GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מאיה שריר: יש בחינות בגרות מותאמות לעולים.
<מאיה שריר: שילוב חברתי כמובן בחברה הקולטת, אני חושבת שהשנה באמת עשינו מהפך עם שבוע העליות, שכל מערכת החינוך למדה על התרומה של העולים למדינת ישראל והמיקוד לא היה רק על עבודה עם תלמידים אלא להיפך, עם החברה הקולטת.
<מאיה שריר: שילוב תרבותי זה מצד אחד פיתוח של זהות יהודית וזהות ישראלית.
<מאיה שריר: זהות ישראלית שהייתה נהוגה בצרפת לא דומה לזהות היהודית בארץ, יש שונות, ושוב, נדרש איזה שהוא מהלך של למידה אבל לא רק.
<מאיה שריר: אנחנו באים ואומרים זה חייב להיות הדדי ולא רק חד צדדי.
<מאיה שריר: גם החברה הישראלית חייבת להכיר, כל צוותי בתי הספר, המורים המשפחות והתלמידים, את מאפייני התרבות הייחודיים של העולים ולדעת לתת להם גם כן מקום.
<מאיה שריר: המשימה האחרונה היא משפחה וקהילה, כמו שאמרתי – אנחנו עובדים גם עם ההורים.
<מאיה שריר: ההורים לא יודעים שבארץ מאוד מקובל שכל ההורים מאוד מעורבים במערכת החינוך, יש מדינות שזה לא נהוג כך, אז אנחנו עובדים גם עם צוותי החינוך להכיר להם את תרבויות הלמידה בארצות שמהן באו העולים וגם עם העולים וההורים.
<מאיה שריר: הבאתי קצת נתונים.
<מאיה שריר: הנתונים האלה הם עולים חדשי שכולם זכאים לשעות וכולם זכאים למעטפת גדולה מאוד.
<מאיה שריר: משנת 2015, זאת אומרת השנתיים האחרונות, הגיעו 4,380 עולים חדשים וזה הפילוח.
<מאיה שריר: אתם רואים שזה מתחלק מברית המועצות לשעבר שזה בלארוס ואוקראינה, וכל המדינות דוברות רוסית, 1,472 תלמידים.
<מאיה שריר: מארצות הברית -799 מצרפת – 968 ומשאר המדינות – 1,102.
<מאיה שריר: מאתיופיה עלו בשנתיים האחרונות 37 תלמידים.
<מאיה שריר: תראו איך התמונה משתנה כאשר אנחנו מדברים על 10 שנים בארץ.
<מאיה שריר: א ני מתייחסת כמובן רק לתיכונים, זה רק על יסודי, זה לא כל מערכת החינוך, זה רק על יסודי.
<מאיה שריר: אז 10 שנים אחרונות, כל התלמידים שזכאים להבחן עם התאמות לעולים בבחינות הבגרות הם כמעט 17,000 תלמידים, וכאן אנחנו כבר רואים נתח גדול יותר של העולים מאתיופיה, 17%, 2,853 תלמידים, ברית המועצות 4,341, מארצות הברית 3,414, הנה מצרפת 15% ומשאר המדינות, כמעט 4,000 תלמידים, כאשר הנה הפריסה לפי הישובים.
<מאיה שריר: ירושלים הייתה הישוב שקלט הכי הרבה תלמידים עולים, לאחר מכן רעננה, נתניה, תל אביב, שמתי רק את הישובים הראשונים שקלטו מעל 300 תלמידים.
<מאיה שריר: כמובן שירושלים שהיא עיר מאוד גדולה והיא קולטת מעל 1,000 תלמידים זה לא כמו עיר קטנה כמו רעננה, שקלטה כמעט 800 תלמידים וזה מאוד צובע את הישוב, את העיר, מפני ששם הם מהווים אחוז גדול יותר.
<מאיה שריר: העולים מגיעים, שאר המדינות שכתבתי, זה 119 מדינות היום.
<מאיה שריר: אני הבאתי כאן מספר דוגמאות כדי ש, משום מה אנשים ששומעים "עולים" אומרים "אה, יש עולים מאתיופיה, יש עולים מרוסיה", אז לא, יש מגוון גדול מאוד של מדינות, שוויץ, גרמניה, קנדה, ברזיל, איטליה, ארגנטינה, דרום אפריקה.
<מאיה שריר: באמת, 119 מדינות זה כמעט כל מדינה ששמים סיכה בגלובוס, אז יש לנו עולים במערכת החינוך.
<מאיה שריר: התייחסתי קצת למה אנחנו עושים עם העולים.
<מאיה שריר: כפי שאמרנו, קודם כל הוראת עברית כשפה שניה.
<מאיה שריר: יש עוד תקן בתוך המערכת, העולים לומדים במסגרות אולפניות, אם בבית הספר, יש הרבה מאוד עולים, יש הרבה שעות ואפשרות לתת מענה מאוד אינטנסיבי, יש בתי ספר שיש בהם רק תלמיד עולה אחד, אז נכון, ההצעה של אורי נכונה ואנחנו עובדים על זה עם הרשויות, אנחנו באנו בהצעה לרשויות לסמן בתי ספר שהם מומחים בקליטת עולים ולא לפזר בכל בית ספר ילד אחד, אלא לאפשר איגום משאבים כזה של קבוצה בכל בית ספר, דבר שיאפשר לנו גם הכשרת צוות, גם יותר שעות, גם אולי משאבים נוספים כמו בנות שירות לאומי.
<מאיה שריר: יש לנו תכנית לימודים ייחודית כי הוראת עברית כשפה שניה היא לא כמו רכישת שפת אם.
<מאיה שריר: היא מאוד שונה מלימוד קריאה וכתיבה לילד שהגיע לכיתה א', היא מאוד שונה מלימוד לשון והבעה לקראת בגרות לילידי הארץ.
<מאיה שריר: זה תחום דעת ייחודי ושונה.
<מאיה שריר: אז יש תכנית לימודים, יש חומרי למידה ייחודיים, יש גם מבדקי מדף שבודקים את היכולת של הילד להשתלב בהצלחה בכל המקצועות ולראות מיפוי, מה הוא צריך עוד כעזרה.
<מאיה שריר: גם אקטואליה כמובן, אתם מכירים את חדשון, יש עיתונים לעברית קלה, פרויקט זוגי בעברית, דווקא עובד חזק מאוד בהתיישבותי, אני בטוחה שבכפר הנוער מוסינזון אתם מכירים אותו וגם את הקריאה המונחית.
<מאיה שריר: אמרנו שמעבר להוראת עברית שפה שניה צריך גם שילוב לימודי, אז שוב, אני מתייחסת כרגע רק לחטיבות ביניים וחטיבות עליונות ולא לבתי ספר היסודיים ששם יש עוד מגוון תכניות.
<מאיה שריר: יש לנו את תכנית שעל לתלמידים בחטיבות הביניים, שיעורי עזר בחטיבות העליונות, הפרויקט הלאומי האתיופי ותכנית פלא, יושבת פה דוקטור שרה פייר ממשרד העלייה והקליטה שאנחנו עובדים איתם בשיתוף פעולה, תכנית רחבת היקף.
<מאיה שריר: תכניות לשילוב חברתי ותרבותי, תכנית עוגן, מניעת נשירה והעצמה אישית, גם עבודה על מאפייני תרבות לתלמידים עולים בחטיבת הביניים.
<מאיה שריר: עם ומדינה, תכנית לתלמידים בחטיבות העליונות.
<מאיה שריר: יש גם תכנים שהכנסנו לשיעורי חברה, יחד עם מינהל חברה ונוער, יש תכנית חברים ותיקה שזו חברה ישראלית משלבת, הרבה תכניות הנחלה נגד גזענות, עידוד השתתפות בתנועות ובארגוני נוער בעזרת מגשרים, תכניות הכנה לצה"ל ושבוע עליות שבאמת היה חגיגה מאוד רחבת היקף וגדולה במערכת החינוך שכל המערכת למדה על הנושא, הנה דוגמאות, עליות זה להיות, זה היה שבוע עליות, וגם התייחסות לנובי גוד הישראלי ומכתב אישי יצא למנהלי בתי הספר, שימו לב, זה בסדר, לגיטימי, ב-1 לינואר אם ילדים עולים לא הגיעו והם חוגגים בבית עם המשפחה זה בסדר וזה תקין, כמו גם חג הסיגד שהוא כבר הפך למסורת במערכת והוא נחוג בצורה רחבת היקף.
אברהם נגוסה: מצטרף אלינו יושב ראש ועדת עליה וקליטה לשעבר, חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חבר הוועדה.
<מאיה שריר: בדיוק דיברנו על "עליות זה להיות", ונובי גוד הישראלי ליד חג הסיגד, והשקף האחרון הוא התודה בכל השפות.
<מאיה שריר: אז אנחנו אומרים תודה גם ב"אמסגנלו" וגם ב"ת'נק יו" וב"גרצי" וב"מרסי" ואנחנו באמת מנסים לתת את המקום לרב תרבותיות ולכשירות התרבותית במערכת החינוך הישראלית מתוך השאיפה שממערכת החינוך הישראלית זה יעבור לכל החברה הישראלית.
<אורי מורד: תודה.
<אורי מורד: עכשיו דוקטור שרי פייר.
<שרי פייר: תודה אורי.
<שרי פייר: תענוג לראות את השליטה בעברית ואת השליטה בניהול.
<שרי פייר: משרד העלייה והקליטה מאוד שמח לכל עולה שמגיע ובוודאי לצעירים שמגיעים מכל התפוצות, אתם העתיד שלנו יחד עם הצעירים שנולדו כאן.
<שרי פייר: אני מצטרפת לחברתי מאיה שריר וגם ליושב ראש הוועדה בסברה שבאמת מערכת החינוך היא המיין סטרים, היא הדרך הסלולה למוביליות חברתית, להרגשת זהות ושייכות, ליצירת חברים חדשים.
<שרי פייר: לכן מאוד מאוד חשוב לטפח את ההשתלבות של התלמידים העולים בהם.
<שרי פייר: כפי שמאיה ציינה, אנחנו חוברים יחד עם משרד החינוך, אנחנו בתחום החינוך הלא פורמלי נותנים לבני נוער עולים חיזוקים דרך פרויקט פלא שאני מקווה שחלק מכם מכירים או נחשפים, ואז אנחנו נותנים במהלך השבוע תשע שעות חיזוק, 7 שעות בתגבור לימודי, גם בעברית וגם בסיוע בהכנת שיעורי הבית ו-2 שעות שהן העצמה וחוויות וטיולים.
<שרי פייר: אנחנו יודעים שכל בני הנוער העולים חווים משבר כמו כל עולה, וזה מתחזק יחד עם גיל ההתבגרות, ובחלק מהמקרים בני הנוער בעצם לא מוצאים את דרכם ואנחנו מוצאים חלק מהם מתגודדים בלילות, בגנים ציבוריים, ועלולים להיחשף לפוטנציאל של סיכון, לכן משרד העלייה והקליטה נותן גם תכניות בהיבט הזה, תכנית מחוברים ב-12 רשויות שבאמת כוונתה להחזיר את בני הנוער העולים לקהילה.
<שרי פייר: במסגרת הרשויות המקומיות, המשרד תומך בחוגים, בחוגי מצוינות, בהעשרה כדי לתת לכל ילד ובן נוער או נערה עולים הזדמנות להגיע למקסימום חשיפה.
<שרי פייר: אני מאחלת לכולכם ולכל בני הנוער העולים והילדים קליטה מוצלחת, השתלבות מוצלחת כמובן גם בהשכלה הגבוהה.
<אורי מורד: ישעיהו יחיאלי בבקשה.
<ישעיהו יחיאלי: לכל דבר יש פעם ראשונה, הייתי פה הרבה פעמים אבל אף פעם לא קיבלתי רשות דיבור מתלמידת נעל"ה.
<ישעיהו יחיאלי: אז תודה רבה לכל היוזמים, ליושב ראש הכנסת, יושב ראש הוועדה, צוות הוועדה, דנה, אורי.
<ישעיהו יחיאלי: וואלה.
<ישעיהו יחיאלי: איך אומרים וואלה בעברית?
<ישעיהו יחיאלי: הלא דבר הוא.
<ישעיהו יחיאלי: אז אני לא באתי לדבר פה היום על נעל"ה, אנחנו נעשה את זה בעזרת השם היום בעוד שבועיים, נהיה כאן במסגרת יום נעל"ה בכנסת, שבו נציין את העובדה שתכנית נעל"ה הגיעה לשנתה ה-25.
<ישעיהו יחיאלי: אני אדבר היום על כמה דברים שאני חושב שניתן ללמוד מנעל"ה על קליטה מיטבית של עולים בגיל התיכון.
<ישעיהו יחיאלי: זה הנושא.
<ישעיהו יחיאלי: כהערה מקדימה אני אומר שלעלות לארץ בגיל ההתבגרות הוא דבר מאוד מאוד מורכב.
<ישעיהו יחיאלי: מדובר פה על שני תהליכים שכל אחד מהם בפני עצמו הוא סוער על גבול הסיכון.
<ישעיהו יחיאלי: הן תהליך הגירה והן תהליך התבגרות שקורה לכל צעיר, בכל מקום שבו הוא נמצא בעולם.
<ישעיהו יחיאלי: לצרף את שני הדברים האלה ביחד דורש קודם כל מהנער או הנערה העולים כוחות מאוד מיוחדים.
<ישעיהו יחיאלי: אני אדגים את זה רגע על דרך השלילה.
<ישעיהו יחיאלי: כי ארגון מאוד חשוב שעוסק בעידוד העלייה היה אומר למשפחות שיש להן ילד בגיל ההתבגרות "אל תעלו לארץ כי הילד הזה עלול להיות הסיבה שבגלל העלייה שלכם תיכשל" ואנחנו מכירים לא מעט משפחות שעלו לארץ בגלל הילדים וירדו בגלל הילדים, כי הילדים לא הצליחו להשתלב במערכת החינוכית בגיל התיכון.
<ישעיהו יחיאלי: זה מאוד מאוד קשה.
<ישעיהו יחיאלי: הדבר השני, בהמשך לדברים החשובים שאמרה מאיה, העברית היא תנאי הכרחי, היא לא תנאי מספיק.
<ישעיהו יחיאלי: קחו למשל ילדים עולים מצרפת, ויושבים פה כאלה, שהם צריכים ללמוד גם עברית וגם אנגלית.
<ישעיהו יחיאלי: קחו למשל ילדים שבאים ממדינות שבהן השפה היא לא משלושת הגדולות בעולם והם צריכים ללמוד שתי שפות חדשות.
<ישעיהו יחיאלי: קחו ילדים מאמריקה שלומדים מתמטיקה אחרת ממה שלומדים בארץ, וגם הם צריכים ללמוד שתי שפות.
<ישעיהו יחיאלי: עברית ומתמטיקה, מתמטיקה היא שפה.
<ישעיהו יחיאלי: לכן אנחנו מדברים פה על קושי לגמרי לגמרי לא פשוט, ולכן מה שיצרנו בנעל"ה, ובנעל"ה עוד מדובר אחרי כל זה, על ילדים שבאים בלי ההורים שלהם, הם באים לבד וצריכים להתחיל להתמודד עם מציאות חדשה לגמרי, כשהעורף המשפחתי נמצא בפייסבוק, ואין נשיקה מאמא לפני שהולכים לישון בלילה, ואי אפשר להגיד "בוקר טוב" כי בהפרש השעות אתה אומר בוקר טוב לאמא שעכשיו היא הולכת לישון, או הפוך, היא סיימה עכשיו את יום העבודה.
<ישעיהו יחיאלי: לכן מה שבנינו בנעל"ה זה דבר שאנחנו קוראים לו "מעגלי תמיכה" סביב הילד שבא בנעל"ה.
<ישעיהו יחיאלי: ישנם מעגלי תמיכה שמתחילים מהצוות שעובד איתו בבית הספר ובפנימיה.
<ישעיהו יחיאלי: יושבת פה דנה שמייצגת את הצוות הזה במוסינזון, ולידה דוד, שמייצג את הצוות הזה בכפר הנוער ימין אורד.
<ישעיהו יחיאלי: בתוך הצוות חייב להיות לפחות אדם אחד שהוא דובר את שפת הילדים.
<ישעיהו יחיאלי: ילד בוכה בשפת אם, גם כשהוא מבוגר, דרך אגב.
<ישעיהו יחיאלי: והוא מתגעגע בשפת אם.
<ישעיהו יחיאלי: זה שאתה מדבר אליו בעברית, אתה לא תמיד יורד לשורש נשמתו ובוודאי שיש לו קושי רציני להביע מצוקה כלשהיא, שלא לדבר על המחסום התרבותי בעצם הבעת בעיה.
<ישעיהו יחיאלי: כי הוא בא לכאן בשביל להצליח, אז למה שהוא יגיד שהוא לא מצליח?
<ישעיהו יחיאלי: ולמה שיגיד שקשה לו?
<ישעיהו יחיאלי: ולמי הוא יגיד ומי יבין אותו?
<ישעיהו יחיאלי: לכן, הצוות הזה שעובד עם הילדים שכאמור, אחד מהם חייב להיות דובר שפת הילדים, אנחנו שולחים מטעם נעל"ה אדם מבחוץ שבא פעם בשבוע לבקר את הילדים האלה, ומדבר אליהם בשפתם, בין אם הוא מלווה חינוכי, שאחראי יותר לצדדים חברתיים, להעברת תכנים חינוכיים וכדומה, ובין אם הוא מלווה פסיכולוגי שיורד לשורש הבעיות, נגיד בתחום הנפש, האישיות וכדומה, כי צריך לזכור – מערך היועצים או הפסיכולוגים המצויים במערכת החינוך הם פסיכולוגים חינוכיים.
<ישעיהו יחיאלי: הם עוסקים בעיקר בבעיות של למידה.
<ישעיהו יחיאלי: אנחנו מדברים על הפסיכולוגיה הקלינית, היא לא נמצאת בתוך מערכת החינוך, פעם היא הייתה במשרד הבריאות, עכשיו העבירו את זה לקופות החולים ועוד הרבה אנשים מחפשים איפה זה באמת.
<ישעיהו יחיאלי: לכן התמיכה הפסיכולוגית שאנחנו נותנים היא בתחום הפסיכולוגיה הקלינית, שמאפשרת לבנאדם גם להעלות מצוקות אישיות באחד על אחד מול פסיכולוג שהוא מדבר איתו בחדר באנגלית, צרפתית, רוסית, ספרדית, פורטוגזית.
<ישעיהו יחיאלי: רק בדרך הזאת יצליח המתבגר להביע את הקשיים שלו בצורה אותנטית.
<ישעיהו יחיאלי: אגב, למספרים שציינת, אם הבנתי נכון - - - יש היום 4,380 תלמידים עולים?
<ישעיהו יחיאלי: אני מדבר על השנתיים האחרונות.
<ישעיהו יחיאלי: אז טוב לדעת ש-1,700 מהם זה נעל"ה.
<ישעיהו יחיאלי: זה יותר משליש.
<ישעיהו יחיאלי: זאת אומרת אנחנו מדברים פה על מסה רצינית שהיא גם ברמה הלאומית, צריך להסתכל עליה בצורה הזאת.
<ישעיהו יחיאלי: אנחנו כמובן עוסקים, כמו שתיארה מאיה, בכל תהליכי זהות והזדהות עם התלמידים העולים, תלמידי נעל"ה, שחסר להם 15 שנים שהם לא היו פה, וכל מיני דברים שהם כאילו מובנים מאליהם, אין להם מושג על מה מדובר.
<ישעיהו יחיאלי: בוא נתחיל מיום הזיכרון לחללי צה"ל בפעם הראשונה.
<ישעיהו יחיאלי: אין דבר כזה בעולם.
<ישעיהו יחיאלי: עוד דבר שאני חושב שכדאי לקחת מנעל"ה זה תשומת הלב למעברים.
<ישעיהו יחיאלי: במעברים מתחילות הבעיות, הגלישות עד הנשירות.
<ישעיהו יחיאלי: למה אני קורא מעברים?
<ישעיהו יחיאלי: קודם כל מעבר משנת לימודים אחת לשניה.
<ישעיהו יחיאלי: ילד ישראלי קיבל תעודה, חוזר הביתה, מראה להורים, כולם שמחים וצוהלים כשיש על מה לשמוח, מעירים על מה שיש להעיר, ויש מסגרת שקולטת אותו ועוזרת לו לעבור לשלב הבא.
<ישעיהו יחיאלי: ילד נעל"ה, והרבה פעמים ילד עולה מביא תעודה הביתה שההורה שלו בכלל לא מסוגל לקרוא.