GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה מלינובסקי: אנחנו גם צריכים לחשוב על פתרונות יצירתיים וכמובן, שוב, בדגש על מקצועות שלא מכירים בהם, להכיר בהם אם זה אפשרי, העדפה מתקנת, גם ליווי וגם מעסיקים צריכים להפנים שעולה חדש שמגיע אליהם אינו כוח אדם זול שאפשר לשלם להם גרושים והוא במילא לא מבין מה קורה איתו.
יוליה מלינובסקי: זו גם עבודה של הפיקוח, משרד העבודה והרווחה, משרד הכלכלה שצריך להכנס לזה שאם מישהו מעסיק עולים חדשים, שיידע שיש להם זכויות.
יוליה מלינובסקי: אנחנו חווינו את זה, אני מדברת מהלב.
יוליה מלינובסקי: חווינו את זה, ידענו.
יוליה מלינובסקי: שואלים אותי מה עם הפנסיה שלך, אמרתי הפנסיה שלי לא קיימת כי רק עכשיו כשהגעתי למצב יותר מסודר התחילו להפריש לי פנסיות כי הרבה עולים אפילו עד היום למרות שזו חובה, לא יודעים.
יוליה מלינובסקי: אז עבודה על הסברה, עבודה מול מעסיקים, כבוד האדם, אלה לא מילים ריקות.
יוליה מלינובסקי: כשאדם עובד זה כבר מכבד אותו וכמובן שהוא צריך לעבוד בתנאים נאותים וזה תפקידם של כל משרדי הממשלה.
יוליה מלינובסקי: גם הסוכנות צריכה לתת לזה את הדעת שהם מדברים עם העולים בחו"ל ומביאים אותם לארצנו הנפלאה, הם צריכים לתת הסברה, מה הזכויות, מה מגיע, מה התנאים, לא לזרוק אנשים לים ותשרדו.
יוליה מלינובסקי: את יודעת על מה אני מדברת כי את חווית את זה עם הורייך.
<אילנית פלד: אמא שלי שואלת איפה הפנסיה של כל השנים שהיא עבדה.
יוליה מלינובסקי: היא לא קיימת.
יוליה מלינובסקי: אז נכון שהיום יותר קל, היום יש אינטרנט, אפשר למצוא מידע, אבל עדיין תפקיד ההסברה והליווי זה של משרדי הממשלה.
יוליה מלינובסקי: אלה הדברים שהיה לי חשוב לומר אותם ותפסיקו להתייחס אליהם ככוח עבודה, הם בני אדם.
<קריאה: בהחלט אנחנו מתייחסים אליהם כאל בני אדם.
<קריאה: חס וחלילה אף אחד לא מתייחס אליהם כ- - - כולם בני אדם.
אברהם נגוסה: ציינת חמש נקודות חשובות.
אברהם נגוסה: אנחנו נתייחס לנקודות האלה בסיכום הדיון.
אברהם נגוסה: כיון שרשומים אנשים רבים לדבר, תעשו את זה בתמצית כדי שכולם יספיקו.
אברהם נגוסה: פרופסור צבי אקשטיין, דיקן בית הספר טיומקין לכלכלה וראש מכון אהרון, עמד בראש הוועדה לבחינת מדיניות התעסוקה ויציג בפנינו את ממצאי הדו"ח הסופי של הוועדה.
אברהם נגוסה: אני מבקש בתמצית.
<צבי אקשטיין: אני אציג את עצמי, אני פרופסור צבי אקשטיין, יש לי פה חברים מהוועדה, הוועדה שמדובר עליה בנושא העלייה זו וועדה שהדו"ח שלה הוגש לפני יותר מעשרים שנה, היה לזה שם ולפי מיטב הבנתי זה לא בוצע וכדאי שתוציאו את הדו"ח, קראו לזה "תכנית אקשטיין" ויוליה, אם יש לך דקה, תשמעי.
אברהם נגוסה: לאיזה משרד הוגש הדו"ח?
<צבי אקשטיין: הדו"ח הוגש לממשלה, יש עליו הסטורה פוליטית.
<צבי אקשטיין: הוא היה חלק מתנאים להקמת הממשלה, בסוף הוא לא יושם כמו שהוא.
<צבי אקשטיין: אני חושב שדווקא היום ניתן ליישם אותו גם בגלל שהעלויות שלו יותר קטנות, צריכים לזכור את גל העלייה שהיה ומה שחברת הכנסת יוליה ציינה זה בדיוק מה שאנחנו ניתחנו כבעיות המרכזיות של העולים, במיוחד את העולים עם הכשרה אקדמית וההמלצות שלנו לשים אותם בשתי שורות.
<צבי אקשטיין: אנחנו מדברים על וועדה שהוקמה בזמנו על ידי שר הקליטה יאיר צבן, היא הוגשה לממשלה, האוצר התנגד לה וזה היה הגורם המרכזי שזה לא התקבל אבל באוצר השתנו הדעות ואני אסביר את המרכיב המרכזי, קודם כל להבין את הכלכלה זה שההשקעה בהון האנושי של אנשים שמשתלבים בשוק העבודה זה יעד מרכזי ויש לו הצדקה כלכלית חשובה בשוק העבודה.
<צבי אקשטיין: אני אגיד בשתי מילים: המדינה משקיעה בין 20,000 ל- 30,000 שקל בהכשרה של כל אזרח אחרי תיכון, בהכשרה אקדמית.
<צבי אקשטיין: אנחנו הכלכלנים חושבים עקרונית, כמה שלא אוהבים אותנו רבים, הכלכלנים לא רק חושבים אלא גם הראו במחקרים שלמעשה אין סיבה להפלות בין הכשרה אקדמית לאנשים שגדלו פה להכשרה כל שהיא אחרת להשתלבות בשוק העבודה אם זה לעולים ואם זה לאנשים שהולכים להשתלבות אחרת, לכן אני נמצא כאן היום במסגרת של עבודה נוספת שהיא המשך של אותה עבודה שעשינו לפני עשרים שנה, שהיא הכשרה, בעצם הרפורמה שאנחנו ממליצים היא רפורמה הרבה יותר משמעותית מכל הרפורמות שמוצעות, היא בעצם מדברת על שינוי תפיסתי של הכשרה גבוהה, טכנולוגית או מקצועית בישראל.
<צבי אקשטיין: אני אדבר קודם על העולים.
<צבי אקשטיין: מה שהצענו אז ולדעתי תקף גם היום שלעולים יש את המרכיב המרכזי, למה?
<צבי אקשטיין: חוץ מאלה שבאים פה חדשים וחוץ מזה שהם לא יודעים את השפה ולא כל כך יודעים בדיוק איפה הם נמצאים, חלקם יותר וחלקם פחות תלוי ביכולותיהם ואנחנו נותנים להם ללמוד את השפה, הם צריכים התאמה מקצועית למקצוע שיש להם והמדינה לא יצרה את התמיכה הנכונה למקצועות האלה ויוליה הדגישה את זה יפה, זה השפה המקצועית, הבנת השוק והחיבור בשוק העבודה והמלצנו על שני ואוצ'רים, ואוצ'ר אחד שנותן סיבסוד של השכר במשך השנתיים הראשונות של תעסוקה, שזה הרבה יותר משמעותי מהעדפה מתקנת, זו בעצם העדפה מתקנת.
<צבי אקשטיין: כי כל המושגים של העדפה מתקנת לפי המחקרים אצלנו לא מצליחים לעבוד, מכריחים מישהו בגלל צבע העור או המוצא או הגובה - - -
יוליה מלינובסקי: אני לא מסכימה איתך.
יוליה מלינובסקי: יש הבדל מהותי.
<צבי אקשטיין: תני לי להשלים.
<צבי אקשטיין: אני יודע שיש הבדל.
<צבי אקשטיין: הדבר השני המשמעותי זה כל הנושא של ההכשרה שיינתן להם וואוצ'ר להכשרה מקצועית מתאימה במקצועות השונים וסדרי הגודל של סך כל הסבסוד הזה גם מה שהיה אז וגם מה שהיום, אני אגיד לכם, היום המשמעות היא בעצם סדר גודל של שנת עבודה כמו שנותנים להכשרה אקדמית במכללות, סדר גודל של 20,000 שקל לשנה לפחות, בחלקים אפילו יותר.
<צבי אקשטיין: מדברים כאן גם על התאמת המקצוע, גם על השפה המקצועית וגם הכרת השוק וגם שילוב תוך כדי עבודה.
<צבי אקשטיין: חשבנו שהדבר המרכזי הוא שילוב תוך כדי עבודה.
<צבי אקשטיין: זה התכנית שהיתה אז - - -
אברהם נגוסה: כשאתה אומר "שילוב תוך עבודה", שילוב תוך הכשרה?
<צבי אקשטיין: גם הכשרה תוך כדי עבודה.
<צבי אקשטיין: זה נקרא On the job training, זה דורש את השתתפות המעסיקים, למעסיקים אלה עלויות לא פשוטות.
<משה כץ: עושים את זה.
<צבי אקשטיין: עושים את זה בקטנה.
<צבי אקשטיין: אנחנו אחת המדינות שהמרכיב הזה, ואני מדבר על מדינות ה- OECD, אני לא יודע בדיוק שיש לנו את המספר של הגודל הזה אבל בסך הכל ההשקעה אצלנו מאוד נמוכה בהיבט הזה וכל ההיבט של ה- On the job training הוא די קטן.
יוליה מלינובסקי: כי אתה צריך ללמוד ולחיות.
יוליה מלינובסקי: אין לך גב כלכלי אז או שאתה עוזב את הלימודים.
יוליה מלינובסקי: זה המודל שצריך להיות, כמובן.
<צבי אקשטיין: המודל הזה יש לו הצעה וההצעה אופרטיבית, ומה שהיה אפשר להתאים את זה, זה לחלוטין קיים לעולים באופן ספציפי זה נדרש בצורה שונה דרך אגב בגלל שהעולים באים ממקומות שונים, עולי אתיופיה זה לא אותו דבר כמו עולים מברית המועצות ועולים מארצות הברית או מצרפת זה סיפור אחר ויש להם את הנגישות המלאה לתמיכה בתחום האקדמי, אלה שהולכים דרך המסלול האקדמי, אבל אין לכל אלה שצריכים את כל הדברים האחרים והטענה המרכזית שלנו ופה אני נכנס לכל הנושא שאציג אחרי זה בוועדת העבודה והרווחה, זה שצריכים לעשות רפורמה בכל הנושא של השכלה גבוהה, טכנולוגית או מקצועית.
<צבי אקשטיין: וטכנולוגית או מקצועית, אני אתחיל מלמעלה, זה הנדסאים עם אופציה שלהם ללכת להכשרה אקדמית, טכנאים וכאן כל המקצועות האחרים זה כולל עובדי מוסכים היום מודרני וכולל גם את הנושא של מפעילי מחשבים וכן הלאה, כל המקצועות שישנם במשק.
<צבי אקשטיין: אני אתחיל מהשורה התחתונה: התקציב לצורך שנת הכשרה, לא כל דבר דורש שנה, יש כאלה שדורשים שנתיים כמו הנדסאי, אבל טכנאי שנה ויש כאלה שגם חצי שנה, אבל לשנה הסכום שצריך להיות מיועד לזה צריך להיות סדר גודל של 20,000 שקל שהוא בדיוק הסכום שנותנים היום למכללות להכשרה של כלכלנים או כל מקצוע אחר.
<קריאה: גם להנדסאים.
<צבי אקשטיין: להנדסאים נותנים הרבה פחות.
<צבי אקשטיין: אני אומר מה צריך להיות הבנצ'מרק.
<צבי אקשטיין: הבנצ'מרק הוא 20,000 שקל, אבל צריך להתאים אותו, למשל בהנדסאים יש הרבה מאוד דרישות, הרבה יותר דומות למדעי הטבע ששם אם אתה הולך למכללה ולומד תואר מהנדס הממשלה נותנת יותר עקב כך שצריכים מעבדות יותר וכך הלאה ולכן כדי להגיע לזה חייבים להקים מועצה להכשרה טכנולוגית.
<צבי אקשטיין: כי חייבים ליצור אקרדיטציה, צריכים ליצור קוריקולום, ואי אפשר לתת את הכסף הזה ללא הנושא הלא פחות חשוב, שזה השתלבות של מעסיקים גם בהכשרה בבתי הספר וגם בהכשרה On the job.
<צבי אקשטיין: החלק של השילוב עם המעסיקים, ואנחנו יודעים את זה ממחקרים בעולם, המודל הקיצוני של התערבות המעסיקים זה המודל השוויצרי-גרמני, המודל הפחות טוב הוא המודל שנעשה אצלנו.
<צבי אקשטיין: אנחנו חושבים שצריך לשלב, היום העולם הזה הוא עולם שונה מהעולם שבו נבנה המודל הגרמני-שוויצרי שבנוי על היסטוריה של 300 שנה של השתלבות נוער בשוק העבודה עם מערכת מאוד חזקה של עזרה ממשלתית והכוונה ממשלתית, אנחנו חושבים שבישראל מהרבה מאוד סיבות אנחנו צריכים להתמקד בהכשרה גבוהה, על תיכונית, אחרי צבא לאלה שעושים את הצבא ולפני צבא לאלה שלא עושים את הצבא אבל אחרי שהם מסיימים תיכון.
<צבי אקשטיין: אני רוצה להדגיש שני מרכיבים מרכזיים שחשובים להבין היום: קודם כל שוק העבודה היום דורש השכלה כללית הרבה יותר עמוקה משוק העבודה לפני 300 שנה גם יותר מלפני 30 שנה.
<צבי אקשטיין: אי אפשר בלי אנגלית, בלי הבנה של לפחות מתמטיקה בסיסית, בלי הבנה טכנית, בלי ידיעת מחשב, כמעט לא לעשות כלום.
<צבי אקשטיין: מוסך של פעם זה לא מוסך של היום.
<צבי אקשטיין: תסתכלו על הרכב שלכם.
<צבי אקשטיין: וזה נכון לכל מכונה.
<צבי אקשטיין: אבא שלי עבד בתור חרט אבל הוא לא היה מסוגל להפעיל אף מחרטה בישקר ולכן החלק של הכשרה כללית הפך להיות יותר משמעותי.
<צבי אקשטיין: החלק המרכזי של שוק העבודה, הכשל שישנו בשוק העבודה, זה לא כשל, אבל שאת ההשכלה הכללית לא יכולים לתת מקומות העבודה, המדינה צריכה לתת את זה לאנשים והיא צריכה לעמוד על כך שהם מקבלים את זה ושכל פעם לאורך השנים שלהם יש להם אפשרות לחדש את ההשכלה הכללית שלהם כדי להתאים אותם לשינוי הדרמטי המקצועי.
<צבי אקשטיין: נגמר העולם שמתחילים לעבוד בבנק לאומי וגומרים ויוצאים לפנסיה בבנק לאומי.
<צבי אקשטיין: היום לא נכנסים במפעל אחד ויוצאים בסוף.
<צבי אקשטיין: המפעלים משתנים והאנשים משתנים ולכן יש חשיבות ענקית בכך שחלק מרכזי בהכשרה המקצועית היא הכשרה כללית.
<צבי אקשטיין: מי יש לו את הידע להכשרה כללית?
<צבי אקשטיין: זה המכללות האקדמיות.
<צבי אקשטיין: הן בין כה וכה נותנים הכשרה כללית.
<צבי אקשטיין: למה שלא יצרפו כמו שזה קיים בשנקר וכמו שזה קיים באוניברסיטת אריאל וכמו שזה קיים במקומות אחרים את החיבור של מכללה טכנולוגית למכללה אקדמית מאחר והמורים של ההשכלה הכללית כבר נמצאים שם.
<צבי אקשטיין: זה גם מונע את תקרת הזכוכית.
<צבי אקשטיין: אנחנו לא רוצים למנוע מאנשים שפתאום יתעוררו, הם הלכו לים בתיכון, והיה להם קשה להתעורר אחרי הצבא כי הם הלכו לים אחר ופתאום הם מצליחים, הם מגלים שיש להם עולם חדש.
<צבי אקשטיין: אנחנו חייבים לתת להם את האופציה, אפילו אם זה יהיה למעטים.
<צבי אקשטיין: הדבר האחרון הוא כמובן הקטע של שילוב המעסיקים.
<צבי אקשטיין: מה נדרש בשוק אנחנו לא יודעים לתכנן.
<צבי אקשטיין: אנחנו יכולים לחקור בדרך כלל על מה שהיה נדרש בשוק לפני שלוש שנים.
<צבי אקשטיין: אבל מה יידרש בשוק בעוד שלוש שנים, רק מי שמקים מפעל וקונה את המכונות החדשות יודע.
<צבי אקשטיין: הוא לא יקנה מכונות חדשות אם אין לו אנשים שיודעים להפעיל אותן ולכן שילוב של המעסיקים בקביעת תכני הלימודים של היום זה קריטי למערכת.
<צבי אקשטיין: בזה אני מסיים.
<צבי אקשטיין: אנחנו פה יצרנו הצעה שלמה של הממשלה לקחת את זה לידיים, כמובן שהנושא של העולים הוא נושא בפני עצמו שצריכים לשלבו בתכניות נפרדות בגלל הייחודיות שלהן, כמו קבוצות אוכלוסייה אחרות שיש לנו בשפע במדינת ישראל.
אברהם נגוסה: מר עודד פויר, המחלקה לעידוד העלייה בהסתדרות הציונית העולמית, בבקשה.
<עודד פויר: צהריים טובים.
<עודד פויר: נאמרו הרבה דברים, אני אבקש לתת כמה נקודות הנוגעות לעידוד העלייה.
<עודד פויר: המטרה שלנו, בעצם מטרת הקיום של המחלקה שלנו היא להגיע לכל קהילה יהודית - - - עלייה באשר הוא, ולחזק ולקרב אצלו את הרעיון שישראל היא אופציה רלבנטית עכשווית וטובה עבורו לחיים כאן
<עודד פויר: וזה כמובן דרך חיזוק הקשר עם ישראל ולא פחות חשוב מזה זה לחשוף אותו לכל הזדמנויות החיים האיכותיות שיש לו כאן ולכן הדיון הזה פה הוא כל כך חשוב עבורנו.
<עודד פויר: חשוב להבין שמדברים על הכשרה מקצועית לאנשים שנמצאים בישראל אבל לפני שהם מגיעים לישראל יש עוד הרבה אנשים שלא בטוח שבחרו להגיע לכאן, מכיוון שכל נושא התעסוקה וכל מה שאנחנו מדברים עכשיו זה בעצם חסם ראשוני בכלל להתחיל את התהליך, בכלל להתחיל לחשוב מתוך הנחה שאין סיכוי למצוא פה עבודה או "במקצוע שלי לא יקבלו אותי וכולי", ולכן חשוב להתייחס לזה עוד בשלב הרבה יותר מקדמי וכשמדברים על כל התכניות וכל הדברים שחשוב לעשות, חשוב שיקבלו גם תכניות ריאליות טובות ורלבנטיות שקשורות לצרכים של המשק הישראלי וגם עם הכרת השוק, מה מחכה לנו בצד השני, איזה כוחות מצוינים יש בעולם היהודי שהיו יכולים להצטרף אלינו כאן.
<עודד פויר: כשיש לנו את המידע הזה אנחנו מבחינתנו מאוד נשמח להפיץ את זה כיון שאנחנו עובדים בקהילות בחוץ, להוציא את זה החוצה.
<עודד פויר: ברגע שאחות או ברגע שמהנדס או כל תפקיד אחר יידע שיש לו אופציה אמיתית לתעסוקה הכל נראה אחרת לגמרי.
<עודד פויר: נקודה קטנה למחשבה כי זה מה שמוליך אותנו, דיבר קודם איש המידע, צח, על 4000 בעלי מקצוע כאלה ואחרים ועוד 1000 בעלי מקצוע אחר, מדברים על מספרים גדולים כאלה של 5000 אנשים מועסקים חשוב להבין שהרבה פעמים זה 5000 ראשי בתי אב.
<עודד פויר: מדובר על 5000 משפחות, תעשו את המכפלות, מדובר על הרבה מאוד אנשים שבזכות פתרון לראשי המשפחה, לשני המפרנסים, למפרנס או לכל תצורה משפחתית אחרת יצרו פה משמעות מאוד גדולה.
<עודד פויר: שני דברים שלא נאמרו פה, עוסקים בזה אבל צריכים שיפור, אני לא אאריך – נושא תחילת ההכשרה בארץ היעד, אם אנחנו מתחילים להכשיר את האנשים לפני שהם מגיעים לכאן או במסגרת תהליך העלייה כי מרגע החלטת העלייה, מרגע של פתיחת התיק לוקח זמן ובזמן הזה לבצע שם איזו שהיא הכשרה או מלאה במידת האפשר מבחינת הרישוי, כי זה סוגייה שנדונה כבר במקומות אחרים, לעשות מבחני רישוי מחוץ לישראל, או אפילו להתחיל איזה שהוא תהליך, זה פותר את הבעיה, כשמגיעים לכאן מגיעים עם משהו ביד, וב.
<עודד פויר: זה מקדם את תהליך העלייה בצורה משמעותית, זה מטיס אותו קדימה, אנשים יודעים שהנה, אני כבר נמצא במשהו שאני מתחיל את ה חיים שלי בישראל כבר כאן תוך כדי לימוד העבודה, בארץ היעד שלי, בארץ המקור.
<עודד פויר: דבר שני, מדובר פה על עידוד העלייה, חשוב להבין שאנחנו מדברים על הכשרה תעסוקתית, הכשרה מקצועית אבל הכשרה מקצועית לעבודה בישראל לכן אי אפשר לנתק את זה מלימוד השפה העברית.
<עודד פויר: אנחנו כרגע פותחים מאות אולפנים כמרכזי הכנה לעלייה ברחבי - - -, חשוב לייצר איזה שהוא קשר בין שני הדברים, כי בסופו של דבר יהיה אדם מתמטיקאי גאון, דוקטורים וכולי יגיעו לכאן הם לא יוכלו לתקשר עם מי שיושב לידם בשולחן העבודה לכן אי אפשר לנתק את השפה.
<עודד פויר: אנחנו נשמח להמשיך ולהאריך בעניין הזה.
<עודד פויר: לסיום אני רוצה להגיד שבהמשך לקשר הישיר והעבודה הרציפה עם משרד העלייה והקליטה וגם מה שאמר כאן המנכ"ל קרא להציע הצעות, אנחנו כיום מנהלים עבודת מטה מאוד רצינית להצעת רעיונות, עוד רעיונות מחוץ לקופסה או כאלה שהיו בתוך הקופסה אבל לגרום להם לפעול, אנחנו גם נגיש את זה למשרד העלייה והקליטה וכשיהיה מה לעדכן נעדכן את הוועדה.
<עודד פויר: תודה ובהצלחה לכולם.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסיים ב- 12:00 לכן אבקש לתמצת.
אברהם נגוסה: סמדר מור.
<סמדר מור: צהריים טובים אני רוצה להתייחס בקצרה לדברים שאמר מנכ"ל משרד העלייה והקליטה שהזכיר את פרויקט "עלייה 2000" שבו מאתרים את העולים במקום מגוריהם בארצות המוצא ולהצטרף לדברים שנאמרו כרגע לגבי תחילת ההכשרה עוד בארצות המוצא והייתי רוצה להציע כאן להשתמש בפלטפורמות שכבר קיימות ברחבי העולם למשל ארגונים כמו אורט העולמי, שאנחנו הסניף הישראלי שלו פה בארץ שכבר יש לו את כל התשתיות להכשרות מקצועיות ואפשר בהחלט להתחיל להשתמש בפלטפורמות האלה שקיימות כבר בחו"ל ולקדם את העולים שמגיעים לארץ במצב הרבה יותר טוב.
<סמדר מור: תודה.
אברהם נגוסה: מר אריאל קנדל, מנכ"ל ארגון קעליטה.
<אריאל קנדל: תודה אני אקצר, אני מנכ"ל ארגון קעליטה, ארגון הגג של עולי צרפת, לפחות שתי התייחסויות.
<אריאל קנדל: הדבר הראשון נקרא הנגשה הנגשה ושוב הנגשה.
<אריאל קנדל: רוב הכלים קיימים היום במדינת ישראל דרך משרד הקליטה, היום אנחנו שמים לב שהרבה מאוד מעולי צרפת פשוט לא מצליחים להגיע מכל מיני סיבות זה מתחיל אצל העולה אבל ממשיך גם פה, זה בעיקר אצל העולה מכל מיני סיבות לא מצליחים להגיע לכל מיני כלים שקיימים במדינה ולשם כך המנכ"ל ביקש שנציע דברים מחוץ לקופסה אז שמנו על השולחן רעיון של בית תעסוקה שיקום בירושלים ב- 1.1.2017 ש"קעליטה" תעשה ביחד עם המשרד ואנחנו גם מקווים ביחד עם חל"צ, החברה לתועלת הציבור אופק ישראלי, כדי פשוט להנגיש את מה שקיים לעולים.
<אריאל קנדל: אם יש ואוצ'רים, המנכ"ל ציין את המספר, חשוב לקבל את המספרים לפי מדינות המוצא, כדי לבדוק האם ולמי בדיוק מגיעים הואוצ'רים האלה.
<אריאל קנדל: אותו סיפור בקשר ל"עלייה 2000", אמנם פרויקט מאוד יפה, אבל היום גם זה מתחיל אצל העולה, מגיע רק ליוצאי חמ"ה ואנחנו צריכים להנגיש את זה להרבה יותר עולים, הדבר האחרון, הסיפור של האחיות לדוגמה, בקומה למעלה מתקיים דיון בוועדה של אלי אלאלוף, זה כבר לא מחסור באחיות במדינה, זה כבר מחסור קיצוני באחיות, ועומדות בצרפת מאות אחיות שהיו מאוד שמחות לעלות לישראל אלא שפה מדובר בביצה ובתרנגולת, פה אומרים שיעלו ואז נראה מה לעשות איתם, אבל פשוט אנשים היום לא עולים כי הם מבינים שתהליך ההכרה במקצוע האחיות מאוד קשה.
<אריאל קנדל: אז היה סיפור לפני שנה עם רופאי השיניים שבסוף לא ממש עלו לישראל כי המשכורת פה מאוד מאוד רחוקה ממה שיש בצרפת אבל בנושא האחיות דווקא המשכורות לא רחוקות, מה שמציעה מדינת ישראל לאחיות הוא לא כזה רחוק ממה שמציעים בצרפת, ויש פה הזדמנות אדירה למדינת ישראל ואם מדובר על מחסור, בירוקרטיה, אולי זה המחסור היום הבירוקרטיה הענקית שקיימת היום במשרד הבריאות וחבל שאין פה היום נציגים ממשרד הבריאות.
<אריאל קנדל: דיברת על הרופאים והפרה- רפואי, נשמח אם יתקיים דיון גם בתחום האחיות.
אברהם נגוסה: אמרתי את זה בהתחלה.
אברהם נגוסה: אנחנו נקיים דיון נפרד בנושא.
אברהם נגוסה: אלברט פוקס.
<אלברט פוקס: אני אחראי על כל קבוצת בית אל, אנחנו מעסיקים 1,200 עובדים, יש לנו בית ספר מקצועי משנת 1979, אם לא היה לנו בית הספר הזה, הקבוצה לא הייתה קיימת.
<אלברט פוקס: מה אנחנו צריכים?
<אלברט פוקס: אנחנו נוסעים ביחד עם הסוכנות לארצות להביא עולים, ואם העולים רואים שיש גם כן מעסיק שמוכן להעסיק אותם הסיכוי לעלייה יותר גבוה.
<אלברט פוקס: עושים את זה כבר אבל התקציב שלהם לחיות נגמר אחרי כמה חודשים וכמעט כל הזמן תופס את האולפן, זאת אומרת שהם רוצים ללמוד מקצוע, התקציב נגמר והרבה אנשים עוזבים בגלל זה אנחנו מבקשים להאריך בעוד 3-4 חודשים את התקציב של משרד הקליטה שהם יכולים לסיים את המקצוע ולהרוויח ביושר את העבודה שלהם.
אברהם נגוסה: אריה אשד בבקשה.
<אריה אשד: אני מנכ"ל איגוד המוסכים, אני רוצה להתחבר למה שקודם אמר פרופסור אקשטיין, על הצורך הנדרש לעובדים מקצועיים ומיומנים, הם יכולים להיקלט בסך הכל כמעט מהיום הראשון בעבודה הזאת.
<אריה אשד: חברת הכנסת יוליה לא נמצאת אבל בשנות התשעים הגיעו הרבה מאוד מהנדסי מכונות מברית המועצות וההשתלבות שלהם בענף המוסכים אף על פי שהוא לא היה מתקדם כפי שהוא היום, הייתה מהירה ולמשל במקומות כמו בבאר שבע הם נתנו דחיפה אדירה לכל מה שקורה שם, להתפתחות הכלכלית של העיר.
<אריה אשד: אנחנו עושים שיתוף פעולה כמעסיקים, כארגון שמייצג בערך 50,000 עובדים ומעל 5,000 מוסכים, אנחנו עושים שיתוף פעולה גם עם משרד העבודה והרווחה, האגף להכשרה מקצועית וגם עם משרד הקליטה, לאחרונה אנחנו עושים מיזם עם המחלקה שמטפלת בעולי אתיופיה, דוד יאסו, אנחנו עושים קורס יחד עם משרד העבודה והרווחה להכשרת אנשים שהם לא מקצועיים לתחום העבודה במכוני הרישוי, זה אמור להתחיל בימים אלה.
<אריה אשד: יש לנו פה ושם קצת בעיות בירוקרטיות, אני מניח שאנחנו נתגבר על זה.
<אריה אשד: כבר היום יש לנו דרישה של משהו כמו בין 30-60 איש לעניין הזה.
<אריה אשד: יש מעסיקים מהצד השני שמתחייבים ורוצים להעסיק אותם בשכר נאה וטוב, בטח בתור התחלה.
<אריה אשד: מדובר בדרך כלל על אנשים שהם לא מקצועיים ואני חושב שאני בתור מי שמייצג מעסיקים בענף הזה, העולים הם כר טוב מאוד ונרחב מאוד לעבודה בתחום הזה.
<אריה אשד: לא כולם צריכים להיות עורכי דין ואני לא מזלזל בנושא רופאים ואחיות אבל שוק העבודה העמלנית משווע לאנשים.
אברהם נגוסה: מר יוסי אלמלם בבקשה.
<יוסי אלמלם: צהריים טובים.
<יוסי אלמלם: אני קודם כל מברך את כל מי שלקח חלק בהכנה של היום החשוב הזה והגיע הזמן שיטפלו בנושא של ההכשרה המקצועית.
<יוסי אלמלם: אני עובד כארבעים שנה בהכשרה מקצועית, עבדתי כסגן מנהל ומורה בכרמיאל, והיום אני משמש כמפקח מקצועי.
<יוסי אלמלם: עד 2002 תקציב ההכשרה המקצועית של האגף להכשרה מקצועית היה 275 מיליון שקל, הכשירו 36,000 תלמידים.
<יוסי אלמלם: לצערי הרב ב- 2014 התקציב ירד ל- 3 מיליון, כאשר ב- 2015 כמעט ואין תקציב בכלל, הוכשרו קרוב ל- 5,000 תלמידים.
<יוסי אלמלם: זה המצב שהעלה חבר הכנסת אלי אלאלוף שהוא טען שיש בעיה בנושא של הכשרה מקצועית ואין הכשרה מקצועית וזו הסיבה, והסיבה הזאת נובעת מדבר אחד, שאין חוק הכשרה מקצועית.
<יוסי אלמלם: לא קיים חוק.
<יוסי אלמלם: אז מה שקורה, האוצר רואה כספים שהם לא צבועים לוקח את הכסף ואז נוצרה בעיה קשה בנושא של ההכשרה.
<יוסי אלמלם: הכשרנו הרבה מאוד עולים חדשים שהגיעו לארץ מחבר העמים, העולים האלה, נתנו להם עדכונים והכשרנו אותם והתעשייה קיבלה אותם בזרועות פתוחות.
<יוסי אלמלם: מה שקרה היום, אותם עולים חדשים הגיעו לגיל פרישה והמדינה לא נתנה כספים להכשרה מקצועית ונתקענו בפני שוקת שבורה.
<יוסי אלמלם: הבעיה היא גם בעיה של הכשרת מורים מקצועיים שלא קיימת, ועל זה צריך גם כן לתת את הדעת.
<יוסי אלמלם: אין מקום שמכשיר מורים טכנולוגיים וזו בעיה מאוד חמורה.
<יוסי אלמלם: לגבי הנוער, אדוני יושב הראש וגם דיבר חבר הכנסת אלאלוף, שצריך להעביר את זה למשרד החינוך.
<קריאה: הוא לא אמר.
<יוסי אלמלם: שמעתי את זה ממנו.
<קריאה: לא פה.
<יוסי אלמלם: פה שמעתי.
<יוסי אלמלם: אני אומר שזאת טעות גסה, היות והנוער הזה נפלט ממשרד החינוך.
<יוסי אלמלם: משרד החינוך ריסק את כל החינוך הטכנולוגי, היום הם רוצים לקחת את החינוך הטכנולוגי שאנחנו השקענו בו המון, הילדים האלה נתנו להם מוטיבציה והבאנו אותם למצב שהם עושים בגרויות, תעודות גמר, מתגייסים לצבא.
<יוסי אלמלם: אני אתן דוגמה, בצור לבון יש לנו מכינה שהיא בשיתוף אתנו, הילדים האלה לא התגייסו לצבא, הצבא לא רצה אותם ואז אדון סטף ורטהיימר ביחד עם חיל הנחל אספו מכל הארץ קרוב ל- 50-60, כל פעם יש קבוצה כזאת של תלמידים, הם נתנו להם שמונה חודשים הכרת הארץ, להשלים בגרות למי שחסר לו במקצוע מסוים, לימדו אותם מקצוע 4 חודשים, התגייסו לצבא לשלוש שנים ובאו מאכ"א אחרי שהם סיימו את הצבא, הם העריכו את החבר'ה האלה שהתגייסו והם עשו עבודה מעולה בצבא.
<יוסי אלמלם: אחרי שהם סיימו, הם חזרו לצור לבון וקיבלו עוד שמונה חודשים קורס ויצאו עם כלים מעולים.
<יוסי אלמלם: הצלנו את הילדים האלה ואנחנו עושים דברים מאוד מאוד חשובים עם משרד העבודה וצריך רק לתת לנו את הכלים ואת התקציבים המתאימים על מנת שנוכל להמשיך ולעזור לאוכלוסיות שאנחנו מטפלים בהם.
<יוסי אלמלם: תודה.
אברהם נגוסה: חנה אלעזר לגסה, האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה בבקשה.
<חנה אלעזר לגסה: אני רוצה לדבר על העולים יוצאי אתיופיה שמגיעים ממדינה אולי לא בתור רופאים ומהנדסים אבל מה לעשות, הם צריכים להגיע למדינה הזאת והם צריכים לרכוש מקצוע.
<חנה אלעזר לגסה: הם נכנסים למרכזי קליטה, יש 17 מרכזי קליטה והם העולים היחידים שבעצם מגיעים למרכזי קליטה והם לא מקבלים הכשרה מקצועית וזה חמור מאוד.
<חנה אלעזר לגסה: הם צריכים לחכות עד שהם מגיעים לדיור קבע כדי לקבל איזו שהיא הכשרה מקצועית ואני חושבת שזה משהו שחייבים לטפל בו.
<חנה אלעזר לגסה: גם כך זו אוכלוסייה שהיא מאוד חלשה ומוחלשת וללא הכשרה מקצועית וללא מקצוע בכלל המצב הוא עוד יותר גרוע.
<חנה אלעזר לגסה: מאוד התחברתי למה שהבחור מאיגוד המוסכים אמר, שיש הרבה אנשים וצריך עבודה של עמל.
<חנה אלעזר לגסה: אם יש דרישה לזה, אני לא מבינה למה לא להכניס אותם לכל התהליך של ההכשרות המקצועיות.
<חנה אלעזר לגסה: אם זה הבסיס לכל העולים, צריך גם לאפשר לעולים מאתיופיה את האפשרות להתפרנס בכבוד כבר מהתחלה.
אברהם נגוסה: שמרתי לסוף את הסיכום של משרד הקליטה ומשרד העבודה אז הם גם יתייחסו לנקודה שהעלית.
אברהם נגוסה: שי צור, כלכלן בנק ישראל בבקשה.
<שי צור: אני מחטיבת המחקר בבנק ישראל, אנחנו עוסקים הרבה בנושאים של שוק העבודה ולא רק במדיניות של ריבית וכספים.
<שי צור: כמו שפרופסור אקשטיין הסביר יפה, בעידן המודרני קריירה מוצלחת ומתגמלת של אדם בוגר היא לא רק תוצאה של הכשרה או תעודה ספציפית שנרכשה בשלבים מוקדמים של הקריירה אלא גם תוצאה של למידה מתמשכת לאורך החיים.
<שי צור: חשיבות ההכשרה המקצועית ברורה בהקשר הזה אבל תנאי הכרחי ליכולת של אדם בוגר להתאים את עצמו לסביבה שמשתנה במהירות זה בסיס חזק.
<שי צור: ומה הכוונה?
<שי צור: הכוונה היא כמובן יכולות כמותיות, יכולות שפה, יכולת להתמודד ולפתור בעיות במיוחד בסביבה הטכנולוגית שאנחנו מכירים היום.
<שי צור: ביוני האחרון פרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה תוצאות מסקר המיומנויות שבחן בדיוק את היכולות הללו, למי שלא מכיר את הפרסום אני אספר לכם שהמצב של ישראל לא טוב בכלל בתחומי היסוד האלה בהשוואה למדינות ה- OECD, ולקראת הישיבה החשובה הזאת של הוועדה בחנתי בעזרת נתונים של אותו סקר את התוצאות של עולים חדשים ומצאתי שהתוצאות בקרב עולים חדשים הן עוד פחות טובות לעומת האוכלוסייה הכללית ובפרט לעומת ילידי ישראל וחשוב מכך, השונות בקרב העולים גדולה מאוד ובעוד שהתוצאות של עולים מרוסיה, אוקראינה, ארצות הברית טובות יותר מהתוצאות של ילידי ישראל התוצאות של עולים מהרבה ארצות אחרות נחותות בהרבה ולצערי מדינת ישראל לא מצליחה מספיק לסגור את הפערים הללו וסגירה של הפערים הללו או לפחות צמצום משמעותי שלהם היא תנאי הכרחי לכך שההכשרה המקצועית תהיה יעילה ואת זה אפשר וצריך לעשות, בעיקר באמצעות מערכת החינוך עבור עולים שמגיעים בילדותם ארצה, החל מהגיל הרך ועד התיכון אבל גם במסגרות למבוגרים עבור עולים מבוגרים יותר.
<שי צור: במקרים רבים הקושי של מערכת החינוך להתמודד עם חבלי הקליטה של עולים חדשים מוביל לפתרון קל מידי ולא בהכרח יעיל של הכשרה מקצועית מוקדמת מדי בשלב התיכון במסגרת מה שמכונה החינוך המקצועי, במיוחד זה שאינו בפיקוח משרד החינוך, כפי שפרופסור חביב אמר היקף העולים, למשל מאתיופיה, שלומדים במסלולים הנמוכים הוא מאוד גבוה בהשוואה לאוכלוסייה הכללית וצריך מאוד להיזהר מזה, הכשרה מקצועית ועבודה במקצועות טכניים ותעשייתיים יכולים להיות נהדרים אבל כל דבר בעיתו.
<שי צור: ילדים עם פוטנציאל אדיר עלולים למצוא את עצמם בשלב מוקדם מדי בתהליך של רכישת מקצוע שבאה על חשבון למידה כללית בעוד שהדבר הנכון עבורם באותו שלב הוא השקעה במיומנויות הבסיסיות ביותר.
<שי צור: קשיי השפה והקליטה כמו גם סטיגמות עלולים להטעות ולתת את הרושם שהילד לא יכול לרכוש מיומנויות עיוניות ואסור לוותר על אף ילד בהקשר הזה כי הפיגור העיוני הזה עלול ללוות את אותו אדם לאורך כל הקריירה ויקשה עליו לרכוש מקצוע ולהתאים את עצמו לסביבה המשתנה.
<שי צור: לעומת כל מה שאמרתי על שלב התיכון, מערך הכשרה מקצועית שיהיה מקיף ואיכותי לבוגרים הוא הכרחי וחשוב במיוחד לעולים החדשים.
<שי צור: בדקתי את הנושא הזה במסגרת אותו סקר מיומנויות נשאלו אנשים על העניין של הכשרה מקצועית.
<שי צור: עולים וישראלים משתתפים בהכשרה מקצועית בסדרי גודל של 8% בערך, סדרי גודל דומים, אבל מה שמעניין יותר זה שמבין אלה שעברו קורסים של מש רד הכלכלה, אחוז האנשים שאכן עסקו במקצוע, שאותו למדו במסגרת ההכשרה, גבוה יותר אצל עולים לעומת אצל ילידי הארץ ובפער די גדול, 50% אצל העולים לעומת 1/3 אצל ילידי ישראל.