GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: אנחנו פונים למשרדים הרלבנטיים כדי לעמוד ולענות לאתגרים שאתם ציינתם, ההישג הזה לא יצא לאור, התרבות שלנו והמורשת שלנו, ההיסטוריה שלנו, צריך להוציא את זה לאור במדינת ישראל, במערכת החינוך, בכל התחומים בחברה הישראלית.
אברהם נגוסה: לכן הוועדה תפנה בכתב לשר החינוך, שיכללו במערכת החינוך את המורשת והתרבות של יוצאי גיאורגיה.
אברהם נגוסה: וגם את תרומתה הרבה של העדה הזאת וגם התרומה שלכם בפתיחת שערי העלייה מברית המועצות לשעבר, שהגיבורים, אתם הלכתם ופתחתם את כל השערים, גם זה צריך לבוא לידי ביטוי במערכת החינוך ובהיסטוריה.
אברהם נגוסה: דבר שני, אנחנו פונים גם למשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: יש גם חלק למשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אנחנו פונים בעניין של אנדרטה.
אברהם נגוסה: יש שם מחלקה שמטפלת בנושא הזה, אנחנו נכתוב מכתב לשרה.
אברהם נגוסה: נפנה לשרת הקליטה בנושא הזה.
אברהם נגוסה: דבר נוסף, נפנה למשרד הקליטה כדי לתרגם לשפה הגיאורגית את ההודעות, שכפי שנאמר פה, המבוגרים גם אם הם הרבה שנים, הם עדיין מתקשים בעברית, ולכן צריך לתרגם את ההודעות, את ההסברים בשפה הגיאורגית.
אברהם נגוסה: אני לוקח את הצעת הרבנית שאמרה כי הדור בורח מהמסורת הדתית, מהזהות היהודית, לכן אנחנו נכתב מכתב לשר הדתות בנושא הזה, כדי שהמשרד יטפל ויעזור לחיזוק הזהות היהודית גם לעדה הזאת.
אברהם נגוסה: אנחנו נעשה מאמץ, דוקטור יאקוב הביא לי קודם ספר שלו שפרסם את זה בגיאורגית, והוא עשה את זה ביוזמתו ובכספו.
אברהם נגוסה: אבל כדי שעם ישראל יידע על ההיסטוריה, יש צורך לתרגם אותו לעברית.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו נפנה למשרדים הרלבנטיים.
<יאקוב אופיר: תסלח לי בבקשה.
<יאקוב אופיר: יש גם מכון למחקר, יש גם עמותה, הייתי בעירייה ואף אחד לא עשה שום דבר.
<יאקוב אופיר: אנחנו באיזה שהוא מקום, הדברים לא נפגשים.
אברהם נגוסה: מה שאני יכול לעשות, קיימנו פה דיון, שמענו וחייבים להתייחס לאזרחים ולכן אנחנו נפנה בכתב בשם הוועדה, לגורמים הרלבנטיים כדי לתרגם את ההיסטוריה ואת המורשת.
<סימה תבדי: סליחה, שאלה מאוד מאוד חשובה.
<סימה תבדי: ברגע שאתה מתייחס לשלוח את המכתב, שכחתי להגיד שהעדה הגרוזינית סבלה כל כך הרבה, בטרוריזם הזה נפלו הבנים שלנו, האנשים שלנו, יש לנו זכות להדליק משואה בהר הרצל, ביום הזה שאחד מהגרוזינים ישתתף בדבר הזה, ושזה יהיה על השם שלנו.
<סימה תבדי: 50 שנה הרבה אנשים נפלו, אבל אף אחד לא הדליק את הנר שם.
אברהם נגוסה: קודם כל, טוב שהעלית את השאלה.
אברהם נגוסה: אני אפנה לשרת התרבות, שאחראית לענייני סמלים וחגים.
אברהם נגוסה: אנחנו נכתוב מכתב על העניין הזה.
אברהם נגוסה: אני מבקש להודות לכולכם, תודה רבה שבאתם.
<בני פרץ: למצוא יום חג גם לגיאורגים.
<בני פרץ: ולתת להם את התמיכה.
אברהם נגוסה: זה הם יחליטו, לא אני.
אברהם נגוסה: אנחנו כמובן משתתפים בצערה המשפחה של הנפטר.
<מרי אמשיקשוילי: פה יושבת גברת שבאה מאוניברסיטת טביליסי, היא שחקנית ובמאית גדולה.
<מרי אמשיקשוילי: אנחנו יכולים להשתמש בכישרון שלה.
אברהם נגוסה: ברוכים הבאים, אנחנו נקיים היום דיון בנושא אנטישמיות עכשווית, לציון יום השואה הבינלאומי בכנסת.
אברהם נגוסה: אני רוצה לברך את יושבת הראש לשעבר של ועדת העליה והקליטה, חברת הכנסת לשעבר קולט אביטל, היום היא גם יושבת הראש של מרכז הארגונים של ניצולי השואה.
אברהם נגוסה: איתנו נמצא גם יוגב קרסנטי ממשרד התפוצות וגם מר יעקב חגואל, סגן וממלא מקום יושב-ראש ההסתדרות הציונית העולמית, כמובן גם ארגונים אחרים נמצאים פה, נציגי הארגונים של ניצולי השואה, הסוכנות היהודית, ומשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: כל אחד יציג בתמצית מכיוון שאני יודע שאנשים צריכים לעבור מוועדה לוועדה, היום מציינים פה בכנסת את יום השואה ולכן חשוב מאוד שאנשים שנרשמו, שנספיק לתת להם את האפשרות להתבטא, אני מבקש שזה יהיה בתמצית.
אברהם נגוסה: אנחנו נמצאים במסגרת היום הזה שאנחנו מציינים, מתכבדים גם לארח את נציגי מרכז הארגונים לניצולי השואה ואת ניצולי השואה המשתתפים היום בכל דיוני הוועדות.
אברהם נגוסה: כולנו יודעים שאנטישמיות היא השורש של מה שהיה לפני השואה, זה החרמות וכל מה שאנחנו רואים היום, וגם היו אז לפני השואה, והיום בוועדת העליה והקליטה פה קיימנו כמה דיונים בנושא הזה כדי לשלב ידיים, כדי שכל הארגונים הממשלתיים ולא ממשלתיים ביחד, צריכים להילחם נגד התופעה וכך אנחנו יכולים למנוע את הנזק שקורה לא רק לעם היהודי, אלא גם לכל האנושות.
אברהם נגוסה: לא מזמן קיימנו עם כל הסטודנטים מכל העולם פה בכנסת וגם עם חברי הפרלמנט הבריטי בנושא הזה, ואנחנו היום מציינים את יום השואה הבינלאומי, נשמע קודם כל דיווח ממשרד התפוצות, המשרד שמייצג את מדינת ישראל, ממשלת ישראל מבחינת התפוצות, גם ארגונים לאומיים כמו ההסתדרות הציונית העולמית, נשמע גם מהם והתאחדות הסטודנטים וארגונים אחרים.
אברהם נגוסה: אני מתחיל קודם כל עם משרד התפוצות.
אברהם נגוסה: אני אשמח שתציגו לנו בתמצית כפי שאמרתי.
<יוגב קרסנטי: תודה רבה אדוני היושב ראש, אני שמח להגיש לך את הדו"ח שמשרד התפוצות חיבר אודות האנטישמיות בשנת 2016.
<יוגב קרסנטי: הדו"ח הזה מתייחס למקרים, למגמות, הוא סוקר את האירועים השונים, התקריות האנטישמיות השונות וגם את ההישגים השונים בתחום המאבק באנטישמיות בשנה החולפת.
<יוגב קרסנטי: הדו"ח הזה הוא פרי מאמץ של מספר ארגונים, תרמו לו גם הפורום למאבק באנטישמיות, גם מרכז קנטור וגופים שונים שפועלים עם משרד התפוצות.
<יוגב קרסנטי: השנה מבחינת מגמות, אנחנו רואים שתי מגמות עיקריות: המגמה הראשונה היא עלייה במספר התקריות האנטישמיות בדגש על ביטויים אנטישמיים, ופה חשוב לציין שהשנה התחלנו לנטר גם את מרחב האינטרנט, האנטישמיות היא לא רק כמו שהייתה בעבר גרפיטי על קירות והשחתה של מבנים או פגיעה ביהודים, האנטישמיות היום גם קיימת במרחב המקוון, בהפצה של דברי שטנה, ראיונות, סרטים, תמונות, ועוד ועוד.
<יוגב קרסנטי: וכשאנחנו בוחנים את כל העולם הזה אנחנו מגלים בעצם שאנחנו נמצאים בעליה גם במספר תקריות רחוב וגם במספר הביטויים האנטישמיים ברשת, וחשוב לזכור שזה קורה השנה גם ללא מלחמה או סכסוך מזוין שבו מעורבת מדינת ישראל.
<יוגב קרסנטי: הדבר השני שאנחנו רואים השנה זה ירידה בתקריות האלימות החמורה.
<יוגב קרסנטי: השנה נרצח יהודי אחד, דויד פרמד, נרצח באורוגוואי על ידי מתאסלם חדש של דאע"ש, אבל לא היו לנו ברוך השם פיגועי טרור כמו שראינו בשנים הקודמות בהיפר כשר, במרכז הקהילתי בקופנהאגן, במוזיאון היהודי בבריסל או ב-jcc בארצות הברית, מהבחינה הזאת יש ירידה באירועי הטרור שהם תקריות אנטישמיות חמורות.
<יוגב קרסנטי: מבחינת הישגים: בין ההישגים הבולטים שהיו השנה, כמובן הקריאה של האפיפיור פרנסיסקוס בינואר השנה שיצא נגד כל צורה של אנטישמיות, אפלייה או רדיפה.
<יוגב קרסנטי: הדברים החד משמעיים שאמר ראש ממשלת צרפת שהדגיש את היותם של היהודים חלק בלתי נפרד מהחברה הצרפתית, ואני ארחיב על זה בהמשך.
<יוגב קרסנטי: החוק שעבר בפרלמנט האיטלקי, שהופך הכחשת שואה לעבירה.
<יוגב קרסנטי: אם אנחנו נכנסים היום לעידן שבו האמת היא לא אבסולוטית, אז הנושא של הכחשת שואה, בעיקר דרך אגב ברשתות החברתיות הוא נושא שהולך ומתחזק, יש לנו על זה דיון עם חברות האינטרנט, הן לא בהכרח רואות איתנו עין בעין את הנושא של הכחשת שואה, מבחינתם זה חופש ביטוי, מבחינתנו הכחשת שואה זה special case, מקרה מיוחד של אנטישמיות, ואנחנו מאוד שמחים עם החוק הזה שעבר בפרלמנט האיטלקי.
<יוגב קרסנטי: בנוסף ה-OECD החליט על הקצאת תקציב תלת שנתי למאבק באנטישמיות במסגרת התכנית "ממילים למעשים", ובדצמבר האחרון ממשלת בריטניה הודיעה שהיא תאמץ את הגדרת האנטישמיות על בסיס ההגדרה שהתקבלה ב-IHRA וגם על זה אני ארחיב מיד.
<יוגב קרסנטי: תקריות בולטות: בינואר הותקף גבר יהודי חרדי בעיר מרסיי, תקף אותו באמצעות מצ'טה, במרץ נדקר למוות דוד פרמד מאורוגוואי, פעיל קהילתי שנדקר על ידי מתאסלם חדש.
<יוגב קרסנטי: ביוני יושב ראש הרשות הפלשתינאית מחמוד עבאס אמר במהלך נאום בפרלמנט האירופי בבריסל שרבנים בישראל דרשו מהממשלה להרעיל מקורות מים פלשתיניים במטרה להרוג פלשתינאים ולגרום להם להגר.
<יוגב קרסנטי: כמובן שהמוטיב הזה של הרעלת בארות הוא לא מוטיב חדש, זו עלילה אנטישמית ותיקה, לאחר מכן הוא התנצל על הדברים האלה, אבל הם נאמרו.
<יוגב קרסנטי: ביולי סוכלה מתקפה אנטישמית בקונטיקט, גם פה דרך המידע שהתקבל ברשת האינטרנט, זוהה טרוריסט אנטישמי כזה שאגר נשק אצלו בבית, ובעצם תפסו אותו לפני שהוא הצליח להוציא פיגוע.
<יוגב קרסנטי: באוקטובר בז'יטומיר הותקף חסיד חב"ד ומצבו הוגדר קשה מאוד, פציעה קשה.
<יוגב קרסנטי: יש את הנושא של אותו אדם שפרץ לבית הכנסת במוסקבה, פצע את המאבטח ואיים לשרוף את המקום, ובדצמבר הושחת קברו של רבי נחמן מאומן.
<יוגב קרסנטי: אבל יש השנה גם בשורות טובות, בצרפת אחוז התקריות האנטישמיות ירד ב-65% והמקרה הצרפתי מוכיח שכשהממשלות רוצות, הן מסוגלות להיאבק באנטישמיות בצורה נחרצת ולהביא להפחתה משמעותית.
<יוגב קרסנטי: צרפת, שהובילה בעבר בעלייה במספר התקריות האנטישמיות השנה מגלה ירידה, וזה קורה בגלל שממשלת צרפת מאבטחת מוסדות קהילה ומוקדי חיכוך.
<יוגב קרסנטי: היום, מי שמסתובב בצרפת בבתי הכנסת לקראת תפילת יום שישי, פשוט יש שם סיורים של חיילים חמושים לבושי מדים שמאבטחים את הרחובות מסביב, מאבטחים את בתי הכנסת.
<יוגב קרסנטי: ישנן אמירות חד משמעיות מצד פוליטיקאים בכירים, כמו שאמרתי, עמנואל ולס, שאומר שצרפת לא תהיה צרפת ללא היהודים שלה או אמירות בסגנון שכל צרפתי צריך לראות כעלבון אישי את זה שיהודים עוזבים את צרפת על רקע הדאגה לביטחונם האישי.
<יוגב קרסנטי: האמירות האלה מחלחלות.
<יוגב קרסנטי: יש צמצום של הפער בצרפת בין חקיקה לבין אכיפה.
<יוגב קרסנטי: אמנם גם בחקיקה אנחנו עדיין חסרים בהרבה ממדינות אירופה, אבל בצרפת יש חקיקה וגם אכיפה.
<יוגב קרסנטי: אנשים שהסיטו שם לשנאה אנטישמית ברשת, קיבלו קנסות ואפילו עונשי מאסר.
<יוגב קרסנטי: אז הדברים האלה קורים, ובסוף יש איזו שהיא הבחנה שמחלחלת גם לכוחות הביטחון וגם לציבור על זה שאנטישמיות וטרור מחוברים.
<יוגב קרסנטי: זאת אומרת, בעיקר לגבי אנטישמיות מוסלמית לא נטען וגם לא מתייחסים עוד לאנטישמיות מוסלמית כאיזה שהוא המשך של הסכסוך במזרח התיכון.
<יוגב קרסנטי: אנטישמיות מוסלמית מזוהה היום כמשהו שמתחיל ביהודים אבל ממשיך ולכן מטופל בצורה נחרצת גם על ידי כוחות השיטור וגם על ידי הציבור בחוסר סובלנות, שלא כמו שהיה בעבר.
<יוגב קרסנטי: מה אנחנו עושים במשרד התפוצות כדי למנוע את התופעות האלה או לפחות לצמצם אותן עד כמה שאפשר?
<יוגב קרסנטי: אז דבר ראשון הגדרנו לעצמנו למטרה בשנת 2016 להפוך למרכז ידע עבור ממשלות וארגונים, ואנחנו עושים את זה בין השאר באמצעות שיתופי פעולה עם גופים שונים, חלק נמצאים פה היום.
<יוגב קרסנטי: אני תיכף אפרט, אם זה ישגב שיחד איתם אנחנו בונים מדד אחד עולמי לתופעות אנטישמיות, לא עוד שכל מדינה תוכל למדוד אנטישמיות כמו שהיא הייתה רוצה ולדווח או לא לדווח, ולהחליט מה נכנס ומה לא, ואז כמובן מספר התקריות האנטישמיות משתנה בהתאם.
<יוגב קרסנטי: אנחנו רוצים לקבוע מדד בינלאומי אחיד, אנחנו עושים את זה עם קבוצה של מומחים מכל העולם כדי ליצור סטנדרטיזציה בתחום הזה.
<יוגב קרסנטי: אנחנו הקמנו את פרויקט ניטור האינטרנט, שתיכף אראה תוצאות ממנו, שבעצם רואה את סוג ההסתה שיש בכל מדינה ומדינה ואנחנו מציפים את הנתונים האלה לממשלות, כדי שידעו מה קורה בתחומן וגם לחברות האינטרנט כדי שלא יוכלו להגיד "זה לא קורה אצלנו, הדברים האלה לא נעשים", פשוט ברגע שהמידע יהיה שם, גם ארגונים ,גם פעילים, גם ממשלות יוכלו לעשות בו שימוש ופרויקט נוסף שאנחנו עושים עם מרכז קנטור זה הנגשה של כל החקיקה בכל מדינה ומדינה, בדגש, התחלנו ממדינות מערב אירופה שתאפשר לפעילים להתמודד עם פשעי שנאה.
<יוגב קרסנטי: שידעו איזה חוקים זמינים להם, מהם התקדימים של החוקים האלה, מיהן הרשויות שצריך לפנות אליהן, יוכלו לעשות בזה שימוש ולהתמודד עם ההסתה.
<יוגב קרסנטי: דרך אגב, אנחנו עושים את זה גם לחוקים לרחוב לצורך העניין וגם לחוקים לרשת, המרחב הקיברנטי, כי זה תחום חדש שמתפתח והידע עליו עדיין לא מספיק זמין.
<יוגב קרסנטי: הפרויקטים האלה מניעים את קובעי המדיניות לפעולה, מניעים את חברות האינטרנט לפעולה, וכבר יש לנו כל מיני שיתופי פעולה ודיאלוגים עם חברות, עם מדינות שרוצות לבוא ללמוד עוד על מה שאנחנו עושים, כדי להתמודד עם הבעיות האלה.
<יוגב קרסנטי: דבר נוסף שאנחנו עושים זה הקניית ידע וכלים לקו ראשון.
<יוגב קרסנטי: בסופו של דבר השוטרים, הפעילים הקהילתיים, מי שנתקל בתופעות האנטישמיות, הוא זה שמתמודד איתם, הוא הראשון שממתמודד איתם ואם הוא ידע לדווח על תקרית אנטישמית כתקרית אנטישמית ולא כתקרית אלימות או לא כהצתה סתם, אז הדבר הזה נכנס לסטטיסטיקה וניתן אחר כך להגיד נראה שיש עליה, שיש ירידה, או שצריך להתמודד, אז אנחנו מקנים ידע וכלים לקו ראשון שזה אומר אותם פעילים, אותם שוטרים, עורכי דין, כל מי שבא במגע עם התופעות האלה.
<יוגב קרסנטי: זו דוגמה לתוצאה שמגיעה מהפרויקט שלנו של ניטור מרחב האינטרנט.
<יוגב קרסנטי: אתם יכולים לראות כאן שהמנוע שלנו מסוגל לנטר טוויטים, והוא מסוגל להגיד מאיזה אזור הם באים, לא רק מאיזה אזור הם באים, מאיזה מדינה הם מגיעים, ובתוך כל מדינה מאיזה עיר ומאיזה רובע.
<יוגב קרסנטי: זאת אומרת אם אנחנו לוקחים את פריז ואנחנו יכולים לראות שם ברובע מסוים שיש אנטישמיות מסוג מסוים כאנטישמיות מוסלמית או אנטישמיות אחרת, אז אנחנו יכולים להגיד "פה צריך להתמקד" ולכוון מדיניות חינוכית שמתייחסת לאנטישמיות שמגיעה מכיוון דתי, או שמתייחסת לאנטישמיות שמגיעה מכיוון אנטי ישראלי, או שמתייחסת לאנטישמיות שמגיעה מימין קיצוני.
<יוגב קרסנטי: הדברים האלה מאפשרים לנו למקד מאמצים ולעזור לארגונים היהודיים, לממשלות ולפעילים גם כן למקד את המאמצים שלהם.
<יוגב קרסנטי: עכשיו השאלה שאנחנו תמיד נשאלים על הפרויקט הזה זה איך אנחנו מגדירים אנטישמיות.
<יוגב קרסנטי: אני מיד אתייחס לזה אבל אנחנו מגדירים אנטישמיות בהתאם להגדרה של IHRA, זאת אומרת הפרויקט הזה מנטר כרגע רק אנטישמיות ולא אנטי ישראליות.
<יוגב קרסנטי: לעומת זאת, במקרים שאנטי ישראליות חוצה את הגבול והופכת לאנטישמיות, היא תיכנס למדד כאן, ומה שאתם רואים פה כאמור זה מספרים מטוויטר, חודש אוקטובר, כדי שתבינו איזו חשיפה, לקחנו פה שתי מדינות עם הקהילות הגדולות באירופה, צרפת ובריטניה.
<יוגב קרסנטי: בחודש אוקטובר 2016 לבדו בממלכה המאוחדת היו 8,296 אנשים שצייצו טוויטים אנטישמיים.
<יוגב קרסנטי: כל אחד מהם צייץ בממוצע 3.6 טוויטים בחודש, אבל כשאנחנו בודקים כמה אנשים עוקבים אחרי אותם טוויטרים אנטישמיים, אנחנו מגיעים לפוטנציאל חשיפה, למשל בבריטניה לבדה פוטנציאל חשיפה בעולם של 25 מיליון.
<יוגב קרסנטי: חלק מהאנשים האלה עם קבוצות של 100,000 עוקבים, אחרים עם קבוצות של 1.5 מיליון עוקבים ומספרים מדהימים.
<יוגב קרסנטי: הממוצע של כל טוויטר אנטישמי, ממוצע העוקבים שלו הוא 3,000 עוקבים, זאת אומרת שאנחנו מדברים פה על רשת של אנשים שהם מקושרים מאוד, מדברים אחד עם השני וצריך לעשות יותר בשביל להתמודד עם התופעות, כמובן שהמספרים המצטברים, הפוטנציאל כאן מגיע ל-40 מיליון בצרפת ובריטניה לבדה, 40 מיליון איש שנחשפו לתכנים אנטישמיים בחודש אחד.
<יוגב קרסנטי: עניין נוסף ועם זה אני אסיים, מונחת לפניכם החלטת הממשלה שהייתה הצעת המחליטים, היום היא כבר החלטת ממשלה שהגיש השר נפתלי בנט יחד עם ראש הממשלה שהוא גם שר החוץ, זה בשיתוף עם משרד החוץ, הוגשה בישיבת הממשלה ביום ראשון לציון יום השואה הבינלאומי.
<יוגב קרסנטי: ההצעה הזאת בעצם מגדירה לראשונה מהי אנטישמיות, פעם ראשונה שמדינת ישראל מקבלת להגדיר מהי אנטישמיות.
<יוגב קרסנטי: ההצעה הזאת התקבלה על ידי 31 מדינות במאי השנה בברית העולמית להנצחת זכר השואה.
<יוגב קרסנטי: ההגדרה הזאת מדברת על אנטישמיות כתפיסה אודות יהודים שיכולה לבוא לידי ביטוי כשנאה כלפי יהודים, ביטויים מילוליים ופיזיים כלפי יהודים או כלפי מי שאותם שונאים תופסים כיהודים.
<יוגב קרסנטי: ההצעה הזאת כוללת גם מקרים של הכחשת השואה ותוצאותיה או גימוד מימדי השואה ותוצאותיה, זה גם ייחשב כאנטישמיות, וההצעה הזאת כוללת גם אנטי ישראליות ובכלל זה דה-לגיטימציה של מדינת ישראל, דמוניזציה של מדינת ישראל, ושפיטת ישראל בסטנדרטים כפולים שבהם לא שופטים שום מדינה דמוקרטית אחרת, גם כאנטישמיות, בתנאי שהם נאמרים בקונטקסט הנכון.
<יוגב קרסנטי: זאת אומרת, זו החלטה מאוד מאוזנת.
<יוגב קרסנטי: מצד אחד נשמר בה חופש הביטוי ומצד שני היא לא מאפשרת הסתה, אני חושב שזה הישג גדול למשרדים, לשר ולמדינת ישראל בכלל.
<יוגב קרסנטי: תודה רבה אדוני היושב ראש.
אברהם נגוסה: קודם גם הצטרף אלינו חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, הוא יצא כרגע, יכול להיות שיחזור.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע את ההסתדרות הציונית ולאחר מכן נשמע מיושבת הראש של מרכזי הארגונים של ניצולי השואה, ונשמע גם את הארגונים.
אברהם נגוסה: בבקשה, מר יעקב חגואל.
<יעקב חגואל: בוקר טוב, תודה רבה אדוני היושב ראש, תודה רבה ליוגב ממשרד התפוצות על הסקירה.
<יעקב חגואל: אנחנו בהסתדרות הציונית העולמית ערכנו סקר בקרב יהודים בתפוצות לקראת יום השואה הבינלאומי, שדרך אגב, חשוב לומר, הוכרז על ידי ממשלת ישראל גם כיום המאבק באנטישמיות, זה חשוב מאוד.
<יעקב חגואל: אנחנו ערכנו סקר אינטרנטי על ידי מרכז התקשורת של ההסתדרות הציונית העולמית, אני רוצה להודות לגברת מעין מור ולמר איתן בכר עובדי ההסתדרות הציונית שניהלו את הסקר.
<יעקב חגואל: אני רוצה להציג לכם את הנתונים, יש לכם גם על השולחן את החוברת, אבל אני בחרתי לגעת רק בכמה נתונים, תוכלו לקחת את החוברת איתכם הביתה ולהתבונן בשאר הדברים אחרי זה.
<יעקב חגואל: אנחנו שאלנו "בהתחשב בזהותך היהודית, עד כמה אתה מרגיש בטוח במקום מגוריך?
<יעקב חגואל: " שימו לב, באירופה כ-44% אינם מרגישים בטוחים, בצפון אמריקה כ-12% אינם מרגישים בטוחים.
<יעקב חגואל: שימו לב, זה פי 3.5 יותר מהמשיבים המתגוררים בצפון אמריקה, ולמעלה מפי 2 יותר מהמשיבים בכלל העולם.
<יעקב חגואל: נעבור לשקף הבא ונראה את כלל העולם.
<יעקב חגואל: מדובר על כמעט 19% מהיהודים שלא מרגישים בטוחים.
<יעקב חגואל: אני יודע שהשולחן הזה אדוני היושב ראש, נוגע הרבה בכל נושא עידוד העליה לארץ ובכל נושא החסמים בעלייה, אין ספק שהנתון הזה הוא נתון שצריך להתייחס אליו.
<יעקב חגואל: אם ישנם היום 19% מקרב היהודים בגולה שלא מרגישים בטוחים בבית שלהם בגולה, יכול להיות שזה פוטנציאל טוב לראות איך אנחנו משחררים את החסמים ומעלים אותם ארצה.
קסניה סבטלובה: מה השינוי לעומת השנה הקודמת, 2015?
<יעקב חגואל: בנתון הזה אין לנו את השנה הקודמת.
<יעקב חגואל: בשנה הבאה אני מבטיח שאשווה ביניהם.
<יעקב חגואל: השאלה הבאה ששאלנו, "בהתחשב בזהותך היהודית, עד כמה אתה מרגיש בטוח להסתובב עם סממנים יהודיים", שימו לב טוב, פה אנחנו אומרים ממש, האם אתה מרגיש בטוח להסתובב עם כיפה על הראש, עם מגן דוד על הצוואר או להשתמש בשם היהודי שלך.
<יעקב חגואל: שימו לב לנתונים באירופה.
<יעקב חגואל: 75% אינם מרגישים בטוחים.
<יעקב חגואל: שימו לב, 3 מתוך ארבעה יהודים באירופה לא מרגישים בטוחים להסתובב עם כיפה על הראש או עם מגן דוד על הצוואר.
<יעקב חגואל: בצפון אמריקה, אנחנו מדברים על 21% שלא מרגישים בטוחים.
<יעקב חגואל: אחד מתוך חמישה יהודים בצפון אמריקה, לא מרגיש בטוח להסתובב עם סממן יהודי ברחובות.
<יעקב חגואל: אני רוצה להרחיב בנקודה הזאת על צפון אמריקה, לצערנו היום במרבית הקמפוסים בארצות הברית הרבה מאוד מהסטודנטים היהודיים משנים את שמות המשפחה שלהם, ולפעמים את השמות הפרטיים שלהם, בעיקר ברשתות החברתיות, כדי לא להיות מזוהים כיהודים.
<יעקב חגואל: אני רוצה שנראה את השקף הבא, שהוא מדבר על המצב בעולם.
<יעקב חגואל: אנחנו מדברים על 35% שלא מרגישים בטוחים להסתובב עם סממנים יהודיים.
<יעקב חגואל: פה בהקשר הזה אני רוצה להגיד עוד נתון, הוא לא קשור ל-להסתובב עם סממנים יהודיים אבל הוא קשור בהחלט לסממנים יהודיים.
<יעקב חגואל: לצערי היום באירופה יש לא מעט בתים יהודיים שעוקרים את המזוזות מפתח הבתים.
<יעקב חגואל: לא האנטישמיים עוקרים, היהודים עוקרים.
<יעקב חגואל: במקרה הטוב הם מכניסים את המזוזה לקטע הפנימי של הבית ובמקרה הפחות טוב אין מזוזה על פתח הבית, וזה מתוך חשש לשלומם של אותם יהודים.
<יעקב חגואל: אני רוצה לעבור לשקף הבא ברשותכם, והשאלה שנשאלה היא "האם חווית או היית עד לאירועים אנטישמיים".
<יעקב חגואל: שימו לב כאן: באירופה 80% חוו או היו עדים לאירועים אנטישמיים, 50% מתוך זה בשנה האחרונה.
<יעקב חגואל: בצפון אמריקה 86% חוו אירועים אנטישמיים וכמעט 50% בשנה האחרונה.
<יעקב חגואל: פה אנחנו מדברים לא רק על אנשים שחוו על עצמם אלא גם ראו וצפו, האחוז העולמי, השקף הבא, מדבר על 84% שחוו ו-49% בשנה האחרונה.
<יעקב חגואל: שימו לב שאנחנו מדברים פה על כך שישנם 66% מהמשיבים שבכלל העולם העידו כי נחשפו לתכני הסתה נגד יהודים ברשת.
<יעקב חגואל: דיבר פה קודמי ממשרד התפוצות על עניין הרשת, אין ספק ש בעשור האחרון כל נושא הניו מדיה, כל נושא האינטרנט, זו זירה שמלבה את האנטישמיות, לא רק.
<יעקב חגואל: ופה גם צריך לא לחסוך, אנחנו לא מדברים רק על זה, אנחנו רואים היום אנטישמיות וניגע בזה עוד רגע, גם בפרלמנטים, אנחנו רואים אנטישמיות במקומות אחרים, ובנוסף לכך גם ברשת האינטרנט.
<יעקב חגואל: אני רוצה לגעת בשקף הבא שמדבר "האם דיווחת על אירוע או שיתפת אותו עם מישהו", פה על מי שנפגע באירוע אנטישמי אלים, האם הוא דיווח עליו למישהו, ושימו לב פה לנתונים: 73% מהמשיבים שחוו אלימות פיזית על רקע אנטישמי לא דיווחו על כך למשטרה.
<יעקב חגואל: אני מדבר על 3 מתוך 4 אנשים שחוו על בשרם אירוע אנטישמי אלים, לא דיווחו עליו למשטרה, או לשאלתך חברת הכנסת, אני כן רוצה ללכת אחורה.
<יעקב חגואל: ופה יש לנו נתון שחשפנו בחדר הזה לפני שלוש שנים, שהאיחוד האירופאי עשה סקר, אפשר אפילו לראות בדיוק מי באיחוד האירופאי, ה-FRA, שהוא אמר ש-74% מהיהודים שחוו אירוע אנטישמי אלים לא דיווחו עליו לשום גורם.
<יעקב חגואל: ופה אנחנו רואים חוט מקשר, כמעט אותו נתון, לפני שלוש שנים סקר גדול מאוד שערך האיחוד האירופאי, לא ההסתדרות הציונית העולמית, ואנחנו לקחנו את אותה השאלה ובדקנו אותה האם אנחנו מדברים על אותו נתון.
<יעקב חגואל: מה שאומר דרך אגב, שכל הנתונים שאנחנו מציגים פה כולנו, הם מפספסים בגדול.
<יעקב חגואל: אני מדבר על נתונים של אירועים אנטישמיים אלימים, ובעניין הזה אין ספק שזה לפחות פי 3 יותר גדול בראייה הזאת על פי הנתון הזה.
<יעקב חגואל: אני רוצה פה לגעת בסיפור קטן, וזה לא סיפור אמיתי, אבל זה סיפור שהולך איתי בראש מזה שלוש שנים.
<יעקב חגואל: אני רואה ילד בצרפת, בפריז, בן 10 לשם הדוגמה, הולך עם כיפה ברחוב וחוטף מכות בדרך לבית הכנסת.
<יעקב חגואל: זה משהו שלצערנו אנחנו מכירים.
<יעקב חגואל: הוא מגיע, אחרי שהוא חטף מכה ממישהו שאמר לו "יהודי מלוכלך", הוא לא סתם נתן לו מכות, הוא גם הסביר לו למה הוא נתן לו מכות.
<יעקב חגואל: הוא הגיע לאבא שלו בבית הכנסת לתפילה, האבא חיבק אותו ואמר לו "מה קרה" הוא אמר לו "הרביצו לי ואמרו לי יהודי מלוכלך" וברוב המקרים לפי הסקר הזה ולפי הסקר של האיחוד האירופאי, הדבר היחיד שהאבא עושה זה נותן לו חיבוק חם ושם זה נגמר.
<יעקב חגואל: ואולי הוא גם אומר לו "זה המחיר של להיות יהודי בגולה".
<יעקב חגואל: ואני אומר לכם, זה המסר שלי אל כל היושבים פה היום, זו ההשפעה - - -
<קריאה: לחטוף מכות?
<יעקב חגואל: לא, לא לחטוף מכות.
<יעקב חגואל: ההיפך.
<יעקב חגואל: המסר שלי הוא איך אנחנו כעם צריכים בהקשר הזה וביתר שאת בעשור האחרון כי העשור האחרון הוא עשור קשה מאוד.
<יעקב חגואל: מאז השואה לא היה עשור כזה קשה על עם ישראל בעולם.
<יעקב חגואל: אמפירית אני מדבר איתכם.
<יעקב חגואל: ואני אומר לכם שאנחנו עם אותו סיפור של הילד, תראו שהילד הזה שומע מאבא שלו, וכשהוא יהיה אבא, איך הוא יתייחס לילד שלו, ואני אומר לכם שיש פה עניין שאנחנו משרישים פה מדור לדור את אותו עניין ש"אין מה לעשות, זה המחיר להיות יהודים" ההשלמה הזאת, ואני אומר את זה כמובן בביקורת, אותה זהות גלותית של הורדת הראש ולא להרים את הראש בגאווה יהודית.
<יעקב חגואל: ואני אומר את העניין הזה בעניין שורשי, אני נמצא בהסתדרות הציונית העולמית, זה בהחלט גם תפקיד שלנו אבל לא רק, זה תפקיד גם של ממשלת ישראל שעושה את זה היום וצריך לעשות את זה ביתר שאת, זה תפקיד גם של הסוכנות היהודית שעושה את זה היום ואפשר לעשות את זה עוד, וזה תפקיד של שאר הארגונים שפעילים בעולם וזה תפקיד גם של כל אחד ואחת מאיתנו.
<יעקב חגואל: אנחנו כאן היום נמצאים בישראל כשיש פה משבר בישראל, איזה מלחמה, איזה מבצע, ישנה סולידריות מהאחים שלנו בגולה וזה הזמן היום לראות איך אנחנו גם מחזקים את אותן קהילות יהודיות.
<יעקב חגואל: אני חושב שהמצב, כפי שאמרתי בעשור האחרון לא פשוט, אין ספק שהאחריות על שלומם של היהודים איפה שהם נמצאים היא על אותן ממשלות ריבוניות שהם מגיעים אליהן, גם אם הם גרים שם כאזרחים נאמנים, וגם אם אנחנו מגיעים לשם כתיירים, האחריות היא על ממשלת צרפת, על ממשלת איטליה, על כל ממשלה וממשלה ריבונית, היא לא על ממשלת ישראל.
<יעקב חגואל: אבל, והאבל הגדול הוא, האחריות שלנו כעם בכך שאנחנו נמשיך להיות עם, ואני אומר לכם, לדעתי האפקט הזה שאנחנו מצניעים את הסממנים היהודיים שלנו בסופו של יום, מעבר להגברת האנטישמיות, גם יגרום להגברת ההתבוללות בקרב עמנו, ובעניין הזה אנחנו צריכים לראות איך אנחנו פה מציון מחזקים את הקהילות היהודיות.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת לשעבר יושבת ראש מרכז ניצולי השואה, ולאחר מכן חברת הכנסת.
קולט אביטל: תודה רבה ותודה על שתי הסקירות.
קולט אביטל: באמת אנחנו צריכים לחשוב מה קורה ש-70 שנה אחרי השואה מספר התקריות האנטישמיות בעולם הוא בעלייה.
קולט אביטל: אני רציתי פשוט יותר מאשר להעיר, לשאול כמה שאלות.
קולט אביטל: קודם כל, על כמה בדקתם את הזיקה או את הקרבה בין האנטישמיות לבין הכחשת השואה?
קולט אביטל: הדבר השני, אני זוכרת שבוועדה הזאת כמה שנים שמענו שאחוז התקריות האנטישמיות בעצם 80% נובעות ממוסלמים, זאת אומרת מעליית האיסלאם הקיצוני בעיקר באירופה, גם בארצות הברית, אם כי בארצות הברית פחות, ומה תמונת המצב בארצות הברית.
קולט אביטל: שאלה שלישית – עד כמה יש קשר בין התקריות האנטישמיות לבין הסכסוך הישראלי-ערבי, זאת אומרת כל פעם שיש מלחמה או תקריות, האם גם התקריות האנטישמיות עולות.
קולט אביטל: ושאלה רביעית, עד כמה אתם עוקבים או איפה ניתן בכלל לקבל איזו שהיא תמונת מצב או מעקב אחרי החינוך נגד האנטישמיות.
קולט אביטל: זה דבר מאוד רחב.
קולט אביטל: האם יש מישהו שעוקב, חוץ מ"יד ושם", כי בסך הכל המפתח הוא בחינוך לסובלנות, בתכניות חינוך וכולי.
קולט אביטל: מה הקשר שלנו או הקשר של הממשלה לכל אותה רשת שעוסקת בחינוך?
אברהם נגוסה: אולי אם כך, אני רוצה שתשאלי ואז יענו ביחד.
<קריאה: קודם כל תודה רבה, ברכות על העבודה הנהדרת.
<קריאה: כיוצאת רומניה ברצוני לדעת אם בנתונים שלכם יש לכם גם נתונים לגבי האנטישמיות ברומניה, שכידוע גם אצלנו בארץ זו למעשה עלייה שניה.
אברהם נגוסה: כיון שחברי הכנסת עוברים מוועדה לוועדה, אני לא רוצה לעכבם, לכן חברת הכנסת תדבר ואחר כך תענו לשאלות.
קסניה סבטלובה: תודה לך כבוד היושב ראש, אני מבטיחה שאהיה קצרה בדבריי.
קסניה סבטלובה: קודם כל תודה על הישיבה הזאת, אנחנו אף פעם לא שמחים לשמוע על הממצאים האלה אבל אנחנו חייבים להיות ריאליסטיים, להבין מה קורה בעולם ובהתאם לכך להיערך ולדעת להגיב ולדעת לפעול נגד התופעות האלה.
קסניה סבטלובה: כאשר סיפרת על הילד בצרפת, ילד בן 10 שחוטף מכות או שומע כינויי גנאי, אני קודם כל חושבת על עצמי, ילדה בת 8 בבית ספר במוסקבה, עם שם שהוא לא שם יהודי בכלל, שם שהיו נותנים הרבה משפחות יהודיות בברית המועצות, כמו כל השמות, ובגיל 8 בא אלי ילד ואומר לי "את ז'ידובקה" לא הכרתי את המילה הזאת, ידעתי שאני יהודיה, אבל ז'ידובקה לא ידעתי מה זה, חשבתי שזה כינוי גנאי, אמרתי לו "אתה כזה" ובדיעבד הסתבר שכן, אכן הוא היה חצי כזה.
קסניה סבטלובה: אבל זה סיפור מר מאוד, כי כאשר הגעתי הביתה ודיברתי על זה עם סבתא, היא אמרה לי בדיוק כמו שהאבא אמר לילד "עדיף שלא תדברי על זה".
קסניה סבטלובה: זה לא עלבון, זה רק אומר שאת יהודיה אבל עדיף שלא תרחיבי את הדיבור על כך.
קסניה סבטלובה: זה שילדים סופגים את זה גם עכשיו, 30 שנים אחרי, כאשר אנחנו כבר נמצאים במאה ה-21, ויש את אמצעי התקשורת, זה כמובן דבר מזעזע.