GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמואל קורנבליך: במהלך העבודה שלי פגשתי הרבה אנשי מקצוע שהם לא הצליחו לעבוד במקצוע ואני אעלה את הפרטים, לא פרטים אישיים של האנשים, אלא כדי שתראו איך אפשר לפתור את הדברים.
<שמואל קורנבליך: הדבר הראשון שראיתי שהיה כמות של תזונאיות דוברות ספרדית ופורטוגזית שבכתב הן שפות כמעט זהות שלא היה מכתב בשפה שלהם וביחד עם אסתר מארגוני העולים וגם עם העובדים של משרד הקליטה הצליחו שמשרד הבריאות יקיים מבחן בספרדית ואני קודם כל מודה למשרד הבריאות על החידוש, אבל לצערי אף אחד מאלה שניגשו לא הצליח לעבור את המבחן, אפילו שתורגם וניגשו כמה פעמים.
<שמואל קורנבליך: היו כמה שקיבלו 50, 54, 55.
נורית קורן: הם עשו קורס הכנה?
<שמואל קורנבליך: אין קורס הכנה.
נורית קורן: אין קורס הכנה לרופאים?
<שמואל קורנבליך: תזונאים.
<שמואל קורנבליך: הם לא הודרכו.
<שמואל קורנבליך: ועוד משהו, הקורס בוודאי שלא חייב להיות בספרדית או בפורטוגזית כי הם צריכים לעסוק בעברית, שיהיה בעברית מותאם לעולים מכלל השפות, זה יכול ל- - -
נורית קורן: כדי לעבור את המבחן רצוי שזה יהיה בפורטוגזית.
נורית קורן: אחר כך הם ילמדו לאט לאט.
<שמואל קורנבליך: אם יהיה.
<שמואל קורנבליך: זה דבר אחד.
<שמואל קורנבליך: דבר שני אם אפשר לקראת מבחנים שיהיה אולי חונך או חונכת שיעזרו לא באופן אישי, אבל באופן קבוצתי.
<שמואל קורנבליך: גם החומר שנשלח להם ללמוד, כל החומר היה בעברית וב-PDF.
<שמואל קורנבליך: תרגום אוטומטי בגוגל מנסיון, אני עושה את זה שנים, מאנגלית לספרדית הוא כמעט מושלם.
<שמואל קורנבליך: מעברית לספרדית הוא קטסטרופלי.
<שמואל קורנבליך: אם אפשר לדוגמה שאם צריך ללמוד חומר, שהחומר יהיה באנגלית לפחות, חומר הרקע יהיה באנגלית.
נורית קורן: לא, אל תבקש שזה יהיה באנגלית.
נורית קורן: תבקש שזה יהיה בפורטוגזית כי זה מגיע להם, כבר דיברנו על זה שכל מקצועות הרפואה - - -
אברהם נגוסה: הוא אומר שהתרגום קטסטרופלי.
נורית קורן: בסדר, אבל אני אומרת שצריך לתת להם, אנחנו דיברנו על זה בוועדת העבודה רווחה ובריאות שכל המבחנים יהיו חייבים להיות בשמונה שפות ואחת מהן זו פורטוגזית.
<שמואל קורנבליך: לא, המבחן זה בסדר שזה בשפות, אבל החומר.
נורית קורן: לא המבחן, החומר.
נורית קורן: ברור.
<שמואל קורנבליך: נושא אחרון שראיתי שיש עוד מקצועות שלא מצליחים לעבור את המבחנים אבל זה בגלל אותה הסיבה, נושא אחר, מצאתי סתירה בין מה שאומר משרד הבריאות לבין מה שאומר משרד החינוך לגבי הכרה בפסיכולוגים.
<שמואל קורנבליך: באתר של משרד הבריאות כתוב שלפחות הבנאדם היה צריך ללמוד בחו"ל 4 שנים שלמות.
<שמואל קורנבליך: זה מה שכתוב.
<שמואל קורנבליך: הגיעה אלי פסיכולוגית שהייתה מועמדת עלייה, היא עוד מעט תעלה, היא בדיוק למדה באוניברסיטה שהצליחה ללמוד את כל הפסיכולוגיה בארגנטינה ב-4 שנים.
<שמואל קורנבליך: הלכתי איתה אישית למשרד החינוך, לא הכירו שיש לה תואר שני, הכירו לה רק תואר ראשון, לא משנה כמות השעות שהיא למדה, לא משנה כמות הקורסים.
<שמואל קורנבליך: כשהתקשרתי למי שאחראי במשרד החינוך היא אמרה לי "אתה למדת בארץ?
<שמואל קורנבליך: " "כן אני למדתי בארץ".
<שמואל קורנבליך: "כמה זמן עשית תואר שני?" "חמש שנים".
<שמואל קורנבליך: "טוב, זה מה שאנחנו רוצים גם מחו"ל".
<שמואל קורנבליך: זו התשובה שנתנו לי במשרד החינוך.
<שמואל קורנבליך: התקשרתי למשרד הבריאות, למי שמטפל בבקשות האלה, הוא אמר "אני חייב כדי להכיר בה, שיהיה לה תואר שני מוכר או בארץ או בארגנטינה", אבל אמרתי לו "באתר שלכם כתוב ארבע שנים" הוא אמר לי "לא משנה".
<שמואל קורנבליך: הבחורה הזאת תקועה.
<שמואל קורנבליך: למה?
<שמואל קורנבליך: למדה ארבע שנים יותר מהר מאחרים שבארגנטינה לומדים בחמש שנים, משרד החינוך לא מכיר שיש לה תואר שני, משרד הבריאות דורש שמישהו ייתן לה תואר שני, בארגנטינה תואר ראשון זה חמש שנים, אז לא יכתבו לה שיש לה תואר שני.
אברהם נגוסה: אני חושב שלא נפתור את עניין השיקולים המקצועיים.
אברהם נגוסה: צריך לעשות על כך דיון בעניין ההיבטים המקצועיים.
אברהם נגוסה: אני חושב שזו המטרה.
אברהם נגוסה: מדיניות של המשרד ברורה, מה שאתה אמרת, שאנשים ניגשים למבחן, לקבל את הרשיון ללא הכנה, זו הסיבה שהם נכשלים לדעתי.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו פה נקבל החלטה, נחייב את משרד הבריאות ומשרד הקליטה בשיתוף פעולה לעשות את קורס ההכנה לפני המבחן לרישוי, בשפות.
<שמואל קורנבליך: לנושא השני, אני לא מבקש הנחות, בכלל לא מבקש הנחות.
<שמואל קורנבליך: תבדקו אם אדם בארבע שנים למד מה שזה - - - בישראל מה שלומדים בחמש שנים.
<שמואל קורנבליך: משרד הבריאות כתב באתר שלו שהם מכירים במישהו שלמד ארבע שנים ולא כתוב באתר שחייב להיות ארבע שנים בתואר שני.
<שמואל קורנבליך: זה לא כתוב.
נורית קורן: אדוני היושב ראש, אני רוצה להציע משהו ואני יוצאת.
נורית קורן: תראה, מכיוון שיש בעיה קודם כל של הערכת התארים ואם זה נעשה במשרד החינוך, משרד הבריאות אחר כך זה הפן המקצועי.
נורית קורן: עלייה וקליטה גם קובעת מה לתת ולתקצב.
נורית קורן: חייבים להקים ועדה שתהיה מורכבת משלושת המשרדים האלה, אני חושבת שהוועדה אולי תדרוש את זה שגם אתה תהיה הנציג של הוועדה בתוך זה, ולהתחיל להזיז את זה.
נורית קורן: למתי אנחנו מחכים?
נורית קורן: השנה יכולנו לקבל 12,000 עולים מצרפת, הגיעו רק 8,000.
נורית קורן: בשנה הבאה יהיו פחות.
נורית קורן: מה יהיה?
נורית קורן: אנחנו צריכים לעזור לאנשים, אנחנו צריכים כבר לגמור את זה.
אברהם נגוסה: אמנם יש התקדמות קלה - - -
נורית קורן: היא לא מספיקה.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לעבוד עוד יותר קשה כדי להשיג את זה.
אברהם נגוסה: גם את עניין תיקון החוק של ה- - -
נורית קורן: מה שהיה עכשיו זה רופאי שיניים ורוקחים.
נורית קורן: אנחנו חייבים עכשיו להגיע לאחיות ורופאים.
נורית קורן: אפילו להתחיל את הדרך.
נורית קורן: עם התזונאיות זה יותר קל.
נורית קורן: אז אולי גם פרופסור אפק, תיקח גם את התזונאיות ויאללה, מה שאנחנו מבחינת חברי כנסת מוכנים לתרום, אני מוכנה לתרום כל דבר.
אברהם נגוסה: שמואל גבאי, פיזיותרפיסט.
אברהם נגוסה: אני מבין שאתה מבקש לדבר בפורטוגזית.
<שמואל קורנבליך: אני יכול לתרגם.
<שמואל גבאי: בוקר טוב לכולם.
<שמואל גבאי: באתי מברזיל.
<שמואל גבאי: (מדבר בספרדית)
<שמואל קורנבליך: הוא עשה עליה השנה.
<פליסיה מועלם: לא, הוא לא עלה השנה.
<פליסיה מועלם: הוא עלה לפני שנתיים.
<פליסיה מועלם: אני אתרגם אותו.
<שמואל גבאי: (מדבר בפורטוגזית)
<פליסיה מועלם: הוא עלה לפני שנתיים עם המשפחה, הוא פיזיותרפיסט בברזיל שמונה שנים.
<פליסיה מועלם: הוא כבר ניגש למבחן פעמיים ולא הצליח לעבור, קודם כל כי הוא מקבל את החומר בעברית ואין הכנה לא לפיזיותרפיסטים, לא לתזונאיות, לא לעובדות סוציאליות, נכון זה לרווחה אבל גם אני מעלה את הנושא.
<פליסיה מועלם: כשהוא נכנס לאתר הוא רואה או באנגלית או בעברית, שגם השפה האנגלית קשה לעולים מברזיל.
<פליסיה מועלם: הוא אומר גם שאחד הפתרונות שיכול להיות זה כשעדיין הם מקבלים את סל הקליטה ומיד אחרי אולפן א' לעשות אולפן מקצועי ובתוך האולפן המקצועי גם ללמוד את השפה וגם לעבור קורס הכנה למבחן שהוא בא להתמקצע בו.
<פליסיה מועלם: אני אשלים אותו, כי מה שקורה לעולים שאחרי שהם מסיימים את סל הקליטה וגם את האולפן, הם לא מצליחים להגיע לרמת העברית גם ללמוד לבד וגם לגשת למבחן, הם נשארים בלי עבודה, הם לא יכולים ללכת לקורס אולפן ב' כי זה רק בוקר ואין בערב, ויש לו ארבעה ילדים שהוא צריך לפרנס אותם, הוא צריך לעזוב את כל המקצוע שלו וללכת לעבוד במה שיש, ואני יודעת שהוא עבד כשומר, הוא עבד גם בסופר.
אברהם נגוסה: המבחן זה בפורטוגזית?
<פליסיה מועלם: לא, זה בעברית.
<פליסיה מועלם: וגם החומר שהוא מקבל זה בעברית, כשהעברית שלו לא ברמה בכלל להבין.
אברהם נגוסה: אם יש מבחן בספרדית, למה לא בפורטוגזית?
<שמואל קורנבליך: אני לא מחליט באיזה שפה יהיה, קודם כל אני חושב שיש מבחן בספרדית, כל מי שקורא פורטוגזית יוכל לקרוא.
<שמואל קורנבליך: זה לא כל כך נוח, אבל זה מאוד דומה.
<פליסיה מועלם: לא, בואו נשים את הנקודות במקום.
<פליסיה מועלם: זה לא שזה לא נוח, אני יודעת אצל תזונאיות שגם הן דוברות ספרדית והן עשו את המבחן ולא עברו.
<פליסיה מועלם: ולא פעם אחת, ארבע פעמים.
<פליסיה מועלם: זה לא השפה שלהן.
<פליסיה מועלם: אתה עוד בא ואומר שזה - - - לעשות בספרדית?
<פליסיה מועלם: זו לא אותה שפה בכלל.
אברהם נגוסה: זה בגלל שאין הכנה.
<פליסיה מועלם: אין הכנה.
אברהם נגוסה: תשלים ואני רוצה ממשרד הקליטה ומשרד הבריאות שתשמעו גם בעניין האחיות את אסתר ואז תתייחסו, ונעבור לנושא השני.
אברהם נגוסה: אני מבקש בקיצור
<פליסיה מועלם: הוא אומר שבשנתיים האלה שהוא פה הוא גם עשה איזה שהוא סקר קטן בעיר שהוא גר, ברעננה, שאנשים שמחכים בתור לפיזיותרפיסט ארבעה חודשים.
<פליסיה מועלם: זאת אומרת שזה גם מקצוע מבוקש, הוא לא היחיד, כבר פנו אלי עוד ארבעה פיזיותרפיסטים מברזיל, שהם לא הצליחו לעבור את המבחן בספרדית.
<פליסיה מועלם: שגם דרום אמריקאים שמדברים ספרדית גם הם לא עברו.
טלי פלוסקוב: זה מבחן מעשי?
טלי פלוסקוב: איזה מבחן?
טלי פלוסקוב: אני רוצה לדעת מה סוג המבחן שהם צריכים לעבור.
אברהם נגוסה: נשמע על האחיות ואז פרופסור אפק יתייחס גם לזה.
אברהם נגוסה: אסתר בבקשה.
<אסתר בלום: שוב תודה רבה על קיום הישיבה.
<אסתר בלום: אני מארגון קעליטה, ארגון הגג של העולים מצרפת.
<אסתר בלום: מה שאנחנו שמענו כרגע מהעולה ומה ששמענו מקודם לגבי המקצועות האחרים, זה בעצם, לא שיטה, אי אפשר לדבר על שיטה, אבל היא אותה שיטה שכן קיימת לכל תהליך הקליטה של כל העולים במקצועות הדורשים רישוי.
<אסתר בלום: העולים מגיעים לארץ, יש פער בשפה, עד שהם בעצם יכולים לגשת למבחן, עד שהם מצליחים לרכז ולאסוף את כל המסמכים שלהם, אם בכלל מכירים ומאפשרים להם לגשת למבחן עוברות הרבה מאוד שנים, עובר הרבה מאוד זמן, וכמו שחברת הכנסת אמרה, אנחנו מאבדים הון אנושי מאוד מאוד משמעותי למערכת הבריאות בישראל.
<אסתר בלום: אנחנו באים ואומרים, כן, הם יותר טובים, פחות טובים, הם ברמה, הם לא ברמה, וזה נכון שמאוד מאוד חשוב, אנחנו רוצים שכל המטפלים יהיו ברמה שיהיה לנו אמון במערכת.
<אסתר בלום: יחד עם זאת, אם אנחנו גם מדברים על המחסור היום של האחיות במדינת ישראל, זה עוד אסון שגם אכפת לי כאזרחית במדינה ואנחנו רואים את זה בכל מקום.
<אסתר בלום: מצד שני, אנחנו יודעים, לפחות אצלנו בלי פרסום ובלי שום דבר, יש 80 אחיות שמחכות ורוצות לעלות בישראל, חלקן כבר בארץ, ותהליך הקליטה שלהם הוא פשוט תהליך מייגע, יקר.
<אסתר בלום: אי אפשר לעשות את הדבר הזה.
<אסתר בלום: אדם באמצע החיים שלו לא יכול לעזוב את הילדים ולהגיד "להתראות, אני עכשיו הולך לאולפן ואני הולך ללמוד ואני הולך לעשות עוד תואר ואני לא אכניס כסף למשק הבית".
<אסתר בלום: אז מה שאנחנו מבקשים זה לבחון מחדש את תהליך הקליטה של האחיות מצרפת, הרמה שלהן היא רמה מאוד גבוהה, עשינו השוואת סילבוס, אנחנו מוכנים לשבת עוד פעם ולראות בדיוק מה הפערים הקטנים פה ולהקים תכנית לקליטה ישירה לאותן אחיות, כמו שדרך אגב קיים בשביל הרופאים דוברי רוסית.
<אסתר בלום: אז בבקשה, יש מחסור במדינה בתחום הזה, לנו יש את המאגר.
<אסתר בלום: המדינה יודעת גם כן להקים תוכניות, מסלולי קליטה בשביל אוכלוסיות מיוחדות, אנחנו נשמח - - -
אברהם נגוסה: נשמע את התייחסותו של פרופסור ארנון אפק.
<ארנון אפק: תודה.
<ארנון אפק: אנחנו באמת חיים באיזה שהוא, צריך לשים את האמת על השולחן.
<ארנון אפק: אנחנו חיים במקום שמצד אחד אנחנו רוצים להבטיח רמה איכותית גבוהה, גם אתה התייחסת לזה חבר הכנסת מנגוסה, קודם שדיברנו על הרמה של העולים, המקצועית כמובן, ומצד שני גם להבטיח את היכולת שלהם לעבוד בישראל לפי הסטנדרטים של מדינת ישראל וגם לדעת את השפה.
<ארנון אפק: השפה היא חלק מהחיים שלנו בארץ וצריך לדעת לדבר וליצור את הקשר גם עם האנשים שאנחנו עובדים איתם, וצריך לסייע לעולים בכל מקום כדי להגיע.
<ארנון אפק: מצד שני אני אומר כאן, באמת, צריך להוריד כל בירוקרטיה וכל קושי, ויש לנו בהחלט במקום הזה דברים שאנחנו צריכים להשתפר בהם, אני הראשון שמודה בזה.
<ארנון אפק: לגבי האחיות נעשו הרבה מאוד צעדים בנושא הזה, אדוני, ואני אבקש ברשותך כמובן מהגברת רותי רוטשטיין לציין את הדברים שנעשו לקדם את נושא הסיעוד אצלנו במשרד.
<רותי רוטשטיין: מאז הישיבה האחרונה שהייתה בשולחן הזה, ואולי לא כולם מעודכנים עדיין, אנחנו עשינו כמה מהלכים שדיברנו עליהם מראש ובאמת כבר יצאו לפועל.
<רותי רוטשטיין: קודם כל, כל מי שרוצה להגיש מסמכים לבדיקה מחו"ל, לא צריך להגיע לארץ,.
<רותי רוטשטיין: כל הארגונים יודעים את זה, משרד הקליטה יודע את זה.
<רותי רוטשטיין: אין לנו כמעט כאלה, אני מוכרחה לציין, יש בודדים שמנצלים את האופציה הזאת, אבל היא קיימת.
<רותי רוטשטיין: את כל התהליכים שלנו אנחנו עושים בעברית פלוס חמש שפות: ערבית, אנגלית, רוסית, צרפתית וספרדית.
<רותי רוטשטיין: וזה אומר ככה: יש תכנית מיוחדת שהם צריכים להשלים אותה שמדברת על חוקים ונהלים של הסיעוד במדינת ישראל, שלא לומדים את זה בשום מקום בעולם.
<רותי רוטשטיין: מחודש נובמבר התכנית הזאת היא בכל השפות בצורה מקוונת באמצעות לומדה באינטרנט, אפשר לעשות אותה מכל מקום בעולם, לא צריך לעלות ארצה כדי להיכנס, צריך לקבל אישור על הכרה במסמכים ובאמת שיש התאמה למעמד של אחות מוסמכת אבל אז אפשר כבר לבצע את התכנית.
<רותי רוטשטיין: בסוף התכנית יש מבחן על אותו חומר שמתורגם לכל השפות, שהוא גם כן בשפת האם, וכל מי שעושה ועובר את התהליך הזה, אנחנו מקבלים את העדכון הזה אוטומטית דרך האינטרנט, לא צריך אפילו להודיע לנו שעשו את זה ושעברו.
<רותי רוטשטיין: יש כאן את רונן מ"נפש בנפש" שיכול להעיד שיש כבר לא מעט עולים שעשו את זה וזה באמת הקלה גדולה מאוד על התהליך, לא צריך ללכת לבית הספר בארץ, לא צריך ללמוד עברית.
<רותי רוטשטיין: קיצור גדול מאוד גם בלוחות הזמנים וגם בהתמודדות.
<רותי רוטשטיין: הדבר השני שאנחנו עושים השנה בשיתוף עם משרד הקליטה, עשינו שני פרויקטים מיוחדים לאוכלוסיות מיוחדות, ספציפיות.
<רותי רוטשטיין: השנה ב-2017, ואלה קורסים שנפתחים כבר בינואר ובפברואר, זכאי משרד הקליטה יכולים ללכת לקורס של הכנה לבחינה למעמד אחות מוסמכת.
<רותי רוטשטיין: יש שלוש כיתות כאלה: אחת בדרום באשקלון, אחת במרכז באסף הרופא ואחת בצפון בצפת.
<רותי רוטשטיין: זה ממומן על ידי משרד הקליטה והלימודים נעשים שם כמובן בעברית, אבל יש תמיכה ועזרה.
<רותי רוטשטיין: הם לומדים תכנית מיוחדת כהכנה לבחינה, שכוללת גם חזרה על חומר עיוני, לכאלה שאולי למדו מזמן, שאולי לא שולטים בהכל, עבדו בתחום מסוים, לא מכירים את שאר התחומים, וגם חזרה ותרגול של שאלות בחינה כדי שהבחינה הישראלית תהיה להם יותר ידידותית ויותר קלה.
<רותי רוטשטיין: בנוסף לזה, כבר הרבה שנים יש אתר אינטראקטיבי לתרגול בחינת רישוי באינטרנט, גם בכל השפות, שזה אולי קצת פחות עוזר כי לא חידשנו אותה, זה עכשיו עובר חידוש ולכן אולי זה פחות - - - לגבי עולי צרפת אני מוכרחה לציין, עוד פעם מעבר לכל הדברים האלה, שכבר יותר משנה, אני חושבת שמנובמבר 2015 אם אני לא טועה, כשהתחיל כל ההליך הזה לעשות איזה שהם מהלכים מיוחדים, אמרנו "אנחנו מוכנים לבוא לצרפת לבדוק מסמכים, לעשות מהלכים" אמרו לנו "יש 80, יש 50, יש מאות" כל מה שאתם רוצים, אנחנו לא רואים את האנשים האלה.
<רותי רוטשטיין: לא קיבלנו עד היום שום רשימה שאנחנו יכולים לבוא אליה.
<רותי רוטשטיין: בפעילות מיוחדת שעשו הסוכנות עם משרד הקליטה, ואני חושבת שגם עמותת "גבהים" הייתה שותפה מטעם אסותא אשדוד, יצאו לפריז ועשו הליך של ראיון של אנשים, היו בסך הכל בפעם הראשונה אף אחות, ובפעם השניה היו שמונה אחיות שהתעניינו.
<רותי רוטשטיין: אני מוכרחה לציין שאני לא זוכרת אף עולה מצרפת שהמסמכים שלה, מסמכי ההכשרה שלה לא היו מתאימים במדינת ישראל לתכנית לימודים.
<רותי רוטשטיין: אולי בודדות מאוד ותיקות היו ברמה של אחות מעשית- - -
אברהם נגוסה: מה זה בודדות?
אברהם נגוסה: מצד אחד את אומרת אין אף אחד - - -
<רותי רוטשטיין: לא, יש כאלה שבאות.
<רותי רוטשטיין: בשנה שעברה היו שש עולות שפתחו תיקים ונרשמו, חלקן ניגשו למבחן רישוי, חלקן לא.
<רותי רוטשטיין: יש אחת שעברה את המבחן הראשון, מיידית כל התהליך של הקליטה שלה היה מבחינתנו חמישה חודשים, אני לא זוכרת את שמה אבל היא רשומה אצלנו.
<רותי רוטשטיין: יש את פלורנס בן שמחון שהייתה פה, היא ביקרה בועדה הלפני אחרונה, עוד לפני שהיא ניגשה למבחן הרישוי הראשון.
<רותי רוטשטיין: לצערי למבחן הרישוי הראשון היא ניגשה בשפה האנגלית ולא בצרפתית ואני חושבת שלכן היא לא הצליחה, אם אני לא טועה היא קיבלה 58 או משהו כזה.
<רותי רוטשטיין: במבחן השני היא עברה את המבחן והיום היא בהליכי קבלה ל עבודה במרכז רפואי גדול במדינת ישראל בצפון הארץ, באזור - - -
אברהם נגוסה: אל תדברו בשמות.
<ארנון אפק: אבל העיקר שהיא עברה וזה בסדר.
<ורה אופיר: אני רוצה לדבר.
<אסתר בלום: מה שרציתי להשלים, אני רואה שהעבודה מאוד יפה עשו לאחיות, אני חושבת שמשרד הבריאות גם יודע, ואני מקווה שהוא גם בודק את עצמו לאנשים שניגשים למבחנים של פיזיותרפיסטים, תזונאיות וכולי, ורואים שאנשים לא עוברים, אני לא מבינה למה אתם לא עושים בדק בית, איזו בעיה יש פה, ובואו ננסה להעתיק את אותה תכנית גם למקצועות אחרים.
<אסתר בלום: למה תמיד צריך רק כשזה עולה, וזה עולה כבר שנתיים פה והוא לא יכול לעבוד במקצוע שלו, אז אנחנו באים ועושים ועדה על הא ודא, ואחר כך עוד פעם עוד מקצוע ועוד מקצוע.
<אסתר בלום: אני חושבת שצריך לעשות פה משהו גורף.
אברהם נגוסה: ורה אני רוצה שתתייחסי לשאלה שנשאלה.
<ורה אופיר: אי אפשר לעשות משהו, באמת אני רואה שפה שמו את כל הבעיות בסל אחד.
<ורה אופיר: אי אפשר לעשות משהו גורף, מה שאפשר לעשות למקצוע אחד אי אפשר לעשות למקצוע אחר.
אברהם נגוסה: אנחנו עדיין בתחום הבריאות.
<ורה אופיר: גם בתחום הבריאות זה כל מקצוע בפני עצמו.
<אסתר בלום: אז אפשר לדון על כל מקצוע בפני עצמו.
<ורה אופיר: יש בעיות לפני הרישום, יש אחרי הרישום, יש בחינות רישוי, יש הרבה בעיות.
<ורה אופיר: אי אפשר להעתיק את מה שיש לאחיות.
<ורה אופיר: קודם כל לאחיות זה כבר באמת מאז ומתמיד היה, ובאמת הגענו כבר לשלבים שאנחנו מקווים שכל התהליכים האלה שרותי רוטשטיין דיברה עליהם, שיביאו פירות.
<ורה אופיר: אני בטוחה בכך, כי באמת התהליך מאוד קשה.
<ורה אופיר: אבל לא על זה אני מדברת, סיעוד אנחנו כבר באיזה שהוא תהליך.
<אסתר בלום: תהליך שלוקח ארבע שנים לעולה חדש.
<אסתר בלום: פלורנס לקח לה ארבע שנים.
<אסתר בלום: אם זה מקובל על השולחן כאן, על המכובדים, שאדם צריך לחכות ארבע שנים, היא מומחית, עובדת בבית חולים בצרפת עם עשרים שנות נסיון ועד שהיא משתלבת לוקח ארבע שנים לבנאדם.
<ורה אופיר: זה מאוד אינדיבידואלי, במקביל אליה - - -
<אסתר בלום: אבל כל האחרות נכשלו במבחן.
<אסתר בלום: - - -נכשל במבחן, הדיאטניות נכשלו במבחן.
<אסתר בלום: אחוז הבנות שנכשלות במבחן הוא 90 ומשהו אחוז כלומר המבחן הזה מאוד קשה.
<אסתר בלום: אני מכירה רק את פלורנס שהצליחה בו, אם את מכירה עוד עולה חדשה, אני אשמח לדעת.
<אסתר בלום: זה אחד מהמבחנים הכי קשים שיש.
טלי פלוסקוב: זה לא פעם ראשונה שזה קורה, לצערי הרב, שאנחנו שומעים אנשים מהשטח ומה שהם מציינים, שונה לחלוטין ממה שאנחנו מקבלים מהדיווחים שאנחנו מקבלים ממשרדי הממשלה.
טלי פלוסקוב: איך זה יכול להיות?
טלי פלוסקוב: זה לא פעם ראשונה שאנחנו רואים דברים כאלה.
אברהם נגוסה: תפקידנו הוא לשמוע את השטח ולהרגיש את השטח.
אברהם נגוסה: אנחנו גם מרגישים את המערכת, אבל צריכה להיות פרופורציה.
אברהם נגוסה: המרחק הוא מרחק גדול.
אברהם נגוסה: מה שאת תיארת ומה שאומרים שלוקח לה ארבע שנים, אני שאלתי קודם ולכן אני אומר, זה לא שמחבקים אותה ממש.
אברהם נגוסה: זה טרטורים ובירוקרטיה של ארבע שנים.
<ורה אופיר: כמו שאמרתי, שאי אפשר לדבר על כל בנאדם ועל כל מקצוע אפילו, אני לא מדברת על כל בנאדם, ובהחלט יש כאלה שלוקח להם את הארבע שנים אבל באיזה תחום ובאיזה מקצוע, מאיזו סיבה?
<ורה אופיר: אי אפשר לקחת את כל הבעיות ולשים אותם בסל אחד.
<ורה אופיר: אי אפשר.
<ורה אופיר: אם אנחנו מדברים על אחיות אז בואו נדבר על אחיות ואם אנחנו מדברים על רופאים אז בואו נדבר על רופאים, ותאמינו לי שייקח לי שעתיים רק כדי לתת את העובדות.
<ורה אופיר: אז אני פשוט לא רוצה לעכב את כל הצוות המכובד הזה.
<ורה אופיר: לגבי אחיות, נכון, האחוזים מאוד נמוכים.
<ורה אופיר: היו.
<ורה אופיר: זה מה שרותי רוטשטיין ציינה.
<ורה אופיר: האחוזים מאוד נמוכים.
<ורה אופיר: אין בעיות באלה שאולי מקבלות את ההכרה להבחן, אבל האחוזים היו מאוד נמוכים.
<ורה אופיר: לכן כל שנת 2016 עבדנו בשיתוף פעולה על מנת שמינהל הסיעוד עכשיו הוציא לפועל שלוש תכניות שמתחילות לעבוד בינואר בכל הארץ: בדרום במרכז ובצפון.
<ורה אופיר: באמת כל העולים שנמצאים פה והאחיות עדיין לא עשו את התהליך, שהם ייכנסו לתהליך הזה, ואנחנו מקווים שהתהליך הזה יעזור כי הדרישות מאוד גבוהות ומאוד קשות ואנחנו יודעים שאחוז מאוד מאוד נמוך - - - זה האחיות.
<ורה אופיר: כשרותי רוטשטיין דיברה על האחיות, מישהו אמר "בואו נעתיק".
<ורה אופיר: עכשיו לגבי המקצועות הפרה רפואיים, אנחנו יודעים שכבר חמש שנים, לאט לאט המקצועות הפרה רפואיים נכנסים להסדרה, עולים במקצועות האלה נדרשים לעשות מבחן רישוי, שזה לא היה בעבר.
<ורה אופיר: קודם נכנסו על המקצועות שדיברנו, פיזיותרפיה, תזונאים, ריפוי בעיסוק וקלינאי תקשורת.
אברהם נגוסה: למה משרד הקליטה לא דאג לקורס הכנה?
<ורה אופיר: למה, כי זה המקצועות החדשים, יש פודולוגים וזה, אנחנו אפילו לא מספיקים לרוץ.
<ורה אופיר: עכשיו ככה, הכנה עוד לא עשינו.
<ורה אופיר: זה נכון וזה ככה.
<ורה אופיר: הדרישות, לא משנה לאיזה, בינתיים מה שכן עשינו, אנחנו מממנים את כל הבחינות.
<ורה אופיר: מכיוון שזה חדש, משרד הקליטה וגם משרד הבריאות חשבנו שתהליך תרגום הבחינות לשפה הוא כבר הביא את הפירות שלהם, ואנחנו באמת תירגמנו לספרדית ואנגלית וכל השפות, למרות שעל פי החוק אפשר לתרגם אם יש רק חמישה מועמדים לבחינה, אנחנו מממנים גם אם יש שלושה, אנחנו דורשים ומבקשים ובאמת משרד הבריאות הולך לקראתנו ותבינו שלתר
<ורה אופיר: גם בחינה זה לא כזה פשוט.
<ורה אופיר: אנחנו חשבנו שהתהליך הזה יעזור.
<ורה אופיר: לגבי תהליך ההכנה, אי אפשר לעשות גם הכנה בכל חמש השפות.
<ורה אופיר: אי אפשר קורס.
<ורה אופיר: אז אנחנו אומרים, אנחנו נעשה הכנה רק בשפה העברית.
<ורה אופיר: אף אחד לא יכול לבקש לעשות את ההכנות בכל חמש השפות.
<ורה אופיר: אי אפשר לעשות דבר כזה, גם - - - משרד הקליטה לעשות את ההכנה בעברית וכדי להיכנס להכנות האלה אנחנו עושים עברית מתקדמת.
<ורה אופיר: אין מקצוע פרה רפואי שלא למד, אני לא יודעת אם הבחור הזה, אז קודם כל באמת צריך להכין אותו לקורס הזה.
<ורה אופיר: אי אפשר שאדם שלא יודע מילה בעברית לא ייכנס לשפה.
<ורה אופיר: לגבי הרופאים, אנחנו מדברים על הרופאים.
<ורה אופיר: כל הבעיות שדיברנו על הרופאים מצרפת, אם הם עובדים שם שנתיים, אם אני לא טועה, הם כן מקבלים פה את ההכרה והם לא צריכים לעשות פה מבחן רישוי.
<ורה אופיר: אסתר, אני לא יודעת על איזה תהליך ישר שדיברת על הרופא מברית המועצות שישר נכנסים לתהליך רישוי, אני לא מכירה כזה דבר.
<ורה אופיר: כל רופא מ- - - הם צריכים לעשות מבחן - - - זה תהליך הרבה יותר קשה.
<אסתר בלום: אז הוא לא פחות קשה לאחיות, בבקשה אז תבטלו את המבחן הזה.
<אסתר בלום: מה שאנחנו מבקשים, אנחנו רוצים שתבדקו את הנושא.
אברהם נגוסה: לעניין הרופאים - - -
<ורה אופיר: אני רוצה לסיים את ה- - - שלנו.
<ורה אופיר: אנחנו כולם יודעים מה היה בשנות התשעים וגם חברת הכנסת - --
אברהם נגוסה: סליחה, אנחנו לא פה בוויכוח.
אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שאתם עושים עבודה טובה.
אברהם נגוסה: אני אומר פה בעניין הרופאים שיהיה ברור, הנקודה שאנחנו התמקדנו בה, היא על אלה שלמדו שש שנים והגיעו לארץ ולא מתקבלים להתמחות.
אברהם נגוסה: בנושא הזה הגענו, מצאנו דרך התמודדות בעזרתו של הפרופסור, שמה שהוועדה מבקשת, היא קוראת למשרד הבריאות לבדוק את הנושא של המבחן אחרי שש שנים מה שהם נותנים בצרפת ומה שנותנים פה בישראל, לראות את המבחן, אם אכן מבחינת רמה אקדמית זה מקובל, יש אפשרות לתת את ההתמחות לעולים שהגיעו אחרי חמש שנים.
אברהם נגוסה: בנושא של השלמות הגענו להסכמה, הפרופסור גם יבדוק, ועד עכשיו אוניברסיטת בן גוריון הייתה מקבלת אחרי שש שנים.
אברהם נגוסה: עכשיו התברר לנו שגם מי שהגיע אחרי ארבע או חמש שנים יוכל להשתלב בקורס כזה, הוא גם יבדוק את העניין.
אברהם נגוסה: התקדמנו בעניין הרופאים.
אברהם נגוסה: מי שהגיע מצרפת עם MD אין לו בעיה להתקבל פה, זה לא הנושא.
אברהם נגוסה: זה כמו מי שהגיע מרוסיה או מארצות הברית.
<ורה אופיר: לא, זה משהו אחר.
<ורה אופיר: מרוסיה בכל מקרה צריך לעשות מבחן.
אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו נשמע מפרופסור אפק.
אברהם נגוסה: ידוע ששנים רבות הייתה מדיניות אפליה כלפי יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: המדיניות הזאת לא נתנה אפשרות לאזרחי ישראל יוצאי אתיופיה לתרום דם, ואנחנו שמחים שלפני כמה שבועות התבשרנו על שינוי המדיניות ועל ביטול ההגבלה הזאת, ולכן אנחנו רוצים לשמוע מהמשנה למנכ"ל, פרופסור ארנון אפק, מתי אתם הולכים ליישם את זה וכיצד אתם עושים את זה בשטח.
<ארנון אפק: תודה רבה גם על ההזדמנות לומר.
<ארנון אפק: אכן ועדה שמינתה חברת הכנסת גרמן בהיותה שרת הבריאות, בראשותו של פרופסור גרין בחנה את הנושא, לצערי הרב זה התעכב הרבה בגלל חילופי הממשלות, אבל בסופו של דבר גם המנכ"ל משה, הרב ליצמן השר וכמובן הגורמים המקצועיים במשרד קיבלו את ההמלצות ואף מעבר להמלצות הקלו אפילו מעבר למקום הזה, מתוך תפיסת עולם שמדברת על הזכות של האנשים לתרום ולהיות אזרחים שווים במדינת ישראל וגם על הבסיס שראינו לנכון את הצורך להאמין לאנשים.
<ארנון אפק: תבינו שבסופו של דבר אזרח צריך לדווח לגבי בעיות רפואיות, ולצערי ברגע שאזרח מדווח או בצורה מגלה את הגילוי הנאות בעצם לקראת תרומת הדם, כשזה מגיע ליוצאי אתיופיה, הם לא יכולים לא לדווח, מיד רואים את זה וזו פגיעה קשה מאוד בראייתנו.
<ארנון אפק: צריך למצוא את הדרך להאמין להם כמו שמאמינים לכל אזרח אחר, וזה היה הבסיס להחלטה.
<ארנון אפק: אני גם חייב להגיד שקיימנו דיון עם קבוצה של רופאים יוצאי אתיופיה, מהעדה האתיופית, ישראלים מהעדה האתיופית שמאוד מאוד סייעו לנו בקבלת ההחלטה כי הם הסתכלו על זה בצורה מאוד זהירה ומאוד עניינית ומקצועית, וזה שוב דוגמה לשיתוף פעולה שיש לנו עם הקהילה.
<ארנון אפק: בסופו של דבר ההחלטה הייתה הן לגבי גברים המקיימים יחסי מין עם גברים ולגבי ישראלים יוצאי אתיופיה, שאנחנו נסתפק למעשה בשנה אחת ובתום אותה שנה האנשים יוכלו לתרום את הדם.
<ארנון אפק: ישנן גם המלצות מקצועיות שהמליצה הועדה, כולל הכנסת בדיקה חדשה שתאפשר שאלון, אבל בעיקר הכנסת בדיקה ובניית מנגנוני דיווח כדי לחזק את הפן המקצועי בנושא הזה.
<ארנון אפק: אני חייב להגיד שייקח זמן למנגנונים האלה ליישם אותם, במיוחד שמדובר באמת בשיטה חדשה.
<ארנון אפק: אני חייב להגיד שגם המנכ"ל וגם השר ליצמן מיד הסכימו לממן את העלויות הנדרשות בנושא הזה.
<ארנון אפק: ברשותכם אני אבקש מפרופסור שנער, מנהלת בנק הדם של מד"א להסביר בדיוק את הפן המקצועי וגם נוכל להבין מדוע זה לוקח את הזמן בכל תהליך ההכנסה והוולידציה.
יעל גרמן: אז למעשה את ההמלצות אתם לא מממשים עדיין?
<ארנון אפק: אמרנו שייקח לנו זמן עד להתארגנות לממש אותן.
יעל גרמן: האם הוועדה דיברה על כך שצריך לחכות זמן?
<ארנון אפק: היא לא דיברה על לחכות, אבל אחד הרציונלים מאחורי הכנסת ההקלות האלה, זה גם לייצר מנגנונים שיבטיחו מהפן השני את בריאות הציבור, כולל הבדיקה החדשה ומנגנון הבקרה.
יעל גרמן: אז אני מבקשת להעיר.
יעל גרמן: אני לא רואה כל סיבה שלא לממש את ההחלטה המפורשת הזאת במיידית.
יעל גרמן: אם דנו כבר למעלה משנה וחצי, וגם זה היה זמן רב מדי, ועכשיו צריך לממש אותה.
יעל גרמן: זה נפלא שיכניסו בדיקות נוספות, אבל עד כמה שאני הבנתי את הועדה, הועדה למעשה באה ואמרה שיוצאי אתיופיה שנמצאים למעלה מעשר שנים פה בארץ, אין חשש להידבקות באיידס.
יעל גרמן: אין חשש יותר מאשר כל אדם אחר שנמצא ויכול להיות שהוא קיים יחסים בלתי מוגנים ובשלב כזה או אחר הוא נדבק.
יעל גרמן: אין יותר חשש.
יעל גרמן: מכיוון שיוצאי אתיופיה שנמצאים פה למעלה מעשר שנים, זה למעלה מ-98%, הרי ש-98% ולדעתי אפילו 99% מיוצאי אתיופיה יוכלו סוף סוף לתרום את הדם.
יעל גרמן: אני מבקשת שהוועדה הזאת תמליץ לקבל את ההמלצות במיידית.
יעל גרמן: די לבושה.
יעל גרמן: די לביזיון הזה.
יעל גרמן: תיכנסנה הבדיקות, זה נהדר.