GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אמסלם: שלא יהיו לנו גם דברים כאלה.
דוד אמסלם: ובינתיים כולם מחכים.
דוד אמסלם: כל הטור עומד, למה, כי יכול להיות שההוא רוצה עכשיו שניצל.
דוד אמסלם: נמאס לו כבר מהפרגיות, הוא רוצה שניצל והוא לא עובד בלי שניצל.
דוד אמסלם: אז אני מבקש שהדברים האלה לא יקרהו, בגלל שבקצה באמת יש אנשים שמדובר במצב חירום, כמו שאמר את זה גם עומר ומדובר בחיי אדם פר-אקסלנס.
דוד אמסלם: בסיפור הזה מדובר באמת בחיי אדם, זה לא צחוק.
דוד אמסלם: זה לא בדיחה.
דוד אמסלם: זה לא אולי מישהו ייפגע.
דוד אמסלם: אנשים באופן בסיסי, כל עיכוב שלנו, אנשים נפטרים שם.
דוד אמסלם: באחריות.
דוד אמסלם: אני אחרי שראיתי את זה בעיניים, זה המצב.
דוד אמסלם: אז לכן כפי שאני אומר תמיד לכל הפקידים, שכל אחד יחשוב שאבא שלו מחכה שם ואז הוא יעשה.
דוד אמסלם: אני לא מבקש ממנו שום דבר, רק שיחשוב ויפעל מהבטן.
דוד אמסלם: אם הוא עצלן ולא מעניין אותו שאבא שלו יישאר שם, שלא יעבוד.
דוד אמסלם: אני מניח שאין דבר כזה.
דוד אמסלם: אני מניח שכל אחד, אם אבא שלו או אח שלו היה שם, הוא לא היה ישן בלילה והיה מתחיל לעשות שעות נוספות בלילה על חשבון עצמו, רק להביא אותו.
דוד אמסלם: אז לכן תתייחסו לזה ככה.
דוד אמסלם: יש שם אנשים אומללים, חסרי ישע, שנמצאים בתנאים קשים מאד, עם מחלות בסביבה.
דוד אמסלם: יש שם גם את הגויים מסביב שלא בדיוק מקלים עליהם את החיים.
דוד אמסלם: צריך להביא אותם לישראל.
דוד אמסלם: לכן בעזרת השם בעוד שבועיים אנחנו נקיים דיון ומנהלת הוועדה כבר תודיע לכם בימים הקרובים מתי בדיוק הדיון ואני מבקש שתתנו לנו תשובות – לא שתו לי אכלו לי, אלא רק תבשרו לנו שהמטוסים התחילו להביא אותם לישראל.
דוד אמסלם: אברהם, אתה רוצה לומר משהו?
<יעקב שמשי: רק נקודה אחת קטנה.
<יעקב שמשי: יש בירוקרטיה שנגעתם בה עכשיו וחייבים לזרז גם אותה.
דוד אמסלם: תגיד רק את השם והתפקיד.
<יעקב שמשי: עורך דין יעקב שמשי.
<יעקב שמשי: אני מטפל במקרה פרטני ואני מקווה רק להעיר דרכו.
<יעקב שמשי: אני לא אגיד שמות.
<יעקב שמשי: כרגע יש בירוקרטיה אחת חשובה, שהיא הבירוקרטיה של לקבל החלטה לאשר את המועמדים, כמו שכרגע נגעתם וזה מעבר ללוגיסטיקה וכל ההכנות - - -
דוד אמסלם: לא, לא, מר שמשי, תעצור.
דוד אמסלם: אני לא שם.
<יעקב שמשי: צריך לזרז את העניין הזה.
דוד אמסלם: עזוב, מר שמשי.
דוד אמסלם: אנחנו כרגע מתעסקים בלוגיסטיקה.
דוד אמסלם: עכשיו לגבי הנושא, יש קריטריונים ואם תהיה הנחיה - - -
<יעקב שמשי: לא, רק לתת הנחיות שגם זה יהיה תוך חודש, חודשיים.
דוד אמסלם: אמרתי.
דוד אמסלם: לא חודש חודשיים, עוד שבועיים.
דוד אמסלם: אני מצפה עוד שבועיים שאנשים כבר ינחתו בישראל.
דוד אמסלם: אתה לא מבין, למה?
דוד אמסלם: אמר יהודה - - -
<יעקב שמשי: אבל - - -
דוד אמסלם: רק שנייה, אני אסביר.
דוד אמסלם: כדי להתחיל לבדוק, לא התכוונתי שכולם, אבל אני מניח שאם ביום ראשון הם יגיעו לשם ויתחילו הבדיקות, אני לא יודע כמה זמן הבדיקות לוקחות.
דוד אמסלם: לדעתי הן לא צריכות לקחת יותר מדי זמן.
<יעקב שמשי: טוב, אני אבהיר את הנקודה.
<יעקב שמשי: לא, אני אבהיר את הנקודה.
<יעקב שמשי: אני חושב שזו נקודה חשובה, רק לא הבהרתי אותה.
<יעקב שמשי: אני אומר, כרגע אין בכלל גוף שקוף, ברור, שאליו אפשר לפנות לקבל תשובות לגבי פניות של אנשים שנמצאים פה, שיש להם קרובים שם, שמגישים בקשות.
<יעקב שמשי: אני מטפל במקרה שאני אומר חודשים אני מנסה בכלל להבין אם הבקשה שלי מטופלת.
<יעקב שמשי: אין גוף ברור.
<יעקב שמשי: אין שקיפות.
<יעקב שמשי: אין נהלים.
<יעקב שמשי: אין מקום שאתה יכול לפנות – טלפון, פקס, אדם ספציפי שמטפל בעניין הזה.
דוד אמסלם: מר שמשי - - -
<יעקב שמשי: אז אני אומר לך שבסוף אנשים מתים גם מהסיבה הזאת, כי - - -
דוד אמסלם: עורך דין שמשי, תקשיב.
דוד אמסלם: תן לי להתקדם.
דוד אמסלם: אנחנו נעשה דיון עוד שבועיים, לא עוד חודשיים, עוד שבועיים.
דוד אמסלם: אני רוצה לראות שהמנגנונים התחילו לזוז.
דוד אמסלם: כרגע אתה מדבר איתי על בכלל לשאול.
דוד אמסלם: כרגע אין את מי, אין את מה לשאול, את מי.
<עמוס ארבל: לא, זה מאד לא נכון.
דוד אמסלם: תן לי רק שנייה.
<עמוס ארבל: פרסמנו ב - - -, פרסמנו באינטרט.
<עמוס ארבל: יש שלטים.
דוד אמסלם: עמוס, תן לי.
דוד אמסלם: ברגע שהעסק יתחיל לנוע ויהיו לנו את השלושה פקידים פה ויהיו לנו שם את הארבעה ויתחילו את תהליך המיונים, אז תהיה לי הסבלנות גם להתחיל להגיד לו תשמע, אולי תפתח מוקד עם מי מדברים לבירורים.
דוד אמסלם: אנחנו עוד לא שם.
דוד אמסלם: אתה עכשיו מדבר איתי על הצבע של האוטובוס, אין לנו אוטובוס בכלל.
דוד אמסלם: אז בוא חכה.
דוד אמסלם: עוד שבועיים, אני מקווה שאחרי שנעשה V על זה שהעסק התחיל בכלל לנוע, אז נתחיל לטייב אותו.
דוד אמסלם: נשאל אותו – יש בן אדם רוצה לשאול על אח שלו – את מי שואלים?
דוד אמסלם: תפרסם איזה שהוא מוקד.
דוד אמסלם: תן מישהו בקבלת קהל שישאלו.
דוד אמסלם: משהו.
דוד אמסלם: יתחילו לדבר על זה.
דוד אמסלם: בסדר?
דוד אמסלם: אברהם, אתה רוצה לומר עוד משהו?
אברהם נגוסה: קודם כל ההחלטה עכשיו היא שאתם אמרתם לנו שביום ראשון שלושה עובדים יגיעו לגונדר.
אברהם נגוסה: באדיס כרגע לא, אבל בגונדר יתחילו ביום ראשון ואז יתחילו לאשר את האנשים.
אברהם נגוסה: קודם כל בואו נראה שיעשו את הדבר הזה ואנחנו נקיים דיון עוד שבועיים כדי לראות אם זה באמת יתקיים.
דוד אמסלם: סליחה שאני מפריע.
דוד אמסלם: גם לך עמוס וגם לך יהודה וגם משרד הפנים וגם את, כולם.
דוד אמסלם: אל תחכו לעוד שבועיים אם יש בעיה.
דוד אמסלם: אם יש בעיה – תרשמו את הטלפון שלי – 053-7769651.
דוד אמסלם: אם יש עוד בעיה בעוד חצי שעה תתקשרו אלי.
דוד אמסלם: לא התכוונו לחכות עוד שבועיים, נבוא נשאל אם יש בעיות.
דוד אמסלם: אם יש בעיה מחר, תדברו איתי.
דוד אמסלם: אם לך יש בעיה במשרד החוץ – תדבר איתי מחר על משרד החוץ.
דוד אמסלם: עמוס, אם יש לך בעיה עם המשרד, תדבר איתי וכנ"ל גם את.
דוד אמסלם: אם יש לך בעיה עם הנציב, דברי איתי.
דוד אמסלם: לא לחכות עוד שבועיים, מחר.
דוד אמסלם: בעוד יומיים.
דוד אמסלם: ברגע שאתם מזהים את הבעיה תתקשרו אלי.
אברהם נגוסה: דבר שני זה בעניין שאני מאד חושש, אלא אם כן, אדוני יושב הראש, כמו שאמרת עכשיו, שלא ישבו פה ויסגרו ויודיעו לנו ואז ביום ראשון העובדים לא יצאו כי הנציבות ואגף התקציבים לא הסכימו - - -
דוד אמסלם: לא, ברור, ברור, אמרתי.
דוד אמסלם: את זה אני אומר לפרוטוקול: אתם לא יוצאים מכאן עד שיש תשובה חיובית, בסדר?
דוד אמסלם: אייל?
דוד אמסלם: אתם מתקשרים אלי היום לפה, לא יוצאים מהכנסת.
דוד אמסלם: גם אם אני צריך עכשיו להביא היום בלילה – אני אומר לכם – את כל השרים לפה.
דוד אמסלם: היום אתם נותנים לי תשובה חיובית, שגמרתם את השעות הנוספות ואת השניצל של שלושת העובדים.
אברהם נגוסה: זה לא צריך להיות בעייתי, כי זה כתוב.
אברהם נגוסה: זה החלטת הממשלה.
אברהם נגוסה: אמרת קודם את זה - - -
דוד אמסלם: לא, לא צריך להתנצל.
דוד אמסלם: אנחנו לא מתנצלים.
אברהם נגוסה: זה פשוט.
אברהם נגוסה: אני לא יודע למה אתה צריך לבדוק.
אברהם נגוסה: מה אתה צריך לבדוק?
דוד אמסלם: בסדר, לא חשוב.
דוד אמסלם: תבדוק מה שאתה רוצה, אין שום בעיה.
דוד אמסלם: תבדקו מה שאתם רוצים.
אברהם נגוסה: יש אנשים שרוצים - - -
דוד אמסלם: תראו, אפשר להמשיך את הדיון ואני צריך גם את הפרוטוקול לדיון הבא, אבל אני חושב שבסך הכל, גם אם נוציא עוד קיטור, זה לא יעזור לנו, בגלל שאנחנו כבר היינו שם.
דוד אמסלם: זה לא מקדם אותנו.
דוד אמסלם: אני חושב שהסיכום שלי ושל אברהם בסך הכל הוא סיכום בסדר לדעתי בנסיבות הנוכחיות וכמו שאמרתי, אנחנו נעשה על זה מעקבים צמודים כל הזמן עכשיו, על מנת לעקוב שהעסק הזה מתקדם.
דוד אמסלם: זאת אומרת אני מניח שאנחנו נעשה כאן דיונים וישיבות כל שבועיים, שלושה, כדי לראות איך העסק מתקדם ואם יש בעיות שצריך לפתור אותן, אז אנחנו ניכנס פנימה ונראה איך אנחנו מחלצים את העסק, אם הוא נכנס למקום לא טוב.
דוד אמסלם: אז אני מודה לכולם ובאמת לכל האורחים בוודאי שבאו מרחוק.
דוד אמסלם: דרך אגב, כל מי שיושב כאן, המשפחות שלהם שם.
דוד אמסלם: כל אחד שבא לפה הוא לא מתנדב.
דוד אמסלם: הוא בא כדי להתעניין לגבי בן המשפחה שלו.
דוד אמסלם: אז תסתכלו עליהם.
דוד אמסלם: תסתכלו על הפרצופים.
אברהם נגוסה: באו משפחות.
דוד אמסלם: תבינו מה עובר להם בראש ובלב.
אברהם נגוסה: אני יודע שנציגי המשפחות רוצים לדבר ולהגיד, אבל בנושא הדיון שקיימנו יש לנו עכשיו סיכום ברור ולכן אנחנו סוגרים את הדיון.
אברהם נגוסה: היינו צריכים לעשות את זה בשתיים.
אברהם נגוסה: יש לנו את ההחלטה שביום ראשון יוצאים ועובדי משרד הפנים מתחילים לעבוד בגונדר ובעניין לגבי הסיבה שעד עכשיו התעכבו, אנחנו מחכים שהיום יסגרו ויבהירו לנו.
אברהם נגוסה: זו ההחלטה שלנו בעניין זה.
אברהם נגוסה: גם אני וגם דודי מתנצלים שאנחנו לא יכולים לתת את רשות הדיבור עכשיו, כי הדיון הסתיים.
אברהם נגוסה: ברור לכם, או שאני צריך להגיד כמה מילים באמהרית לגבי העניין?
<קריאה: אם אפשר כמה מילים באמהרית.
אברהם נגוסה: (יושב הראש מסביר בשפה האמהרית).
אברהם נגוסה: מה שאני מציע, אנחנו נסגור את הדיון.
אברהם נגוסה: אנחנו סוגרים את הדיון, ללא דיון פורמאלי.
דוד אמסלם: אתם יכולים להישאר עם אברהם.
אברהם נגוסה: אני אדבר איתם.
דוד אמסלם: אני חייב ללכת לדיון אחר עם עמוס עכשיו.
אברהם נגוסה: סיכמנו את הדיון.
דוד אמסלם: אבל אנחנו נקבע בעוד שבועיים.
אברהם נגוסה: לפני שנתחיל בדיון, אני מגנה בחריפות את התופעה של האנטישמיות בארצות הברית, ואני מאמין שהשלטון בארצות הברית, הממשל האמריקאי יפעל מהר ויתפוס את הפושעים ויעמיד אותם לדין.
אברהם נגוסה: אני גם רוצה לשלוח מפה לקהילות היהודיות, העם בישראל ומדינת ישראל לצידכם, ואנחנו איתכם במלחמה נגד האנטישמיות.
אברהם נגוסה: אנחנו נכנסים לנושא שלנו ואיתי נמצא חבר הכנסת יואל רזבוזוב חבר הוועדה.
אברהם נגוסה: היום הכנסת מציינת יום המאבק בעוני ואנחנו כוועדת העלייה הקליטה והתפוצות נדון בנושא העוני בקרב העולים.
אברהם נגוסה: אתמול ישבתי עם העובדים שהכינו את המסמכים לקראת הדיון הזה ממרכז המחקר והמידע ואני מודה להם שהכינו מסמך שהם תיכף יציגו לנו.
אברהם נגוסה: במסמך רואים שהעולים החדשים הם הכי עניים במדינת ישראל בהשוואה לאוכלוסייה היהודית ומתוך העולים גם הקשישים הם הכי עניים.
אברהם נגוסה: עולים קשישים הם הכי עניים.
אברהם נגוסה: ממה שאני הבנתי מהממצאים, שהעולים הקשישים מגיעים בגיל מבוגר, גם אם הם התחילו לעבוד ביום הגעתם, הם לא הספיקו לצבור זכויות פנסיה.
אברהם נגוסה: לכן הם מתקיימים מקצבת זקנה והשלמת הכנסה בלבד.
אברהם נגוסה: זה מה שגורם להם לעניים של העניים.
אברהם נגוסה: ברגע שהם מקבלים את הקצבאות, הנתונים משתנים.
אברהם נגוסה: אבל בלי זה אין להם הכנסה אחרת.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו נדון בנושא הזה ואשמח לשמוע גם את נציגי משרדי הממשלה וארגונים בנושא, אבל קודם כל אני רוצה שדוקטור איילה אליהו שהכינה את המסמך, תציג לנו.
<אילה אליהו: תודה רבה כבוד היושב ראש.
<אילה אליהו: שלום לכולם, כבוד חברי הכנסת והאורחים.
<אילה אליהו: אני ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<אילה אליהו: התבקשנו על ידי היושב ראש להכין נתונים על עוני בקרב עולים, אנחנו נציג אותם היום.
<אילה אליהו: המסמך עצמו נגיש לכם באתר המרכז מחקר ומידע של הכנסת, ואני אציג את הנתונים העיקריים במצגת שלפניכם.
<אילה אליהו: הנתונים לקוחים מדו"ח המוסד לביטוח לאומי על ממדי העוני והפערים החברתיים, מהדו"ח האחרון שיצא בדצמבר 2016 ומתייחס לנתונים של שנת 2015.
<אילה אליהו: כיון שאנחנו עוסקים בעוני בקרב עולים נגדיר קודם עולים ועניים.
<אילה אליהו: המוסד לביטוח לאומי מגדיר עולים כמי שעלו לארץ מ-1990 ואילך וילדי עולים כילדים שנולדו במשק בית שבראשו עומד עולה.
<אילה אליהו: אני אציין שזאת הגדרה באמת מרחיבה, היא כוללת עולים שעלו כבר לפני כמעט 30 שנה לארץ, היא כוללת גם משפחות שרק ראש משק הבית שלהן הוא עולה וגם ילדים שנולדו למשפחות עולים אבל נולדו בארץ.
<אילה אליהו: המוסד לביטוח לאומי מגדיר משפחה כענייה, אם ההכנסה שלה נמוכה ממחצית ההכנסה החציונית, לדוגמה משפחה בת שתי נפשות תוגדר כענייה אם ההכנסה שלה נמוכה מ-5,053 שקלים לחודש, משפחה בת חמש נפשות תוגדר כענייה אם ההכנסה שלה נמוכה מ-9,475 שקלים.
<אילה אליהו: אנחנו בודקים את העוני באמצעות מדדים כמו תכולת העוני שבודקת את שיעור העניים באוכלוסייה על ידי חישוב של מספר הנפשות שנמצאות מתחת לקו העוני, בחלוקה בסך האוכלוסייה, עומק העוני נמדד על ידי מדדים שונים למשל מדד יחס פער ההכנסה שבודק את הפער שבין ההכנסה הממוצעת של העניים לבין קו העוני, ושני המדדים האלה נבדקים על פי ההכנסות גם לפני תשלומי העברה או מיסים, זאת אומרת לפני ההתערבות הממשלתית בהכנסה באמצעות מיסים וקצבאות וגם אחרי אותה התערבות שכמובן משפיעה על ממדי העוני.
<אילה אליהו: בשנת 2015 חיו בישראל 84,000 משפחות עולים שהם 228,000 נפשות ובהן 76,000 ילדים ו-32,000 קשישים.
<אילה אליהו: תחולת העוני של העולים הייתה 36% לפני תשלומי העברה ומסים, ואנחנו רואים שזה גבוה מתחולת העוני בכלל האוכלוסייה וגבוה מתחולת העוני בקרב כלל היהודים, אבל נמוך מתחולת העוני בקרב ערבים וחרדים.
<אילה אליהו: אחרי תשלומי העברה ומסים תחולת העוני בקרב עולים 17.7%, וכאן זה נמוך מתחולת העוני בקרב כלל האוכלוסייה אבל גבוה מתחולת העוני בקרב יהודים, ואנחנו רואים שהעולים הם הקבוצה שבה הפער בין תחולת העוני לפני תשלומי ההעברה ואחרי תשלומי ההעברה, היה הפער הגדול ביותר.
<אילה אליהו: אם מסתכלים לאורך כמה שנים, מהשנים האחרונות, משנת 2012 עד שנת 2015 אנחנו רואים שאין מגמה בולטת של שינוי בתחולת העוני בקרב עולים, ולא בדקנו לפני שנת 2012 מפני שבאותה שנה חל שינוי בחישוב של הנתונים ולכן קשה להשוות לשנים שלפני.
<אילה אליהו: אם בודקים את תחולת העוני לפי מצב התעסוקה של ראש משק הבית אנחנו רואים פער גדול בין תחולת העוני כשראש משק הבית עובד ובין כשהוא לא עובד, ובקרב העולים אנחנו רואים תחולה של 10% של עניים כשראש משק הבית עובד לעומת 65% כשראש משק הבית אינו עובד ואנחנו רואים פער דומה גם בכלל האוכלוסייה, ואני אציין גם ששיעור ההשתתפות של העולים בכח העבודה הוא שיעור גבוה של 70%.
<אילה אליהו: אם מסתכלים על קבוצות שונות בתוך אוכלוסיית העולים של נפשות, שזה כל בני האדם, ילדים וקשישים, אנחנו רואים שתחולת העוני בקרב נפשות עולים היא 17%, ותחולת העוני בקרב ילדים וקשישים היא 22%.
<אילה אליהו: אנחנו רואים שתחולת העוני בקרב כל הקבוצות האלה של העולים גבוהה מתחולת העוני בקבוצות האלה אצל יהודים, אבל נמוכה מכלל האוכלוסייה למעט קבוצת הקשישים שבקרב העולים תחולת העוני היא 22% וזה יותר גבוה מתחולת העוני בכלל האוכלוסייה שהיא 18%.
<אילה אליהו: אני אציין גם שבדקנו נתונים של מגדר, זה לא מופיע כאן במצגת, וראינו שהמגדר לא משפיע באופן ניכר על תחולת העוני בקרב עולים.
<אילה אליהו: אם מסתכלים על הרכב האוכלוסייה, אם לוקחים את אוכלוסיית העולים ובודקים כמה קשישים יש וכמה ילדים יש אנחנו רואים שקבוצת הקשישים יש בה יותר קשישים אצל העולים מאשר בקבוצות אחרות, שאצל העולים יש 14% קשישים שזה יותר מאשר יש אצל כלל היהודים וכלל האוכלוסייה.
<אילה אליהו: לעומת זאת קבוצת הילדים אצל העולים היא 34% מכלל אוכלוסיית העולים והיא נמוכה מקבוצת הילדים אצל היהודים ובכלל האוכלוסייה ומכיוון שאנחנו רואים שקבוצת הקשישים גדולה יותר יכול להיות שזה יכול להסביר את הפער שאנחנו רואים בין תחולת העוני לפני תשלומי העברה ומסים לבין תחולת העוני אחרי תשלומי העברה ומסים.
<אילה אליהו: ראינו שאצל העולים זה פער מאוד גדול, והקשישים זו אוכלוסייה שלא עובדת, לפעמים אין לה מקורות הכנסה נוספים מלבד התמיכה הממשלתית ולכן התרומה של תשלומי העברה ומסים יכולה להיות מאוד משמעותית בקרב קבוצת העולים.
<אילה אליהו: כשאנחנו בודקים את עומק העוני באמצעות מדד יחס פער ההכנסות, שאומר לנו מה המרחק בין ההכנסה הממוצעת של העולים לבין קו העוני, אנחנו רואים שאצל העולים עומק העוני עומד על 63% וזה הנתון הגבוה ביותר בהשוואה לקבוצות אחרות, לפני תשלומי העברה ומסים, כשאחרי תשלומי העברה ומסים המדד יורד אצל העולים במידה הניכרת ביותר, ומגיע ל-28%.
<אילה אליהו: אז גם כאן בעומק העוני אנחנו רואים את הפער הזה בין הנתונים לפני ואחרי תשלומי העברת המסים.
<אילה אליהו: אם בודקים את העוני המתמשך, אנחנו רואים ש-63% ממשפחות העולים מוגדרות כמשפחות שחיו בעוני מתמשך, זאת אומרת שגם ההוצאה שלהם וגם ההכנסה שלהם הייתה נמוכה מקו העוני.
<אילה אליהו: לעומת זאת, 60% מכלל המשפחות היהודיות ו-60% מכלל האוכלוסייה חיו בעוני מתמשך.
<אילה אליהו: לפני הסיכום אני אציין שהיה נתון נוסף שרצינו להביא אותו אבל לא קיבלנו נתונים עדכניים וזה הנתון על מענק הכנסה או מס הכנסה שלילי, שגם תורם לצמצום העוני אבל לא הצלחנו לקבל נתונים עדכניים בנושא הזה.
<אילה אליהו: לסיכום, אנחנו רואים ששיעור עולים העניים לאחר תשלומי העברה ומסים הוא נמוך יחסית לשיעור העוני בכלל האוכלוסייה.
<אילה אליהו: לפני תשלומי העברה ומסים ראינו שהעולים הם הקבוצה הענייה ביותר בקרב העניים ושיעור משפחות העולים שחיו בעוני מתמשך היה גבוה משיעורם בכלל האוכלוסייה.
<אילה אליהו: התרומה של תשלומי העברת המסים לשיפור הכנסתם של העולים הייתה הגדולה ביותר ביחס לקבוצות האחרות ושיעורם הגבוה של הקשישים בקרב העולים העניים יכול אולי להסביר את התרומה הזאת.
<אילה אליהו: תודה רבה.
אברהם נגוסה: תודה למרכז המחקר והמידע של הכנסת, דוקטור אילה אליהו.
אברהם נגוסה: נשמע עכשיו את חבר הכנסת יואל רזבוזוב.
יואל רזבוזוב: תודה כבוד היושב ראש, אורחים נכבדים, אני מברך על הדיון, זה נושא מאוד חשוב.
יואל רזבוזוב: אנחנו מתעסקים עם הנושא בלא מעט דיונים וישיבות, בחלק מהדברים אנחנו מצליחים ובחלק מהדברים אנחנו לא מצליחים, אבל עובדה, יש כאן נתונים שהוצגו, הנתונים עדיין קשים, ואנחנו מתיימרים להיות מדינה מפותחת, לא מדינה של העולם השלישי, המטרה שלנו כאן בכנסת היא לצמצם את תופעת העוני.
יואל רזבוזוב: עוני הוא עוני.
יואל רזבוזוב: כשאנחנו מדברים על צעירים או בוגרים וקשישים יש פה הבדלים באמת בין האוכלוסייה והעזרה צריכה להיות שונה.
יואל רזבוזוב: חלק מהעולים, אנחנו מדברים כאן על עולים עניים אז באמת העזרה היא באוצרים, בהכשרה, כדי להוציא אותם ממעגל העוני וכשאנחנו מדברים על קשישים כמו שציינו כאן, שאין שום דרך לעזור להם חוץ מלתת להם עוד כסף כי באמת הם נשארים ללא כלום ואני אתן לכם כדוגמה שתדעו, קשיש שחי על קצבת זקנה והבטחת הכנסה בממוצע, כי יש לנו שם פערים של גילאים, ואם הוא חי עם בן זוג או בלי בן זוג, אבל קשיש בודד מקבל בממוצע 4,000 ₪ שזה כולל 800-900 ₪ לעזרה בשכירות הדירה.
יואל רזבוזוב: אנחנו ה יום חיים במציאות שאנחנו מבינים כמה עולה לשכור דירה, מי שלא קנה דירה, מינימום 2,500 ₪ שאני כבר גם לא רואה דירות כאלה, 3,000 ₪, אז תחשבו על אותו קשיש שצריך לשכור דירה ב-2,500-3,000 ₪ כשהוא מקבל מהמדינה 4,000 ₪.
יואל רזבוזוב: מה הוא אוכל, איך הוא קונה תרופות, איך הוא מתקיים?
יואל רזבוזוב: זה פשוט בלתי אפשרי.
יואל רזבוזוב: או שהילדים צריכים לעזור ומי שאין לו ילדים באמת אנחנו נמצאים במצוקה ומנסים ואני לא רוצה כאן לעשות משחקים קואליציה/אופוזיציה, מי נותן יותר ומי נותן פחות ואיזו ממשלה נתנה יותר, אני חושב שכל שקל שמגיע לאותם אנשים שלא מצליחים להתקיים במדינה שלנו הוא מבורך.
יואל רזבוזוב: אני בעצמי יזמתי עכשיו בג"צ נגד המדינה, שהמדינה לא מממשת את התכניות של עצמה.
יואל רזבוזוב: הייתה ועדה בין משרדית שהחליטה שצריך להוסיף לאותה קבוצה שדיברתי עליה, כ-1,000 ₪ בממוצע בחודש וזה לא מתקיים.
יואל רזבוזוב: אני עכשיו אמור לקבל את התשובות של המדינה, ועוד חודש ביחד עם תנועת "חזית הכבוד" המוכרת לנו אנחנו מגישים את הבג"צ.
יואל רזבוזוב: אני מקווה מאוד, מדובר כאן על סכום של 300-400 מיליון ₪ בשנה, אני חושב שהמדינה יכולה לשלם את הסכום הזה, ראינו כמה כסף מועבר כשעבר התקציב מתחת לשולחן, מעל לשולחן, בהסכמים קואליציוניים.
יואל רזבוזוב: אני חושב שיש את הכסף הזה, אנחנו לא יכולים לעשות לעצמנו עוני מסוג זה ו-1,000 ₪, לפחות מהשיחות שלי ושל כולנו עם האנשים זה אויר, זה עצם הקיום שלהם.
יואל רזבוזוב: שוב אני מברך אותך על הדיון הזה.
יואל רזבוזוב: אמנם תקשורתית, היום התקשורת מתעסקת בנושא אחר לגמרי ואין מה לעשות, זו המדינה שלנו אבל אני חושב שהנושא מאוד חשוב וטוב שאתה מעלה אותו.
אברהם נגוסה: נמצאים איתנו נציגי משרדי הממשלה וגם ארגונים לא ממשלתיים.
אברהם נגוסה: אני פונה לנציגת משרד העלייה והקליטה הגברת שרה כהן, מנהלת שירות הרווחה.
<שרה כהן: צהריים טובים לכולם.
<שרה כהן: אני מרגישה שהיום כולו מבחינתנו הוא בעצם יום שנותן פוקוס לנושא כי גם התקיים דיון קודם בוועדת העבודה והרווחה שבו ניסיתי לתת איזה שהוא זרקור קצר ואני שמחה שכאן אולי אפשר יהיה להרחיב יותר, וברשות
<שרה כהן: כם אני רוצה להתייחס בדברים שלי לשני חלקים.
<שרה כהן: האחד – סביב ההתייחסות לנתונים, אני ארצה כן אולי להוסיף או להרחיב מעבר למה שגם דוקטור איילה אליהו ממרכז המחקר של הכנסת ציינה לגבי הנתונים שהם מתוך דו"ח העונים וגם אתייחס למהלכים או תהליכים שנעשים בתוך המערכת שלנו במשרד העלייה והקליטה.
<שרה כהן: קודם כל, מתוך שיחות שקיימתי בשנים האחרונות עם פרופסור דניאל גוטליב, מנהל מחלקת המחקר של הביטוח הלאומי שגם מפרסם את דו"ח העוני, אני חושבת שמה שצריך לציין הוא זה שלאורך השנים יש מגמה של שיפור ושל עלייה, זאת אומרת שיפור במצב העוני אצל העולים.
<שרה כהן: זאת אומרת, אצל המסה הקריטית של העולים, זה גם הופיע בתוך הדו"ח האחרון, שיש ירידה שהיא ירידה הדרגתית וחלק לא מבוטל בוודאי מן האוכלוסייה של העולים משתלב בעבודה, וגם מגיע לשכר שהוא יכול גם להיות דומה לשכר של האוכלוסייה הישראלית הוותיקה.
<שרה כהן: יחד עם זאת, כשם שציינה דוקטור איילה, בהחלט אצל חלק מתוך האוכלוסיות ובתוכן הזקנים שהם המסה הגדולה יותר, עומק העוני גבוה יותר, גדול יותר, וכאן, אלמלא תשלומי ההעברה של הביטוח הלאומי המצב היה מאוד מאוד קשה.
<שרה כהן: חשוב לי לציין שפה בדו"ח אין התייחסות לגבי קבוצות העולים השונות, אבל מנתונים שאני למדה ממקורות אחרים שמפרסמים, כגון הדו"ח של מרכז אדווה שגם פורסם עכשיו לאחרונה בדצמבר 2016, ודו"ח הלמ"ס לגבי המאפיינים של אוכלוסיית יוצאי אתיופיה בישראל, אז אנחנו כן לומדים שמבין אוכלוסיות העולים, שיעור או ייצוג גבוה יותר בין האוכלוסיות העניות קיים בקרב עולים שהם בני העדה האתיופית.
<שרה כהן: רק שני נתונים שחשוב לי להגיד, ושהאחד מתוך הדו"ח של מרכז אדווה ששכרם של שכירים יוצאי אתיופיה, עולים מאתיופיה וגם ילידי ישראל שהם ילדים של העולים מאתיופיה, עומד על כמחצית מהשכר הממוצע.
<שרה כהן: בנתונים של הלמ"ס מה שמציינים זה על ההוצאה הממוצעת לתצרוכת במשקי הבית שגם מבחינתנו כן משקפת כמה המשפחה בעקרון יכולה להוציא על מחיה, אז משקי הבית של יוצאי אתיופיה שבהם ראש משק הבית או אחד מההורים נולדו באתיופיה, ההוצאה הממוצעת לתצרוכת מסתכמת ב-10,238 ₪ לחודש לעומת 15,407 בין כלל משקי הבית במדינת ישראל ומהווה 34% פחות מהממוצע בכלל האוכלוסייה.
<שרה כהן: כשאני בעצם לוקחת את הנתונים הללו, זה כן נותן לנו יותר הבנה לגבי המקום והצורך להתמקד, ופה אני רוצה לציין כמה דברים.
<שרה כהן: קודם כל לגבי האוכלוסייה של העולים הזקנים, אנחנו מצרפים להבנה של המצוקה הכלכלית את הבעיה של הדיור, ואנחנו יודעים שאחת מהבעיות המרכזיות שאוכלוסייה של עולים זקנים סובלת, היא הבעיה שאין להם בעצם פתרון דיור וחלק מתוך הכספים בעצם שמצויים בידם צריכים ללכת לטובת שכירת דירה.
<שרה כהן: אז נכון שחלק מהעולים, יש כ-10,000 בתי אב זקנים שמתגוררים במקבצי דיור של המשרד לעליה וקליטה אבל יש עוד כ-20,000 עולים שממתינים לדיור ציבורי וזאת האוכלוסייה שהיא אוכלוסייה המוחלשת, לכ-17,000 מתוכם הוגדל בשנה החולפת שכר הדירה, באמצעות החלטה של המשרד, יצאה תוספת של כ-200 שקל לחודש לשכר הדירה ב-2006, ותוספת של משפחות שזכאיות עוד תוספת של כ-1,000 שקל לשכר הדירה.
<שרה כהן: אני חושבת שטעיתי, סליחה.
<שרה כהן: המשפחות שנמצאות בתור הממתינים קיבלו תוספת של 1,000 שקל לחודש לשכר הדירה.
<שרה כהן: אז אם עד ל-2016 קיבלו 1,250 שקל, תוספת של 1,000 שקל לחודש בעצם הביאה את התוספת לשכר הדירה ל-2,250 וזה בהחלט משמעותי.
יואל רזבוזוב: למי 2,200 שקל?
<שרה כהן: למשפחות של עולים.
יואל רזבוזוב: אה, משפחות.
יואל רזבוזוב: לא הקשישים.
יואל רזבוזוב: את זה אני מכיר.
<שרה כהן: הקבוצה של הקשישים מקבלים לפי תכניות הסיוע וגם פה יש סיוע מוגדל, זאת אומרת תוספת של 200 שקל שהיא תוספת למה שהם זכאים לקבל.
<שרה כהן: המשרד גם יצא בשנים האחרונות לבניה של דירות, אני חושבת שזה כמעט המשרד היחיד שהוא בעצם בונה לטובת האוכלוסייה, 4,000 דירות על קרקע חומה ומתוכן כבר אוכלסו 400 יחידות באזורים שהם אזורי ביקוש, שבהם קיימת מצוקה.
<שרה כהן: בשנה שעברה אוכלסו בראשון לציון, בכפר סבא, בקרית אונו, לא רק בפריפריה והשרה גם בישרה השנה על תוספת של עוד 1,500 דירות שתיבננה על קרקע חומה, זה בהחלט מגדיל בצורה ניכרת את הדירות שאפשר יהיה לתת לאוכלוסייה הזכאית, בטח לא מספיק אבל לפחות בכיוון שהוא - - - את הסיוע למשפחות שנמצאות במצוקה עמוקה.
<שרה כהן: בנוסף למה ש - - - אני מציינת בהקשר של הדיור, אז יש מספר מהלכים נוספים שיש להם גם מהמקום של עבודת השירות שלי, אנחנו השנה גם סייענו ליותר עולים במצבי מצוקה באמצעות קרן מנהל מחוז שזה תקציב סיוע גמיש לעולים שנקלעים למצוקה, ואנחנו גם עובדים על זה שבשנת 2017 אנחנו גם נגדיל את גובה הסכום שיהיה בצורה משמעותית גבוה יותר ממה שניתן עד עכשיו, זה סיוע גמיש כמעט היחיד שנמצא בתוך המערכת שלנו של משרד הקליטה.
<קריאה: על איזה סכום את מדברת, שיהיה לנו מושג?
<שרה כהן: היום אנחנו מדברים על סיוע שהוא נע בין 600 שקל ל-1,500 שקל חד פעמי וההגדלה לדעתנו עשויה להיות הרבה יותר משמעותית.
<שרה כהן: זה סיוע לפחות שהוא אד הוק למי שנקלע למצוקה שהיא מצוקה חריפה, הוא עשוי לגדול השנה.
<שרה כהן: המשרד חילק בשנה שעברה לעולים זקנים שממתינים לדיור ציבורי בגילאי 70 עד 80 לפי הוראת שעה 339 סכום של 200 ₪ לחודש, זאת אומרת 2,400 שקל לשנה שהוא נכנס לחשבון הבנק שלהם בשנה שעברה, קרוב ל-4,000 בתי אב קיבלו את הסיוע הזה בסכום של כ-7 מיליון שקל.
<שרה כהן: כל מה שאני מציינת הם מענים שהם תוספתיים.
<שרה כהן: לפני שנתיים יצאנו עם תכנית שהיא יחד עם עמותת "כתף ל - - -" שמיועדת לסייע למשפחות שנקלעות למצוקה כדי לעזור להם לעלות על דרך המלך.
<שרה כהן: תכנית שהיא תכנית משפחתית שמלווה את המשפחות לכיוון של חילוץ מהעוני.
<שרה כהן: אני אסיים בזה שלגבי אוכלוסייה של עולי ויוצאי אתיופיה, אתם בוודאי כולכם ערים למהלך הממשלתי הכולל שנעשה כרגע במסגרת תכנית של "דרך חדשה" אני יכולה כאן בהקשר הזה - - -
אברהם נגוסה: זה לא נראה לי ש - - - זה לא קשור לעולים, אני מעדיף שתתייחסי לעולים שתקועים במרכזי הקליטה.
<שרה כהן: מבחינת משרד הקליטה, האוכלוסייה של עולי אתיופיה שזכאית לסיוע של המשרד, נקבעה עד 15 שנים בארץ, ונכון להיום, אני יכולה לפחות להעיד גם מבחינת התכניות שנעשות באמצעות השירות שלי, אנחנו יותר ויותר כרגע מכוונים את התכניות לאוכלוסייה עם וותק קטן בארץ בהתאם להחלטת הממשלה בנושא.
אברהם נגוסה: התכנית, את יודעת שזה לא שייך למשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע יותר מה שנוגע לכם, בעיקר העולים החדשים שפחות מ-15 שנים בארץ והם תקועים במשרד הקליטה והם הכי עניים.
אברהם נגוסה: לכן מה משרד הקליטה עושה כדי להוציאם ולשלבם בחברה הישראלית.
<שרה כהן: אני יכולה לציין, מבחינת ה- - - של העולים יוצאי אתיופיה שהאוכלוסייה בעצם מצויה בטיפול של מספר אגפים בתוך המשרד שלנו, היא בהחלט על סדר היום של אגף התעסוקה, של אגף הדיור, של האגף לקליטה בקהילה, האגף לטיפול באוכלוסייה של עולי אתיופיה.
<שרה כהן: כל אחד מן האגפים האלה כרגע, בעקבות החלטת הממשלה, נותן יותר מבחינתו את המשאבים ואת התשומות של המשרד לטובת האוכלוסייה שהיא האוכלוסייה עם ותק קטן בארץ.
<שרה כהן: המשמעות היא כרגע שיותר ויותר תכניות מכוונות כרגע להיקף של אוכלוסייה קטן יותר מבחינת משרד העלייה והקליטה.
<שרה כהן: מבחינת שירות הרווחה, היום, יש לי מגוון של תכניות שבעיקר מיועדות בתחומים שקשורים לנושא של נוער עולה עובר חוק, בנושא של מניעת אלימות במשפחה, נושא של התמכרויות, אלה בעיקר התכניות שהשירות שלי היום עוסק בהן, אנחנו יותר ויותר נותנים את הדגש - - -
אברהם נגוסה: שרה, השאלה שלי הייתה ממוקדת.
אברהם נגוסה: אני אומר שיש היום באחריות משרד הקליטה, אני אומר אחריות כי הם פחות מ-15 שנים במדינת ישראל והם תקועים במרכזי קליטה.
אברהם נגוסה: קשישים, יחידים ומשפחות.