GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שי צור: כלומר, לפחות לפי הנתונים הללו ואמנם בלי מחקר יסודי יותר, אפשר להגיד בזהירות שהפוטנציאל מהכשרה מקצועית של עולים חדשים הוא גבוה יחסית וצריך לתת לה משקל גבוה יותר לעומת המצב היום.
אברהם נגוסה: הדובר האחרון שלנו לפני משרדי הקליטה והעבודה, אריה רבהון בבקשה.
<אריה רבהון: תודה.
<אריה רבהון: אני מנהל משאבי אנוש בחברת ישקר, אנחנו כבר מעל חמש שנים מקיימים תכנית משותפת של משרד הקליטה הסוכנות וישקר, אנחנו נוסעים ומגייסים ומעלים לארץ עולים חדשים מחבר המדינות כאשר התכנית בנויה בצורה כזאת שאנחנו כבר עושים את כל תהליכי המיון וההתאמות בחבר המדינות.
<אריה רבהון: הם עולים לארץ בכרמיאל, כשהם מסיימים שם את אולפן הקליטה של חצי שנה, הם באים לצור לבון זה מרכז ההכשרה של ישקר, עוברים במשך עשרה חודשים את תכנית ההכשרה שמכשירה אותם עם הסמכה של תעודה למפעילי מערכות עיבוד שבבי כאשר כל התכנית הזאת בסיומה מובטחת להם עבודה להשתלב בישקר.
<אריה רבהון: בתכנית האחרונה באוגוסט-ספטמבר נקלטו 45 עולים כאלה שסיימו את המסלול ובשבוע שעבר והשבוע יש עוד קבוצה של ישקר והסוכנות שנמצאים בחבר המדינות, הם עוברים בין הקהילות השונות ואנחנו מגייסים קבוצה נוספת כדי שיבואו במרץ-אפריל לארץ.
<אריה רבהון: קלטנו כבר מעל 100 עולים מחבר המדינות בחמש השנים האחרונות בתכנית הזאת, אף אחד מהם עוד לא עזב, זה יוצר גם איזה שהוא איזון דמוגרפי במפעל, יוצר גם פיתוח של הפריפריה, לפחות לגבינו, רובם משתלבים במגורים בכרמיאל.
<אריה רבהון: עד כמה שאני יודע, יש עוד לא מעט מפעלים שגם אימצו את התכנית הזאת.
<אריה רבהון: אני חושב שזה בכלל התחיל בקמ"ג, אני יודע שיש גם מפעלים אחרים בתחומים לא של CNC, של סקטורים אחרים, של מבקרי איכות בתחום של תוכנה וכדומה.
<אריה רבהון: כמובן שהמצב היום בחבר המדינות ובמיוחד באוקראינה יוצר דרישה מאוד גדולה, היצע מאוד גדול של מועמדים כך שאין בעיה גם לקלוט.
<אריה רבהון: אני מציע לנסות לעגן את זה ולהרחיב את הדבר זה לכלל התעשיות, יש פה גם מעשה ציוני, גם מעשה של תעסוקה וגם פיתוח הפריפריה, לפחות איפה שאנחנו נמצאים בתפן.
<אריה רבהון: אני רק רוצה להדגיש נקודה אחת שאולי גם חברי מתעשיות בית אל ציין, כשהם מסיימים את האולפן הם באים לקורס של 10 חודשים ואין להם מקורות פרנסה.
<אריה רבהון: מיותר לציין שאין להם חסכונות מיותרים.
<אריה רבהון: לישקר יש את האמצעים אז אנחנו נותנים להם מלגת קיום בהתאם למצב המשפחתי, אם הוא נשוי, אם הוא רווק, אני חושב שזה המקום שגם המדינה תשקוד אולי באמת גם בתקופת ההכשרה, כפי שציין ידידי, לתת להם איזו שהיא תמיכה.
אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים עכשיו התייחסות של נציג משרד הקליטה, בין היתר גם לנקודה שהגברת חנה העלתה.
<ברוך שמענון: תודה.
<ברוך שמענון: לגבי השאלה של חנה זו באמת שאלה שקטונתי מלענות עליה, היא שאלה ברמה של קבלת מדיניות ולא ברמת אנשי המקצוע.
<ברוך שמענון: בשביל זה צריך לעשות איזה שהוא דיון.
אברהם נגוסה: מבחינה עובדתית, האם היא צודקת או לא?
<ברוך שמענון: מבחינה עובדתית זה דבר לא חדש, אנשים שנמצאים במרכזי קליטה הם לא בטיפול של משרד הקליטה, הם מוגדרים כעולים שנמצאים עדיין בטיפול של הסוכנות ולכן הם לא מקבלים הכשרות מקצועיות כל עוד הם נמצאים במרכזי קליטה עד שהם לא עוברים.
אברהם נגוסה: לא מסתדר לי, ברוך.
אברהם נגוסה: הסוכנות היהודית קבלן משנה ורק עושה תחזוקה וניהול.
אברהם נגוסה: העניין של הכשרה מקצועית לא נופל על משרד הבריאות, אלא על משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אין לנו את הזמן, אנחנו נקיים דיון נפרד בנושא הזה.
אברהם נגוסה: אם יש, תציגו בכתב לוועדה.
<ברוך שמענון: לגבי נושאים אחרים שעלו, מר אריאל קנדל מ"קעליטה" ציין שישמח לקבל נתונים של עולים שמקבלים ואוצ'רים לפי חתכים של מדינות, הלכנו לסוכנות וגם אליהם העברנו מספר פעמים ושוב, אין לנו, אם יש צורך להעביר רשימות של חתכים מאיזה מדינות צורכים את השירות.
<ברוך שמענון: אני מוכרח לציין בנקודה הזאת שהפרסומים וההזדמנויות נתונים לכולם.
<ברוך שמענון: מטבע הדברים יש אוכלוסיות שצורכות את זה יותר, ואוכלוסיות שצורכות את זה פחות.
<ברוך שמענון: יחד עם זה, מבחינתנו אין איזו שהיא הגבלה על עולים כאלה או אחרים.
<ברוך שמענון: הדבר הנוסף, שני החבר'ה מהאקדמייה ציינו לגבי מתן מידע באמצעות מערכת ממוחשבת.
<ברוך שמענון: אני רוצה לציין, המנכ"ל שלנו אמנם לא ציין אבל יש לנו היום מוקד שיושב בארץ ונותן מידע בשפות, נכון להיום שלוש שפות על פי הצורך, אבל הוא נותן את כל המידעים שקשורים בתעסוקה לעולים מצרפת, עולים מרוסיה ולתושבים חוזרים בשפה העברית.
<ברוך שמענון: אנחנו לא רואים איזו שהיא הצפה מיוחדת בעניין הזה, יש פניות אבל לא בכמויות גדולות.
<ברוך שמענון: הדברים נעשים בהתכתבויות, בהנחייה של כתיבת קורות חיים באמצעות האינטרנט וכן מידע כללי על שוק העבודה הישראלי.
<ברוך שמענון: לגבי העולים שנמצאים בתכניות של עלייה 2000, אותם עולים שבעצם עולים כעידוד העלייה באמצעות תעסוקה, כל עולה שמגיע לארץ בחמישה-שישה החודשים הראשונים מקבל סל קליטה, ואחרי סל הקליטה הוא הולך ומתפרנס מעצמו.
<ברוך שמענון: לגבי האוכלוסייה הספציפית, לאחר סיום סל הקליטה - - -
אברהם נגוסה: המנכ"ל אמר שזה לא עניין של סל הקליטה, עד עשר שנים זה באחריות של משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: כך הוא אמר.
<ברוך שמענון: נכון מאוד.
<ברוך שמענון: באחריות משרד הקליטה עד עשר שנים עולים בכלל ועד 15 שנים לעולים יוצאי אתיופיה, זכאים לקבל סיוע ותעסוקה.
<ברוך שמענון: זה אומר שהם בעצם זכאים לקבל הכשרה מקצועית, ואוצ'רים, קידום העסקה וכולי.
<ברוך שמענון: יחד עם זה, סל הקליטה נגמר בשלבים הראשונים של השנה ולאוכלוסייה הזאת הספציפית, מכיוון שזו אוכלוסייה שנמצאת כקבוצה הומוגנית שהתכנית בחו"ל שווקה והם עלו בעקבות התכנית, אנחנו נותנים בסיום סל הקליטה דמי קיום, אמנם נכון שזה מופחת הרבה פחות מסל הקליטה אבל הם מקבלים דמי קיום.
<ברוך שמענון: כיון שתוך כדי הליכה ראינו שהם מתקשים עדיין להחזיק מעמד וחלקם מחפשים מקורות תעסוקה תוך כדי ההכשרה, עשינו הוראת שעה מיוחדת ואנחנו נותנים עוד תוספת של מלגה לאותם עולים עד סיום ההכשרה.
<ברוך שמענון: כל אותם עולים שנמצאים בהכשרה מקבלים גם דמי קיום וגם את אותה מלגה.
<אריה רבהון: מה הסכום?
<ברוך שמענון: סכום המלגה לבודד הוא 650 שקלים ולמשפחה 900 שקלים.
<ברוך שמענון: תוספת לדמי הקיום.
אברהם נגוסה: מר משה כץ, בבקשה.
<משה כץ: אדוני היושב ראש, אני מקווה שאחרי הדיון הזה יעבור המסר שאחד ממנופי הצמיחה המרכזיים של המשק זה האגף להכשרה מקצועית.
<משה כץ: דיברו פה הרבה מאוד דוברים, מנהל משאבי אנוש של ישקר, מנכ"ל קבוצת בית אל, איגוד המוסכים, כל הפרויקטים היפים שהעלו, האגף להכשרה מקצועית מעורב בהם, בחלקם מממנים אותם, בוחנים אותם, מסמיכים אותם, יש שיתוף פעולה מצוין עם חלק גדול מאוד מהתעשיינים כפי שהזכירו פה.
<משה כץ: לצערי, והזכיר את זה פה פרופסור אקשטיין, שבמדינות שבהן יש את האפרנטישיפ, השיטה הדואלית, לתעשיינים יש חלק הרבה יותר גדול בהכשרה מאשר בישראל.
<משה כץ: בישראל לצערי אין את התרבות הזאת עדיין.
<משה כץ: אם אני לוקח את גרמניה, בגרמניה מי שאחראי על ההכשרה המקצועית אלה המעסיקים.
<משה כץ: לממשלה יש בתי ספר אזוריים והם נותנים את ההשכלה הכללית ומשלימים את מה שלא יכולים לתת התעשיינים.
<משה כץ: אצלנו יש תרבות כזאת שהתעשיינים אומרים מה צריכים, וכשאנחנו גם מכשירים בקורס לפעמים גם קשה למצוא מקומות סטאג' עבור התלמידים ואם אנחנו מדברים על השיטה הדואלית, במדינות אירופה בשיטה הדואלית זה מובן מאליו שהמעסיק צריך לשלם שכר לחניך.
<משה כץ: שכר חניכים, נוער או מבוגרים.
<משה כץ: אצלנו בארץ התרבות הזאת עדיין לא קיימת והזכיר את זה פה ידידי יוסי שאילו היה פה חוק של הכשרה מקצועית וזה היה מחייב את המעסיקים, גם הם צריכים להיות שותפים להכנת העתודה המקצועית, לא הכל צריך ליפול על הממשלה.
<משה כץ: ואני מאמין כפי שאמר פה מנכ"ל בית אל שאם במהלך הלימודים, מכיוון שמשרד הקליטה לא יכול לתת לאורך כל הלימודים את דמי המחיה, המעסיקים היו נרתמים יותר ובתקופת האפרנטישיפ היו נושאים באיזה שהן הוצאות, אין לי ספק שזה היה יותר טוב.
<משה כץ: תשובה לגברת לגבי ההכשרה המקצועית במרכזים, אני אשמח לשמוע, אני לא יודע על מה מדובר, כשהסוכנות היהודית פונים אנחנו מיד מבצעים הכשרה מקצועית.
<משה כץ: אני אשמח לשמוע את הפרטים.
<חנה אלעזר: אין הכשרה מקצועית לעולים שתקועים במרכזי קליטה מעל - - -
אברהם נגוסה: אנחנו נקיים דיון בנושא.
אברהם נגוסה: אני מודה לכל המשתתפים כאן, הדיון מאוד חשוב, הקדשנו שעתיים לנושא, זה היה במסגרת הזמן שהקצבנו.
אברהם נגוסה: אני יודע שזירזתי כמה מכם שרצו לדבר יותר.
אברהם נגוסה: אנחנו מתכוונים לקיים דיון יסודי על הנושא.
אברהם נגוסה: היום קיבלנו גם מהאקדמיה, גם מארגונים לא ממשלתיים וממשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: יש צורך לקיים דיון יסודי בנושא הזה ואנחנו נקיים אותו בקרוב.
אברהם נגוסה: כפי שאמרתי בהתחלה, זה פוגע גם בהשתלבות בארץ של אלה שכבר עלו וגם באלה שרוצים לעלות.
אברהם נגוסה: לכן את הדבר הזה ניתן לשפר ולתקן.
אברהם נגוסה: אינני אומר שאין צורך בכסף, אדוני ממשרד העבודה, וגם ממשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אבל הבעיה היא לא הכסף, אנחנו יודעים כמה כסף לא נוצל בתקציב של השנה הקודמת ולכן פה יש בעיה מערכתית ואנחנו צריכים להביא את כל הגורמים הנוגעים בדבר ונקיים בקרוב דיון.
אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים, אני נועל את הדיון.
אברהם נגוסה: היום אנחנו דנים בנושא פלורליזם דתי בתפוצות.
אברהם נגוסה: אנחנו מארחים היום משלחת מכובדת של הקואליציה לשוויון דתי יהודי בראשות דב זקהיים, בכיר לשעבר בממשל האמריקאי.
אברהם נגוסה: ברוכים הבאים כל חברי הקבוצה, שהגעתם למדינת ישראל ולוועדת העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: הקבוצה הזו פועלת בארצות הברית או בחוץ לארץ לקדם את סוגיית הפלורליזם הדתי ובכך מייצגת עמדות של זרמים רבים של יהדות ארצות הברית.
אברהם נגוסה: אנחנו, כוועדה, ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, שמחים לארח אתכם.
אברהם נגוסה: הארגון היוזם לדיון הזה הוא AJC, American Jewish Committee שבעבר גם יזמו דיונים כאלה כדי לחזק את הקשר בין מדינת ישראל לתפוצות.
אברהם נגוסה: אנחנו שלחנו הזמנות למשרדים הרלוונטיים שיהיו פה.
אברהם נגוסה: לצערי אמש הודיעו נציגי הרבנות הראשית שהרבנים הראשיים ומנכ"ל הרבנות החליטו שלא לשלוח נציגים לישיבה.
אברהם נגוסה: את נציג משרד התפוצות, שהיה אמור להגיע, אני מבקש לברך אותו במזל טוב כי נולד לו בן, לכן הוא לא הצליח להגיע היום.
<קריאה: נולד לו בשבוע שעבר.
אברהם נגוסה: הוא לא יגיע.
אברהם נגוסה: אני אשמח אם יגיע מישהו ממשרד התפוצות.
אלעזר שטרן: משרד התפוצות זה חלק מהרבנות הראשית.
אברהם נגוסה: לא בדיוק, אני לא מסכים איתך.
אלעזר שטרן: כמעט.
אברהם נגוסה: אני לא מסכים איתך, זה לא בדיוק.
אברהם נגוסה: נציגי משרד החוץ נמצאים פה ומשרדים אחרים.
אברהם נגוסה: אנחנו קודם כל ניתן לאורחים שלנו להציג.
אברהם נגוסה: הם רוצים להציג לנו ואנחנו נקיים פה דיאלוג.
אברהם נגוסה: כמו שאמרתי, זו ועדה שעוסקת גם בנושא התפוצות ולכן אנחנו מקבלים ושומעים גם דעות של התפוצות.
אברהם נגוסה: אני רוצה לתת קודם כל למר דב זקהיים לפתוח את הדיון.
אברהם נגוסה: אני פתחתי ואתה ממשיך, תציג לנו מה אתם רוצים להשמיע.
<דב זקהיים: בסדר גמור.
<דב זקהיים: תודה רבה לך, אדוני יושב ראש הוועדה וחברי הוועדה וכולם פה.
<דב זקהיים: חבל שהרבנים לא פה, אולי יש להם גם ילדים שנולדו אתמול.
<דב זקהיים: שמי דב זקהיים, אני הייתי לשעבר תת שר הביטחון בארצות הברית, תחת מר רמספלד והנשיא בוש, ואני וחבריי פה, סטיב ביים, שהוא עם American Jewish Committee ואנחנו שנינו ייסדנו את הקואליציה הזאת למען שוויון ביהדות, השוויון הדתי ביהדות.
<דב זקהיים: נמצאת פה איתי גם אביטל ליבוביץ' מה- American Jewish Committee וגם הרייט שליפר, שהיא יושבת הראש של מה שקוראים באנגלית, ה- board of governorsשל ה- American Jewish Committeeויש לנו עוד כמה חברים שבאו מארצות הברית לפה לשוחח איתכם על למה אנחנו ייסדנו את זה ומה מעיק עלינו בעניין הזה.
<דב זקהיים: אם תסלחו לי, אני אעבור לאנגלית כדי שאוכל להתבטא יותר בדיוק.
<דב זקהיים: (תרגום חופשי מאנגלית): כפי שאמרתי, אני הייתי בתחום הביטחון, אני הייתי תת שר תחת רייגן ואחר כך גם אצל בוש ואני עדיין מייעץ בתחום, והדאגה שלי, הבעיה שלי צצה ברקע שלי בתחום הביטחון הלאומי.
<דב זקהיים: הקהילה היהודית באמריקה שונה לחלוטין מהקהילה היהודית בארץ, 85% מהקהילה אינה אורתודוקסית, זה שונה לחלוטין ממה שקורה כאן כמובן, ומכיוון שהם אינם אורתודוקסים, הם אינם אורתודוקסים, לא הרבנים שלהם, לא המנהיגים שלהם.
<דב זקהיים: הם לא מוכרים על ידי הרבנות הראשית בארץ, משמע, נישואים אינם נישואים, גיטין אינם גיטין, המרת דת ליהדות לא מתקבלת, כל גיור לא מתקבל.
<דב זקהיים: אלה שאוהבים את ישראל ורוצים שיהיו בינינו קשרים הדוקים בין התפוצות לבין ישראל, זה מקשה.
<דב זקהיים: ועל אף שהתחלנו בכך כמאמץ אמריקני, בגלל שהקהילה היהודית באמריקה היא לא פחות מרובה מזו שבארץ, יש לנו תמיכה מטעם המנהיגות בבריטניה, בקנדה, ואנחנו פה מושכים יד, לא רק בגלל שזו בעיה של יהודי ארצות הברית כי אם של התפוצה בכלל.
<דב זקהיים: אם אתם רוצים לטווח ארוך לראות את הקשר ההדוק בין התפוצות בכללותן לישראל אתם חייבים לפתור את הבעיה הזאת.
<דב זקהיים: ומדוע אני אומר שאני מגיע לכאן מנקודת המבט של הביטחון הלאומי?
<דב זקהיים: פשוט מאוד, הקהילה האמריקנית בארצות הברית, הכוח אשר דחף לתמיכה במדינת ישראל, אין אף מדינה בעולם חוץ מאשר ארצי, שתמיד תמכה בישראל.
<דב זקהיים: אמנם היו קשיים, נכון, יהודי אמריקה כמו אחרים חולקים על כמה נושאים, על דברים שמתרחשים, אבל בדרך כלל, מאז 1964, כאשר הוכחנו שסייענו במשלוח מטוסים לישראל, אנחנו היינו אלה שתמכו בישראל כל הזמן, ומדוע?
<דב זקהיים: לא מעט בגלל הקהילה היהודית באמריקה.
<דב זקהיים: מה יקרה?
<דב זקהיים: הדברים כבר החלו, זה לא דבר שהוא לעתיד, הדברים כבר החלו, יותר ויותר יהודים אמריקנים פחות ופחות תומכים בישראל.
<דב זקהיים: תראו כמה יהודים אמריקנים תומכים ב-BDS.
<דב זקהיים: שימו לב לכך ש-50% מהיהדות בארצות הברית תמכו בעסקה עם אירן.
<דב זקהיים: אני לא, אבל 50% תמכו, מעט מן היהודים כעסו על ההחלטה במועצת הביטחון, רבים לא אמרו דבר.
<דב זקהיים: כאן מדובר במיוחד בדור הצעיר.
<דב זקהיים: מבחינתי זה איום לאומי ביטחוני על ישראל.
<דב זקהיים: זה לא יקרה מחר, גם לא בשנה הבאה, אבל דברים ממשמשים ובאים, אלא אם כן נעשה משהו לגבי 85% אשר תומכים בצרכיה של ישראל.
<דב זקהיים: זו הדאגה הראשית שלנו.
<דב זקהיים: אבל יש עוד דאגות, דאגה שנייה, וסטיב ביים עמיתי ידבר על כך.
<סטיבן ביים: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) תודה, דב.
<סטיבן ביים: גם אני מבקש לדבר באנגלית כדי שאוכל להתבטא בקלות.
<סטיבן ביים: אני רוצה לדבר לנושא מנקודת המבט של העממיות היהודית.
<סטיבן ביים: זה ניסיון, בשבילי זו חוויה להופיע כאן בפניכם ובפני אנשי הקהילה הישראלית כי הסיפור של ישראל, עצם העובדה שהיהודים חזרו למעמד של עם ואומה זה דבר חדש לנו.
<סטיבן ביים: כדי לדבר על הנושא הזה מבחינת ההשפעה על העם היהודי הרי שהדבר הוא במסגרת היסטורית.
<סטיבן ביים: מה שהתרחש כאן ב-70 השנים האחרונות הוא שנתן לנו המון גאווה וסיפוק, ולכל היהודים בעולם כולו.
<סטיבן ביים: מבחינה זאת אנחנו חייבים להבין את ההשפעה שיש לישראל על יהדות העולם, השפעה מעמיקה והיא מורגשת כי ויכוחים היסטוריים בין הציונות לבין האנטי ציוניים, לא ציוניים, כל אלה היו חלק מהפרקים בהיסטוריה היהודיתף אבל אנחנו ראינו שאיכשהו שב-70 השנים האחרונות הדברים שונו.
<סטיבן ביים: לא אומר שכולנו ציונים, אבל התסיסה בין הציונים לאנטי ציוניים, שהיה פעם אחד הנושאים המרכזיים בחוויה היהודית, הדברים האלה איכשהו שככו ויש הרגשה של פרו ישראל ותמיכה בישראל.
<סטיבן ביים: אבל בה בעת שישראל הופכת למרכז הקהילה היהודית העולמית אנחנו אומרים שיש פה גם אחריות.
<סטיבן ביים: כל מה שנאמר בישראל, במיוחד על ידי אנשי ממשל בישראל, לציבור, כל הדברים האלה מהדהדים בחוגים היהודיים בתפוצות.
<סטיבן ביים: אם יהדות אמריקה, יהדות העולם, מתמקדים בישראל מבחינתם, הרי שכל מה שנאמר על ידי המנהיגות הישראלית, יש לה גם הד אצלנו.
<סטיבן ביים: זו הגדרה חדשה של כי מציון תצא תורה.
<סטיבן ביים: זאת אומרת כל מה שייאמר כאן בציון יש לו הד אצלנו.
<סטיבן ביים: ובהקשר זה כאשר יש הצהרות לפיהן נוקטים פעולות אשר דוחות את תוקפם של הקונסרבטיבים והרפורמים שמייצגים כ-85% מיהדות ארצות הברית, הדבר הזה גורם כעס בקרב החוגים והקבוצות, בעיקר בקרב יהדות אמריקה.
<סטיבן ביים: לגביהם לפעול למען ישראל זה חלק מזהותם ואם מלאכתם מתקעקעת כאשר יהדותם בבתי כנסת קונסרבטיביים ורפורמים נחשבים לא תקפים, אם אין פלורליזם יהודי, אם משחירים את פניהם, זה מקעקע גם את מקומה של ישראל כמרכזו של העם היהודי.
<סטיבן ביים: אנחנו מתמקדים איפה לגבי המעמד האישי והשאלות האלה, שוב, יש להן הד מבחינת העממיות היהודית.
<סטיבן ביים: יש הרבה מאוד הצהרות, רק היום בתקשורת יש סיפור על תשעה יהודים בוונצואלה שהתגיירו על ידי אנשי הקהילה שם והם רוצים לבוא לישראל ואומרים שהם לא יהודים והגיור שלהם לא טוב ולא נותנים להם לעלות.
<סטיבן ביים: באמריקה עצמה אנחנו עומדים בפני בעיה של טמיעה והתבוללות, היהודים כבר לא מאמצים את המודעות היהודית והקשר היהודי ואם הם מתרחקים מעניינים יהודיים, בד בבד עם זה יש גם התרחקות ממדינת ישראל.
<סטיבן ביים: במילים אחרות ההתבוללות בדרך כלל כרוכה בין קהילה היהודית באמריקה וישראל.
<סטיבן ביים: אנחנו רוצים להילחם בכך וישראל מנסה לסייע לנו נגד התבוללות באמצעות תגלית ודברים שדומים לאלה.
<סטיבן ביים: הסטודנטים של תגלית מגיעים לכאן ושומעים מסרים כאילו שאסור להם להתחתן בישראל ויש רבנים קונסרבטיביים ורה קונסטרוקטיביים שגם כן לא יוכלו לפעול כרבנים ולכן לא נחשבים כרבנים במדינת ישראל.
<סטיבן ביים: במילים אחרות, מה שאנחנו מנסים לעשות בתגלית הוא שתהיה לנו פה קבוצה, מסה של יהודים אמריקאים, להסביר להם את מרכזיותה של מדינת ישראל לזהות היהודית, אבל המסר שהם שומעים כאן, המונופולין של הרבנות הראשית לגבי המעמד האישי, אומרים להם לא, ישראל אינה מרכזית לכם, היא לא רלוונטית לכם ולזהותכם כיהודים.
<סטיבן ביים: ולבסוף, לקבוצה זו שנקראת דור המילניום ישנם ערכים, אלה שמתחת לגיל 30, הם מדברים על שוויון, מבחינתם שוויון בין המינים, בין סוגים שונים של יהודים, זה ערך מרכזי.
<סטיבן ביים: הם גדלו עליו.
<סטיבן ביים: וכאשר אין שוויון שכזה, כאשר כמה הם יותר שווים מאחרים, זה מכעיס אותם מבחינת גישתם לישראל.
<סטיבן ביים: לכן אנחנו צריכים לראות את היהודים האורתודוקסים, זו טרגדיה לישראל אם היהדות בארצות הברית, אם פתאום כל העניין הישראלי יהפוך עניין אורתודוקסי, פה אנחנו מעמידים הרבה דברים על כף המאזניים, הקשרים בין ישראל לבין יהדות העולם, בין מה שנחשב אצלנו כמדינה יהודית כמרכז העם היהודי.
<סטיבן ביים: יש פה שאלה נוספת, מהי האחריות של מדינת ישראל להגברת החיים היהודיים בקרב ילדי התפוצות?
<דב זקהיים: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) אני רק רוצה לעשות פה הבהרה שהיא חשובה, לדעתי, מאוד.
<דב זקהיים: הקואליציה לשוויון דתי יהודי כוללת גם רבנים אורתודוקסים.
<דב זקהיים: זו הקואליציה הנרחבת ביותר שאי פעם נוצרה על בסיס דתי בארצות הברית.
<דב זקהיים: יש לנו אורתודוקסים, קונסרבטיבים, רה קונסטרוקטיביים וגם חילוניים.
<דב זקהיים: העובדה שיכולנו לקבץ יחדיו קואליציה שכזו מוכיחה את עומק הבעיה.
<דב זקהיים: כן, יש אלמנט בארצות הברית של יהודים אורתודוקסים אשר תומכים בישראל וממשיכים לתמוך בה, אבל לא כל היהודים האורתודוקסים תומכים בישראל, יש הרבה חרדים שפחות תומכים ולא כל היהודים האורתודוקסים מכירים בגיטין ובנישואין ובגיורים שלהם על ידי הרבנות הראשית.
<דב זקהיים: ולכן זו היא כבר סוגיה רחבה מאוד.
<דב זקהיים: ועכשיו רוצה להציג בפניכם את הנציג של הקואליציה לשוויון דתי-יהודי בישראל.
אברהם נגוסה: רק רגע, לנו יש חברים משלנו.
אברהם נגוסה: יש חברי כנסת שצריכים לעזוב משום שיש להם התחייבויות נוספות.
<דב זקהיים: אלעזר.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת אלעזר שטרן.
אלעזר שטרן: אני באמת מתנצל שאני צריך לעזוב לבית המשפט העליון, שלשמחתנו הרבה ולצערנו הרב הוא מגן על הנושאים שלנו יותר מאשר הכנסת, ואני אומר את זה כחבר כנסת וזה מאוד כואב לי, שמזל שיש בית משפט עליון בשביל להגן על הדברים הכי חשובים, הכי רגישים, במיוחד ביחסים בין דת ומדינה.
אלעזר שטרן: אני אמרתי את זה גם מעל הפודיום ליושב ראש הכנסת, שלא תחשבו שאנחנו אומרים את זה פה בחדר המוגן של ועדת קליטה.
אלעזר שטרן: אין לי מילים יותר טובות לתאר את המצב הנוכחי מאשר שני קודמיי, דב וסטיב.
אלעזר שטרן: הדבר היחיד שמעודד זה שאנחנו חושבים אותו דבר, אבל הכאב הוא הרבה יותר גדול מהעידוד הזה.
אלעזר שטרן: אני רוצה לומר, אולי עכשיו שאנחנו בתוך השבועיים מאז שיעקב נאמן נפטר, שמה שקורה לנו בכותל זה מה שקורה לנו עם ועדת נאמן.
אלעזר שטרן: הוויתור הכי גדול עשו הזרמים הרפורמים והקונסרבטיביים.
אלעזר שטרן: הם אלה שהסכימו בכותל לאותה פינה, ואצל ועדת נאמן, שהוא היה תלמיד חכם יותר מכל הפוליטיקאים שמתנגדים, הוא בוועדה רשמית כתב על תפקיד הזרמים בהליך המשותף של ההתמודדות עם הגיור ולצערנו הרב ממשלות ישראל לאורך הדורות, אני צריך לומר את זה, אבל במיוחד בדור הנוכחי, לא מתמודדות עם זה.
אלעזר שטרן: הדאגה הזאת, ואמר את זה גם הרב אליוט קוסגרוב, בוועדה שעשינו לפני שבועיים, בדיוק על ה - - - לא על ההחלטה של האו"ם, לא רק על התגובה בדיעבד, אלא היכולת אולי למנוע אותה או קצת לשנות אותה, איפה הייתה יהדות ארצות הברית, ואני דרך אגב, לצערי הרב, מצטער שגם את הפרויקט הכי מוצלח בקשר שבין התפוצות לישראל בדורות האחרונים, שזה ה-birthright, אנחנו לא מוצאים אותם במלחמה ב-BDS וזה מעורר, בעיניי, שאלה שחלק מהתשובות, אני מוכרח להגיד, אני חושב שזה רק חלק מהתשובות, זה מה שנאמר כאן, אבל זה לא הכול.
אלעזר שטרן: אין לי ספק שמדינת ישראל היא עוגן לקיומן של הקהילות היהודיות בחוץ לארץ, אבל באותו זמן הקהילות היהודיות הן עוגן למדינת ישראל ליחסים, לכן הקושי או הבלתי נתפס, אלא אם כן אתה יורד לפוליטיקה ברמה הכי נמוכה בשביל להבין, איך מדינת ישראל לא רואה את הדבר הזה.
אלעזר שטרן: משפט לפני אחרון אני אגיד שכבן לציונות הדתית, שאני גם עכשיו גאה להיות חלק ממנה, את חטאינו אני מזכיר היום, אם יורשה לי להגיד ככה, שנים אנחנו חגגנו את ההתבוללות בין הרפורמים והקונסרבטיבים ביחס לאורתודוקסים, וכילד בבני עקיבא, 'הנה, הראינו לכם, אתם מתבוללים ואנחנו לא', או אנחנו פחות, במקום להסתכל על זה כטרגדיה משותפת, שאת זה צריך לעשות.
אלעזר שטרן: והדבר האחרון, אני אהיה פחות נחמד.
אלעזר שטרן: אני שנים נפגש עם מנהיגים מהתפוצות, רפורמים, קונסרבטיבים, העמדה שלי ידועה, וכל פעם בתוך הפגישה וגם בסופה יש את המשפט הזה בערך ככה, 'טוב שאמרת לנו, יש לנו פגישה עם ראש הממשלה, נגיד לו את זה'.
אלעזר שטרן: אתם עושים צחוק מעצמכם, אתם מבזים את עצמכם וגם אותנו, הגיע הזמן שתבינו שהשיטה הזאת של הכבוד הגדול של לפגוש את ראש הממשלה, שאני מסכים שזה כבוד, בגלל שבסוף הוא ראש ממשלת ישראל של העם היהודי וזה כבוד, אבל אחרי כמה שנים של הכבוד הזה הגיע הזמן שתגידו לו 'לא, תודה.
אלעזר שטרן: אל תזמין אותנו אליך ואל תבוא לכינוסים שלנו ואם אתה רוצה לשלוח שרים לכינוסים שלנו, אנחנו נבדוק איך הם הצביעו על פשרת הכותל, איך הם הצביעו על הגיור, ולפי זה אנחנו נחליט מי בא לאיפא"ק, ומי בא ל-AJC ומי בא ל-IAC ומי בא לפדרציות', ועד שהם לא יצביעו אחרת לא נבוא.
אלעזר שטרן: זה קשה לכם, אני יודע, יש לזה מחיר, באמת יש לזה מחיר, בגלל שכמו שאמרתי, מדינת ישראל היא חלק, אבל לצערי הרב ניסיתם, ניסינו את כל הכלים האחרים.
אלעזר שטרן: אני חושב שצריך לנסות כלים אחרים.
אלעזר שטרן: ואני מצטער להגיד את זה, כישראלי גאה מאוד, אבל אני יהודי לא פחות גאה.
<דב זקהיים: תודה רבה.
אברהם נגוסה: יש חברי כנסת שרוצים לדבר, אני אנהל את הדיון.
<דב זקהיים: אתה יודע, אני רק אורח.
אברהם נגוסה: הצטרפו אלינו חברת הכנסת עליזה לביא וחברת הכנסת קסניה סבטלובה, בבקשה.
קסניה סבטלובה: (אומרת דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) אני אדבר באנגלית.
קסניה סבטלובה: אני שמחה להיות כאן בקרב חברים, יש רבים שאנחנו נפגשים לעתים תדירות פה בוועדה ובוועדות רבות וגם מחוץ לכנסת, בכותל, ענת ואחרות, וגם אביטל ליבוביץ'.
קסניה סבטלובה: הייתה לנו ועידה שהוקדשה ל-25 שנה לשחרור היהודים מברית המועצות ועוד יהיו לנו מפגשים נוספים.
קסניה סבטלובה: טוב להיות בקרב ידידים, אך זה גם מצער אותי, כי לא רק יושב ראש הוועדה נמצא כאן, אבל יש מעט מאוד מחברי הכנסת נוכחים ואלה מן האופוזיציה, שגם הם נלחמים לפלורליזם היהודי ולאחדות העם היהודי.
קסניה סבטלובה: אנחנו יושבים פה ומשכנעים את המשוכנעים במפגשים שכאלה וזה בדיוק המצב.
קסניה סבטלובה: בישראל, בדו שיח שלנו עם התפוצות, אנחנו רואים כאן את הבעיה, רוב הישראלים לא רואים בכך בעיה, כי אם פשוט לא מראים לך ש-85% מיהדות ארצות הברית הם רפורמים, קונסרבטיבים או חילונים, רוב הישראלים בכלל לא חושבים על זה.
קסניה סבטלובה: הם רואים תפוצות, התפוצות תמיד יהיו שם והם לא נכנסים לפרטים, שם הם יכולים לעשות מה שהם רוצים ולכן אנחנו רק מגדילים את הפער בינינו.
קסניה סבטלובה: לא רק ביני לבין התפוצה האמריקאית, ואני אישית מגיעה מברית המועצות, ממוסקבה.
קסניה סבטלובה: אני יכולה לומר לכם שיהודים שחיים היום ברוסיה הם בדור השלישי או הרביעי, השאלה היא מה לעשות עם אותם יהודים שיכולים להגיע בעלייה ונחשבים כאן כאזרחים מדרגה שנייה, אסור להם להתחתן, ילדיהם חייבים לעבור גיור.
קסניה סבטלובה: אז אנחנו מנכרים חלק ניכר מהאומה היהודית היום ואין אנחנו יכולים להביא לשולחן זה יותר אלמנטים שהיו צריכים להיות פה, שהיו צריכים לשמוע את קולכם ואת קולנו, להיות חלק מהדו שיח.
קסניה סבטלובה: אני יכולה לומר, ישנם רבים מאוד שרוצים לדבר, לכן לא אכנס לפרטים, אבל בשבועות האחרונים אני נפגשתי עם נציגים של ארגונים יהודיים שהציעו דרכים לקרב בין ישראלים לפלסטינים וזה דבר שראוי לשבח.
קסניה סבטלובה: אני, שפעילה מאוד בתחום הביטחון וההגנה וקידום ההבנה עם הפלסטינים, זה חשוב לי, אבל מי יקרב בינינו לבין העם היהודי?
קסניה סבטלובה: אף פעם לא התבקשתי לקרב בינינו לפני שנקרב את האחרים, המצרים, הירדנים, הפלסטינים.
קסניה סבטלובה: ישנו פרויקט גדול שנקרא תגלית, זה ממש גאוני, זה נפלא, זה פותח את ישראל בפני רבים שאף פעם לא היו מגיעים לכאן אחרת, גם מרוסיה, גם מאירופה, גם מברית המועצות לשעבר, אבל אין די בכך, אנחנו חייבים לחשוב על דרכים של דו שיח בין האנשים שיושבים בארץ לבין אנשי התפוצות, שיכונסו סביב שולחן אחד.
קסניה סבטלובה: תמיד שואלים אותי 'ומה אתם עושים בדיוק?
קסניה סבטלובה: מה אתם עושים כדי לקדם את הערכים של הפלורליזם היהודי בישראל?
קסניה סבטלובה: ' ואני אומרת, זה חשוב למצביעים שלי, אבל לא מספיק חשוב.
קסניה סבטלובה: אמרתי, הפלורליזם היהודי, זה לא כל כך רלוונטי למצביעים.
קסניה סבטלובה: אולי מספר 10, 11, 12.
קסניה סבטלובה: קודם יש להם ביטחון, יש להם ממשל, רוב האנשים בכלל לא מבינים את החשיבות של הדבר, כפי שאמרתם פה, כפי שנאמר.
קסניה סבטלובה: אתם יודעים שזה מאוד חשוב, אבל להם פחות.
קסניה סבטלובה: אנחנו כאן, אנחנו מוכנים לקדם פרויקטים, אנחנו מוכנים להרים את הנס של הפלורליזם הדתי, הדיאלוג בין העם היהודי לבין ישראל, זה נראה לי שזה אחד הדברים החשובים ביותר אצלנו ולעם בישראל ולתפוצה גם כן.
אברהם נגוסה: אנחנו בכנסת פה, כמובן יש לנו דעות שונות, אז אני צריך להגיב למה שחברי, חבר הכנסת אלעזר שטרן, אמר, כאשר אין לנו מחלוקת במטרה הבסיסית, אבל הדרך שהצעת, לא להיפגש עם ראש הממשלה, לא מקובלת עליי, כי יש לי גישה אחרת לגמרי.
אברהם נגוסה: דווקא להיפגש זה טוב, הדיאלוג הוא זה שיכול לבנות אותנו כעם, כמשפחה אחת.
אלעזר שטרן: שיהיה לך בהצלחה.
אברהם נגוסה: אני חושב שדווקא צריך להיפגש עם ראש הממשלה, צריך לדון כדי למצוא פתרון, סך הכול אנחנו משפחה אחת.
אברהם נגוסה: לכן חשוב לי להגיד את זה לפרוטוקול.
אברהם נגוסה: בבקשה, עכשיו אביטל ליבוביץ', מנכ"לית AJC.
<אביטל ליבוביץ׳: בוקר טוב.
<אביטל ליבוביץ׳: קודם כל תודה רבה על הכינוס של הוועדה הזאת ותודה רבה לכל חברי הכנסת המכובדים שהגיעו לפה לכבד אותנו בנוכחותם.
<אביטל ליבוביץ׳: אני רוצה לדבר מנקודת מבט של ישראלית ולכן אני מדברת בעברית.