מאיה שריר: והם, על חשבון משרד החינוך מלא, ילמדו גם לתואר וגם לתעודת הוראה.
<מאיה שריר: אבל זה אני מציעה שמי שאחראי על הנושא יענה.
אברהם נגוסה: כמה נשארו?
אברהם נגוסה: הגענו ל-47.
<קריאה: זהו, יש 11 שעובדים.
<מאיה שריר: 11 נקלטו במשרד.
אברהם נגוסה: אז הגענו ל-58.
<מאיה שריר: יותר ממספר המגשרים שהיו.
אברהם נגוסה: מתוך 65 - - -
<מאיה שריר: 65 זה כולל מזכירה.
אברהם נגוסה: אבל אני רוצה לדעת גם הם לאן הלכו.
אברהם נגוסה: אני מבין שזה לא נושא הדיון, אבל אנחנו גם צריכים לראות לידיעה כללית שלנו לאן הם הלכו.
אברהם נגוסה: אמרתם ש-33 הולכים ללמוד לתעודות הוראה.
<מאיה שריר: ועוד 14 שצריכים גם תואר וגם תעודה.
<מאיה שריר: ועוד 11 שנקלטו.
אברהם נגוסה: 58.
אברהם נגוסה: אז כולם היו מגשרים.
<דליה מזרחי: אני רוצה להתייחס לדברים שהוא אמר, לגבי הקליטה של 11 המגשרים במשרד החינוך.
<דליה מזרחי: אנחנו ישבנו ביחד איתם ובאנו לקראתם במה שהם רצו בעניין הקליטה שלהם במערכת.
<דליה מזרחי: הם ביקשו שלא לעבוד במשרה מלאה כעובדי הוראה, לכן באנו ואמרנו "אין שום בעיה, תעבדו ב-1/3 משרה, 2/3 משרה תעבדו כמדריכים, סוג של עבודת גישור".
<הדס גרמאי: בגלל שהם לא נמצאים פה את מדברת כך?
<הדס גרמאי: אני לא חושבת שזה היה ככה.
<הדס גרמאי: זה לא נכון.
<הדס גרמאי: אני אחת מהנציגים.
אברהם נגוסה: תני לה לסיים ואז תתייחסי.
<דליה מזרחי: זה היה ההסדר וכך שיבצנו אותם, ב-1/3 משרה, וארבעה ימי הדרכה.
<דליה מזרחי: ה-11 כך שובצו.
<דליה מזרחי: אחרי משהו כמו חודשיים הם פנו אלינו והם אמרו לנו שהם מעדיפים יותר שעות הוראה ופחות שעות הדרכה.
<דליה מזרחי: גם אז באנו לקראתם, אמרנו להם, בואו נכין רשימה מסודרת, אנחנו צריכים להגיש כי צריך להעביר תקציבים.
<דליה מזרחי: "בואו נכין רשימה מסודרת, כל אחד שיגיד מה הוא עכשיו מעדיף".
<דליה מזרחי: באמת הם הגישו לנו רשימה, היום יש לנו רשימה אחרת ממה שהם רוצים, זה נמצא באישור, כאלה שהורידו לשני ימי הדרכה והיתר בשעות הוראה, כולם משובצים ב-100% משרה לפי החלוקה שהם ביקשו.
אברהם נגוסה: כל ה-11?
<דליה מזרחי: כל ה-11.
<דליה מזרחי: אני מדברת רק על אלה שנמצאים במערכת.
<דליה מזרחי: המשרה שלהם היא 100% הוראה, ומתוכה יש להם חלק של הדרכה, לבקשתם.
<דליה מזרחי: יש כאלה שיש להם יומיים הדרכה וכל היתר זה שעות הוראה, יש כאלה שיש להם ארבעה ימי הדרכה והיתר שעות הוראה, בהתאם לבקשה שלהם.
<דליה מזרחי: אבל הסך הכל הכללי זה 100% משרה, כפי שהתחייבנו.
<דליה מזרחי: לגבי התנאים שהם בעצם היו עובדים כביכול במערכת החינוך, הכרנו להם בוותק לפי התנאים של הסכם קיבוצי שיש לנו, כל אחד שהביא את האסמכתאות שבאמת הוא עבד כמגשר, הכירו לו בוותק.
<דליה מזרחי: יש כאלה שלא היו מוסמכים באותה תקופה.
<דליה מזרחי: ההסכם הקיבוצי אומר שמי שלא היה מוסמך לכלל עובדי הוראה, לא רק לאוכלוסייה הזאת, זה מזכה אותו בחצי ותק, וזה בדיוק מה שנתנו להם.
<דליה מזרחי: בשבוע שעבר הם היו אצלנו במשרד, הראינו להם את כל הניירת, אני חושבת שהשיחה שלנו הייתה ברוח מאוד מאוד חיובית, אני לא יודעת על מה היא מדברת, באמת כל מה שהם ביקשו בדקנו, החזרנו להם תשובות והם עובדים ומאוד מרוצים במערכת, הם רק מחכים עכשיו לשינוי הזה שאנחנו נקבל אישור עליו, לגבי הבקשה שלהם לחלוקה השונה בין ההדרכה לשעות הוראה.
<דליה מזרחי: זה הכל.
<דליה מזרחי: זה אני יכולה לומר, הם בקשר ממש ישיר איתנו, הם גם אמרו כשהם ישבו בישיבה, שכל מה שהם מבקשים, יש להם למי לפנות, הם מרגישים באמת באמת טוב.
<דליה מזרחי: אני לא יודעת על מה מדברים.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו את הנציגה.
<הדס גרמאי: אני יודעת שבמתווה שעשינו וגם בהסכם שעשינו, שהמורים האלה שייכנס למשרד החינוך יהיו מורים מן המניין, לא גישור ולא כלום.
<הדס גרמאי: בגלל זה גם ביקשנו שהמגשרים ייקלטו בתוך משרד החינוך, שהם יהיו מגשרים, אבל המורים האלה יעבדו בתור מורים.
<הדס גרמאי: לא יהיו מורים ומגשרים.
<הדס גרמאי: אין דבר כזה.
אברהם נגוסה: את שמעת אותה, היא אמרה שהדרכה זה לפי בקשתם, זה מה שאמרת, נכון?
<דליה מזרחי: נכון.
<דליה מזרחי: לא רק זה, גם אמרתי - - -
<הדס גרמאי: אני אתמול שוחחתי איתם, אף אחד לא ביקש, אני לא יודעת מאיפה היא מביאה את זה.
<הדס גרמאי: זה עצוב מאוד, כל פעם, וזו גם אחת הסיבות שלא רצו לבוא לפה.
<הדס גרמאי: כי כבר נמאס לנו, כי לנו אין פה ולכם יש פה, אתם כל הזמן מדברים ומדברים, אין לנו פרוטקציה באף מקום.
<הדס גרמאי: אנחנו מה שיכולנו עשינו, אנחנו גם נמשיך לעשות, אנחנו - - - אנחנו נמשיך, אם זה צריך מחאה, אם זה דורש, כל מיני דברים נעשה.
<הדס גרמאי: כרגע זו גם אחת הסיבות ש- - - לא פה, אבל זה לא נכון, לא תקין מה שהיא - - -
אברהם נגוסה: הדס, האם אתם מועסקים במשרה מלאה, 100%?
<הדס גרמאי: אני מועסקת ב-100%.
אברהם נגוסה: את מכירה את ה-11?
<הדס גרמאי: אני מכירה אותם.
<הדס גרמאי: אני מגשרת.
אברהם נגוסה: את מ"פידל"?
<הדס גרמאי: כן.
<הדס גרמאי: אני מ"פידל".
אברהם נגוסה: היא דיברה על ה-11.
<הדס גרמאי: אני יודעת.
<הדס גרמאי: אני אחת הנציגות שיש בתוך הקבוצה הזאת.
<הדס גרמאי: אתמול שוחחנו על זה גם, אני לא יודעת למה לא הגיעו אבל היו צריכים להגיע.
<הדס גרמאי: כנראה שהם לא רוצים להגיע, הם יודעים שלא יצא מזה שום דבר.
<הדס גרמאי: אבל זה לא נכון מה שהיא אומרת.
<דליה מזרחי: צר לי מאוד, זה לא נכון.
אברהם נגוסה: אם זה ככה, אז תבקשו.
אברהם נגוסה: אני לא מסכים עם האמירה שלך.
אברהם נגוסה: אנחנו החלטנו לקיים את הדיון לפי בקשתם, לפי הפנייה.
אברהם נגוסה: גם חבר הכנסת לשעבר, היום השר אלי כהן גם פנה אלי בנושא הזה ולכן קבענו.
אברהם נגוסה: הוא לא יכול היה להיות פה בגלל שהוא שר, זה כל העניין.
אברהם נגוסה: אבל אם אתם חושבים שמראש לא יצא כלום, אז - - -
<הדס גרמאי: אני רוצה לחדד את הדברים שלי.
<הדס גרמאי: זה לא מבחינתך, יש פה אנשים ממשרד החינוך שכן מזלזלים בנו, כן עושים מה שבא להם, לא מתייחסים אלינו כאנשים, כי אנחנו עבדנו בבית הספר, עשינו את העבודה, עבודה טובה.