GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרה שראל: ילד עולה שמקבל פתרון בגן, הוא ילד נורמטיבי בלי בעיות, ילד רגיל, הוא מגיע לכיתה א' ואין לו בעיות של עולה חדש וחבל לחכות לכתה א' לתת את הסיוע אז כשכבר יש תסכולים של בעיות בלמידה אם אפשר לפתור את זה בגן.
<שרה שראל: צריך לתת יותר.
<שרה שראל: משרד הקליטה נותן תקציבים לסיוע לקליטה בקהילה לתכניות, זה מעט, זה לא מספיק.
<שרה שראל: זה לא נותן מספיק כדי לצרף את הילדים וגם את ההורים להווי הישראלי.
<שרה שראל: אנחנו שאנחנו רשות לא קטנה, התקציבים שלנו ממשרד הקליטה לפעילות כזאת היא בסדר גודל של עד 100,000 שקל.
<שרה שראל: זה לא מספיק, צריך להוסיף.
<שרה שראל: תודה.
אברהם נגוסה: בבקשה החטיבה להתיישבות של ההסתדרות הציונית העולמית.
אברהם נגוסה: גאל גרינוולד בבקשה.
<גאל גרינוולד: תודה.
<גאל גרינוולד: אני משמש כיושב-ראש החטיבה להתיישבות ואני שמח שכיושב ראש אתה כינסת נושא מיוחד בנושא של עלייה וקליטה לטובת העולים ביהודה ושומרון.
<גאל גרינוולד: אני אוסיף דבר אחד שלעניות דעתי חשוב, על מה שאת אמרת קודם.
<גאל גרינוולד: אני בעצמי אגב עליתי מחוץ לארץ לפני כמה שנים, גם מצרפת, ואני מאוד מאוד מזדהה עם מה שאמרת בנוגע לבעיה של הרווחה של אותם יהודים שעולים מצרפת, אני אומר, במיוחד כשהפער הוא גדול.
<גאל גרינוולד: זאת אומרת שמדי פעם אתה קורא עיתון מעריב או ידיעות אחרונות ורואה איזו תמונה של וילה גדולה באילת או בתל אביב שאומרים "הנה הצרפתים כבשו את השוק בתל אביב או באילת" ועל פניו יוצאת מן תמונה כזאת שכל מי שעולה משם יש לו את היכולת לרכוש את הבתים האלה, הבעיה שזה בדיוק החריג שלא משקף את הרוב, ואכן כפי שאת אמרת, הרוב תלוי בין היתר בשירותי רווחה מאוד משמעותיים שהמדינה שם מעניקה ולכן זה דבר שאנחנו חייבים לקחת בחשבון, אם אנחנו רוצים שהיהודים יגיעו לכאן, דיברנו על זה בשבוע שעבר.
<גאל גרינוולד: צריך לעשות את הכל כדי שהיהודים שחושבים ושוקלים לעזוב את צרפת יגיעו לכאן, ולא יגיעו לקנדה או למיאמי או לכל מיני מקומות אחרים שהם שוקלים.
<גאל גרינוולד: לכן אני חוזר על מה שאמרתי בפעם שעברה, מדינת ישראל כמדינה צריכה לעשות את הכל כדי שאותם אנשים שחושבים ושוקלים לעזוב את מקומם בגלל כל מיני בעיות שאנחנו מכירים היום באירופה, יגיעו לכאן ולא יגיעו למקומות אחרים.
<גאל גרינוולד: עכשיו אני חוזר לנושא של יהודה ושומרון.
<גאל גרינוולד: קודם כל מבחינת החטיבה להתיישבות, צריך לדעת שהחטיבה להתיישבות מאוד מעורבת, הייתה מעורבת, כידוע לכם היו מספר תקלות עם החטיבה להתיישבות, אני לא אכנס לזה אבל בעזרת השם אנחנו חוזרים לשגרה בשבועות הקרובים, החטיבה להתיישבות מעורבת במספר ישובים ביהודה ושומרון.
<גאל גרינוולד: אני מדבר על חיננית בשומרון, שיש שם מספר מבינם שהחטיבה להתיישבות העמידה לטובת העולים מחבר העמים.
<גאל גרינוולד: החטיבה להתיישבות גם הייתה מעורבת בעלי, עבור הפרויקט של היהודים שעלו מצרפת וכאן המקום לציין את עבודת הקודש, אין מילה אחרת, מהעמותה של שלום ואך, שבאמת במסירות נוסעים לצרפת, מנסים לאתר משפחות ומביאים אותם לעלי.
<גאל גרינוולד: ישנם פרויקטים נוספים בפדואל ובברוכין, החטיבה להתיישבות לא הייתה מעורבת ישירה בפרויקטים האלה אבל מדובר בפרויקטים מאוד חשובים, ושבעתיד החטיבה להתיישבות תיתן את התמיכה ואת הסיוע לפרויקטים האלה.
<גאל גרינוולד: דיברתי על עלי, על כוכב יעקב, על ברוכין, על פדואל ועל חיננית.
<גאל גרינוולד: דבר אחרון שאני מבקש לציין כאן בוועדה, אני חושב שיש פה חשיבות גדולה מאוד לכוון את העולים למסגרת הקהילתית הכפרית במדינת ישראל וביהודה ושומרון בפרט.
<גאל גרינוולד: אין ספק שהרבה יותר קל לעולה להקלט בישוב מאשר בעיר.
<גאל גרינוולד: אפשר גם להקלט בעיר כמובן, ויש הרבה עולים שעולים לנתניה, לתל אביב ולרמת גן וירושלים, אבל מהניסיון, ממה שאנחנו מכירים ומבינים המסגרת הקהילתית הכפרית, ואני ראיתי את זה, אני חייב לציין פה את ברוכין, אני לא יודע מי מייצג את ברוכין כאן, אין פה נציג של השומרון - אני ראיתי איך כל הישוב כישוב התגייס כדי לקלוט 15 משפחות מצרפת.
<גאל גרינוולד: אנשים שם שגרים בישוב אמרו לי "אנחנו לקחנו היום יום חופש כדי להגיע לשדה התעופה כדי לקלוט את המשפחה המאומצת שלנו" כלומר יש פה דברים מאוד יפים, זה מצב של win-win, כלומר גם המשפחה שעולה וגם המשפחה שעוסקת בקליטה מרוויחה מהדבר הזה ויש פה תרומה מאוד משמעותית לישוב.
<גאל גרינוולד: לסיום מה שאני מבקש להגיד, אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים לעשות את הכל כדי להקל על העולים בתחום של המבנים, בתחום של החינוך, בתחום של הרווחה, אותן שעות שדיברת עליהן, משעה 14:00-14:30 שהילדים מסתובבים ברחוב, שאין מסגרת עד שעות הערב, כל הדברים האלה צריכים להיעשות.
<גאל גרינוולד: אני אסיים בכך שאומר כי אנחנו כחטיבה להתיישבות נעשה את המקסימום כדי לתת את המענה בשני תחומים: בתחום של המבנים ובתחום החברתי במסגרת חברה וקליטה.
<גאל גרינוולד: זה מה שאנחנו מתכננים לעשות בעזרת השם ולכן אני מאוד מברך על ההתכנסות הזאת, כאשר החטיבה להתיישבות תהיה אחד הגורמים המשמעותיים בתחום הזה.
<גאל גרינוולד: תודה רבה.
אברהם נגוסה: תודה רבה גאל.
אברהם נגוסה: אתה אומר שאתם הולכים לעשות את זה.
<גאל גרינוולד: כן.
<גאל גרינוולד: אנחנו בשני התחומים כפי שאמרתי, מבנים ותחום החברה, אנחנו נהיה שם.
<גאל גרינוולד: כמובן שכידוע לך שזה פונקציה של תקציב כמו כל דבר בארץ.
<גאל גרינוולד: ככל שיש לך יותר כלים אתה יכול לעשות יותר.
אברהם נגוסה: זה כל העניין, אלה כל הבעיות.
אברהם נגוסה: השאלה פה, גם הם יכולים לעשות אם יש להם את התקציב.
אברהם נגוסה: האם אתם באים עם התקציב.
אברהם נגוסה: האם אתם יכולים לגייס או מהממשלה או מחוץ לארץ, האם יש לכם פתרון לזה?
<גאל גרינוולד: התקציב של החטיבה להתיישבות הוא ממדינת ישראל.
<גאל גרינוולד: אמנם החטיבה להתיישבות נמצאת בהסתדרות הציונית העולמית אבל מתוקצבת על ידי המדינה.
<גאל גרינוולד: ככל שהמדינה תחליט שהחטיבה להתיישבות צריכה לקבל את התקציבים המתאימים לדבר הזה, אנחנו נוכל לעזור כמה שיותר בשני הנושאים האלה.
<גאל גרינוולד: בתחום של המגורים ובתחום של חברה וקליטה.
אברהם נגוסה: אתה ציינת את עלי.
אברהם נגוסה: הייתי בעלי והוצגה לי שם הבעיה של המבנים, מגורים לעולים וגם לפרויקטים.
אברהם נגוסה: השאלה איך אתם יכולים לעזור להם, אפילו שהם רוצים לשים קרוואנים, יש להם בעיה.
אברהם נגוסה: האם אתם גם עוזרים בכיוון הזה?
<גאל גרינוולד: איזו בעיה יש להם, לא הבנתי?
<קרולין לסרי: אין לנו איפה להעמיד אותם.
אברהם נגוסה: תציגי את זה.
<קרולין לסרי: אני פרויקטורית מהישוב עלי.
<קרולין לסרי: יש לנו אשקוביות באמת שאנחנו מאכלסים שם את העולים עד שנתיים.
<קרולין לסרי: קודם כל אלה מבנים קטנים, זאת אומרת זה לא מתאים לרוב המשפחות שכבר באות עם שניים-שלושה ילדים ואם אנחנו עכשיו רוצים להקים באיזה אזור בישוב כמה קראווילות לעולים אין לנו איפה להעמיד אותן, אין לנו את המקום הזה, אין לנו את התשתיות או את היכולת לעשות את זה.
<קרולין לסרי: אז באמת אנחנו מגיעים למצב שאין לנו איפה לשים אותם.
<קרולין לסרי: עד היום יש כמה אשקוביות שהן לעולים אבל זה קטן וזה לא מתאים.
<קרולין לסרי: אנחנו פשוט בלי ואין לנו מה להציע חוץ מבשוק הפרטי שאו שזה מאוד יקר או שזה - - -
<גאל גרינוולד: ככה, החטיבה להתיישבות יכולה לסייע בתחום של הקרוואנים.
<גאל גרינוולד: זאת אומרת יש קרוואנים בגדלים שונים, אבל לאתר את המקום, את מדברת גם על בעיה שלאיתור של מקום בתוך הישוב.
<גאל גרינוולד: זה כבר בעיה של הישוב, כלומר הישוב צריך להגיד "חבר'ה אנחנו רוצים להביא במקום הזה כך וכך קרוואנים לטובת העולים או לא לאו דווקא לטובת העולים" אבל זה כבר דבר שהחטיבה להתיישבות כחטיבה להתיישבות פחות מעורבות, זה כבר נושא פנימי של הישוב.
<גאל גרינוולד: אנחנו כחטיבה בעבר, ובעזרת השם נמשיך לעשות זאת בעתיד, אנחנו נמשיך ונעשה את זה בעתיד, אנחנו יכולים להעמיד קרוואנים גם בגדלים שונים, יש לנו קרוואנים של 55 מ"ר, קרוואנים של 75 מ"ר שזה יותר מתאים.
<גאל גרינוולד: זה יותר יקר, אבל בשביל זה אנחנו קיימים, בשביל זה אנחנו רוצים לעשות את זה.
<גאל גרינוולד: אבל איתור המקום – ואנחנו גם מכירים את זה כי הרבה פעמים אתה רוצה אחר כך לבנות בתים באותם מקומות שיש את הקרוואנים, לכן אתה צריך להעתיק את הקרוואנים, אנחנו מכירים את זה, אבל זה דבר שהישוב כישוב צריך לעשות.
אברהם נגוסה: לנציג שהיה צריך להגיע ממשרד השיכון נולד לו בן הבוקר, קובי אריאלי.
אברהם נגוסה: לכן נציג אחר מגיע במקומו, רונן כהן והוא בדרכו לכאן.
אברהם נגוסה: אם יש עוד מישהו שרוצה להציג בעיות לפני שאני פונה למשרדי הממשלה.
<דבורה רבינוביץ: אני אחראית על עולים חדשים בגוש עציון.
<דבורה רבינוביץ: אני רוצה קודם כל להזדהות עם הדברים שנאמרו לגבי הרווחה התעסוקה והחינוך של העולים, אצלנו זה ממש ככה, הרבה פעמים יוצא שאותן משפחות שבאות עם האידיאלים והם חושבים שהכל יהיה מצוין, הם הופכים להיות עם תיקי רווחה כי קשה למצוא עבודה, כי הילדים לא מסתדרים וכל הדברים האלה.
<דבורה רבינוביץ: דברים שהם מיוחדים לגוש עציון, יש לנו גם אזור מאוד גדול של ישובים שונים שיש מרחק גדול ביניהם ובכל ישוב זה לא קבוצה של צרפתים בישוב אחד או קבוצה של עולים מפרו, יש לנו הרבה כיסים קטנים של עולים בכל מיני ישובים, וזה עושה את זה מאוד קשה לבנות איזה תהליך או תכנית כי יש חצי שעה בין שני ישובים ועוד 40 דקות בין עוד ישוב וצריכים איך שהוא לאחד אותם.
<דבורה רבינוביץ: הבעיה של המרחק, ההסעות, של איך שהוא לחבר בין כל האנשים זה אתגר ממש גדול בשבילנו.
<דבורה רבינוביץ: האתגר השני שרציתי להגיד הוא על חוסר הבניה בגוש עציון, עכשיו יש הקפאה בהרבה מקומות, אז בכלל להעמיד מבנים זה נשמע חלום, אבל אפילו מקום בשוק הפרטי קשה למצוא בשביל העולים.
אברהם נגוסה: את יכולה לפרט את העניין של חוסר בניה?
אברהם נגוסה: קודם שמעת למשל מהחטיבה אמנם, זה חצי מדינה, של ההסתדרות הציונית, התקציב שם, אבל שמעת מה שהוא אמר, נשמע את משרד השיכון כשהוא יגיע בעניין, אבל אני רוצה להבין יותר.
אברהם נגוסה: למשל היא אמרה המקום, התשתית, איפה לשים אם זה קרוואן או אם זה מבנה, זה באחריות של המועצה או בישוב.
אברהם נגוסה: האם את יכולה לפרט איפה בדיוק הבעיה, האם זה המבנה או המקום?
<דבורה רבינוביץ: לא, זה המבנה.
<דבורה רבינוביץ: כרגע יש הרבה ישובים בגוש שיש להם תכניות, רצון, צפי לבנייה, ורוב התכניות מוקפאות בעניינים של טאבו, בעניינים של הקפאת קרקעות.
אברהם נגוסה: זה בגלל מדיניות של הקפאה.
<דבורה רבינוביץ: כן.
<דבורה רבינוביץ: וגם המחיר של אותם מבנים שיהיה אותם, כנראה שזה מחיר גבוה והיינו רוצים איך שהוא להוזיל את זה לעולים החדשים או לעשות אזור שמיועד גם לקליטה של עולים חדשים שזה לא קיים בגוש עציון.
<דבורה רבינוביץ: העניין של החינוך גם.
<דבורה רבינוביץ: יש בתי ספר שהם באשכול של בתי ספר של גוש עציון ואז יש כמה בתי ספר שהם במרחקים יותר רחוקים שיש בהם קצת פחות עולים.
<דבורה רבינוביץ: אנחנו רואים שהשירותים למקומות שיש הרבה עולים בריכוז זה הרבה יותר ממה שיש לעולים בישובים היותר נידחים, יותר בפריפריה אפילו של גוש עציון וזה קושי שאנחנו מתמודדים איתו גם לא לעולים, איך מגיעים לכל הישובים באותה מידה, אבל במיוחד לעולים.
<דבורה רבינוביץ: יש לנו 22 ישובים ונראה לי שבחצי מהם יש 5-10 משפחות של עולים מפרו, בכל ישוב, אז איך מגיעים אליהם?
<דבורה רבינוביץ: איך עושים את העבודה כמו שצריך כשהם לא ביחד.
אברהם נגוסה: העולים מחליטים בעצמם להגיע לגוש עציון או האם משרד הקליטה מפנה אותם?
<דבורה רבינוביץ: לא, הם מגיעים לבד.
אברהם נגוסה: איך יוצרים קשר איתכם?
<דבורה רבינוביץ: אנחנו מנסים לפרסם במיילים, ובכל הדברים שיוצאים, אלה שבאים מאמריקה יש לנו דרך "נפש בנפש" מישהו שעובד איתנו, אלה שבאים מצרפת, יש מתווכת שעוזרת לכל הצרפתים למצוא דירות, אנחנו בקשר איתה בשביל להכיר, ודרך רכזת קליטה של כל ישוב.
<דבורה רבינוביץ: יש וועדת קליטה של כל ישוב וישוב ואנחנו בקשר איתם.
<קרולין לסרי: רציתי בנושא האולפן למבוגרים, כל העולים שמגיעים מקבלים אולפן, הם זכאים לאולפן לתקופה של בערך חצי שנה.
<קרולין לסרי: אני רואה שהרבה מהעולים מתלוננים הם לא מספיק מקבלים את השפה וכלים להתמודד ולצאת לחיים היום יומיים, אם זה עבודה וגם אם זה להסתדר בצורה הכי פשוטה בבית ספר, לקרוא שיעורי בית, מידע, לקבל דברים פשוטים.
<קרולין לסרי: בחצי השנה הראשונה הם מאוד עסוקים ומאוד מוטרדים, חלק עוד טסים וחוזרים לצרפת כדי לסגור עניינים ומוצאים את עצמם שהאולפן רץ, הם מפספסים ימים, הם לא באמת מנצלים את חודשי האולפן ואז נגמר האולפן ובעצם סיימו את הזכאות שלהם מבחינת האולפן אבל אין להם את השפה.
<קרולין לסרי: ואז הם מוצאים את עצמם אחרי חצי שנה שכבר מפסיק סל הקליטה והם מוצאים את עצמם בלי שפה וכבר בלי כסף אז הם חייבים לעבוד במקומות כמו ששרה אמרה, טלמרקטינג לדוברי צרפתית וזה רק מעכב את הקליטה שלהם.
<קרולין לסרי: הרבה עולים פונים אלי בבקשה למצוא אולפן המשך ובאמת האולפנים נמצאים באריאל, אולפן מקצועי, אולפן המשך, נמצאים בירושלים שזה מרחק נסיעה וזה לא תמיד מתאים ותואם למה שהם צריכים אז אם אפשר להשקיע בזה יותר, לתת על זה את הדעת, משהו שיותר מכוון ופחות דידקטי, העולים אומרים לי "בסדר, למדנו פועל פיעל והתפעל, אבל בסוף אני לא יודעת להגיד לרופא שכואב לי הגרון" הדברים של היום יום עם השפה היום יומית פשוט לא שם וזה מקשה עליהם ביום יום.
אברהם נגוסה: האם שאלתם את משרד החינוך, חינוך מבוגרים, וגם משרד הקליטה בדבר האפשרות של לעשות את האולפן בישוב, אם יש מספיק תלמידים, העולים.
<קרולין לסרי: אז זה באמת עניין של מספיק תלמידים וגם לפי רמות.
אברהם נגוסה: מה המספר שאפשר לפתוח איתו?
<קרולין לסרי: כדי לפתוח כיתה צריך 22 תלמידים מבחינת משרד החינוך, נכון?
<שושנה שהם: אני חייבת לומר שבמקומות האלה אנחנו שוכחים מהתקנים.
<שושנה שהם: זאת אומרת תקן לפתיחת כיתה שנכון לעיר, למרכז העיר, הוא שונה במקומות האלה.
<שושנה שהם: אנחנו פותחים עם מספרים קטנים, אנחנו משנים.
אברהם נגוסה: מה המספר הכי קטן?
<שושנה שהם: אנחנו פותחים גם עם 15, 12, לפעמים גם עם עשרה.
<שושנה שהם: ויש כאן אנשים, שרה שראל יודעת, אף פעם לא אמרנו לא.
<קרולין לסרי: באמת בישוב אריאל פותחים אבל - - -
אברהם נגוסה: האם אתם למשל, כמו שהיא אמרה עכשיו, אפילו עשרה, אנחנו מתחשבים בזה, כי אנחנו מדברים על קליטת עולים בצורה של ישובים קטנים, כפרים ולכן האם למשל אתם פניתם, "יש לי 10, בואו תנו לי תקן ותפתחו אולפן" האם אתם הצגתם את זה?
<קרולין לסרי: אנחנו עובדים עם הישוב אריאל, אני בקשר עם מנהלת האולפן שם, והיא עושה את המאמצים הכי גדולים, היא מחפשת אותי על המספר, אולי נשיג עוד אחד ונצליח לפתוח כיתה.
<קרולין לסרי: אז באמת מהבחינה הזאת עושים את כל ההשתדלויות, באמת אמרו לי 22 ואני יודעת שהרבה פעמים משתדלים גם אם יש פחות.
<קרולין לסרי: אבל באמת זה לא תמיד מתאים לכל הרמות, מגיעים עולים מרמות שונות, את בטח יותר מבינה בזה, יש כמה רמות ופשוט לא כולם מוצאים את המקום שלהם שם ומצליחים.
<קרולין לסרי: מבחינת משרד הקליטה אנחנו כן מקבלים, אנחנו מגישים תקציבים כדי לקבל אולפן בשעות הערב אז אנחנו הרבה פעמים מקיימים.
<קרולין לסרי: אבל זה מעט, כן זה עוזר, הם שמחים בזה, הם משתתפים בזה, אבל זה מעט, זה יוצא בערך פעם בשבוע לשעה-שעה וחצי שיעור, וזה לא מספיק לכמות של העולים שיש לנו.
<קרולין לסרי: אנחנו ממש רואים שהם זועקים לעזרה.
אברהם נגוסה: אוקיי, לפני שאני פונה למשרדי הממשלה להגיב לשאלות או הבעיות שהעליתם, אבל אם מישהו רוצה להוסיף בבקשה.
<דבורה רבינוביץ: רציתי להגיד לגבי האולפן שאנחנו כן במרחק שקרוב לירושלים וכן היה אולפן בגוש עציון ובאמת התחשבו ואמרו 15 בכיתה ועשינו יחד עם מועצת אפרת שזה לידינו, וזה עבד עד שהתחילו למצוא עבודה.
<דבורה רבינוביץ: ואז הייתה נשירה של העולים שהתחילו למצוא עבודה ואז לא הגענו למספרים והיה צריך לסגור את זה.
<דבורה רבינוביץ: ולא רוצים למנוע מאנשים למצוא עבודה אבל יכול להיות שעניין ההסעות היה מסייע לנו יותר להסיע אותם לירושלים, לעשות את זה יותר נגיש.
מרדכי יוגב: למה זה נסגר בגוש?
מרדכי יוגב: בגלל מחסור בכמות?
<דבורה רבינוביץ: כי לא היו מספיק לכל כיתה.
<דבורה רבינוביץ: התחילו לאחד כיתות ורמות וזה לא היה מתאים.
אברהם נגוסה: כשמוצאים עבודה אז הם יותר - - -
<דבורה רבינוביץ: וזה בדיוק על הקשקש.
אברהם נגוסה: נציג משרד השיכון לא יגיע.
<דנה גורדון שושני: הוא אומר שרק משרד הקליטה אחראי לדיור לעולים.
אברהם נגוסה: אוקיי, אז יש לנו את נציגת משרד הקליטה ונפנה אליה בעניין הזה.
אברהם נגוסה: נציג הסוכנות, תרצה להתייחס עכשיו?
פנתהון סיום: אני רוצה להתייחס עכשיו.
פנתהון סיום: אני נציג הסוכנות היהודית.
פנתהון סיום: ראשית, אני לא יודע מי היוזם אבל זו יוזמה מבורכת מבחינתי להמשיך ולעבות את ההתיישבות.
פנתהון סיום: אני מכיר את ההתיישבות, שני אחיינים קרובים שלי גרים בהתיישבות, לי פעם היה בית בהתיישבות, את האזור אני מכיר מצוין.
פנתהון סיום: יתרה מזאת, כל בני הקהילה שרכשו דירות בהתיישבות התאקלמו בצורה יוצאת מן הכלל, הם וילדיהם גם במוסדות חינוך וגם בתעסוקה.
פנתהון סיום: ההצעה הזאת יכולה להיות ישימה לא רק לעולים החדשים השוהים במרכזי קליטה לדעתי, היא יכולה להיות תכנית ישימה גם לוותיקים צעירים, זוגות צעירים, שלא צריך לספר לכם כי כולם מכירים את מחירי הדיור היום במרכזי הערים שאם תיבנה תכנית מסודרת מובנית עם משרד הקליטה, משרד השיכון, כולל הכשרות מקצועיות, אני חושב שהאלטרנטיבה של ההתיישבות, יהיה לזה מענה.
פנתהון סיום: אבל אם יהיה בגדר של הצעה בניה לבודדים הסיכוי שזה יצליח הוא פחות טוב, לדעתי צריך לחשוב על משהו יותר בגדול.
פנתהון סיום: יושב ראש הוועדה, אתה יכול יחד עם מוטי יוגב, שהוא פחות מכיר אותי אבל אני מכיר אותו, יחד אני חושב שאפשר לבנות תכנית מסודרת ומובנית, וזה יהיה לטובת כולנו.
פנתהון סיום: זה בגדר של המלצה מדעה אישית שלי שזה יכול להיות פרויקט יוצא מן הכלל.
אברהם נגוסה: עלו כאן שאלות בעניין הרווחה, עניין של תעסוקה, חינוך, חוסר בבניה ואולפן למבוגרים.
אברהם נגוסה: אם אני מרכז את הבעיות שעלו פה.
אברהם נגוסה: יש גם בעיות של תחבורה אבל אין לנו כאן נציג ממשרד התחבורה ולכן אני לא יודע מי יכול לתת לנו תשובות בנושא הזה.
אברהם נגוסה: אבל יש לנו בעניין רווחה עבודה ותעסוקה נציגה של משרד העבודה והרווחה.
אברהם נגוסה: ויש לנו גם את נציגת משרד הקליטה ונציגות של משרד החינוך.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע מהם.
<שרה שראל: אני רוצה להעלות בקשה לנציגה של משרד הרווחה.
<שרה שראל: אני הייתי רוצה להגיע למצב שבכל מקום שיש ריכוז של עולים, שיהיה בתקן עובד סוציאלי דובר את שפת העולים.
<שרה שראל: זה מצב מאוד מאוד קשה, אנחנו בנרות צריכים תמיד לחפש מישהו שמדבר צרפתית ואז אין תקן וזה להוציא מישהו אחר.
<שרה שראל: זה פשוט כשאם יש קבוצת עולים ממספר מסוים שיהיה עובד סוציאלי צמוד.
אברהם נגוסה: דפני אנחנו רוצים לשמוע ממך גם בתחום הרווחה וגם בתחום העבודה.
<דפני רות מושיוב: מבחינת עבודה אני מתנצלת, עדיין יש איחוד אבל אני לא מחוברת לעבודה אבל אני אשמח בתחום הרווחה לציין.
<דפני רות מושיוב: אני חותמת על כל מילה שלך, שרה.
<דפני רות מושיוב: אני חושבת שכבר דיברנו על זה שאנחנו דנים הרבה פעמים בנושא של טפול בעולים כאילו שאנחנו מתחילים מאפס.
<דפני רות מושיוב: חסרה הסטנדרטיזציה ומה נדרש באותם סטנדרטים בנושא של שירותים שניתנים על ידי המדינה לעולים חדשים, ובאמת, כמו שיש טייס אוטומטי של סל קליטה לעולה, חשוב שבשלטון המקומי, ברשות המקומית כשיש X עולים בהתאם לחלוקה לגילאים השונים, מהגיל הרך עד הזקנה יהיו סטנדרטים ונוכל לעבוד לפי סטנדרטים ולבדוק, יש או אין ובהתאם לזה תקצוב.
<דפני רות מושיוב: וזה לא יהיה תלוי באמת בדרך שאנחנו עובדים היום שיש חקיקה לכל דבר לפרק זמן מוגבל.
<דפני רות מושיוב: לראייה, באמת המדינה פרצה דרך לגבי עולי צרפת ואיפשרה לתת תקציבים תוספתיים, אבל זה נגמר ואין חידוש של הנושא הזה, ואני חושבת שכל פעם - - -
אברהם נגוסה: מה נגמר, התקציב נגמר?
<דפני רות מושיוב: יש ירידה, אבל הראייה באמת של, ההגדרה שניתנה, התקציב המיוחד שניתן בהחלטת הממשלה לגבי עולי צרפת, אוקראינה, הוא לא מתחדש לשנת 2017.
אברהם נגוסה: של 2015?
<דפני רות מושיוב: כן.
<דפני רות מושיוב: וזה מאוד בעייתי.
<דפני רות מושיוב: אתה בונה תשתיות, אתה בונה מערך, עד שמתחילים לעבוד זה לוקח זמן ואז נגמר המועד.
<דפני רות מושיוב: אני ממליצה, זו החלטה שלכם כמובן, צרפת תחילה, זה צריך להמשיך, לא להסתיים.
אברהם נגוסה: משרד הרווחה זה משרד שיש לו תקציב גדול ואנחנו יודעים שמשבר העלייה ומשבר הקליטה, ואנחנו יכולים לדעת, שנינו יודעים את המקצוע, כמה זה חשוב לעולים חדשים.
אברהם נגוסה: למה צריך לקבוע את זה בתאריך ולמה שלא תהיה המשכיות?
אברהם נגוסה: בגלל שמדינת ישראל מקבלת כל הזמן עולים.
<דפני רות מושיוב: אני מסכימה איתך, לכן אני חושבת שצריכים להיות סטנדרטים וסטנדרטים מלווים בתקציב קבוע ולא לפי החלטת ממשלה.
<דפני רות מושיוב: אבל זה משהו אחד.
אברהם נגוסה: אז תסבירי לנו את הסטנדרט.
אברהם נגוסה: כמה עולים צריכים להיות כדי שיהיה תקן של עובד סוציאלי או במשרה מלאה או בחצי, תסבירי לנו מה הסטנדרט.
אברהם נגוסה: נגיד למשל בעופרה, אני נותן לך דוגמה, בעופרה יש 20 משפחות, אני רק זורק מספר ולא יודע כמה יש.
אברהם נגוסה: אם יש עשרים, מגיע להם תקן או לא?
<דפני רות מושיוב: זה לא נקבע לפי העולים.
<דפני רות מושיוב: זה נקבע לפי סך כל האוכלוסייה.
<דפני רות מושיוב: אז לפי סך כל האוכלוסייה - - -
אברהם נגוסה: האוכלוסייה זו אוכלוסיית עולים.
מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש שכחת, הצרה היא פה הרבה יותר שורשית.
מרדכי יוגב: אני לא מכיר מספיק טוב את דפני למרות שנפגשנו כבר כמה פעמים.
מרדכי יוגב: אין סטנדרטיזציה בכלל לעובדים סוציאליים בישראל.
מרדכי יוגב: עובד סוציאלי יכול להיות על 200 משפחות שיש בכל משפחה 3 מקרים, על 600, והיו פה עובדות סוציאליות אצלך בוועדה מראשון לציון שהן עובדות סוציאליות של עליה ואמרה עובדת סוציאלית "יש לי 635 עולים" .
מרדכי יוגב: דנה זוכרת את זה.
מרדכי יוגב: 635 משפחות עולים בראשון לציון.
מרדכי יוגב: שאלתי אותה "מתי את רואה אותן?
מרדכי יוגב: " היא אומרת לי "גם אם אני אעבוד שלוש שנים אני לא אגיע למשפחה האחרונה" אז על עשרים משפחות אתה שואל.
מרדכי יוגב: איך להגיד, אם ביקרתי פה בישיבה האחרונה את משרד החינוך, משרד הרווחה כנראה לא פתח עוד את החלון וראה שכבר שנתיים אנחנו מבורכים בעולים ועוד לא עשה חשיבה.
מרדכי יוגב: אז אחרי הישיבה הקודמת אמרו, קיבלתי הערה שאני לא לויאלי לשר החינוך, אז אני מקווה לקבל את ההערה שאני לא לויאלי לשר הרווחה.
<דפני רות מושיוב: אני חושבת אבל שהנושא של עולים בכלל, אם יורשה לי וסליחה, כל תקציבי העולים מ-1990 ומשהו, בהסכם שנעשה בין הסוכנות למדינת ישראל, פשוט זה ההסכם האחרון, לא התעדכנו.
<דפני רות מושיוב: כלומר הדיון בין היתר הוא חסר בחשיבה היותר מערכתית ואני לא מתייחסת עכשיו לנושא של איזה ארץ מוצא.
<דפני רות מושיוב: צורת העבודה היא על פי החלטות ממשלה, ואני אסביר את ההבדל.
<דפני רות מושיוב: אנחנו דיברנו אתמול האם התקציבים מופיעים בבסיס התקציב או שהם ניתנים בצורה תוספתית לפרקי זמן מקוטעים.
<דפני רות מושיוב: דיון, שוב, אני חושבת שהוא צריך להיעשות אולי ברמת מטה ואני מזמינה אותך לקיים את הדיון הזה כדי באמת לשאול את השאלות האלה.
אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חבר הוועדה.
אברהם נגוסה: בואי נשים את החלטת הממשלה, זה לא נושאים מיוחדים אבל אני שואל, יש פה מועצה אזורית מטה בנימין או גוש עציון, לא משנה, נלך על מטה בנימין.
אברהם נגוסה: יש שם אגף רווחה?
<דפני רות מושיוב: יש.
אברהם נגוסה: כמה עובדים סוציאליים יש?
<קריאה: הרבה.
אברהם נגוסה: הרבה.
אברהם נגוסה: אז איך אתם מקבלים את העובדים הסוציאליים?
אברהם נגוסה: למה יש בעיה של עובדים סוציאליים?
<קריאה: לא, הבעיה היא עובד סוציאלי דובר שפה.
אברהם נגוסה: איך משרד הרווחה מקצה להם?
<דפני רות מושיוב: זה לא הקצאה.
<דפני רות מושיוב: יש מחסור, נגיד שיש לך תקן של עובד סוציאלי אבל היום לא בנמצא עובדים סוציאליים דוברי צרפתית, יש מחסור מאוד גדול.
<דפני רות מושיוב: זו הבעיה המרכזית ואנחנו פונים לכל הגופים, גם לארגוני העולים, גם למוסדות שקולטים ומחפשים אנשים להסבה מקצועית, מי שמעוניין שיעשה הסבה מקצועית לעבודה סוציאלית.
<דפני רות מושיוב: הבעיה היא לא התקן, הבעיה היא העובדים דוברי שפה.
אברהם נגוסה: מה שאני רוצה להגיע, לצאת מהעניין של החלטת הממשלה.
אברהם נגוסה: אני רוצה במסלול הרגיל, נגיד למשל אם יש במטה תקן של עשרה עובדים סוציאליים, לדוגמה, האם אתם לא יכולים לקחת מתוך עשרה אחד או שניים דוברי השפה של העולים החדשים?
<קריאה: אנחנו יכולים אבל אין.
<קריאה: אין בשוק.
אברהם נגוסה: אז מה חסר?
אברהם נגוסה: העובדים בעצמם דוברי רוסית או דוברי צרפתית?
אברהם נגוסה: או דוברי אמהרית?
<קריאה: לקח הרבה שנים עד שמצאנו.
אברהם נגוסה: אם כך זה לא הבעיה של משרד הרווחה?
<קריאה: לא, אבל הבעיה זה בדיוק מה שדפני אמרה.
<קריאה: כמו שיש תכניות הסבת אקדמאים לסיעוד, לעשות הסבת אקדמאים לעבודה סוציאלית.
<דפני רות מושיוב: יש, עכשיו יש במכללת אשקלון יש.
<דפני רות מושיוב: יש כמה, אני לא זוכרת כמה דוברי צרפתית אבל עדיין אני אומרת לך, הם פשוט מה שנקרא, פנו לכל גורם, לא מוצאים.
<דפני רות מושיוב: לא הצלחנו להעביר את המסרים ולעודד אנשים באמת ללכת לעשות הסבות מקצועיות.
<דפני רות מושיוב: זה חסר.
אברהם נגוסה: האם יש נסיון במשרד, אם זה משרד הקליטה או משרד הרווחה, האם אתם עושים יוזמה ונותנים תמריצים לאנשים שילכו לכיוון הזה, לעשות הסבה מקצועית?
<דפני רות מושיוב: קלאודיה כץ ממשרד הקליטה עשתה יופי של עבודה, אנחנו שותפים.
<דפני רות מושיוב: זה היה ממש, באמת מאוד מאוד קשה.
<דפני רות מושיוב: אני אגיד אבל מה אנחנו כן עושים בדרך אחרת, היות וקשה למצוא עובדים סוציאליים דוברי צרפתית, אנחנו יצרנו מודל שעובד ב-12 רשויות אחרות שקולטות את עולי צרפת ואוקראינה, זה בהתאם להחלטה, ושם אפשרנו לצד העובד הסוציאלי עובד אקדמאי דובר צרפתית.
<דפני רות מושיוב: גם פה היה קשה אבל זה יותר קל, והם מסייעים בתרגום.
<דפני רות מושיוב: אנחנו מתחילים בנתניה במודל של מתנדבים יחד עם ארגוני העולים לעבודת התרגום לצד מערכת הרווחה, יש 19 מועמדים כבר בתוך נתניה וזה יתחיל בינואר 2017 קורס לתרגום מיועד רווחה לצד העובדים הסוציאליים.
<דפני רות מושיוב: בעיריית תל אביב אני חייבת להגיד גם פרויקט נפלא של עולים חדשים דוברי צרפתית שמתנדבים, אנשים פנסיונרים.
<דפני רות מושיוב: אנחנו דרך אגב עובדים הרבה מאוד עם פנסיונרים, זה עולם אדיר של שפע יכולת וסיוע אדיר עבורנו, שהם באים לבתי הספר, מה לעשות, ילדות, ילדים נכנסים לכיתה א', ב', החרדה קיימת, לא מדברים את השפה עדיין, לא נקלטים, הן יושבות בתיאום עם בית הספר ליד הילדה.
<דפני רות מושיוב: כמו סבתא ליד הילדה, זה מאוד עוזר.
<דפני רות מושיוב: אלה חלק מהדברים שקורים היום בשטח ואני ממליצה לכם לפנות באמצעות הרווחה להנהלת המחוז, נקיים את הדיון ונראה מה עושים ב-2017 ספציפית, גם בתחום ההתנדבות וגם בתחום האנשים שהם אקדמאיים על פי מודל הקליטה.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת יתייחס ואחריו - - -
<שפרה קירשנבאום: רק רציתי להתייחס בהמשך לדפני.
<שפרה קירשנבאום: כל כך חיפשו וכל כך רצו לעשות את ההסבה, לא רק לדוברי צרפתית, גם לדוברי אמהרית ודוברי רוסית, שהלכנו עם השנים, הרי זכאות לתעסוקה זה 10 שנים.
<שפרה קירשנבאום: הלכנו עם שנים, 15, 18 שנה יש מישהי שעשתה אצלנו את הקורס עכשיו ומ-84.
<שפרה קירשנבאום: פתחנו את כל השערים והיה מאוד קשה גם לגייס וגם לעמוד בתנאים של הקורס הזה, אבל המאמץ באמת - - - אחד-אחד.
<שפרה קירשנבאום: זה לא סיפור פשוט.
<שפרה קירשנבאום: שום דבר ממה שקורה הוא לא סיפור פשוט, אבל כן נעשה מאמץ אדיר.
<שפרה קירשנבאום: שברו את כל המוסכמות של מי זכאי להשתתף בקורס כזה.
<שפרה קירשנבאום: זה בהקשר הזה.
אברהם נגוסה: גם בהמשך של האולפנים למבוגרים ובכלל משרד הקליטה, מה אתם יכולים - - -
מרדכי יוגב: אני רוצה להתייחס רגע.
מרדכי יוגב: אני צריך לצאת כדי להגיע להצבעות על תקציב הבטחון וגם בכדי שלא לאשר את התקציב עד שלא יהיו כמה דברים.