GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חן ברם: כיון שהוא חושש מאוד, הוא יודע שיכול להיות שם מישהו אחר והוא יהיה נהדר, אבל הוא גם חושש מאוד מהנסיון שהיה לו שלאדם שיושב שם ישנן איזה שהם תפיסות שגויות שמביאות לחוסר הכרה, ואפילו לא רק לחוסר הכרה, למה שאני קראתי לו במחקר שלי "הכרה שגויה".
<חן ברם: ההכרה השגויה הזאת מביאה בסופו של דבר למה ששמענו מדוקטור מני מלכה לאותן תפיסות של בני נוער שמשדרים את הדברים החוצה.
<חן ברם: סוגיה נוספת שצריך לציין כאן היא סוגיית הסימון.
<חן ברם: וכאן אנחנו נמצאים על קרקע מאוד מאוד בוצית, מאוד בעייתית.
<חן ברם: אני מברך את המפגש של הוועדה הזאת אבל אם הוועדה הזאת תביא לעוד כך וכך מקומות שבהם מסומנים יוצאי קווקז, ויש איזה שהוא כסף ממלכתי שהולך לפרויקט שמסמן את יוצאי קווקז, חבל על הזמן, זה מיותר לחלוטין.
<חן ברם: לא רק שזה מיותר, זה מביא בסופו של דבר נזק.
<חן ברם: על כל תלמיד או בן נוער שפרויקט מסוים מגיע אליו, באותו זמן כל שאר האנשים במחלקות ומסביב להם ובבית הספר, אם ניקח בית ספר, הם מקבלים את הידיעה ואת המושג ששם ישנה קבוצה בעייתית וזה מגיע לעוד 90% שלא הגיעו לפרויקט הזה.
<חן ברם: בעיית הסימון היא בעייה קשה, אנחנו מכירים את המבוכה ואת הקולות החזקים, אתה מכיר היטב, חבר הכנסת נגוסה, אתה מכיר היטב את השאלות בקהילה האתיופית ועד כמה הדבר הביא היום עד כדי הליכה נגד - - -
אברהם נגוסה: כל מה שאני שמעתי זה אותו דבר.
<חן ברם: נכון.
<חן ברם: יש הרבה דברים דומים במובן הזה, הדברים הדומים הם בכלל לא בתרבות.
<חן ברם: הדברים הדומים הם בדינמיקה של התייחסות של נותני השירותים ושל המערכת.
<חן ברם: הרבה פעמים מתוך כוונה טובה, צריך להדגיש את זה.
<חן ברם: לא בהכרח מתוך כוונה גרועה, אבל מתוך דברים שקיימים בחברה הישראלית.
<חן ברם: כאן יש מתח מאוד גדול.
<חן ברם: איך מתגברים על בעיית הסימון של יוצאי קווקז?
<חן ברם: אני חושב שאנחנו רואים את הכלים.
<חן ברם: שמענו על סטס ועל עמותת "מדור לדור" ובספר שלי, ואני אומר עוד פעם, זה כתב יד מוכן לפרסום, ניתנו הערות על ידי קוראים אקדמיים, כל מה שצריך הוא להקדיש לשבת שלושה שבועות, אין לי אותם.
<חן ברם: ברוך השם יש לי פרנסה, אני לא תלוי ברשויות ולא באף אחד אחר, יוצאי קווקז הם מתחת לרדאר, הם לא נמצאים באף מקום.
<חן ברם: המקומות היחידים שיש מקום לפרסום הוא כאשר הם מוגדרים כבעיה, וזו טעות מלכתחילה לטעמי.
<חן ברם: אם כן איך מתגברים על בעיית הסימון?
<חן ברם: מזהים את העובדה שיש היום הרבה מאוד יוזמות מלמטה של צעירים, יש הרבה מאוד ארגונים, לא הרבה מאוד, יש כמה ארגונים, ויש דור צעיר מאוד חזק, אני מסכים לגמרי שוב עם מה שאמר כאן דוקטור מלכה, הדור הזה מעוניין בדיאלוג.
<חן ברם: זה נאמר גם על ידי פרופסור רוזנפלד.
<חן ברם: מעוניין בדיאלוג ויש גופים שיכולים לתת דיאלוג.
<חן ברם: אני רוצה להדגיש, אנחנו לומדים המון מהמחקרים של מני מלכה ואחרים שהתמקדו בבאר שבע.
<חן ברם: אני במחקר שלי ניסיתי לגבש הסתכלות ארצית והסתובבתי ב-20 ישובים, מראשית שנות התשעים, פערים בין הישובים ובמקום שבו נמצאים הישובים השונים הם אדירים.
<חן ברם: ואם רק בבאר שבע שמענו כן ימשיך /לא ימשיך, תארו לכם מה קורה במקומות אחרים שהתהליך אפילו עדיין לא החל.
<חן ברם: זה דבר חשוב מאוד לומר.
<חן ברם: אם כן, מה שאני מציע כאן, ואני מציע את זה גם למשרד הקליטה וגם למשרד החינוך וגם מבחינת לאן הועדה יכולה לדחוף, לתת כח לארגונים השונים האלה.
<חן ברם: הם מסוגלים לעבוד מלמטה מול בני הנוער מבלי לסמן את הקהילה כל הזמן סימון בירוקרטי שיש לו נזק מאוד גדול.
<יונה רוזנפלד: לא מול אלא "עם".
<חן ברם: עם הקהילה בצורה דיאלוגית, עם הקהילה בשותפות, ונכון שגם ארגונים פנימיים עלולים להכנסה למקום של מול וזה לא מקום נכון.
<חן ברם: אם כן, דבר נוסף לגבי משרד החינוך, אני רוצה להדגיש, רויטל, עמיתתי וידידתי שיושבת כאן ואנחנו ישבנו כל השנה ביחד בוועדה המלווה של האגף לקליטת תלמידים עולים במשרד החינוך, היא מייצגת את האגף לתלמידים עולים במשרד החינוך.
<חן ברם: מה שאנחנו צריכים הוא לא את האגף הזה, אני אומר את זה בצער רב, אני יודע שגם אנשי האגף היו רוצים שיהיו להם כלים להגיע למקומות אחרים אבל אין להם.
<חן ברם: אני אומר את זה ככה, זהו, אחרי שנה שישבתי בוועדה הזאת, אני אומר את זה חד וחלק.
<חן ברם: אין להם את הכלים.
<חן ברם: אנחנו צריכים להגיע בסופו של דבר לראשי האזורים השונים במשרד החינוך ומשם לתלמידים השונים, בלי שיהיו כאן נציגים של האגפים הגדולים, אין להגיע.
<חן ברם: אני אסיים עוד בדבר אחד, בסופו של דבר את המהפכה השקטה של הצעירים צריך לגבות אבל צריך לתת לזה תוכן.
<חן ברם: ההסתכלות שלי על הסרטים שציין דוקטור מלכה היא קצת שונה.
<חן ברם: אנחנו רואים "הליכה לקווקז" כדי להגיד הקווקז זה משהו אחר.
<חן ברם: אבל האם יש שם תוכן ממשי מה באמת היה שם, מה הם הערכים שהם מביאים, התשובה שלי היא לא, חסר כאן גם הסתכלות אמיתית לומר איך אנחנו מביאים מהעבר ערכים שאפשר עוד להשתמש בהם בהווה ואני אגיד בצורה הכי פשוטה, יש הרבה ערכים כאלה שהחברה הישראלית יכולה ללמוד מהם וכולנו יכולים להרוויח.
<חן ברם: תודה רבה.
אברהם נגוסה: אני שוב מבקש מהדוברים לעשות את זה בתמצית.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת טלי פלוסקוב צריכה לצאת לעוד ועדה אז היא תסכם.
טלי פלוסקוב: תודה אדוני היושב ראש, אני מתנצלת שלא אוכל להישאר עד הסוף כי חשבתי שבשעה וחצי נסיים אבל אני רואה שאנחנו יכולים לדבר כאן שעות ארוכות.
טלי פלוסקוב: אני רוצה באמת להודות לסטס ולעמותת "מדור לדור" על הזכות ליזום את הדיון הזה כי אני חושבת שהנושא הוא מאוד חשוב ואין פה אחד שלא יסכים עם זה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד תודה גם לאנשי האקדמיה.
טלי פלוסקוב: לא תיארתי לעצמי שיש עבודות שאתם עושים שהן קשורות לנושא, ויש פה בעיני כל כך הרבה לא רק סוגיות שעלו אלא גם דרכים לפתרונות, שזה גם כן דבר נפרד שכנראה שנצטרך ללמוד את זה עוד יחד עם העמותה.
טלי פלוסקוב: סטס, אני רוצה להגיד לך כמה מילים.
טלי פלוסקוב: מה שעשית היום בוועדה זה דבר מדהים.
טלי פלוסקוב: ומה הכוונה שלי?
טלי פלוסקוב: גם את הכבוד שרחשת לקהילה שלך, לחברה שלך.
טלי פלוסקוב: דבר שני – אתה אחד מאלה שהצליחו במדינת ישראל ואני חושבת שזה שאתה לקחת על עצמך את הובלת הנושא הזה, שאתה מגן גם על האוכלוסייה של היותר מבוגרים, כי אני חושבת שגם קהילה של חצי מיליארד יוצאי רוסיה וחצי מיליארד יוצאי אוקראינה צריך לחפש מישהו שדומה לך כדמות שיכולה לקחת על עצמה הובלת ה נושא דווקא מטעם הדור הצעיר כי באמת פעם הם הגנו על הצעירים, על הילדים, היום הגיע התור שלנו ולכן אני מברכת גם את הקבוצה המבורכת שהגיעה לכאן כנציגי העמותה.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם שיש לנו דיונים מסוג זה באולם כמעט ריק.
טלי פלוסקוב: וזה שהיום כל כך הרבה אנשים הגיעו לכאן זה אומר שבאמת הנושא הוא חשוב ויש פה אנשים שיודעים לייצג את הקהילה והחברה ולשמור על האינטרסים שלכם.
טלי פלוסקוב: כל הכבוד לכם.
טלי פלוסקוב: אני באמת אומרת שאני הרבה פעמים נענית לבקשות לקיים דיון אבל פה אני גם גאה בזה.
טלי פלוסקוב: אז תודה רבה לכם.
טלי פלוסקוב: הדבר ש אני רוצה להפנות לנציגים של משרדי ממשלה – אדוני יושב הראש אני חושבת שאנחנו כוועדה נצטרך להוציא פניה לראשי רשויות, אותם שיש להם ריכוז גבוה של יוצאי קווקז ולשתף אותם בדיון שהתקיים כאן, לשתף אותם בסוגיות שהועלו כאן, לבקש מהם באמת לתת איזה שהוא דגש בהתאם למה שאנחנו שמענו פה לצרכי הקהילה והכי חשוב, ופה אני מחזירה אותך לדיון שעשינו פה עם נציגי הקהילה יוצאי אתיופיה, רבותי, ופה אני אומרת לנציגי המשרד, בלעדיהם לא תגיעו לאנשים.
טלי פלוסקוב: אם אתם רוצים שהתכניות שלכם לא יישארו על הנייר, תגיעו לאנשים.
טלי פלוסקוב: הם ידעו לכוון אתכם למקומות הכי נכונים, איך אנחנו מחברים את הקהילה לכל מה שאנחנו עושים.
טלי פלוסקוב: ולא מעט אנחנו כאן שומעים על התכניות הנפלאות של משרדי הממשלה אבל הן לא מגיעות לשטח וכאן אנחנו צריכים את הקהילה, את הנציגים גם של ההתאחדות וגם של הצעירים, כדי להגיע אליהם, לשתף אותם, לעבוד ביחד איתם ותאמינו לי, התוצאה תהיה הכי טובה שאפשר.
טלי פלוסקוב: לא "לא ניתן להם להכנסה" וזה, כן תתנו להם להכנסה.
טלי פלוסקוב: זה עושה את ההבדל בין מה שהיה למה שיהיה.
טלי פלוסקוב: ושוב תודה על הזכות לקחת חלק בדיון הזה, ואני שוב מתנצלת על כך שלא אוכל להישאר.
<רפאל איסייב: אפשר רק מילה לפני שאת הולכת?
<רפאל איסייב: אני פרוייקטור של מוקד קווקז בפרדס חנה כבר חמש שנים, ואני גם הגעתי כנציג "סטמאגי", קרן שיושבת במוסקבה, גרמן זכרייב בראשה.
<רפאל איסייב: לגבי הרשויות, אין מה לדבר עם רשויות עד שאין תפקידים סטטוטוריים של עובדי קליטה כי זה לא קיים.
<רפאל איסייב: למשל בפרדס חנה, כל עוד אין את העניין הזה, הסטטוטורי - - -
טלי פלוסקוב: אין עובד קליטה?
<רפאל איסייב: יש עובד, אני פרוייקטור, יש מוקד אתיופיה, אנחנו כנראה נפוטר בגלל הנהלים החדשים, אבל עכשיו יגיע תקציב, נגיד יגיע תקציב 100,000, התקציב הזה ילך חלק לרווחה חלק לפה, לפני שאני הגעתי, אני עכשיו מטפל לא רק בקווקז, בקליטה כללית, וגם חלק מאתיופיה.
<רפאל איסייב: למה?
<רפאל איסייב: כי כשהגעתי ראיתי שהתקציבים האלה הולכים לרווחה למקומות אחרים והם מבוזבזים.
<רפאל איסייב: אז לקחתי, הגדלתי ראש, בגלל שאני כבר בתוך המערכת אני יודע שיש הרבה בעייתיות.
<רפאל איסייב: קודם כל סטטוטוריות ממשרד הפנים, מהממשלה, הגדרה שתהיה חובה על המועצה גם אם ראש המועצה חושב למה לא מביאים להונגרים, שהוא הגיע לפני חמישים שנה.
טלי פלוסקוב: אין כזו חובה - - -עולים שיש ברשויות?
<רפאל איסייב: אין חובה.
<רפאל איסייב: רק לסיים בבקשה.
אברהם נגוסה: הנושא הוא מאוד חשוב, אבל בואו גם הזמן - - -
<רפאל איסייב: לא, אני פרקטי.
<רפאל איסייב: אני תכלס.
<רפאל איסייב: עוד משהו.
<רפאל איסייב: לגבי שיתוף הפעולה.
<רפאל איסייב: אני מהיום הראשון מבקש שיהיה שיתוף פעולה עם העובדים של משרד הקליטה בתכניות העבודה.
<רפאל איסייב: כי אנחנו אנשי שטח, אנחנו יודעים מה צריך, כמו שכולכם יודעים.
<רפאל איסייב: אבל אף פעם לא מקבלים אותנו לשבת בשולחנות עגולים בחשיבה.
טלי פלוסקוב: לזה אנחנו כאן.
<רפאל איסייב: דבר אחרון.
אברהם נגוסה: בואו נתמקד בנושא של הדיון.
אברהם נגוסה: הנושא שאתה מעלה הוא נושא חשוב אבל אנחנו נקיים את זה, נקבע תאריך.
<רפאל איסייב: מילה אחרונה.
<רפאל איסייב: נתוני העלייה לא נכונים בכלל.
<רפאל איסייב: אמרו שיש 800 בפרדס חנה, אני כל אדם שני שמצאתי, הגשתי את השם שלו, הוא לא היה ברשימה.
<רפאל איסייב: אני גיליתי שאנשים שעלו לאור עקיבא רשומים באור עקיבא.
<רפאל איסייב: הם עלו לפני עשרים שנה.
<רפאל איסייב: הנתונים בכלל לא נכונים ואני יכול להוכיח את זה, יש לי הוכחות.
אברהם נגוסה: הוועדה תסכם ואנחנו נגיד מה אנחנו חושבים שצריך לעשות.
אברהם נגוסה: במסגרת הזאת אני חושב שאתה יכול להציג את הדברים האלה, אנחנו נקיים דיון בנושא הזה.
אברהם נגוסה: נמשיך לשמוע מאנשים שבאו במיוחד להביע את דעתם.
אברהם נגוסה: גברת אתי כהן, מנהלת אגף הרווחה בעירית באר שבע.
אברהם נגוסה: בבקשה בתמצית.
<אתי כהן: שלום לכולם.
<אתי כהן: התחברתי כמעט לכל מילה שנאמרה פה ובאמת אני רוצה לומר קודם כל לשלומי כהן נציג הג'וינט יושב לצידי, כמובן נציגי הקהילה, סטס, פרופסור יונה רוזנפלד, מני וכל אנשי האקדמיה וכל החברים שלי שנמצאים פה, נציגי הקהילה.
<אתי כהן: אני חושבת שאפשר לקחת את המודל הזה שעשינו בבאר שבע ולהעתיק אותו למקומות אחרים.
<אתי כהן: כבר נאמר כאן שהלב של התפיסה היא תפיסה של שיתוף ומעורבות הקהילה.
<אתי כהן: ברגע שזיהינו אנשים טובים שרוצים לקחת את האחריות ולהוביל איתנו את המהלך, אז אמרנו שאנחנו כבר לא עושים פרויקט אלא אנחנו עושים באמת תהליך קהילתי שיישמר לאורך השנים והוא ארוך זמן.
<אתי כהן: זה לא עוד פרויקט.
<אתי כהן: היו לנו כמה מעגלים שהתערבנו בהם בתוך הפרויקט, זה המעגל האישי של הנער עצמו, הליווי הפרטני של הנער.
<אתי כהן: אם זה במערכת בית הספר, אם זה בקהילה, אם זה בתוך המשפחה, עבודה עם המשפחות וכבר נאמר על ידי אחרים שינוי תפיסת השירותים את הקהילה.
<אתי כהן: אנחנו מדברים גם על אגף החינוך, גם על אגף הרווחה, גם על המשטרה גם על שירות המבחן, איך אנחנו רואים את הקהילה בעיניים הנכונות האובייקטיביות שמאפשרות את יכולת מיצוי הפוטנציאל שלה, והוא עצום.
<אתי כהן: אני חושבת שעשינו כאן תהליך מדהים אבל רשות צריכה להיות בשלה על זה.
<אתי כהן: אנשי המקצוע, אני מנהלת מחלקה, ניהלתי אז את המחלקה לעבודה קהילתית ויש לי רקע מאוד ארוך בתחום הקהילה ולהרגיש בנוח, לתת לאנשים בתוך הקהילה להוביל, זה באמת תהליך של בשלות מקצועית ואמונה אמיתית שזאת הדרך הנכונה ובסוף הגענו לתוצאות הרבה יותר טובות מאשר לעשות איזה סוג של פטרוניות, שבסוף אתה נשאר עם הניירות.
<אתי כהן: אבל אם אתה נותן את זה לאנשים שמרגישים שזו שליחות, שזה בדמם והם אלה שמכירים את הקהילה, אתה מרגיש בסוף שעשית את העבודה הנכונה והתוצאות היו מדהימות.
<אתי כהן: היה כאן דיאלוג, והיו גם חילוקי דעות לפעמים.
<אתי כהן: אני חושבת שיצרנו דיאלוג של ועדות, של אנשי מקצוע ושל אנשי הקהילה ובסוף הגענו להסכמות, אבל הם לקחו את האחריות, הקהילה לקחו את האחריות.
<אתי כהן: וגם זיהינו אנשים מצוינים.
<אתי כהן: חנוך באמת שהוא יושב ראש קהילה והוא הניע איתי בהתחלה את כל התהליך, אחר כך הצמחנו אנשים צעירים, נוצרה כאן קבוצה שהיא פעילה.
<אתי כהן: אנשים מקסימים שבשעות הפנאי שלהם, ויושבים ליידי שניים מהחברים שלקחו והאמינו שהם עושים את זה מתוך תחושה של שליחות, מתוך האמונה שהם רוצים לקדם את הקהילה שלהם.
<אתי כהן: הנושא הזה של קודם כל משהו סגור שאתה קודם מחזק את הזהות ואת הקהילה ואחר כך יוצא החוצה, כי בסוף גם אנחנו הגענו לעניין של השילוב, כי בסוף בני הנוער מתגייסים ולצידם יש כל מיני.
<אתי כהן: יש רוסים ומרוקאים ותוניסאים וכל מיני, ואנחנו משתלבים ואנחנו חלק מהקהילה.
<אתי כהן: אני רוצה להגיד שאני נהנית מזה שניתנה כאן ההזדמנות להציג כזה מודל ייחודי שאפשר להעתיק אותו גם למקומות אחרים בארץ אבל גם לתחומים או קהילות אחרות של נוער.
<אתי כהן: אני רוצה לומר שהיה לנו פיילוט מדהים עם הג'וינט ופדרציית ניו יורק.
<אתי כהן: אבל מה, הסתיים הפיילוט, ואנחנו רוצים להמשיך ולהטמיע את התכנית הזאת בתוך העיר.
<אתי כהן: גם בבאר שבע ובטח ובטח בערים אחרות, ואני חושבת שפה צריך לצמצם את הפער הזה שלא יקרה מצב שבאמת כמו שסטס אמר הנתונים שלנו השתנו, אבל שאנחנו נגיע למצב שנפסיק לעשות את מה שאנחנו יודעים לעשות, "אנחנו" אני מתכוונת הקהילה יחד עם המוסדות, יחד עם הארגונים הפורמליים.
<אתי כהן: לכן אני מבקשת לתקצב בצורה מסודרת וזה נאמר, את כל התחום ה זה בצורה מובנית שנוכל להמשיך ולעשות אותו בצורה הראויה.
<אתי כהן: תודה רבה לכל האנשים שהגיעו.
אברהם נגוסה: מר צבי ויסברוד.
<צבי ויסברוד: תודה.
<צבי ויסברוד: אני אשתדל לעשות את זה בקצרה.
<צבי ויסברוד: אני עוסק בנושא של נוער בסיכון ובקהילות, שני נושאים.
<צבי ויסברוד: בקהילות משימתיות של צעירים מזה 15 שנה.
<צבי ויסברוד: מילה אחת לגבי הפנימיות, אני חושב שהעובדה שבפנימיות יש שלושה סוגי אוכלוסיות, החינוך החוץ ביתי שאני מכיר, והכרתי אותו ברמה הכי אישית, יש שם שלוש קבוצות בולטות בדרך כלל, יוצאי אתיופיה, יוצאי קווקז עם עוד תוספות של יוצאי ברית המועצות, אבל אני מדגיש יוצאי קווקז, ודור שני-שלישי למצוקה בישראל, יש שם התגודדויות.
<צבי ויסברוד: למרות שמנסים לפזר והכל, החבר'ה הולכים שם בקבוצות.
<צבי ויסברוד: במקום שהייתי מעורב בו, וכנראה במקומות אחרים גם, כשהגעתי לשם עם הקרן שניהלתי היו שם 0 אחוזי בגרות, אחרי כמה שנים הגענו ל-60% אחוז בגרות, אני לא יכול להגיד לכם איך זה התחלק בין יוצאי העדות, אבל עובדה, זה המסר האופטימי.
<צבי ויסברוד: עם השקעה נכונה וממוקדת אפשר להגיע למקומות אחרים, לקב"א אחרת בגיוס לצבא, ואני עוזב רגע את נושא שמות המשפחה שהוא נכון.
<צבי ויסברוד: עוד דבר שעלה פה ואני לא אדבר עליו, למעשה הבעיות שקיימות בקרב יוצאי אתיופיה ויוצאי קווקז דומות לחלוטין.
<צבי ויסברוד: יש הבדל בצבע, אבל הבעיות בסופו של דבר דומות ובעניין הזה, מכיוון שהנושא שהכי עניין אותי ב-12 השנים האחרונות, היה הנושא של קהילות משימתיות, שעמותת "מדור לדור" היא אחת מהעמותות של צעירים שמטפלים בבעיות של נוער בישראל.
<צבי ויסברוד: הדרך הכי טובה שאנחנו לפחות זיהינו מהצד, ואני לא איש אקדמיה, אני לא איש חינוך, אני בא מהתחום העסקי, הדרך הכי טובה שזיהינו להגיע לעלות/תועלת עם תוצאות מוכחות בשטח זה לקחת צעירים בני אותה עדה שיכולים לשמש מודל לחיקוי לילדים, ולבקש מהם, אפילו לא צריך לבקש מהם, הם עושים את זה, הטיפול בבני העדה הוא לא רק בשכבה מסוימת של על יסודי, הטיפול צריך להתחיל בגיל הרך ולהסתיים בזקנים וחלק מהארגונים האלה עושים את זה.
<צבי ויסברוד: מי שמכיר את הפעילות של "הנני" עם הזקנים בחקלאות בקרית גת, זו דוגמה מצוינת.
<צבי ויסברוד: אז צריך לטפל בכל הרצף כי אי אפשר להשאיר דור מדבר לא מטופל.
<צבי ויסברוד: דבר אחד קצת בוטה אני רוצה להגיד, אנחנו מדברים על דברים יפים פה, אבל סטס מצלצל אלי כל X זמן, אני מלווה אותם ואת הקהילות האתיופיות במסגרת תפקידי כפנסיונר, מדי פעם והוא אומר "נגמר הכסף".
<צבי ויסברוד: נגמר הכסף, לא נותנים לאנשים שעושים את הפעילות בשטח תקציבים, הם עובדים חצי בהתנדבות, לפעמים בהתנדבות מלאה.
<צבי ויסברוד: זה לא רק בשתי הקהילות האלה, אבל בעיקר בשתי הקהילות האלה.
<צבי ויסברוד: הסיבה, משרדי הממשלה שנציגים שלהם יושבים פה, ואני לא בטוח שיש להם השפעה במשרדים שלהם, מאשרים תכניות ולא מעבירים את הכסף.
<צבי ויסברוד: נגמרת שנה והחבר'ה האלה חנוקים והתוצאה היא שהם כל הזמן על סף התפרקות.
<צבי ויסברוד: יכולים להגיד שזו הדרך הנכונה, וזו הדרך גם שתוביל את העסק גם לקריסה.
<צבי ויסברוד: תפקידכם, אדוני יושב ראש הועדה, מכיוון שאתה שייך, אתה מגשר בין העם, ועמותת "מדור לדור" מייצגת פה עם מסוים ובין משרדי הממשלה, צריך לדאוג שהמשרדים עם או בלי היועצים המשפטיים שלהם יעבירו את הכסף שהובטח לקהילות.
<קריאה: זה מתקציב תמיכות?
<אלון זיו: אנחנו מדברים על תקציבי 2015, אלה אותם תקציבים שדנו בהם ב"הנני" לפני ארבעה חודשים בסיור הוועדה.
אברהם נגוסה: הוא יסיים ואתה תדבר.
<צבי ויסברוד: סיימתי.
אברהם נגוסה: אז תשלים את המשפט שלך.
<אלון זיו: תודה לכולם.
<אלון זיו: אני מאוד מסכים עם צביקה.
<אלון זיו: אני מקרן "שחף" אני אגיד כמה דברים.
<אלון זיו: כולם מדברים פה מאוד יפה, החבר'ה האלה מייצרים תמונת פני עתיד משמעותית שמשנה, דיברו על נרטיב וכולי, היא משנה את הדרך שבה מהנוער עד הזקנים מסתכלים על הקהילה שלהם ועל עצמם.
<אלון זיו: היה לנו סיור לפני ארבעה חודשים, אדוני היושב ראש, לפני ארבעה חודשים היה לנו סיור בקרית גת ודיברנו על תקציבי 2015 ו-2016 ושום דבר חדש לא השתנה.
<אלון זיו: חוץ מזה שעכשיו מאשרים את תקציב 2017.
אברהם נגוסה: כשעשינו סיור היית שם?
<אלון זיו: הייתי שם.
<אלון זיו: תקציבי 2015 תקועים ותקציבי 2016 תקועים ותקציבי 2017-2018 יהיו, אבל הם יהיו תקועים.
<אלון זיו: אז החבר'ה האלה נהדרים יש לי באמת את הזכות, אני מסיים את התפקיד שלי בסוף החודש, יש לי את הזכות לעבוד ולנסות לסייע לאנשים האלה.
<אלון זיו: באמת הם אנשים שמזריחה עד הזריחה למחרת עסוקים בלקדם את הקהילה שלהם והמדינה מתקצבת את זה בכאילו.
<אלון זיו: היא מתקצבת את זה בספר התקציבים, יש שורה תקציבית, יש קולות קוראים, הם בזבזו את הזמן שלהם להגיש את הדו"חות ל-2015 ועדיין לא קיבלו, ל-2016 ועדיין לא קיבלו.
<אלון זיו: חוץ מסטס, אני לא אגיד את זה בפניו, אבל חוץ מסטס יש אנשים שהתפטרו ועדיין ממשיכים לפעול בהתנדבות.
<סטס מרדכייב: גם אני.
<אלון זיו: גם סטס.
<אלון זיו: חברי ארגון "מדור לדור" הנכבד שעושה עבודה וכולם משבחים אותו פה וחבל על הזמן, אין להם שקל לעשות את הפעילות, חצי שנה הם לא קיבלו משכורת.
<אלון זיו: דבר שני, כולם, אתי וכולם מדברים על באר שבע, איזה פיילוט מדהים ותקצבו אותו כבר שבע שנים, הוא מצליח, נכון?
<אלון זיו: אבל מפסיקים לתקצב אותו.
<אלון זיו: אז כולם מדברים פה, ממשרד הקליטה ומשרד החינוך ומשרד החקלאות ומשרד הרווחה, יש פה מיליון משרדים ובסיכומו של דבר, ואני לא אומר את זה בנימה אישית, אבל בסיכומו של דבר סטס חצי שנה עובד בהתנדבות.
<אלון זיו: פרויקט שמצליח, וכולם יודעים שהוא מצליח ויש עליו סט שלם של הערכה ומדידה, מפסיק לפעול.
<אלון זיו: אז זה יפה שאנחנו מדברים בעולם היפה הזה על כמה הכול טוב ויפה, בסיכומו של דבר אם לא יהיה תקצוב ממשלתי ואני חושב שהועדה יכולה להפעיל עוד לחץ כדי שזה יקרה, בסיכומו של דבר זה כמו הבדיחה עם הסוס והשעורה, כשהוא מגיע לגרגר השעורה האחרון וכמעט מת, בעל הסוס אומר "יא אללה, כמעט הרגלתי אותו לחיות בלי לאכול" אי אפשר להרגיל אנשים לחיות בלי משכורת וזה אני חושב שאחד מהתפקידים המשמעותיים של הוועדה היום לנסות ולראות איך אפשר להעביר את התקציבים הקיימים מתקציבי 2015 ו-2016.
אברהם נגוסה: מרק איפראימוב.
מרק איפראימוב: נאמרו פה הרבה דברים, כבוד היושב ראש אברהם נגוסה, אני דווקא זכיתי לארח אותך בכנס ספיר לחברה.
מרק איפראימוב: גם שם דובר לא מעט על דברים כאלה.
מרק איפראימוב: קודם כל דיברו פה - - - ולדעתי לא צריך לחזור עליהם אלא יותר להדגיש את הדברים הפרקטיים.
מרק איפראימוב: יש פה מודל להצלחה, מודל שהייתי שותף בו ויש פה אנשים שמגויסים מכל הרמות.
מרק איפראימוב: להגיד שמשרדי הממשלה לא פועלים, משרדי הממשלה עובדתית פועלים וקיימים תקציבים שמיועדים גם לעבודה בקהילה וגם לעבודה בתכניות.
מרק איפראימוב: קודם כל חסר תיאום.
מרק איפראימוב: חבל שנציגת משרד הקליטה יצאה, היום יש תכניות יפות שמתקיימות בקליטה, וכמו ששמענו גם יש תכניות בחינוך אבל בסופו של דבר כל אחד עובד בנפרד ולא תמיד קיים פיקוח האם בסופו של דבר המשאבים הולכים לטובת המטרה שהם נועדו לה.
מרק איפראימוב: לכן מצד אחד באמת יש פה עשייה ויש פה דברים חשובים אבל בסופו של דבר אנחנו לא בטוחים שזה באמת מגיע לאותו מקום.
מרק איפראימוב: דבר שני, בסופו של דבר מעבר לשיתוף פעולה בין משרדי חייב להיות גם שיתוף פעולה עם אותם מודלים שעובדתית קיימים.
מרק איפראימוב: מה שקיים היום בעבודה בבאר שבע ובערים אחרות, לדעתי לא צריך לחפש הרבה כסף.
מרק איפראימוב: כל מה שצריך זה פשוט להפגיש בין המשרדים ולכוון.
מרק איפראימוב: לכוון לאותם מקומות שהם קיימים כי זה בסופו של דבר אותן תכניות, אותם הדברים, פשוט לא נפגשים.
מרק איפראימוב: הדבר לדעתי הכי מרכזי, אם אנחנו מדברים על קהילה, הבעייתיות וזה חופף לדעתי להרבה קהילות, כמו גם לקהילות שלנו, זה פשוט חוסר מידע, מה שדיבר עליו חן ברם.
מרק איפראימוב: אפילו דף אחד, שאנחנו מדברים עלזה לדעתי המון שנים, על הקהילה בתוך ההיסטוריה, משנה את התדמית של הקהילה.
מרק איפראימוב: זה א-ב של הדברים.
מרק איפראימוב: אני זוכר שהיו מלחמות שיכניסו על קהילת יוצאי תימן, יוצאי מרוקו, לדעתי הגיע הזמן גם להרחיב את היריעה וכאן גם בדיוק יכולה להגיע ההכרה, באמת הכרה אמיתית שקיימים.
מרק איפראימוב: עובדתית קיימים והם שותפים לבניין ישראל.
מרק איפראימוב: זה ברמה הכללית.
מרק איפראימוב: עוד דבר אחרון, המדיניות.
מרק איפראימוב: באותו יום שהתחילו לשנות את, למשל אני אתן דוגמה.
מרק איפראימוב: ב-2008 מילאתי תפקיד של ממלא מקום מנהל קליטה ברשות.
מרק איפראימוב: כשקיבלתי את המדיניות ראיתי למעשה שבאוכלוסיות ספציפיות היה רשום שנדרש לעשות קבוצת העצמת נשים.
מרק איפראימוב: מה שאתה לא תראה את זה במרכז הארץ ולאוכלוסיות אחרות.
מרק איפראימוב: לאוכלוסיות אחרות אפשר לקרוא לזה פורום נשים, פה בעצם אנחנו קוראים לזה "העצמת נשים" הדברים הקטנים האלה שנכנסים למדיניות בסופו של דבר מביאים אותנו למקום של להיות אלה שבעצם רוצים שאנחנו נהיה.
מרק איפראימוב: קביעת המדיניות ושינוי המדיניות הוא דבר מאוד חשוב.
מרק איפראימוב: לעניין שדיברו עליו צביקה ואלון, חבל מאוד שגם כשיש יוזמות וגם כשבסופו של דבר יש עשייה והיא פשוט עתידה להיעלם, רק בגלל שלא מצליחים לחבר בין הגופים.
מרק איפראימוב: אז בלי עזרת
מרק איפראימוב: כם זה ימשיך להיות אותו דבר, כי כל אחד עושה את שלו כביכול ובאמת משקיעים לא מעט זמן, משקיעים משאבים, ולא תמיד זה מגיע למקום הנכון.
מרק איפראימוב: תודה.
אברהם נגוסה: מר שלומי כהן מהג'וינט בבקשה.
<שלומי כהן: אין לי הרבה מה להגיד, אני רק רוצה להציע שלא נחשוב על זה כתכניות, אני יכול להגיד שבתוך העבודה שלי עם הקהילה למדתי הרבה איך צריך לעבוד עם אוכלוסיות בישראל, הפרשנות שלהם היא אחרת משל המערכות.
<שלומי כהן: הייתי קורא לשינוי מערכתי ולא שינוי בקרב האוכלוסייה כפי שזה נאמר פה.
<שלומי כהן: אני לא חושב שהאוכלוסייה בסיכון אלא שהמערכות מתקשות לעבוד עם קהילות ועם הצרכים השונים של הקהילה.
<שלומי כהן: דיברו פה על העצמת נשים, אנחנו יודעים שכדוגמה יש המון אימהות קווקזיות עובדות בהמון עבודות, מפרנסות את הבית ואנחנו עדיין רוצים להעצים אותם.
<שלומי כהן: אז יש פה פרשנות אחרת למה נכון ומה לא נכון לעשות, תכניות לא יוכלו להתמודד עם זה אלא רק שינוי מערכתי יכול לעשות את הפעולה ומי שיכול לעשות את זה זה כמובן חברי הקהילה בעצמה, לתת את הפרשנות האחרת לאנשי המקצוע וזה מה שקרה בבאר שבע עם השנים.
<שלומי כהן: תודה.
אברהם נגוסה: מילה ואז אני מסכם את הדיון.
<סטס מרדכייב: מילה אחת, לפני שאתה מסכם את הועדה, חוץ מהנושאים שדיברו פה, אני מאוד מבקש שתצא איזו שהיא הנחיה של לעשות מחקר עומק על איפה עומדים בני הנוער שלנו פה בישראל.
<סטס מרדכייב: אנחנו מוכנים להתגייס בכל עיר ועיר על מנת לזהות אותם, כמו שעשינו עם הצבא, פעם אחת לעשות בחינוך את המיפוי שישקף את המצב הקיים ואנחנו יודעים שהמצב לא טוב.
<סטס מרדכייב: בכלל לא טוב.
<רויטל דותן: אני אשמח, אני אומרת שוב, לקחתי את מספר הטלפון שלך, אנחנו ניפגש, אנחנו נעשה הכל כדי לאתר אותם.
<רויטל דותן: אין בעיה.
<סטס מרדכייב: אנחנו נעזור לכם.
<רויטל דותן: בשמחה.
אברהם נגוסה: הדיון הוא מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: אני מכיר את הנושאים האלה כי בנושא של קליטה ושילוב יוצאי אתיופיה, אותם הדברים שדיברנו היום הם גם שם.
אברהם נגוסה: מה שחשוב פה שכולכם ציינתם, הנכס הוא בני הקהילה.
אברהם נגוסה: נכס הדור הצעיר שנולדו פה, התחנכו פה, והם הנכס שיכולים לגשר ולהביא את שיתוף הפעולה האמיתי על מנת לשלב את הקהילה ולכן צריך לנצל במובן החיובי את הנכס הזה.
אברהם נגוסה: לכן מה שחסר הוא התיאום ושיתוף הפעולה עם בני הקהילה.
אברהם נגוסה: את זה צריך ליצור.
אברהם נגוסה: הקליטה כמובן היא מערכתית.
אברהם נגוסה: זו תכנית מערכתית, זה לא רק משרד אחד, אלא כל המשרדים וגם המשרדים בלעדי הקהילה לא יוכלו להצליח.
אברהם נגוסה: אני מבקש ממנהלת הוועדה שתקרא את הסיכום שלנו, את הסיכום הזה נעביר למשרדים הרלבנטיים דהיינו משרד הקליטה, משרד החינוך, צה"ל, הרשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: אנחנו נבקש דיון עם הפורום הזה, אם צריך לעשות שולחנות עגולים שגם יוצאי קווקז יהיו שותפים, גם האקדמיה ומשרדי הממשלה, בשולחנות עגולים ביחד אפשר להגיע לפתרון כדי לקדם את הקהילה.
אברהם נגוסה: בבקשה מנהלת הוועדה.
<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרדי העלייה והקליטה, החינוך הבטחון, צה"ל וכמובן האקדמיה ליצור שולחנות עגולים ובמסגרתם לתת כח לארגונים מן השטח כמו "מדור לדור" בלי לסמן את הקהילה, תוך שיתוף הקהילה בצורה דיאלוגית.
<אלון זיו: אם יורשה לי, יש עוד משרדים שהם רלבנטיים לנושא.
<אלון זיו: משרד החקלאות, משרד הרווחה.
<אלון זיו: סליחה אדוני היושב ראש, זה פשוט מאוד חשוב לסיכום.
<סטס מרדכייב: גם המשרד לבטחון פנים שיש להם תכנית.
<אלון זיו: משרד הפריפריה, משרד הבינוי והשיכון, נגב גליל ופריפריה.
אברהם נגוסה: בשולחנות העגולים כמובן שכל המשרדים צריכים להיות שם.
אברהם נגוסה: אנחנו מציינים כדוגמה.
<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת לראשי הרשויות עתירות יוצאי קווקז לשתף את הארגונים של יוצאי קווקז ואת בני הקהילה כדי לתת מענה לצרכי הקהילה תוך הקצאת משאבים.
<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת לכל המשרדים הנוגעים בדבר ללמוד מן ההצלחות.
<דנה גורדון שושני: אלה שהצליחו לתרום צריכים להוות מורי דרך לעתיד.
<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת להעביר ליעדם לאלתר את תקציבי 2015-2016 שאושרו.
<דנה גורדון שושני: זו בעצם קריאה למשרדי העלייה והקליטה והחינוך.
<אלון זיו: גם משרד החקלאות.
אברהם נגוסה: אנחנו דורשים את התקציב מ-2015-2016 שהובטח להם, יש תקציבים שלא נוצלו ומשם צריך לדרוש.
אברהם נגוסה: המפתח הוא להקים את השולחנות העגולים ואז הדיון הבא יהיה עם שולחנות עגולים.
אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו צריכים לעשות, ואנחנו נפנה למשרדים שציינתם את ההחלטה שלנו בליווי המכתב.
<סטס מרדכייב: אדוני ראש הוועדה, מה הדד-ליין לכל הסיפור הזה?