GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אליהו סבג: תודה רבה לכם.
<אליהו סבג: אני מאוד מאוד אשמח על שינויים רבים שאנחנו צריכים לשאוף אליהם.
אברהם נגוסה: גברת שושנה בן דור.
<שושנה בן-דור: קודם כל אני רוצה להגיד תודה ליושב הראש על הישיבה הזאת ואני שמחה לראות כל כך הרבה קייסים ורבנים.
<שושנה בן-דור: אני במיוחד מציינת לטובה את אותם הרבנים שמבקשים לגשר בין מסורת אבותיהם לבין הנהוג בישראל.
<שושנה בן-דור: אני תיכף אתייחס.
<שושנה בן-דור: אני לא יכולה לראות קבוצה כזאת מבלי לציין גם את המורים שלי שהלכו לעולמם ושהם חסרים עד היום.
<שושנה בן-דור: אני גם רוצה לציין לטובה את מוריי החדשים מקרב הקהילה.
<שושנה בן-דור: אני רוצה לציין שלדעתי כחוקרת וכמי שמאד מקורבת: עם ישראל כולו, כולל הפרנג'ים, יכול לצאת נשכר מלימוד הייחוד של יהודי אתיופיה ובמיוחד, על פי מה שאני מתעמקת בו, ללמוד וללמד את התפילות והגֶז.
<שושנה בן-דור: אני גם רוצה להגיד שבעיניי אירע נס.
<שושנה בן-דור: בשנות השמונים, כשהתחלנו לחקור, האמנו שהתרבות הדתית הייחודית של הקהילה הולכת להיעלם, יחד עם אותם הקייסים שבדרך הטבע הלכו לעולמם אבל הנס הוא, שאמנם רוב הדור הבוגר נפטר אך יש צעירים שהוסמכו להיות קייסים ואני מברכת כל אחד מהם מלאה בשמחה.
<שושנה בן-דור: אני גם רוצה להגיד שבימים אלה, גם משרד ראש הממשלה וגם משרד החינוך עובדים על הנושא של מורשת.
<שושנה בן-דור: שמורשת יהודי אתיופיה תבוא לידי ביטוי בתכנית הלימודים של כל ילדי ישראל ופה לפנינו יושבים מי שמחזיקים במורשת ויכולים ללמד את כל עם ישראל.
<שושנה בן-דור: אני רוצה להגיד שכאשת מחקר ותלמידה של הקייסים, של הקייסים המבוגרים והצעירים, לדעתי מגיע מעמד רשמי בעיני המדינה, כולל משכורת מתאימה ובכך תהיה הכרה בתרומה המיוחדת שלהם למורשת הישראלית.
<שושנה בן-דור: לא ככת אלא כמי שמוסיפים ומעשירים.
<אשר סיום: אני אשר סיום.
<אשר סיום: כמו בקהילה, אני אציין שאני גם בן למשפחה של קייסים.
<אשר סיום: קרוב לוודאי שאם היה לי קייס אחד מהמשפחה, סבא רבא שלי, הוא מאד היה מתגאה אם היה רואה אותי פה היום יושב אבל זה עד הרגע שהוא היה מבין למה אנחנו בכלל יושבים פה.
<אשר סיום: על כל החדר הזה מוטל ספק אחד גדול וזאת השאלה שאנחנו צריכים להתמודד אתה ולעמוד עליה בכל החדר הזה והשאלה היא האם אנחנו יהודים או לא.
<אשר סיום: יש פה ספק אחד גדול בעיני המערכת, בעיני הממסד, בעיני הרבנות ומהשאלה הזאת אנחנו מתחמקים כל הזמן.
<אשר סיום: תסתכלו ימינה ושמאלה בכל השולחן הזה.
<אשר סיום: האנשים פה לבושים בלבן.
<אשר סיום: הם לא בני עשרים והם לא בני שלושים.
<אשר סיום: הם בני אלפיים וחמש מאות שנה.
<אשר סיום: לא תהיה עוד הזדמנות, לא תהיה הזדמנות בעוד עשרים שלושים שנה להסתכל על האנשים האלה, כי לא יהיו האנשים האלה אם לא נמשיך אותם.
<אשר סיום: ואני לא מדבר עכשיו על משכורת ולא מדבר על חצאי תקנים, מדבר פה על הכרה ועל כל הטלת הספק שקיימת.
<אשר סיום: ברגע שנפתור אותה המשכורת תגיע.
<אשר סיום: אם ניתן את המשכורת היום, אז בעוד עשרים שנה לא יהיו האנשים.
<אשר סיום: המשכורת כבר לא תהיה שווה ולא רלבנטית בכלל.
<אשר סיום: אנחנו צריכים לעסוק באנשים, בזהות הזו.
<אשר סיום: זהות, מורשת של בית ישראל ולא כפי שהגדירו אותה – הכת.
<אשר סיום: תודה.
אברהם נגוסה: הרב קפאלה, בבקשה.
<קפאלה בוגלה: תודה רבה.
<קפאלה בוגלה: ראשית כל אני רוצה באמת להודות לחבר הכנסת ד"ר אברהם נגוסה, שיזמת את הפגישה, את המפגש הגדול הזה.
<קפאלה בוגלה: ראשית, אני רוצה לציין שהכבוד ההדדי הוא סימן, הוא הדבר הטוב ביותר לאנושות כולה אז בואו נכבד אחד את השני, נפסיק כל הזמן לקנטר ולהגיד דברים לאחרים.
<קפאלה בוגלה: אני גר בראשון לציון, קוראים לי קפאלה בוגלה, גר בראשון לציון.
<קפאלה בוגלה: עברתי לראשון לציון מתוך מציאת שחייבה אותי להיות שם.
<קפאלה בוגלה: בנו בית כנסת לפני שלש שנים.
<קפאלה בוגלה: קהילה גדולה מאד.
<קפאלה בוגלה: בכל ראשון לציון יש אותי ואת קייס סמאיי, קהילה גדולה מאד, בית כנסת גדול, בשבת רגילה מדובר במאתיים חמישים, שלש מאות אנשים שמגיעים לבית הכנסת.
<קפאלה בוגלה: שם לא היה להם מדריך רוחני, רב שהם חיפשו.
<קפאלה בוגלה: הנוער, הצעירים והמבוגרים, שכולם צמאים לדבר ה'.
<קפאלה בוגלה: אני שבת אחת לא יכול לצאת מחוץ לשכונה מכורח שהציבור חייב וצריך אותי.
<קפאלה בוגלה: שבת אחרונה הלכתי למקום אחר והייתי צריך לעשות שמיניות באוויר כדי למצוא מחליף לקהילה.
<קפאלה בוגלה: אני עברתי מן המקום שלי למקום בראשון לציון בשביל לעזור ולתמוך בקהילה אבל אני נמצא כמעט שלש שנים שם ואין לי תקן.
<קפאלה בוגלה: אני מצטרף לחברי, הרב רפאל שאמר שהמדינה מחכה שזה יהיה מאוחר והרבנים מכורח המציאות, יעזבו את מקומם וילכו למקום אחר.
<קפאלה בוגלה: אנחנו מבקשים.
<קפאלה בוגלה: יש כמוני הרבה.
<קפאלה בוגלה: בחיפה הרב עושה כל כך הרבה ויש שם קהילה גדולה מאד.
<קפאלה בוגלה: כל חיפה, לא קייסים ולא רבנים יש שם.
<קפאלה בוגלה: ולא יכולה להיות מציאות כזאת שהקהילה כך מתמודדת.
<קפאלה בוגלה: לגבי משרד הקליטה.
<קפאלה בוגלה: אני לא מבין איך יכול להיות שמשרד הקליטה שהוא גוף ענק שהוא מטפל בכל הקהילה כולה לא יכול להחזיק שירותי דת בתקציב שהוא מקבל.
<קפאלה בוגלה: גם הייתי רוצה להיות - - -
אברהם נגוסה: כיוון שבמדינת ישראל יש חלוקת תפקידים אז יש פה משרד לענייני שירותי דת ויש את שר הדתות.
אברהם נגוסה: יש משרד הקליטה גם כפֶה של העולים.
אברהם נגוסה: לכן שאלתי קודם מה הם עושים כדי לקדם את הנושא הזה.
אברהם נגוסה: אני לא מחפש את הפתרון אצלם אבל הם יכולים לדחוף את הנושא הזה מול המשרד הרלבנטי.
אברהם נגוסה: קייס מולה ברשימת הדוברים אז גדי, אתה דיברת כבר, תחכה.
אברהם נגוסה: בסדר, אני רואה.
אברהם נגוסה: גם קייס סמאי.
אברהם נגוסה: תחכו.
אברהם נגוסה: קודם כל קייס מולה, בבקשה.
<אלמו מולה: תודה רבה ליושב ראש הוועדה, ד"ר אברהם נגוסה.
<אלמו מולה: לקייס הקייסים כבוד הרב הדנה, לכל הרבנים והקייסים שלום רב.
<אלמו מולה: מספר הקייסים כאן בארץ ישראל הוא נמוך מאד ביחס לקהילה.
<אלמו מולה: מה גם שהקייסים המבוגרים כבר הלכו לעולמם, כפי שציינה חברתנו שושנה בן דור ובמקומם יש ברוך השם קייסים צעירים שממשיכים לשרת את הקהילה.
<אלמו מולה: לצערנו הרב מדינת ישראל לא מכירה בקייסים הצעירים ובקייסים שכבר מועסקים עשר, שתים עשרה וגם חמש עשרה שנה.
<אלמו מולה: פעלנו יותר משבע, שמונה שנים על מנת להשיג את הזכויות שלנו במשרה מלאה אבל המדינה החליטה לתת חצי משרה.
<אלמו מולה: החצי משרה, מה זה חצי המשרה הזו?
<אלמו מולה: כפי שחברי ציין, 1,900, יש כאלה גם 1,800, זה שכר הבסיס ומה זו החצי משרה הזו?
<אלמו מולה: למה בכלל החליטו לתת חצי משרה, כאשר אנחנו אומרים להם שאנחנו עובדים מעל חצי משרה?
<אלמו מולה: ימים כלילות אנחנו עובדים.
<אלמו מולה: ואגב, צורת השירות כפי שד"ר אברהם נגוסה ציין, צורת השיטה של נתינת השירות לקהילה, כפי שקיימת בתורתנו הקדושה, שהכוהנים והלוויים היו מסתובבים ונותנים שירות, כך בצורה הזאת אנחנו ממשיכים לתת שרות בכל מקום.
<אלמו מולה: יש כאן זלזול בקהילה שלנו בכלל ובמנהיגי הרוח בפרט.
<אלמו מולה: צריך לתקן את העוול הזה.
<אלמו מולה: במידי.
<אלמו מולה: בעזרת השם לתקן את זה ואז אנחנו נרגיש שווים כאן בארץ ישראל ולא נבדלים.
<אלמו מולה: מקווה שיתגשמו הדברים.
<אלמו מולה: תודה רבה.
אברהם נגוסה: כן בבקשה, שחר מירושלים, בקיצור.
<שחר איילין: שחר מירושלים.
<שחר איילין: שתי נקודות קצרות.
<שחר איילין: האחת, הנושא של הרבנים צריך להיות במטרה של באמת קליטה נכונה ושילוב נכון של העדה.
<שחר איילין: אחד הדברים החיוניים הוא הרב הרוחני, שגדל, שחווה את הגשר הזה שבין צברים ועולים.
<שחר איילין: ובכל מקום בארץ צריך להיות.
<שחר איילין: לא רק במקום שאמרו שחסר.
<שחר איילין: יש מקומות שלא הגיעו לפה מהארץ.
<שחר איילין: מקומות עם קהילה לא גדולה.
<שחר איילין: הקהילה שלנו, למשל, מה שאני זוכר, פרדס כץ.
<שחר איילין: יושבים שם מהעדה שלנו, לא רק כדי להסתכל במקומות שאמרו: זה חסר, אנחנו נטפל.
<שחר איילין: צריך לראות אותו במטרה של קליטה נכונה.
<שחר איילין: להחזיק את העתיד של העדה שלנו.
<שחר איילין: לבדוק בכל חור שהקהילה נמצאת שם, המדינה צריכה להגיד: זה אחד מהקליטה הנכונה של שמירת המסורת והחזקת הנוער שלנו, שבאמת נמצא במקום שפל שהוא מאד כואב.
<שחר איילין: אנחנו מדברים בשני כובעים, קייסים ורבנים.
<שחר איילין: יש יותר כבוד לקייסים שהם הרבנים.
<שחר איילין: אני לא רוצה להגיד לכם, אני מחזיק מקייסים, אני מחזיק מרבנים.
<שחר איילין: יש שולחן ערוך שכל העדות שהולכות לפיו, בלי שום חציצה.
<שחר איילין: אנחנו צריכים ללכת.
<שחר איילין: זה לא צריך להפריע ללבישת הכובע הנכון, הכובע שהוא שלי אבל יש הלכה שכל העדות צריכות ללכת לפיה.
<שחר איילין: אנחנו צריכים להשתלב.
<שחר איילין: הבגד לא צריך להפריע.
<שחר איילין: לא צריך לשנות אותי.
<שחר איילין: נכון, השאלה ששאלת היא חשובה מאד, היא באמת חשובה, היא נקודה, מה שאמרת על מה ששאל אשר סיום אבל אם אנחנו נלך לפי ההנחיות של תורת ישראל, שהיא לכולנו - - -
אברהם נגוסה: דבר על התקנים.
<שחר איילין: נכון, גם לתקנים של הקייסים והרבנים.
<שחר איילין: אני אמרתי על התקנים של הרבנים והקייסים, צריך להסתכל לא רק במקומות שגילו רואים שחסר אלא בהרבה מקומות כפתרון כוללני לשילוב נכון של העדה, שילוב נכון בגשר שבין העדה שלנו, של הנוער, של המבוגרים, גם כדי להמשיך את עם ישראל.
אברהם נגוסה: נציגת משרד ראש הממשלה, בבקשה, עורכת הדין הודיה רוזנבלום, בבקשה.
<הודיה רוזנבלום: שלום.
<הודיה רוזנבלום: אני רק אגיד לגבי הנושא של תוספת השכר ושל התקנים.
<הודיה רוזנבלום: משרד ראש הממשלה, אם משרד הדתות יבקש תוספת של כמה תקנים אז הוא יגבה את הבקשה הזו.
אברהם נגוסה: עד עכשיו לא קיבלתם את הפנייה ממשרד הדתות.
<קריאה: זה פשוט לא נכון.
<הודיה רוזנבלום: לא ידוע לי על פנייה כזאת.
אברהם נגוסה: את רוצה להמשיך או שסיימת?
אברהם נגוסה: כלומר, אם משרד הדתות יביא את הבקשה - - -
<הודיה רוזנבלום: משרד ראש הממשלה יתמוך מול אגף תקציבים בבקשה הזו.
אברהם נגוסה: אני הבטחתי ליאסו אבל אני מבקש קצר.
<דוד יאסו: קודם כל תודה לך אברהם נגוסה וכבוד הקייסים היקרים, חברים יקרים שלום רב.
<דוד יאסו: קייס הקייסים הנכבד, קודם כל מזל טוב.
<דוד יאסו: לאחר המאבק הזה, כמו ששמעתם על בית הכנסת ברחובות, היה שם מאבק על פני כמה שנים טובות ובא לציון גואל אז 'מזל טוב' קייס הקייסים היקר.
<דוד יאסו: רציתי להמשיך את מה שאשר סיום התחיל.
<דוד יאסו: כמו שהוא ציין, הנושא שאנחנו צריכים להתמודד אתו היום הוא הספק ביהדות.
<דוד יאסו: יש החלטה של מועצת הרבנות הראשית וזה אחד הדברים הכי נבזיים שיש.
אברהם נגוסה: הנושא הוא תקנים ולכן נציג הרבנות לא פה.
<דוד יאסו: הרב הראשי - - -
אברהם נגוסה: נושא הדיון, יאסו, אתה רוצה שאנחנו נצא עם פתרון או שנמשיך?
אברהם נגוסה: אני גם מוכן לקיים דיון בנושא הזה, בנפרד ואז נזמין את כל הנציגים לכאן.
אברהם נגוסה: בוא תתמקד בתקנים.
אברהם נגוסה: זו המטרה שלנו היום.
<דוד יאסו: תשמע, קודם כל, קודם כל חשוב באמת שיש ציבור שלא יודע, כמו שושנה בן דור והרבה אנשים נכבדים שלא דיברו על זה.
<דוד יאסו: חשוב להגיד את האמת בנושא הזה, שיש החלטה של מועצת הרבנות שמה לעשות, אנחנו עם ספק ביהדות וחשוב שכל הציבור הקדוש הזה יידע את זה, גם אם הוא לובש לבן וגם אם הוא לובש שחור אז תדעו את זה.
<דוד יאסו: זה לא משנה.
<דוד יאסו: זה לא פוסח עליכם.
<דוד יאסו: הנושא השני שאנחנו אמורים להתמודד אתו הוא באמת השאלה האם יש חופש פולחן במדינת ישראל לציבור הנוהג על פי מורשת בית ישראל אתיופיה, זאת אומרת, על פי הקייסים.
<דוד יאסו: האם יש חופש פולחן?
<דוד יאסו: כי אני יכול לבוא ולספר לך, אדוני היושב ראש, שאין באמת חופש פולחן.
<דוד יאסו: יש רדיפה.
<דוד יאסו: רודפים אותנו וכך הם מרגישים.
<דוד יאסו: לא רק אותם.
<דוד יאסו: גם את הצבור וחשוב להגיד את זה, גם את הצבור שכבר החליט שהוא מתערה בחברה הישראלית וכבר קיבל על עצמו.
<דוד יאסו: ברגע שהוא בא ואומר את הדברים האלה, אני לא רוצה לזרוק פה שמות כי חלקכם מכיר אותם, הם לא הגיעו לפה היום מהסיבה הזאת והם אמרו לי: תשמע, תבוא ותגיד את הדברים האלה שהם רדופים על ידי הרבנות הראשית, אז חשוב לבוא ולהגיד את הדברים האלה.
<דוד יאסו: בכל אופן, אני אשמח אם אדוני היושב ראש יקבע דיון, דיון רציני, לא עם העוזרים של העוזרים של העוזרים.
<דוד יאסו: עם כל הכבוד אלא באמת, עם השרים הנכבדים, עם אנשים שאמורים להתמודד עם זה.
<דוד יאסו: שנשאל את השאלות הנכונות ושנקבל תשובות.
<דוד יאסו: שנקבל פתרון לנושא הזה כי אסור לנו להשאיר את זה לדור השני, לדור של הילדים שלנו.
<דוד יאסו: זה פשע.
אברהם נגוסה: בבקשה, אחריך, בקיצור.
אברהם נגוסה: הצג את עצמך לפרוטוקול.
<יצחק טיים: שלום וברכה כבוד יושב ראש הועדה, חבר הכנסת ד"ר אברהם נגוסה.
<יצחק טיים: שלום וברכה לכל הקהל המכובד, קייסים ורבנים.
<יצחק טיים: צר לי שאני רואה שבדיון הכה חשוב הזה נמצאים נציגים מעטים וחברי כנסת בודדים היו פה.
<יצחק טיים: הנציגות ממשרדי הממשלה היא ממש מועטה ואנחנו שוב חוזרים על ריטואל קבוע, שתמיד קורה בוועדות שקשורות לקהילה האתיופית.
<יצחק טיים: תמיד יש גוף שמגלגל אחריות כלפי הגוף האחר.
<יצחק טיים: משרד הקליטה לא אמור לעסוק בענייני דת.
<יצחק טיים: הוא עושה מעבר למה שהוא אמור לעשות והם עושים פעילות.
<יצחק טיים: משרד הדתות טוען שהם כתבו מכתב, כן העבירו, לא העבירו, אף אחד לא יודע.
<יצחק טיים: משרד ראש הממשלה טוען שלא קיבלו את המכתב.
<יצחק טיים: שוב פעם משחק.
<יצחק טיים: הרי גם בוועדה שעשינו אז על אלימות משטרתית, מח"ש טענו שהם לא קיבלו מהמשטרה, המשטרה טענה שהעבירה למח"ש, מזלזלים בקהילה.
<יצחק טיים: חבר'ה, תתעוררו על עצמכם, גם רבנים וגם קייסים.
<יצחק טיים: אם לא תעזרו לעצמכם אף אחד לא יעזור לכם.
<יצחק טיים: עם כל הכבוד.
<יצחק טיים: כבוד חבר הכנסת אברהם נגוסה יושב ראש הועדה עשה דיון פה, הוא נכנס לעובי הקורה והוא רוצה לפתור את הבעיה.
<יצחק טיים: אנחנו צריכים ללכת ביד אחת, כגוף אחד ולהילחם בבעיה.
<יצחק טיים: כי אם משרדי הממשלה, כולל משרד רוה"מ, שמים ואני רוצה לדבר בנימוס, הם בזים לקהילה.
<יצחק טיים: אתם צריכים לטפל בזה וזה לא משנה מה.
<יצחק טיים: צריכים פה לעזור וללכת יד אחת כגוף אחד.
<יצחק טיים: תתעוררו על עצמכם כי אף אחד לא יעזור לכם.
<יצחק טיים: בזים לנו שם למעלה.
אברהם נגוסה: אנחנו לקראת סיכום של הפגישה שלנו.
אברהם נגוסה: גדי אומר שיש לו שתי נקודות.
אברהם נגוסה: אחר כך המשרד ישיב ואז אני מסכם.
<גדי יברקן: קודם כל אני מתנצל שיצאתי קודם ממש באמצע הדברים.
<גדי יברקן: חזרתי כי זה היה חשוב ועדיין חשוב.
<גדי יברקן: חשוב באמת.
<גדי יברקן: זה לא מובן מאליו ולתת לך את כל הגיבוי, אדוני היושב ראש, ד"ר אברהם נגוסה שכל אחד, אם יש מחלוקות וכאלה, אפשר לשים בצד וכיום, כשיש לנו חבר כנסת שיושב בראש הועדה, צריך לתת את המקסימום האפשרי לתמוך.
<גדי יברקן: אני אומר לך את זה גם בפורום הזה וגם באופן אישי.
<גדי יברקן: אני תמיד אומר את זה.
<גדי יברקן: כל מי שצריך ויכול לקדם את הנושא הזה צריך לעמוד מאחוריו.
<גדי יברקן: אני אומר לך את זה ואני עומד מאחוריך.
<גדי יברקן: כל מה שתצטרך אני פה אבל, עכשיו לפרקטיקה של משרד הדתות.
<גדי יברקן: בשנה הנוכחית לא היה שר.
<גדי יברקן: מאז שהתחלתי לטפל בזה יש שר שפגשתי בתוך שנה שלש פעמים וזה היה השר הנוכחי אבל גם לא היה שר שנפגשתי אתו וכל כך איכזב, אפילו פרוטוקול שהבטיח לי שתוך שלושה שבועות ויושבים פה, כבוד הרב, באמת, ואפשר להגיד הרבה דברים אבל הרב הדנה בנושא הזה, יחד עם עמי, שהם עושים ואם קודם אמרתי משהו בלהט הדברים אז חלילה לא משהו שהוא אישי אבל אני יודע שאתם עושים את העבודה ולא בכדי שהמשרד נשען על הכתפיים הדלות שלהם, להביא אותם כנציגים לענות במקומו.
<גדי יברקן: לא מכובד וזה לא יפה אבל הם עושים את העבודה כמה שאפשר.
<גדי יברקן: אני, בפגישה שהייתה עם שר הדתות לפני חודשיים בערך הוא הבטיח ש"אנחנו - - - את זה".
<גדי יברקן: אני עשיתי את הבדיקה מול האוצר וגם מול משרד ראש הממשלה.
<גדי יברקן: משרד האוצר וראש הממשלה אמרו את אותו הדבר כמו שהנציגה הודיה ענתה ואנחנו נחכה.
<גדי יברקן: הבעיה המרכזית היא לא כסף, היא לא משרד ראש הממשלה, והיא לא האוצר.
<גדי יברקן: זה משרד הדתות, נקודה.
<גדי יברקן: כל שר שעומד בנושא הזה ואם כבר אנחנו מדברים, השר הקודם, סגן השר, שאני יודע שהיה אסור להכניס אותי ללשכה משך שנה ומראש.
<גדי יברקן: אבל כך דברים לא אמורים להתנהל.
<גדי יברקן: הנושא הוא לא תקציבי והבעיה היא בשורש.
<גדי יברקן: הקייסים האלה לא צריכים עוד 2,500 שקל ממשרד הדתות, זה לא מה שיעשיר אותם ולא בזה יפרנסו את הילדים שלהם.
<גדי יברקן: הציבור מחזיק אותם כי יש להם קהל גדול ורב מאד.
<גדי יברקן: הקהל הזה הוא לא רק מספרים של בני אדם, הוא קהל עם שורשים, עם מורשת וזה המאבק.
<גדי יברקן: לא חצי התקן למשרד מלאה, זה לא הסיפור.
<גדי יברקן: הסיפור האמתי הוא לזמן ישיבה דחופה במעמד של שרים, אם אפשר אפילו להגיע למשרד האוצר, לשר הדתות ולפתור את הסוגיה הזו.
<גדי יברקן: אפשר.
<גדי יברקן: אז הם יגידו: אנחנו לא רוצים שיחתנו לא יחתנו.
<גדי יברקן: בסדר, עם כל הכבוד, אני גם לא שואל אותם עם מי להתחתן ואיך להתחתן אבל יש פה כללים ותקנים שצריך לעשות אותם.
<גדי יברקן: הנושא הזה שיש עוד שלושה עשר קייסים חדשים.
<גדי יברקן: מה זה חדשים?
<גדי יברקן: הם בני ארבעים פלוס, עם ששה או שבעה ילדים.
<גדי יברקן: לסיכום דבריי במילה אחת, אשתדל שזה יהיה מילה אחת, לגבי הקייסים שלא יושבים לכאורה במועצה הדתית במשרד, כי מנהיג רוחני אולי מנהיג רוחני כן יכול לשבת אבל רועה צאן, האנשים האלה הם רועה רוחני.
<גדי יברקן: רועה רוחני כמו שמוגדר רועה צאן, רועה צאן הולך אחרי הצאן במדבר, איפה שהצאן משוטט והוא שומר עליו.
<גדי יברקן: אלה הם שומרים.
<גדי יברקן: כמו שרועה צאן שומר על הצאן שלו כך הם שומרים על הקהל שלהם בכל עיר ובכל בית שהם נמצאים בו.
<גדי יברקן: ולכן זה הסיפור, תודה רבה.
<גדי יברקן: תודה, הרב צרנט, בבקשה בקיצור.
<צרנט וורקו: שלום לכולם.
<צרנט וורקו: 'ישר כח' לד"ר הרב נגוסה שבוועדה.
<צרנט וורקו: יש נקודה אחת שאני רוצה לחדד אותה.
<צרנט וורקו: הנקודה האחת היא שזה לא כל אלה שיושבים פה, זה לא רק נושא רוחני, זה נושא שקשור לכל הבחינות והתייעצויות שנוגעות לחיים.
<צרנט וורקו: זאת אומרת, כל מי שנמצא, שלא רק מלמדים אותם את התורה ולדעת איך לקיים את המצוות אלא איך להתייחס לחיים שלהם באופן אמתי.
<צרנט וורקו: אין דמות שיכולה לשמש להם כדוגמא, מי שיכול לשמש להם זה מישהו שאפשר לסמוך עליו.
<צרנט וורקו: אם אותו לומד לא יכול להתפנות בגלל עול פרנסה אז אנחנו מאבדים את הילדים שלנו ויש הרבה ילדים.
<צרנט וורקו: אני יכול להגיד בחיפה, שיש פעמים שכואב לי לראות אותם שהם נמצאים עם ערבים.
<צרנט וורקו: מאיפה זה נבע?
<צרנט וורקו: בגלל שאין שורש שטופל כמו שצריך.
<צרנט וורקו: לכן התקן שמדבר על משהו רוחני ועל הנהגה, זה כולל את כל החיים עם טיפול וטיפוח, בטחון עצמי והשתלבותם בחברה הישראלית.
<צרנט וורקו: לכן צריך לתת תקן לרבנים ולאפשר להם להיות פועלים למען הכלל.
אברהם נגוסה: קייס סמאי, מילה, בבקשה.
<סמאי אליאס: תודה, כבוד היושב ראש.
<סמאי אליאס: רק כמה מלים שרציתי להדגיש.
<סמאי אליאס: יש פה מערכת מאד משותפת של עבודה בין הקייסים לרבנים, למעט המשפט הקשה שאני שמעתי, כאילו שחלק מהקייסים עושים כת.
<סמאי אליאס: זו אמירה אומללה ולא צריך לומר את זה.
<אליעזר מנגשה: אבל - - -
<סמאי אליאס: רבותי, יש לנו משהו משותף וצריכים לטפל בזה ביחד, כפי שהרב בוגלה אמר, שבקהילה כמו שהוא אמר, גם הוא וגם אני לא יכול לעזוב שבת למקום אחר כי הקהילה זקוקה לנו.
<סמאי אליאס: יש בכל מקום את הדברים האלה.
<סמאי אליאס: את זה אנחנו צריכים לחזק.
<סמאי אליאס: הנה כבוד הקייסים המכובדים, כמו קייס הקייסים, שהגיע היום, אחרי שעשה הרבה פעילות.
<סמאי אליאס: הוא עייף ובכל זאת היה לו חשוב להגיע כדי לתמוך.
<סמאי אליאס: כמו קייס הקייסים, יש עוד אחרים שהגיעו לכאן.
<סמאי אליאס: כבוד היושב ראש, אני רוצה להודות לך על הועדה הזו החשובה וכפי שהבנו וראינו, הדור הצעיר שהוא צמא להמשיך את המורשת אבותיו, הם נמצאים כמו דוויט בסוף שאם רואים, גם כל הצעירים, כמו ששמעון אמר, כל אלה הם דור המשך, הם דור שמעורה ויודע לשלב בין המנטליות הישראלית לבין המורשת של יהדות אתיופיה.
<סמאי אליאס: לנצל את הכוח הזה, את הנוער הזה, כדי להחזיר עטרה ליושנה ולהחזיר את הנוער שהוא משוטט והופך להיות רובו כמו שהרב יפת אמר, זה לא שכר, זה לא כסף ואפשר ללכת לפרנס את המשפחה בלי בעיה בעבודות אחרות, גם באופן אישי וגם באופן אחר.
<סמאי אליאס: זה לא הכסף אלא המעמד וההכרה בחשיבות של העבודה הזו, של השירות של המנהיגים הרוחניים, הן הקייסים והן הרבנים.
<סמאי אליאס: תודה.
<סמאי אליאס: קח לתשומת לבך.
<סמאי אליאס: אנחנו נעמוד על המשמר מעכשיו.
<סמאי אליאס: כמו ששמענו: הביאו את המסמך, לא הביאו את המסמך, אנחנו נעמוד על המשמר זה.
<סמאי אליאס: תודה רבה.
אברהם נגוסה: ניתן לרב יוסף הדנה, גם לסנאי או אחד מהם, משרד הדתות, לסכם לנו.
אברהם נגוסה: אני רוצה גם התחייבות עם לוח זמנים.
אברהם נגוסה: נציגת ראש הממשלה אמרה: ברגע שתגיע אלינו הפנייה ממשרד הדתות אנחנו נשב עם אגף התקציבים לסדר את העניין.
אברהם נגוסה: עד עכשיו לא קיבלנו.
אברהם נגוסה: לכן השאלה, מתי משרד הדתות מעביר את הבקשה?
<יוסף הדנה: קודם כל אני שמח שנציגת משרד ראש הממשלה אומרת חד משמעית שאם יקבלו את הפנייה הם יאשרו.
אברהם נגוסה: ידונו.
<הודיה רוזנבלום: בפנייה של משרד הדתות מול אגף התקציבים - - -
אברהם נגוסה: תתמכו.
אברהם נגוסה: יתמכו בפנייה.
<יוסף הדנה: זה גם חשוב.
<יוסף הדנה: אנחנו, בעזרת השם, מיד נבדוק את הנושא ובעזרת השם אני מאד מקווה שבקרוב, ממש בקרוב, שהמכתב הזה, יכול להיות שהוא נמצא שם ואם לא זה יגיע.
<יוסף הדנה: יגיע.
<יוסף הדנה: מתי שתקבעו תאריך לפגישה אנחנו נביא את התשובה כי החומר כבר מזמן מוכן והמסמך קיים בלשכות.
<יוסף הדנה: אני מקווה בשבוע הקרוב.
אברהם נגוסה: אולי כבוד הרב ינקוב במועד ואז זה יעזור לך כי אז תגיד: אני התחייבתי לתאריך הזה, בואו תעבירו לי את זה.
אברהם נגוסה: אני יודע שהכנת את זה מזמן ותקעו את זה במשרד הדתות.
אברהם נגוסה: אולי היום אתה יכול לחזור ולהגיד: אני התחייבתי בוועדת עליה וקליטה, שתוך חודש או תוך שבועיים, החומר מגיע למשרד ראש הממשלה.
אברהם נגוסה: האם אתה יכול?
אברהם נגוסה: זה מאד חשוב, זה גם יעזור לך עם זה.
<יוסף הדנה: אני בלי נדר בעזרת השם אני מתחייב בעוד שלושה שבועות מקסימום.
<גדי יברקן: זה הרבה כי יש את הדיונים על התקציב.
<גדי יברקן: כל יום שעובר זה חשוב.
<יוסף הדנה: רק רגע, קודם כל הכל מוכן, אני חושב שזה לא ייקח זמן אבל בואו נאמר כך.
<יוסף הדנה: עד חמישה שבועות, אני אומר עד, תהיה תשובה בעזרת השם, שהמסמך יהיה בלשכת ראש הממשלה או אצל הגופים שצריכים - - -
אברהם נגוסה: משרד ראש הממשלה, זו הכתובת.
<יוסף הדנה: משרד ראש הממשלה, עד שלושה שבועות המסמך יהיה שם.
<גדי יברקן: 30 לחודש?
אברהם נגוסה: הוא אמר "עד".
אברהם נגוסה: זה אומר יכול להיות גם בשבוע הבא.
אברהם נגוסה: מקסימום זה שלושה שבועות.
אברהם נגוסה: זה יכול להיות גם מחר.
<יוסף הדנה: דבר שני, אני חושב שלגבי הקייסים, עשיתי ממש שמיניות כדי שחמישה עשר הקייסים ייקלטו במועצות הדתיות.
<יוסף הדנה: אם רוצים לשבת במועצות הדתיות, לשבת במועצות הדתיות ולעבוד, אני בלי נדר בעזרת השם, אני אגיע לכל המועצות הדתיות איפה שהקייסים והקייסים בעזרת השם אני אזמין את כולם שיהיה להם מקום עם יום מסוים קבוע, באופן קבוע שיגיעו ויישבו לעבוד.
<יוסף הדנה: בעזרת השם אני מוכן לעשות את זה.
<יוסף הדנה: שהקייסים יגיעו ויישבו באופן קבוע ביחד עם ראש המועצה הדתית והרב המקומי, שיעבדו בתיאום מלא בעזרת השם.
אברהם נגוסה: הייתה טענה שהתנאים במועצות הדתיות הם לא טובים כי אין להם אפילו חדר ושולחן וכיסא.
אברהם נגוסה: כך הם אומרים.
אברהם נגוסה: האם משרד התות או המועצות הדתיות יכולות לעשות את התנאים כמו שיש לעובדים אחרים או לרבנים אחרים?
<יוסף הדנה: אני יכול להגיד.
<יוסף הדנה: אני מכיר את המועצות הדתיות כי הייתי שם.
<יוסף הדנה: יש מועצות דתיות שאין להן מקום.
<יוסף הדנה: בבוקר מישהו יושב במועצה, אחר הצהרים מישהו אחר באותו מקום.
<יוסף הדנה: הם עושים החלפות כי אין להם מקום.
<יוסף הדנה: זה אני בעצמי יודע.
<יוסף הדנה: יש מועצות שיש להן.
<יוסף הדנה: לא משנה מה המצב, יסתדרו הרבנים.
<יוסף הדנה: כמו שהרבנים עושים גם שהקייסים יסתדרו.
<יוסף הדנה: אני אגיע למקום, אראה את המקום ונעשה את זה.
<יוסף הדנה: פה נאמר שהרבנות הראשית לא תומכת ונאמרו דברים מאד קשים.
<יוסף הדנה: אני רוצה לומר לכם.
<יוסף הדנה: אם יש לנו ידידים באמת חזקים, ידידים טובים הם ברבנות הראשית לישראל, שתומכת בקהילה לכל אורך הדרך.
<יוסף הדנה: בעזרת השם, אם רוצים, אני לא יודע מה צריך לעשות שם אבל נותנים הכול.
<יוסף הדנה: אם צריך פגישה עם הרבנים שרוצים לשמוע, אני מוכן לסדר את זה.
<יוסף הדנה: בעזרת השם.
< קסה איוב: סליחה, יש לי שאלה פה.
< קסה איוב: השאלה שלי זו.
< קסה איוב: אם מסדרים להם את המקום לשבת, האם הם יכולים לקבל קהל?
< קסה איוב: האם יש להם כלים?
< קסה איוב: אני ב-95' מסרו לי מקום בקרית מלאכי אבל לא היה לי מה לעשות, לא היו לי שום כלים אם אנשים מגיעים.
< קסה איוב: לא יכול לתת להם.
< קסה איוב: האם הם באמת יוכלו לקבל קהל?
< קסה איוב: רבנים, אתם יודעים בדיוק.
< קסה איוב: אני מכיר, יש לנו רב באשקלון, אם הקהילה לא דופקת על הדלת שלו, רבותי לסגור אותם ולשבת לחכות, האם נותנים להם לקבל את הקהל?
< קסה איוב: למלא טופס, להריץ אותם, ללמד, להשתתף, האם יש הכול?
< קסה איוב: עם איזה תנאים מקבלים את המשרד?
<יוסף הדנה: כשאני אומר, רק כדי להבין, כשאני אומר שיקבלו חדר אז כותבים על הדלת מתי תהיה קבלת קהל, זה יהיה מתואם עם ראש המועצה.
<יוסף הדנה: זה לא רק לשבת במועצה, יכול להיות גם מחוץ למועצה איך לעבוד - - -
אברהם נגוסה: תסדרו את זה.
אברהם נגוסה: בואו, בואו.
<גדי יברקן: יש כמה טענות שאני רוצה לחזור עליהן.
אברהם נגוסה: הרב סיכם את זה.
<גדי יברקן: מדובר על תנאי השכר, אם מקבלים או לא מקבלים את כל מה שנשאר.
<גדי יברקן: גם הקייס שאמר שהוא לא מקבל משכורת.
<גדי יברקן: מבדיקה הכי זריזה שלי בתקינה הוא מקבל משכורת.
<גדי יברקן: הוא דיבר - - -
אברהם נגוסה: הקייס שאמר שהוא לא מקבל אחת עשרה שנה?
אברהם נגוסה: רגע, כבוד הקייס (אומר דברים באמהרית).
אברהם נגוסה: הרב יוסף, בבקשה.
<יוסף הדנה: אני מכיר את הנושא.
<יוסף הדנה: למה הוא לא מקבל.
<יוסף הדנה: עשינו מכרז.
<יוסף הדנה: מי שהתחיל ללמוד לקייס בחוץ לארץ וסיים בארץ, יגיש מועמדות.
<יוסף הדנה: פרסמנו את זה ברדיו באמהרית, בעיתונות.
<יוסף הדנה: הגישו חמישה עשר קייסים.
<יוסף הדנה: היינו צריכים למנות שלושה עשר.
<יוסף הדנה: הגישו חמישה עשר קייסים אז לא רצינו להשאיר את השניים אלא עשינו את ההכנה, את הלימודים ואת הקורס לחמישה עשר קייסים.
<יוסף הדנה: אחר כך בסוף, גם השניים, שני קייסים, כדי לא להפלות אותם ולהשאיר אותם אז קיבלנו חמישה עשר קייסים.
<יוסף הדנה: הייתה פעילות - - -
<גדי יברקן: שניה.
אברהם נגוסה: סליחה, סליחה גדי.
אברהם נגוסה: בשלש יש לי ישיבת סיעה.
אברהם נגוסה: אני כבר חרגתי מן הזמן.
אברהם נגוסה: הייתי צריך לסיים בשתיים וחצי.
אברהם נגוסה: חצי שעה המשכנו את זה.
<גדי יברקן: אתה צודק אבל זה הדבר הכי חשוב.
אברהם נגוסה: הוא העלה פתרון כרגע לנושא הזה.
<יוסף הדנה: הוא לא היה ברשימה, הוא לא הגיש מועמדות.
<גדי יברקן: אבל זה על פי החלטת ממשלה.
<גדי יברקן: החלטת הממשלה הייתה על חמישה עשר קייסים.
אברהם נגוסה: תקרא את החלטת הממשלה.
אברהם נגוסה: בהחלטת הממשלה היה כתוב חצאי משרה.
אברהם נגוסה: זה לשאלה למה היו חצאי משרות.
אברהם נגוסה: זה בהתאם להחלטת הממשלה.
<גדי יברקן: נכון אבל אלה חצאי משרה.
אברהם נגוסה: גדי, אני מכיר את ההחלטה.
אברהם נגוסה: הרב יוסף, שאלה אחת עלתה ואני מחויב לשאול את משרד הדתות מהי עמדתו.
אברהם נגוסה: הקייס שאמר שאנחנו קייסים צעירים ולא קיבלנו הכרה.
אברהם נגוסה: אם מדובר בתקנים חדשים, האם זה נוגע גם לנו.
אברהם נגוסה: הוא שאל שאלה.
אברהם נגוסה: מהי עמדתו של משרד דתות בעניין?
<יוסף הדנה: קודם כל זה לא בא לדיון.
<יוסף הדנה: כשיגיע לדיון אז - - -
<גדי יברקן: לא נכון, זה היה בדיון פעמיים עם השר.
<גדי יברקן: אני הייתי - - -
אברהם נגוסה: גדי, אני מנהל את הדיון.
<גדי יברקן: אני מתנצל אדוני.
<הודיה רוזנבלום: הבהרה לפרוטוקול בהתייחס לדברים של הרב הדנה.
<הודיה רוזנבלום: הבקשה צריכה להגיע למשרד.
<הודיה רוזנבלום: זו בקשה שמיועדת למשרד האוצר.