GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: צריך לדרוש, האוכלוסייה גדלה, יש לנו פוטנציאל, אנחנו רוצים להרחיב את האוניברסיטאות, צריך להיות תקציב לזה, אז בואו נילחם ביחד, אני מוכן לארגן את כל חברי הכנסת, בואו נעשה חקיקה אם צריך, נלך על חקיקה, אבל לא נקבור את עתידם של העולים החדשים.
<לוי קציעה: אנחנו לא קוברים, אנחנו משתדלים.
אברהם נגוסה: אני רואה, זה לא משתדלים, כשאנחנו עושים את זה קשה כדי שלא ייכנסו.
אברהם נגוסה: את יודעת מה זה היה, זה קורה בעיקר במדינות העולם השלישי, כי זה מה שהרוב לא מצליח לקבל השכלה בגלל שאין מקום או אין מספיק אוניברסיטאות.
אברהם נגוסה: זה מה שקורה.
אברהם נגוסה: אבל במדינת ישראל אנחנו צריכים להתפתח ולכן אם זאת הבעיה, בואו נלך ביחד.
אברהם נגוסה: בינתיים אני רוצה שנגיע פה לפשרה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע גם מאוניברסיטת תל אביב, גם מהטכניון וגם מבר אילן, האם המודל של אוניברסיטת בן גוריון, אפשר ללכת על זה כדי לתת הזדמנות להשתלב, לתת לעולים להוכיח את עצמם.
אברהם נגוסה: 84 כתנאי לקבלה במבחן יע"ל.
<דבורה מרגוליס: אני לא התכוונתי לדבר בדיון הזה כי יש פה אנשי מקצוע שזה באמת התפקיד שלהם, אבל כן חשוב לי לומר כמה אמירות כלליות.
<דבורה מרגוליס: אני ראש מינהל ור"ה, ועד ראשי האוניברסיטאות.
<דבורה מרגוליס: אני רוצה ממש בדקה רק לעשות איזה סוגריים.
<דבורה מרגוליס: בישראל לומדים 300,000 סטודנטים.
<דבורה מרגוליס: יושב פה נציג המל"ג, הוא יתקן אותי אם אני טועה.
<דבורה מרגוליס: 63 מוסדות להשכלה גבוהה קיימים בישראל.
<דבורה מרגוליס: כאן סביב השולחן מיוצגות ארבע אוניברסיטאות, בור"ה חברות שמונה, האוניברסיטה הפתוחה במעמד משקיף, אגב, לאוניברסיטה הפתוחה אין שום בעיה של תנאי קבלה בכלל.
<דבורה מרגוליס: לא פסיכומטרי, לא בגרות, לא יע"ל, לאוניברסיטה הפתוחה אפשר להתקבל, כל אדם שרוצה יכול להתקבל לאוניברסיטה הפתוחה.
<דבורה מרגוליס: זה אחד הדגלים שהם הניפו והם עומדים בזה מאוד יפה המון שנים.
<קריאה: לתואר ראשון.
<דבורה מרגוליס: אנחנו מדברים על תואר ראשון.
<קריאה: לא בכל התחומים.
<דבורה מרגוליס: שבע אוניברסיטאות המחקר של ישראל שמאוגדות תחת ועד ראשי האוניברסיטאות, אני לא יודעת אם אפשר להגיד נהנות, כי היום זה הפך מנכס לנטל, מהגנה שניתנה להם עוד בשנת 1951 שחוקק חוק המועצה להשכלה גבוהה, זה משהו שאתם לא אוהבים לשמוע פה בכנסת, אבל זו המציאות, זו העובדה ועל זה מה לעשות, אנחנו נאלצים שוב ושוב להשען.
<דבורה מרגוליס: סעיף 15 לחוק המועצה להשכלה גבוהה קובע שלאוניברסיטאות יש את החופש הניהולי והאקדמי לנהל את ענייניהן.
<דבורה מרגוליס: הנושא שנמצא פה על השולחן הוא נושא אקדמי ממדרגה ראשונה.
<דבורה מרגוליס: זה לא משא ומתן, זה לא אפשרות לפשרה, לא נעים לי להציב את האנשים המאוד נעימים ועדינים ומשכילים שיושבים פה סביב השולחן כנציגי האוניברסיטאות בפוזיציה הזאת, לכן אני לוקחת על עצמי להגיד לכם את זה.
<דבורה מרגוליס: זה לא משהו שאתם עכשיו סביב השולחן במשא ומתן וכיפופי ידיים תצליחו לקבל.
<דבורה מרגוליס: אלה דברים שנבחנים.
<דבורה מרגוליס: יושב פה פרופסור שישב שנתיים בראש ועדה שבדקה אחוזי נשירה ויכולת להצליח בלימודים בטכניון וההחלטות שהתקבלו בטכניון הן לא נעשו בהינף עט או כי לאיזה פקיד התחשק, אלא אחרי דיונים, מחשבות, בדיקות, עם הבנה איזה השלכות ציבוריות ואישיות יהיו לדבר הזה.
<דבורה מרגוליס: יש עניין של ללוות סטודנט, יש עניין של לעזור לו, יש עניין של לתת לו מעטפת ולתת לו טיפול פרטני.
<דבורה מרגוליס: הדברים האלה נעשים, אולי אפשר לשפר, אולי אפשר לעשות יותר – על כך אין ויכוח.
אברהם נגוסה: זה אנחנו נכניס את מל"ג.
<דבורה מרגוליס: בסדר גמור, אבל יש עניין אחר וזה לקבוע לאוניברסיטאות שהן צריכות לקבל X או Y, כי אוניברסיטאות פועלות לטוב ולרע, אולי לפעמים גם לרע, רק משיקולים אקדמיים.
<דבורה מרגוליס: יש בעיה לנשים באקדמיה מהסיבות האלה לפעמים, יש בעיה למגזרים אחרים, וכמובן שגם - - -
אברהם נגוסה: את חושבת שהשיקולים הם רק אקדמיים או גם עניין של מקום?
<דבורה מרגוליס: העניין של המקום הוא החלטה של המדינה.
<דבורה מרגוליס: אם מדינת ישראל באמת תחליט לפתוח אוניברסיטאות ולהגדיל את מספרן, יתכבדו ישימו כסף וזה יקרה.
<דבורה מרגוליס: זה ממש לא הבעיה, אבל יש 63 מוסדות ולא חייבים ללמוד באוניברסיטה.
<דבורה מרגוליס: סליחה שאני פוגעת פה אולי בציפור הנפש של מישהו.
<דבורה מרגוליס: יש עוד מוסדות להשכלה גבוהה, ישב פה נציג של מכון לב, הבנתי שהוא הלך.
<דבורה מרגוליס: לצערי המכללות לא מגיעות לדיונים האלה כי הדברים האלה כנראה לא מעניינים אותן, תמיד רק האוניברסיטאות.
<דבורה מרגוליס: אני לא יודעת אם במכללות דורשים - - -
<סם קדוש: אני לא יכול לשמוע בדיון בכנסת כבר שעתיים מה שאת אומרת בסופו של דבר שאת לא רוצה שהועד של האוניברסיטה לא רוצים עולים, ויש עוד.
<סם קדוש: יש - - - אני לא בועדה - - -
<דבורה מרגוליס: זה לא נאמר, אפילו לא בחצי משפט.
<דבורה מרגוליס: אני בעד שיהיו עולים, אני חושבת שכל מי שמסביב לשולחן, גם הם הגיעו ממדינה אחרת, ו- - -
<סם קדוש: שמעתי אותך.
<סם קדוש: אני לא בוועדת עליה וקליטה ותפוצות כדי לשמוע דברים, ריבונו של עולם, תתעוררו.
<סם קדוש: אנחנו פה מדברים על הצעירים שהם בכל העולם.
<סם קדוש: אני כנציג של מועצת ארגוני עולים שמרכז 20 ארגונים לשמוע ולצאת עוד כמה דקות בתחושה שהוועד האוניברסיטה אומר לי "טוב, אתה חמוד, אבל עם החברים שלך תלכו למכללות".
<סם קדוש: אני לא רוצה, אני שמעתי אותך.
<סם קדוש: אני לא רוצה ל השתמש במילים בוטות.
<סם קדוש: מה שאת אומרת בסופו של דבר, אתם דיברתם שעתיים, בסופו של דבר אנחנו לא נשמע אתכם, אנחנו לא נשב.
<סם קדוש: אני ישבתי אדוני היושב ראש, אתמול אנחנו דיברנו על החסמים של משרד הבריאות, של רופאים, אנחנו עשינו מהפיכות מבחינת רופאי שיניים, מבחינת הרוקחות ואת באה ואת אומרת שלסטודנטים שאנחנו רוצים לקחת מחוץ לארץ, אין להם מקום.
<סם קדוש: עוד עשר שנים תהיה ועדה לחסמים של שנה ראשונה באקדמיה.
<סם קדוש: איפה אתם נמצאים?
<סם קדוש: ריבונו של עולם, בסופו של דבר אתם צודקים, אני יודע, במגזר השלישי הצדק יהיה אצלכם, אבל אתם מאבדים את השטח.
<סם קדוש: הסמל של מדינת ישראל, שיום יום אומרים אתם צריכים לקחת עולים ולהביא אותם, אתם אומרים לא.
<סם קדוש: עד מתי האקדמיה והעלייה לא ילכו ביחד.
<סם קדוש: זה מה שאת אומרת.
<דבורה מרגוליס: אוניברסיטאות רוצות עולים ופועלות להביא סטודנטים מחו"ל.
<דבורה מרגוליס: זה פשוט לא נכון.
<דבורה מרגוליס: ממש לא.
<דבורה מרגוליס: לא נאמר.
<סם קדוש: אני לא פוליטיקאי.
<סם קדוש: אני אומר, במבחן התוצאה מה שאת אומרת, האוניברסיטה, במדיניות שלכם, אתם יכולים לדבר, לא יהיה שינוי.
<סם קדוש: זה מה שאת אומרת, כן או לא?
<דבורה מרגוליס: אני לא אומרת שלא יהיה שינוי.
<דבורה מרגוליס: אני אומרת שלא פה בשולחן הזה יקבעו את זה.
<דבורה מרגוליס: יחזרו הביתה - - -
<קריאה: ניסינו לדבר איתכם, אתם פשוט לא נותנים פתרון אחר.
<סם קדוש: שישה חודשים אנחנו מדברים עם המוסד.
<סם קדוש: זה לא שאני באתי ביום ראשון כדי לבוא ולעשות איזה פולמוס אקדמאי.
<סם קדוש: שישה חודשים ועוד יותר, ואתה רואה שגם הממסד לא ידע.
<סם קדוש: אז אל תגידו שאנחנו לא - - -
<מרים לסר: לא כל סטודנט רוצה להתקבל לטכניון.
<מרים לסר: זה הכי טובים מצרפת רוצים להתקבל לטכניון.
<מרים לסר: נכון שיש אוניברסיטאות אחרות, הם רוצים להיות מהנדס מהטכניון.
<מרים לסר: הם לא רוצים להיות מהנדס מהמכללה.
<מרים לסר: אתם לא נותנים להם.
<מרים לסר: אם אתם מעלים ל-121 כמו שאתם רוצים, רק 7% יוכלו להתקבל.
אברהם נגוסה: דנו שעתיים בנושא.
אברהם נגוסה: זה הזמן שהקצבנו לכך.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לקבל החלטה ואני מקווה שבהחלטה הזאת אנחנו הבטחנו הידברות עם ראשי האוניברסיטאות ואנחנו כמובן לוקחים את השיקולים האקדמיים, אנחנו לא פוגעים, אני אומר לך שלא פוגע באקדמיה.
אברהם נגוסה: עדיף לנו לעשות את זה בהסכמה.
אברהם נגוסה: אני מבין שאת כוועד ראשי האוניברסיטאות, את לא מסכימה להצעה שהצעתי.
<דבורה מרגוליס: לא שאני באופן אישי לא מסכימה.
<דבורה מרגוליס: אני אומרת לך שאין מנדט לא לאנשים כאן לקבל החלטה עכשיו, וכל אוניברסיטה תעשה את הבדיקה ואת השיקול שלה.
<דבורה מרגוליס: אתם רואים שיש גם הבדלים בין האוניברסיטאות, וטוב שכך.
<דבורה מרגוליס: אוניברסיטה שמחליטה כמו הטכניון, לקבל את ההחלטה שהחליטה אחרי שנתיים של בדיקה ושקילה של הדברים כדי למנוע התמשכות התואר, כדי למנוע נשירה, כדי למנוע עגמת נפש עתידית וגם בזבוז של כסף וכאב לב מאנשים שיתקבלו וייזרקו אחרי שנה כי הם לא מצליחים, אז גם בזה צריך להתחשב.
<מרים לסר: איך את יכולה להוכיח שהנשירה באה בגלל העברית?
<מרים לסר: אי אפשר להוכיח דבר כזה.
<מרים לסר: וכמה אחוז נשירה יש אצל הישראלים?
<מרים לסר: תראו לנו איזה מחקר רציני שעשיתם בנושא.
<מרים לסר: אנחנו לא רואים שום מחקר שעשיתם בנושא.
<מרים לסר: תראו לנו אותו.
<מרים לסר: איך אפשר לקבוע שהנשירה באה בגלל העברית?
אברהם נגוסה: אני רוצה התייחסות של ראשי האוניברסיטאות בנושא הזה, ואז נקרא את ההחלטה שלנו.
אברהם נגוסה: נמשיך עם ההחלטה הזאת כמובן באווירה של הידברות.
<אבנר סופר: קודם כל אני לא ראש אוניברסיטה, אני רק ראש ועדת הקבלה של האוניברסיטה.
<אבנר סופר: כמו שנאמר פה, לי אין מנדט, לאף אחד פה בעצם אין מנדט לקבל החלטות בשם האוניברסיטה.
<אבנר סופר: ההחלטות האלה מתקבלות בוועדות ואחר כך באישור הסנאט וצריך להראות נתונים סטטיסטיים שהובאו כדי לאשר את ההחלטות האלה וזה לא יהיה מהיום למחר.
<אבנר סופר: קצת בדיקת מציאות, מאחר שזה לא יהיה מהיום למחר, זה לא יהיה לשנת הלימודים הקרובה כי ההחלטות האלה כבר התקבלו והרישום נפתח ואחר כך אי אפשר לשנות אותו.
<אבנר סופר: אני חושב שאנחנו בהחלט פתוחים, בוודאי באוניברסיטת תל אביב ואני משוכנע שגם במוסדות האחרים, להמשך הידברות ולנסות למצוא פתרונות נוספים ויצירתיים כדי לאפשר קבלה ועזרה לתלמידים עולים.
<אבנר סופר: אני חושב שכפי שאמרתי, חלק מהעניין קשור בתמיכה שהם צריכים לקבל והכנה יותר טובה מהארגונים שכבר עושים עבודה מאוד טובה, אבל כמובן שתמיד יש מה לשפר.
אברהם נגוסה: פרופסור כהן.
<יכין כהן: כפי שנאמר, ההחלטות על קבלה לטכניון וספי הקבלה במבחנים השונים הן החלטות שמתקבלות על ידי סנאט הטכניון, אחרי שהן נדונו בוועדות קודמות והן מלובנות עם כל הנתונים והדבר נעשה מאוד ביסודיות ובשיקול דעת.
<יכין כהן: ההחלטות שהצגתי כאן התקבלו לפני שלוש שנים, אנחנו עכשיו בתחילת השנה השלישית ליישום שלהן, ההחלטה שהתקבלה בזמנו אמרה שאחרי שלוש שנים הטכניון יבחן את הנושא בכללותו, לא רק את הנושא של העברית כמובן, זה אחד הסעיפים.
<יכין כהן: אני חושב שהטכניון וכלל האוניברסיטאות, אני מאמין גם כן, כל הזמן בוחנות את עצמן.
<יכין כהן: זה בדמנו, זה בצורת העבודה שלנו גם כחוקרים ומדענים וגם כאנשי חינוך בהשכלה הגבוהה.
<יכין כהן: מה תהיה התוצאה – אני לא יודע, זה כמובן לא מהיום למחר, בטכניון יבחנו את זה רק לאחר שלוש שנות יישום, כלומר רק בתום השנה הנוכחית.
<יכין כהן: אני רק רוצה להדגיש שהדברים האלה נעשו מתוך שיקול דעת עמוק.
<יכין כהן: ההזדמנות שניתנה היא הזדמנות לפני כניסה ללימודים במגוון שיטות, אני יודע שגם אוניברסיטת חיפה פותחת עכשיו וביקשנו מהם שיעשו את זה גם עבורנו, למשל, קורס הכנה לעברית לכניסה לטכניון.
<יכין כהן: לטכניון עצמו יש במסגרת המכינה, גם קורס של ארבעה חודשים וגם קורס של תשעה חודשים שאפשר לקחת אותו ולבוא ולעבור את הבחינה ולהתקבל.
<יכין כהן: כלומר, ההזדמנות הנכונה לפי דעתי, כפי שהתקבלה בדיונים ובהחלטות של הטכניון עד כה, הייתה שאת ההכנה ואת המוכנות הנדרשת צריך לעשות לפני תחילת הלימודים, אחרת זה פוגע בלימודים וזה דבר הפוך למתן ההזדמנות הרצויה.
<יכין כהן: אבל בעתיד בהחלט יש מקום לבחון את הדברים.
<יכין כהן: תודה.
אברהם נגוסה: אני צריך לסכם את הדיון.
אברהם נגוסה: אני אבקש ממנהלת הוועדה לקרוא את ההחלטות או הסיכום שלנו.
אברהם נגוסה: הסיכום הוא הקו להמשך הידברות עם ראשי האוניברסיטאות.
אברהם נגוסה: אנחנו לא רוצים לכפות, אנחנו רוצים לדבר בעניין הזה, אבל תדעו לכם שזה הקו שאנחנו רוצים להוביל בו את העניין הזה, בצורה של הידברות.
אברהם נגוסה: מנהלת הוועדה בבקשה.
<דנה גורדון שושני: הועדה קוראת למועצה להשכלה גבוהה לקיים דיון ולהשיב לה תוך חודש ימים כיצד בכוונתה לכלול את העולים החדשים מכל התפוצות, כשם שהיא כוללת מגזרים מסוימים כיום.
<דנה גורדון שושני: הועדה קוראת למינהל הסטודנטים ולמשרד החינוך לפתוח גם בחיפה תכנית תק"א, והארגונים ידאגו שיירשמו אליה עולים.
אברהם נגוסה: אתם אחראים להביא את הסטודנטים הפוטנציאלים.
<דנה גורדון שושני: הועדה קוראת לראשי האוניברסיטאות לשקול את הורדת רף הקבלה במבחן יע"ל ל-84, כמודל אוניברסיטת בן גוריון.
<דנה גורדון שושני: הועדה קוראת למשרד החינוך ולמרכז הארצי לבחינות והערכה לקיים דיון כדי להתאים את - - - של תק"א למבחן יע"ל.
אברהם נגוסה: זה הסיכום שלנו, הנקודות שאנחנו נוביל לדבר עם ראשי האוניברסיטאות, אנחנו נעביר לכם את הסיכומים האלה בכתב, לכל ראשי האוניברסיטאות, אנחנו רוצים שאתם בהנהלה שלכם תדונו על זה ותודיעו לנו בכתב תגובתכם בנושא.
אברהם נגוסה: אנחנו מצפים להסכמה חיובית בנושא, לטובת העולים.
אברהם נגוסה: זו משימה לאומית, זה צריך להיות לנגד עיני כל ראשי האוניברסיטאות.
אברהם נגוסה: זו ההחלטה שלנו שנעביר לכם בכתב ונעשה דיון מעקב בחודש יוני, מיד אחרי החזרה מהפגרה.
אברהם נגוסה: אנחנו היום נקיים דיון המשך במעקב יישום התכנית הממשלתית לשילוב יוצאי אתיופיה, שאושרה על ידי ועדת השרים בראשות ראש הממשלה.
אברהם נגוסה: התכניות לשילוב המיטבי של יוצאי אתיופיה, אני חייב להגיד שבתכנית בסדר גודל כזה זו פעם ראשונה במדינת ישראל שיש ראש ממשלה שאכפת לו והוא מעורב, שם את הדגש והזמן שלו, יש ראש ממשלה שעשו ונותן לפקידים לעשות מה שצריך.
אברהם נגוסה: לזכותו של ראש הממשלה בנימין נתניהו ייאמר שהוא לקח את האחריות לאחר שהוא שמע את הבעיות שלוש שעות הוא ישב, אנחנו ישבנו לידו ושמע את הבעיות בכל המובנים.
אברהם נגוסה: ואז השלב הראשון היה באמת לזהות ולהכיר בבעיות.
אברהם נגוסה: השלב השני הוא הנכונות לפעול בהקמת ועדת שרים בראשותו, והדבר השלישי זה מעורבות של נציגי הקהילה בהכנת התכנית ובכל השלבים.
אברהם נגוסה: אני חושב שאלה השלבים שהביאו אותנו למצב שהגענו אליו היום, שאושרו כ-11 תכניות, ואפילו אם אני מחשיב תכניות נוספות כמו מל"ג, אז 12 תכניות, כדי לתת מענה למכלול הבעיות שהוצגו, כדי להסיר את המכשול לשילובם של יוצאי אתיופיה בכל התחומים לתוך החברה הישראלית.
אברהם נגוסה: התכניות האלה אושרו בארבע פעימות: הפעימה הראשונה הייתה באוקטובר 2015 –תכנית חינוך, רווחה ובריאות.
אברהם נגוסה: התכניות האלה הן תכניות של 4 שנים, 2016 עד 2019.
אברהם נגוסה: משרד החינוך קיבל תקציב לתכנית שהוא הציג בסך של 192 מיליון שקלים.
אברהם נגוסה: משרד הרווחה קיבל 80 מיליון שקל, ומשרד הבריאות 19.6 מיליון שקל.
אברהם נגוסה: אני מדבר על תכניות במהלך ארבע שנים.
אברהם נגוסה: הפעימה השניה התקבלה בפברואר 2016.
אברהם נגוסה: באותו יום התכניות היו תעסוקה – משרד הכלכלה היה בזמנו, היום משרד העבודה, קיבל 55 מיליון שקל כדי להכשיר ולשלב עובדים לא אקדמאיים במשך 4 שנים.
אברהם נגוסה: ובנוסף גם הייתה תכנית תעסוקה מנציבות שירות המדינה, לשלב 80 אקדמאים בשנה.
אברהם נגוסה: תכנית של צה"ל, לסגור את ה תכניות המבדלות.
אברהם נגוסה: משרד בטחון הפנים קיבל 22 מיליון שקל לתכניות שלו.
אברהם נגוסה: אלה התכניות שהתקבלו בפעימה השניה.
אברהם נגוסה: התכניות שהתקבלו בפעימה השלישית זה אישור דו"ח משרד המשפטים למיגור גזענות ואפליה והתכנית אושרה, 7 מיליון שקל, ומשרד התרבות והספורט הציג תכנית לחיזוק הספורט בקהילה – 19 מיליון שקל.
אברהם נגוסה: הפעימה הרביעית והאחרונה זה תכנית של משרד השיכון, ל-200 זוגות בשנה, 800 זוגות צעירים בארבע שנים.
אברהם נגוסה: סדר גודל של 1 מיליון שקל, 10% הון עצמי, 900,000 שקל לכל זוג, סכום שמחולק ל-2 – 600,000 שקל כספי המדינה ו-300,000 שקלים בערבות המדינה, כספי הבנקים.
אברהם נגוסה: הזוג יכול לקבל 900,000 שקל.
אברהם נגוסה: בנוסף היו תכניות של מל"ג, 100 מיליון שקל תכנית של 5 שנים, בפעם הראשונה להכניס את יוצאי אתיופיה לתכנית החומש של מל"ג.
אברהם נגוסה: עד עכשיו היו רק חרדים, דרוזים, ערבים.
אברהם נגוסה: יוצאי אתיופיה לא היו שם.
אברהם נגוסה: קיימנו דיון גם בעניין הזה, דיון פרטני לבחינת התכנית, והבטיחו לנו שבפברואר התכנית תתחיל להיות מיושמת בשטח.
אברהם נגוסה: אלה התכניות שאנחנו יודעים עליהן ואושרו וגם תוקצבו.
אברהם נגוסה: אני צריך להזכיר כי דיון המעקב האחרון שעשינו, הגדרנו את זה בוועדה כהתארגנות מתקדמת.
אברהם נגוסה: היום אנחנו רוצים לשמוע יישום ביצוע בשטח.
אברהם נגוסה: אני לא רוצה לשמוע "לא קיבלנו כסף", "לא הגיע הכסף", אנחנו צריכים לשמוע היום התחלת ביצוע, שהמשרדים האלה כבר מבצעים.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע באיזה סדר גודל הם התחילו לבצע, ולאיפה הם הגיעו.
אברהם נגוסה: זו ההתקדמות שאנחנו רוצים לשמוע.
יוסי יונה: למעט אם יש פער בין מה שהם אמרו שבוצע לבין מה ש- - - אני מעלה את זה כתהייה.
אברהם נגוסה: לכל התכניות האלה יש כתובת אחת.
אברהם נגוסה: המשרד המתכלל הוא משרד ראש הממשלה.
אברהם נגוסה: אני לא צריך לרוץ לכל משרד, יש לי כתובת, משרד ראש הממשלה ששם שלושה או ארבעה אנשי צוות שהם אחראים לבקרה על יישום ההחלטות.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו נשמע קודם כל את נציגי משרד ראש הממשלה באופן כללי.
אברהם נגוסה: אם כל משרד יציג, אני אתן חמש דקות לכל משרד, כי א ני רוצה לדעת רק אם התחלתם, ובאיזה סדר גודל.
אברהם נגוסה: אני חייב לומר שהוועדה עושה סיור ודיון ברשויות המקומיות בשטח, והשאלה הראשונה שלי לרשויות המקומיות היא האם התכנית הממשלתית לשילוב המיטבי של יוצאי אתיופיה הגיעה או לא הגיעה אליהם.
אברהם נגוסה: לצערי הרב התשובה שניתנה לי הייתה "לא".
אברהם נגוסה: יכול להיות שישנן אי הבנות, אבל אנחנו רוצים לשמוע ישר מהמשרד המתכלל וגם ממשרדי הממשלה שאחראים לביצוע.
אברהם נגוסה: אני נותן את רשות הדיבור לסמנכ"ל משרד ראש הממשלה.
אברהם נגוסה: אני חייב לומר לכם שהוא אדם שמתמיד למרות שאנחנו רבים ומתווכחים הרבה, אבל הגענו אחרי ויכוחים לתוצאות האלה, ואני רוצה לשמוע באמת מה הולך ואיך זה.
<אהוד פראוור: אני רוצה קודם כל לומר שאני טלפנתי לחבר הכנסת נגוסה וביקשתי את קיום הישיבה הזאת כי חשבתי שאנחנו צריכים לדווח לקהילה ולציבור ולעשות את זה באופן מסודר.
<אהוד פראוור: אז כל מי שרוצה לכעוס על הכנסת בעניין הזה שיכעס עליי, אני הזמנתי את הדיון.
אברהם נגוסה: זה לזכותך.
אברהם נגוסה: הפעם זו הייתה יוזמה שלו, אנחנו רוצים לבוא ולדווח.
יוסי יונה: אודי אומר שהוא מדווח לציבור ולקהילה.
יוסי יונה: הגוף שאליו גם צריך לתת את הדין והחשבון זה הוועדות של הכנסת.
אברהם נגוסה: הצטרפו חבריי חברי הכנסת יוסי יונה וגם חבר הכנסת עומר בר לב.
אברהם נגוסה: כמובן לחברי הכנסת יש ועדות שונות והם יבואו וילכו, זה הנוהג הרגיל פה.
<אהוד פראוור: באנו היום להציג תמונת מצב לאחר ששלב התכנון של הממשלה על כל הממדים שלו הושלם, ואחרי שמונו לכלל תכניות הממשלה שני מנהלים, אחד לתכנית של המאבק בגזענות שיושב ממש מולך, אדוני היושב ראש, עורך דין - - -, וטלל דולב במשרד ראש הממשלה, לכל התכניות שהייתי קורא להן חברתיות וכלכליות.
<אהוד פראוור: צריך להגיד שאנחנו אחרי כמה דברים שהיו מורכבים, והגענו בסופו של דבר לסיומם.
<אהוד פראוור: אני חושב שתכנית הדיור שהתקבלה זה עתה היא תכנית מאוד חשובה, לידתה בייסורים ואני חושב שיש בה הרבה בשורות, גם לאנשים כפרטים, וגם למהלכים של פינוי בינוי שאני תולה בהם תקווה עצומה.
<אהוד פראוור: אני חושב שגם המהלכים שנעשים היום במשותף בין המשטרה למשרד המשפטים הם אבן דרך מאוד חשובה וצריך לומר שברקע לכל אלה נמצא, ותיכף נגיע לעניינים שלנו, הנושא של תרומות הדם שמשרד הבריאות הסכים לפתור.
<אהוד פראוור: באנו הנה היום לתת דו"ח מצב, אנחנו נרצה לבוא בעוד חצי שנה בוודאי שוב, אני חושב שכך נכון.
<אהוד פראוור: אני חושב שדו"ח מצב לא אומר שהכל שושנים, אבל אני חושב שחשוב לספר לאן הגענו ולאן לא הגענו.
<אהוד פראוור: המטה של טלל דולב הצליח תוך שבועות ספורים לגבש את התמונה, להניע חלק מהדברים שהיו תקועים, ונוכל להציג את התמונה הזאת.
<אהוד פראוור: צריך להגיד מילה אחת על תפקיד של מתכלל ומשרדים.
<אהוד פראוור: אנחנו במבנה פוליטי אחר מכפי שהכנסת כל הזמן הייתה רוצה אולי, האחריות על הביצוע היא במשרדים, אנחנו גורם מתכלל, אנחנו לא הלכנו לשום מקום אבל בסופו של דבר גם החלטות הממשלה מטילות אחריות על המשרד המבצע.
<אהוד פראוור: אני אגב חושב שהמשרדים פועלים מתוך התחושה הזאת הרבה מאוד של אחריות ומסירות.
<אהוד פראוור: עוד שתי הערות: התכנית הזאת היה לה הריון, ארוך גם בדיאלוג עם הקהילה וגם בתוך הממשלה.
<אהוד פראוור: התוצר של הריון ארוך שהשותפים מכירים זה את זה.
<אהוד פראוור: אין לנו היום מה שהיה כמעט בכל תכנית ממשלתית אחרת, קושי להרים טלפון, פה יש אנשים שעונים, יש אנשים שאכפת להם יש אנשים שהם מחויבים, חלק גדול מהם יושב פה ואני חושב שמגיע להם תודה על המאמץ העצום, וכאמור דו"ח ביצוע הוא לא הכל שושנים, הוא גם רחוק מלהיות הכל להיפך, שלא נטעה, ואני חושב שצריך לתת לטלל לומר כמה דברים.
אברהם נגוסה: הצטרפו אלינו חבריי חברי הכנסת קסניה סבטלובה ויואל רזבוזוב.
<אהוד פראוור: טלל מבקש לדבר בסוף אחרי כולם.
אברהם נגוסה: אז מי מציג לנו?
<טלל דולב: כל משרד.
אברהם נגוסה: כמו שאמרתי בהתחלה ניתן לכל משרד 5 דקות שיציגו לנו בתמצית, וזה אפילו יותר מדי.
אברהם נגוסה: כדי לתת גם באמצע כמובן לחברי הכנסת יש את הפריבילגיה לשאול ולהביע דעה.
אברהם נגוסה: אני מבקש מהאחרים שמשתתפים לתת למשרד להציג, לרשום את השאלות ובסוף נקיים דיון כללי.
אברהם נגוסה: לכל המשרדים, אנחנו רוצים לדעת אם התחלתם או לא, ואם התחלתם תעדכנו אותנו באיזה סדר גודל.
אברהם נגוסה: ראשית משרד החינוך בבקשה.
<עירית בירן: אני סגנית סמנכ"ל מינהל פדגוגי.
<עירית בירן: אני אתחיל לפי סדר שהיה במצגת ולכם יש את זה בנייר, אני אתחיל מהתכנית מהגן, קשת שהצגנו אותה בדיון הקודם, היא עובדת היום ב-41 גנים, 471 תלמידי גן, 471 הורים, הקבוצות עובדות במקביל, הורים וילדים.
<עירית בירן: עבודה עם מעורבות הורים גם היא עובדת ב-20 קבוצות, 305 תלמידים ו-308 הורים.
<עירית בירן: בנושא של התגבור הלימודי, אנחנו עובדים היום עם 2,632 תלמידים בפועל שמקבלים תגבורים, התכנית עד סוף השנה תהיה יותר רחבה.
<עירית בירן: תכנית ליבה בקבוצות תגבור לבגרויות – 194 תלמידים בפועל, הנושא של - - - איתור תלמידים עם קשיים והדרכה, 500 תלמידים מקבלים בפועל הדרכה וליווי, כולל המורים שמלמדים אותם בשוטף.
<עירית בירן: בחינוך היסודי נכנסו לטיפול הוליסטי בית ספר כ-1,986 תלמידים בני הקהילה.
<עירית בירן: בנושא של מצוינות, יש לנו שתי תכניות בעצם, נכנסנו לגיוס תלמידים לפעילויות, גייסנו 449 תלמידים לתכניות המצוינות ומחוננים שמבחינתנו זו פריצת דרך, אתם זוכרים ש אנחנו לא הגענו ל-300 בשנה שעברה, זה ממש גיוס מאוד רחבה ויפה.
<עירית בירן: תכנית המניעה לתלמידים עם קידום נוער, יש לנו היום 898 תלמידים שעובדים בפועל.
<עירית בירן: התבקשנו להציג הישג, אנחנו חושבים שההישג המדהים ביותר זה היכולת לגייס את התלמידים לתכניות מצוינות ומחוננים והנושא שהוא יותר מורכב הוא נושא הפעלת התכנית עם ההורים, ששם עדיין אנחנו עובדים על לשכנע אותם לבוא לקבוצות שבעצם מטפלות בקשר בית ספר הורה ותלמיד ולא בהורות, כי זה לא הנושא שלקחנו על עצמנו, ואנחנו מתקדמים עם זה, אני מקווה שיהיה לנו לדווח לכם בצורה יותר מפורטת במפגש הבא.
עמר בר-לב: אדוני היושב ראש, יש לי כאן הערה.
עמר בר-לב: אני מאוד שמח שיש הישג איתור תלמידים מצטיינים אבל נראה לי שבסוף כשמדברים על ההישגים במערכת החינוך לבני העדה האתיופית, ההישג המיוחד זה איתור תלמידים מצטיינים?
עמר בר-לב: המצטיינים תמיד יסתדרו בסוף.
עמר בר-לב: זה הדבר שמצוין כאן.
<אהוד פראוור: אבל מעולם לא נגענו ב - - -
עמר בר-לב: אני לא נגד זה, אבל אני אומר, ההישג של התכנית הזאת, של משרד החינוך, לא יכול להיות הדבר העיקרי איתור תלמידים מצטיינים.
עמר בר-לב: זה BY PRODUCT חשוב אבל הנושא העיקרי זה צמצום הפערים.
<אהוד פראוור: יש כאן עבודה עצומה על צמצום פערים והיא מופיעה פה.
<אהוד פראוור: כמעט כל דבר אחר שמופיע פה, זה זה.
<אהוד פראוור: הדבר שהכי הרבה הטריד אותנו היה שהקבוצה מתקדמת, מצטיינים אין.
<אהוד פראוור: מצטיינים אומר מי ילך למדעים באוניברסיטה.
<אהוד פראוור: מצטיינים אומר מי ייקח תפקידי מובילות, וכשאתה רואה שבחלק העליון, בכל התכנית של דרך חדשה, כשאתה רואה שבחלק העליון, החלק שהוא המאיץ של החברה הישראלית, אין אנשים, וזה בעוד רגע על המכינות הקדם צבאיות, זה יבוא בהמשך, אין.
<אהוד פראוור: זה הישג חשוב, זה לא קרה קודם.
עמר בר-לב: אני לא אומר שזה לא חשוב, אבל הכותרת הישגים ואתגרים בקידום לימודי, אז ההישג היחיד שמצוין, העיקרי, איתור תלמידים מצטיינים.
עמר בר-לב: סליחה, זה יפתור את הבעיה?
עמר בר-לב: זה מאוד חשוב, אני מסכים.
אברהם נגוסה: חברי הכנסת אני מציע שתתנו למשרד לסיים ותרשמו את השאלות.
אברהם נגוסה: בבקשה תמשיכו.
<שרה זילברשטרום: אני מנהלת אגף התמחות וכניסה להוראה במשרד החינוך.
<שרה זילברשטרום: דבר מדהים קורה, תכנית אספה מופעלת בשש מכללות, זו תכנית ייחודית לבני הקהילה שמשלבת ביחד ולחוד בתוך הקמפוס.
<שרה זילברשטרום: התכנית הצליחה השנה להכניס, כלומר בעזרתנו עם שעות תוספתיות, 85 בוגרים בתוך המערכת, שזה הרבה יותר ממה שחשבנו, כי במחזור יש בערך 60.
<שרה זילברשטרום: זאת אומרת נכנסו למעלה ממחזור וזו הייתה באמת התרגשות גדולה.
<שרה זילברשטרום: אפשר לדווח שמנהלי בתי הספר רואים בכך העצמה רצינית גם כלפי תלמידים, גם כלפי מורים וגם כלפי הקהילה כולה.
<שרה זילברשטרום: לצד זה יש לנו השמה נוספות, השנה נכנסו 121 בני הקהילה, לאו דווקא מתכנית אספה, ובכך אנחנו מתקדמים אל היעד.
<שרה זילברשטרום: רק להזכיר שהיעד היה 600 בני הקהילה מורים ב-4 שנים, שמצטרפים מתוכם כבר 300 שהיו קיימים, אז אנחנו הוספנו עוד 121, זאת אומרת שעכשיו כבר יש 421 אנשים ואנחנו מתקדמים אל היעד ואני חושבת שזה יהיה אפילו עוד יותר מהר מהארבע שנים שניתנו.
<שרה זילברשטרום: הליווי שהם מקבלים וההעצמה שהם מקבלים מוכיחה את עצמה.
אברהם נגוסה: אלה שהם בוגרים, שיבצתם אותם במערכת החינוך כמורים?
<שרה זילברשטרום: כן.
<שרה זילברשטרום: מתוך תכנית אספה השתבצו 85.
<שרה זילברשטרום: ועוד אליהם הצטרפו עוד שהם לא היו מבני התכנית, בסך הכל 121 אנשים.
<שרה זילברשטרום: אנחנו פוגשים אותם, הם מאושרים, הם מלמדים מדעים, הם גננות, באמת אנשים מצוינים.
אברהם נגוסה: היעד זה להכשיר 300 מורים לארבע שנים.
אברהם נגוסה: למה זה רק 250?
אברהם נגוסה: חסרים מועמדים או מה?
<שרה זילברשטרום: אני חושבת שהיעד היה שילוב של עוד 300 מעבר ל-300 הקיימים, כך שיש 600 ב-4 שנים.
<שרה זילברשטרום: לגבי השילוב היה את המספר 600.
אברהם נגוסה: אני מדבר על ה-300.
<שרה זילברשטרום: ה-300 האלה זה לאו דווקא מתכנית ההכשרה.
<שרה זילברשטרום: 250 זה הכשרה.
אברהם נגוסה: אני מכיר את התכנית.
אברהם נגוסה: להכשיר 300 מורים תוך 4 שנים.
אברהם נגוסה: עכשיו את מדברת על 250 סטודנטים.
אברהם נגוסה: כלומר שמכשירים אותם.
אברהם נגוסה: כמה יש עכשיו בהכשרה?
<שרה זילברשטרום: בהכשרה יש לנו, היעד שהיה היה 250 וה-250 האלה לומדים.
<שרה זילברשטרום: ה-300 זה לגבי השמה.
<שרה זילברשטרום: היו הרבה אנשים שהם היו בוגרים ולא הייתה להם עבודה.
<שרה זילברשטרום: יש הבדלה בין השמה להכשרה.
<שרה זילברשטרום: בהשמה התחייבנו על עוד 300 כך שנשלים את ה-600 יחד, ואנחנו באמת מצליחים בזה, מעבר לקצב שנקבע.
<שרה זילברשטרום: אמרו 300 בארבע שנים ואנחנו כבר ב-121 בשנה הזאת.
<שרה זילברשטרום: אבל לגבי תוספת ההכשרה, היו 250.
<שרה זילברשטרום: אנחנו עומדים ביעד.
<שרה זילברשטרום: לגבי הישגים, יש קושי לגייס אנשים איכותיים ולכן הוקמה מכינה לבנות מצוינות מבנות השירות הלאומי שיש להם חשיפה לאקדמיה והם מקבלים אקרדיטציה מהמכינה הזאת אחר כך ללימודים הגבוהים וזה יוכל להזרים עוד כוח איכותי להוראה.
<שרה זילברשטרום: דבר נוסף, הישג חדש של השנה הזאת שהוקם פורום של מנהלים עמיתים, 30 מנהלים שהם השגרירים של השליחות הזאת יחד איתנו לתכנית הזאת, וזה דבר חדש שקיים.
<שרה זילברשטרום: האתגרים שלנו זה באמת שההשמה תהיה איכותית, זאת אומרת להגדיל את היקף המשרה, לא רק שליש משרה.
<שרה זילברשטרום: לשבץ אותם בתחומים מרכזיים בבית הספר, מחנכי כיתות למשל, שזה תהליך , אבל כשהאמון יגדל אז הם ישתלבו גם בצורה איכותית יותר.