GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורה דואק: אדוני היושב ראש, אני אומרת שוב, הטיפול בעולים זה באחריות משרד הקליטה.
<אורה דואק: זה מה שנמסר לי.
אברהם נגוסה: נציגת משרד הקליטה אמרה שהיא מטפלת בתחום הרווחה ולא בתחום הדיור ולכן מי שמטפל בתחום הדיור לא נמצא - - -
<אורה דואק: חבל.
אברהם נגוסה: חבל מאוד.
אברהם נגוסה: אבל אני אמרתי שאנחנו מצפים שהם יענו לנו בכתב לשאלה שלנו.
אברהם נגוסה: עכשיו את נמצאת פה, שניכם צריכים לפתור את הבעיה.
אברהם נגוסה: עניין הדיור זה למשרד השיכון.
אברהם נגוסה: העניין של הגדרה מי זכאי לקבל פתרון דיור במשרד השיכון, מי שמגדיר מי זוכה לזכאות זה משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אני בטוח שהתקציב לא נמצא בשני המקומות האלה.
אברהם נגוסה: לכן את צריכה לדעת את זה.
<אורה דואק: אני אמסור את הדברים בשם אומרם.
<אורה דואק: אני רק יכולה להגיד שהצמצום בפער בשכר הדירה כמו שהציגו את זה כאן כרוך בתוספת תקציבית של כמיליארד שקל.
אברהם נגוסה: אני שואל האם ביקשתם מהאוצר?
<אורה דואק: זה בא לידי ביטוי בדו"ח אלאלוף, הבנתי, המשרדים היו שותפים ושם זה בא לידי ביטוי.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על עוני בקרב העולים, הוועדה היא וועדת עלייה וקליטה.
אברהם נגוסה: אני לא רוצה את כל התקציב של המשרד, אני רוצה ספציפית בעניין העולים לעזור להוציא אותם, לשלב אותם.
אברהם נגוסה: האם אתם בעניין העולים הגשתם תכנית תקציבית והגשתם את זה למשרד האוצר?
<אורה דואק: אני לא יכולה לענות על זה, אני לא יודעת.
<שולה מולא: המשרדים שולחים אנשים שלא יכולים לענות.
<שולה מולא: זה - - -
אברהם נגוסה: הבנתי את הדבר הזה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו את נציג הביטוח הלאומי בבקשה.
אברהם נגוסה: שמעת על המקרים של העולים החדשים שגם גם מוגבלים, שהרווחה לא מטפלת בהם.
<אורן הלר: אני נציג ממינהל המחקר של הביטוח הלאומי ואציין שאם תבקשנו נתונים נוספים אשמח לסייע בלהשיג אותם ובמקרה ספציפי כזה או אחר של טיפול טעון שיפור בידי הביטוח הלאומי נשמח לקבל ולהעביר הלאה למשרד, אני לא יכול להתייחס למה שאיני מכיר.
<סמנטה לסלי אסולי: זה גיהינום ללכת לביטוח הלאומי.
<סמנטה לסלי אסולי: יש לי משפחה עם ילד בן 16, הוא עבר שני פיגועים והוא בטראומה חבל על הזמן, והביטוח הלאומי עושה לו סוף החיים ובגלל שפעם אחת האמא ביקשה כסף מאח שלה בצרפת, אז הם סגרו הכל, וזה היה לפני שנה.
<סמנטה לסלי אסולי: הם סגרו הכל.
<סמנטה לסלי אסולי: "אה, קיבלת עזרה מחוץ לארץ, את לא שייכת לפה את לא תקבלי עזרה" זה גיהינום הביטוח הלאומי.
<סמנטה לסלי אסולי: בשביל העולים הצרפתי זה גיהינום.
אברהם נגוסה: אתה שומע.
אברהם נגוסה: אני לא ממציא את זה.
אברהם נגוסה: אתה שומע אנשים שיודעים בשטח, מכירים ופועלים בשטח, הם מספרים את הנתונים האלה.
אברהם נגוסה: הביטוח הלאומי הוא זה שאחראי וחלק ממשרד הרווחה לכן אנחנו שואלים, לשכות הרווחה לא רוצות לעזור לעולים החדשים ולא רוצים להוציא אותם ממעגל העוני.
אברהם נגוסה: תעדכן אותנו מה הביטוח הלאומי או משרד הרווחה עושה כדי להוריד את העוני בקרב העולים?
<אורן הלר: קטונתי מלהתמודד עם כל התלונות של הציבור הרחב בכלל שיש לביטוח הלאומי, זה דבר מוכר ואני יודע שיש דברים שהביטוח הלאומי עושה כדי לשפר את חוויית ה - - -
אברהם נגוסה: אתה עובד בתחום המחקר?
<אורן הלר: אני בתחום המחקר.
<אורן הלר: אני לא מקבל קהל.
אברהם נגוסה: אז אולי היא תעזור לך, בבקשה.
אברהם נגוסה: אנחנו עוברים אלייך עכשיו, כי לא ציפינו למחקר היום.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים תכלס.
אברהם נגוסה: גברת לינדה דגן בבקשה.
<לינדה דגן: אין סוד שהמשרד שלנו שם את הנושא של העוני על השולחן, אנחנו מתמודדים ומפתחים כלים ועבודה, מודעות עוני של עובדים סוציאליים ברשויות, באמצעות המחלקות לשירותים חברתיים.
<לינדה דגן: אין ספק שהאוכלוסייה העולה שמגיעה עם חסם גם חברתי, גם שפתי, גם חוסר כישורים בתוך החברה הישראלית, ושמענו על הבעיות של ההתמצאות, אין ספק שזה גורם לבעיות עוני.
<לינדה דגן: אנחנו נותנים לכל האוכלוסייה כולל עולים, אין לנו דברים ספציפיים לעולים אבל הם משולבים בכל התכניות שלנו שהם גם מקבלים סיוע בלשכות לצרכים מיוחדים, שזה ציוד, שזה צרכים רפואיים שהם באחריותנו, הסדרות ומכשירים רפואיים, אנחנו מנסים לעזור לכל האוכלוסייה, אני ממש מופתעת לשמוע ולא מבינה את האמירה שמישהו מגיע למחלקה ואומרים "את עולה, לא נטפל".
<לינדה דגן: אין דבר כזה.
<לינדה דגן: אני עבדתי, אני היום במשרד הרווחה, אבל אני עבדתי כעובדת סוציאלית במחלקות לשירותים חברתיים, ואין דבר כזה שאמרנו "לא" למישהו שמגיע למחלקה.
<לינדה דגן: יכול להיות שלוקח שלושה חודשים לקבל קצבה, ויכול להיות שבזה מדובר.
<לינדה דגן: אני לא יכולה להתייחס למשהו ספציפית, אבל כל האוכלוסייה מגיעה גם ב"מבצע שלמה", אני הייתי שם במלונות, ונתנו בו ביום שהם הגיעו סיוע.
<לינדה דגן: אז אני לא יודעת, אנחנו מעבר לשירותים השוטפים שאנחנו נותנים למשפחות שמגיעות לרווחה וזה לא מספיק, ודנו בזה כבר בדיון הקודם בוועדת - - -
אברהם נגוסה: אולי תשתפי אותנו מה התכנית של משרד הרווחה בנושא של קליטת עלייה בלשכות.
אברהם נגוסה: אני שואל אתכם, משרדי הממשלה, שמעתם, האוצר אומר שיש המון כסף וזו אינה בעיה של כסף.
אברהם נגוסה: שאלתי אותו ליתר בטחון "המון כסף?
אברהם נגוסה: " "המון כסף" אבל בשטח העולים סובלים.
אברהם נגוסה: שמעתם.
אברהם נגוסה: אז אני שואל האם אתם כמשרד הגשתם תכנית להוריד את העוני בקרב העולים למשרד האוצר, לקבל תקציב כדי לשנות את המצב של העולים?
<לינדה דגן: --- לנושא העולים, בתפקיד שלי יש לי תכנית תעסוקה לנשים מחברות מסורתיות, תכנית "אשת חייל" שהיא ב-70 מוקדים בארץ.
<לינדה דגן: זה התחיל כתכנית לשילוב נשים יוצאות אתיופיה לעולם התעסוקה ואנחנו ממשיכים עם התכנית הזאת.
<לינדה דגן: ספציפית עם אוריינות גם בעברית וגם מיומנויות תעסוקתיות וגם השמה, פתחנו את זה אחר כך לעולות מקווקז ובוכרה, אז אנחנו ממשיכים עם הנושא הזה, היום יש לנו עבודה משותפת עם משרד הקליטה גם לעזור לממן את התכניות האלה וגם להרחיב את הראייה קצת לאוכלוסייה, חשבנו באמת להיכנס לאוכלוסיית העולות מצרפת, זה סוג אחד של תכנית שמתייחסת ממש לאוכלוסייה, השאר משולבים בתכניות.
אברהם נגוסה: האם יש גורם מתכלל להתמודדות עם העוני בקרב העולים?
<לינדה דגן: אני לא מכירה דבר כזה, יש לנו מישהי, היא לא באה היום - - -
אברהם נגוסה: אולי משרד הקליטה?
אברהם נגוסה: את אחראית הרווחה.
אברהם נגוסה: האם יש גורם מתכלל?
אברהם נגוסה: המשרד הוא משרד מתכלל בעניין קליטת עלייה.
אברהם נגוסה: האם יש גורם מתכלל או בתוך משרד הקליטה, אם יש להם אגף, או משרד כלשהו, יש לכם גורם מתכלל להתמודד או להתגבר על העוני בקרב העולים?
<שרה כהן: לא שידוע לי.
אברהם נגוסה: כן שולה.
<שולה מולא: אני רוצה שני משפטים בהקשר הזה של הרווחה.
<שולה מולא: לצערי אני בת למשפחה ענייה וגם המשפחה המורחבת שלי, הרבה מהם עדיין עניים.
<שולה מולא: לא מזמן אמרה לי דודה חכמה, אחות של אמא שלי, שצריך לקבוע יום לוויה ללשכות הרווחה, לאמר, הם לא רלבנטיים, הם לא עוזרים.
<שולה מולא: אנחנו הולכים ואין להם תשובות.
<שולה מולא: אני חושבת שהדבר הכי נכון והכי הגון להגיד כאן במקום הזה, "אנחנו משרד הרווחה, אין לנו מספיק כסף, אין לנו מספיק משאבים לעזור באמת".
<שולה מולא: לשחזר את הדיבור על "אשת חייל", אני מכירה אותה היטב, זו אשלייה.
<שולה מולא: יש כאן דיבור שהוא מייצר א/שלייה ולא נותן לנו, לכולנו, לראות את המציאות בעיניים.
<שולה מולא: המציאות היא חריפה ואתם לא מסוגלים אפילו לקלף את הרובד הכי עליון שלו.
<שולה מולא: אז אני מצטערת שאת משלה את כולנו.
<לינדה דגן: צר לי לשמוע, אני יודעת שאנחנו לא מספקים את כל השירותים לכולם בדרך שהיינו רוצים, אבל אני חושבת שאנחנו לומדים וכבר שנתיים וחצי יש לנו תכנית שעובדת בנושא של עוני, ב-94 מחלקות לשירותים חברתיים ברחבי הארץ, זה לא מליוני אנשים, זה אלפי אנשים אבל אנחנו באמת לומדים איך כן לתת איזה שהוא מענה משמעותי למשפחות שנכנסות לתכניות.
<לינדה דגן: אז יש גם בין המשפחות האלה משפחות של עולים והיה מחקר, אתמול שמעתי שיש תוצאות של מחקר, יש לנו תוצאות טובות ואת צודקת, אנחנו לא יכולים להגיע לכולם - - -
אברהם נגוסה: גברת לינדה, את רואה את המציאות פה, את שומעת את זה.
אברהם נגוסה: לא סתם אנחנו הבאנו את נציג האוצר שגם זה התחום שלו של קליטת עלייה.
אברהם נגוסה: זה שהוא אומר שיש המון כסף ולא מנצלים, האם משרדי הממשלה, לא ישנתם?
אברהם נגוסה: אני אומר שמצד אחד אנחנו קיבלנו נתונים שנעשו בצורה מקצועית, מראים שהעולים הם הכי עניים.
אברהם נגוסה: מצד שני, משרדי הממשלה, אני שואל אחד-אחד, אין תכנית, לא הגשתם תכנית.
אברהם נגוסה: לכן מה אני אגיד?
אברהם נגוסה: משרדי הממשלה ישנים, או שלא אכפת להם.
אברהם נגוסה: כך אני רואה את התמונה, איך אנחנו נשנה את המציאות אם אתם ברמת הביצוע בשטח, אתם לא מציגים תכנית כדי להתמודד ולשנות את המצב.
אברהם נגוסה: אם הייתם אומרים לי "הצגנו, והאוצר אמר שאין כסף" אני יכול לבוא בטענה לאוצר.
אברהם נגוסה: אבל אתם לא הגשתם תכנית.
אברהם נגוסה: תקציב דו שנתי עבר, וזה כל העניין, העולים נשכחו.
אברהם נגוסה: זו המציאות, זו התמונה שאנחנו רואים כאן.
אברהם נגוסה: אסתר בלום, ארגון קעליטה בבקשה.
<אסתר בלום: תודה רבה אדוני היושב ראש.
<אסתר בלום: אנחנו מזדהים עם כל מה שנאמר כאן עד עכשיו.
<אסתר בלום: אני רוצה לחזור על הנקודה של מניעת הכניסה לעוני.
<אסתר בלום: אם אנחנו לוקחים את העולה החדשה כשהוא נוחת בארץ, מקבל את סל הקליטה שהוא בסדר גודל מסוים, באותו זמן הוא אמור ללכת ללמוד עברית כדי להשתלב, אחר כך הוא אמור להכנס למערכת של לימוד, הכשרה לעבודה, הכרה בתארים שלו וכולי.
<אסתר בלום: כל זה הוא צריך לעשות כאשר יש לו משפחה שהוא צריך לפרנס אותה, כאשר הוא צריך לשלם את שכר הדירה.
<אסתר בלום: רוב העולים היום אינם, זה כבר לא קיים בכלל העולים את האפשרות להקלט בתוך מרכזי קליטה, הם נכנסים לשכירות ושמענו כאן מהי השכירות.
<אסתר בלום: איך אפשר שאותו עולה לא ייכנס איפה שהוא למעגל העוני?
<אסתר בלום: הוא קודם כל יהיה מהר מאוד בתת תעסוקה ואחר כך הוא ייכנס למעגל העוני.
<אסתר בלום: אין לו את העורף המשפחתי כדי שמישהו ישמור על הילדים שלו בשעות אחר הצהריים, אין מי שבחודש- חודשיים יכול בעצם לקלוט אותו בתוך הבית כאשר הוא צריך לעבור דירה, אין לו את כל המסגרת, המעטפת שלכל ישראלי יש.
<אסתר בלום: מה שאמרת הוא דבר מאוד חשוב, הראייה המערכתית שנעדרת מכל התמונה, לצערנו.
<אסתר בלום: יש יוזמות, גם במשרד הקליטה, גם במשרד הרווחה, יוזמות מאוד נקודתיות שאין ראייה מערכתית.
<אסתר בלום: אנחנו תומכים ברעיון הזה, דבר שני אנחנו רואים וגם הנתונים הראו שכאשר אנשים לא מקבלים את מה שמגיע להם הם נכנסים יותר ויותר למעגל העוני וזה בגלל שאין להם את האפשרות לגשת לשירותים והם לא מקבלים את הזכויות שמגיעות להם.
<אסתר בלום: אנחנו גם רוצים לבקש שתהיה כאן או לקרוא למנכ"ל הביטוח הלאומי לשבת עם ארגוני העולים, לבוא ולשמוע את המצוקות והקשיים גם של הקשישים, גם של הנכים גם של המשפחות שעובדות יומם ולילה כדי להתפרנס ולא מצליחות להוציא את הראש מהמים.
אברהם נגוסה: טלהון טארקין בבקשה.
אברהם נגוסה: אני מבקש בקיצור כי דברים רבים נאמרו והזמן שלנו רץ.
<טלהון טארקין: תודה כבוד היושב ראש, אני מתגורר במרכז קליטה כבר 12 שנים בארץ, הייתי בשני מרכזי קליטה, הייתי בבאר שבע בטללים וב-2009 עברתי למבשרת ציון.
<טלהון טארקין: אני רוצה לדבר לגבי המענק ואת התכניות שנמצאות באתר, בזכויות לעולים.
<טלהון טארקין: אני קראתי גם בזכויות לעולים למרות שזה לא קורה ולא מתקיים ולא שום דבר, אנחנו רק מחכים.
<טלהון טארקין: או שיורדים למטה, אנחנו עובדים, שירתנו שלוש שנים, אני שירתי שלוש שנים, נתתי את הזמן שלי למדינה שלוש שנים ושירתי, אבל מזה לא יצא לי כלום.
<טלהון טארקין: אני בתור חייל בודד שמתגורר לבד, אני מייצג את היחידים פה בארץ וגם כמובן יש מבוגרים שמתגוררים לבד.
<טלהון טארקין: אני שואל, למרות שלא נותנים תשובה, לא משרד הרווחה ולא משרד השיכון, לגבי 281,000 משכנתא או הלוואה, זה גם לא קורה, 95,000 שקל מענק, למרות שלפי החוק אומרים שיש, אבל לא מתקיים.
<טלהון טארקין: שאלתי חלק מעובדי הסוכנות היהודית, אמרו לי "רק אם תתחתן עם עולה שמתגוררת במרכז קליטה יכול להיות שתהיה לך את הזכות הזאת, אני חושב שזה מבחינתי גזענות מה שקורה פה.
<טלהון טארקין: אני צריך לבחור אחת ממרכז קליטה בשביל לקבל את המענק של 95,000 שקל?
<טלהון טארקין: למה?
<טלהון טארקין: אני שומע גם מהמדינה שיביאו 100 ילדים מסוריה.
<טלהון טארקין: קודם כל תעשו בתוך הבית, תעשו בדק בית.
<טלהון טארקין: אנחנו פה.
אברהם נגוסה: אנחנו נקיים דיון בנושא הזה, בעניין ה-95,000 שקל שאתה אומר.
אברהם נגוסה: זה נושא שהיום לא נפתור אותו, טוב שהעלית את זה אבל יהיה דיון עם המנכ"לים של המשרדים.
<טלהון טארקין: עוד דבר.
<טלהון טארקין: אני עליתי בגיל 14, אני כאן 12 שנים, יש לי עוד שלוש שנים לזכויות העולים.
<טלהון טארקין: אם לא תעזרו תוך שלוש שנים, אז מתי?
<טלהון טארקין: עוד שלוש שנים כל עולה יורד למטה, גם המבוגר.
<טלהון טארקין: פשוט לא מתקדם.
<טלהון טארקין: אתם קוברים אותנו חיים.
אברהם נגוסה: נשמע בסוף שוב התייחסות של האוצר.
אברהם נגוסה: גברת מדלין מארי.
<מדלין מרעי: תודה כבוד היושב ראש.
<מדלין מרעי: אני בת 26, בגיל 20 כבר שבע שנים, עברתי חיים מאוד קשים, קיבלתי תביעה של 2,800,000 שקל ולא היה לי שום פתרון ועכשיו אני בשלב של סיום לשלם אותם.
<מדלין מרעי: אבל כל הזמן לא הייתה לי דירה לא היה לי כלום, עבדתי 24 שעות כדי להביא את הכסף.
<מדלין מרעי: גם יש לנו בעיה מבחינת משטרה שמתנהגת כמו עבריינים בארץ, מבחינת רווחה, לא עוזרים, לא שומעים ולא מתעניינים.
<מדלין מרעי: גם קצינות מבחן אני הולכת ומבקשת עזרה שמישהו ילחץ יד איתי, שייתן לי לראות לפתוח לי את העיניים להסתכל קדימה מי יעזור לי, אין.
אברהם נגוסה: את עובדת?
<מדלין מרעי: אני עובדת כדי לסגור את כל החובות שקיבלתי מהתביעות.
<מדלין מרעי: זה לא תביעות קטנות, כשהייתי בת 20 קיבלתי 2,800,000 שקל.
<מדלין מרעי: אין לי שום עזרה, אין שום ביטוח לאומי, זה רק תביעות שאין לי תלושים, גם אני אמורה לשלם להם עכשיו עוד 80,000 שקל.
<מדלין מרעי: אין חיים בארץ.
אברהם נגוסה: פנית לאדם שיושב לידך?
אברהם נגוסה: בבקשה תפני אליו.
אברהם נגוסה: אני מקווה שהוא יעזור לך.
אברהם נגוסה: האחריות של הממשלה לא מורידה מזה.
אברהם נגוסה: זה פשוט זמני שיכולים לעזור לך.
<דבי זהר: אני עולה חדשה מארצות הברית.
<דבי זהר: החצי השני שלי עדיין בארצות הברית כי גם כן אנחנו פוחדים להכנס למעגל העוני.
<דבי זהר: הוא עובד כרגע.
אברהם נגוסה: איפה הוא עובד?
<דבי זהר: בשביל חברת התעופה "דלתא" באמריקה.
<דבי זהר: מפחד מאוד להתפטר כי - - -
אברהם נגוסה: הוא מפחד לעזוב את העבודה ולבוא כדי שלא להכנס למעגל העוני.
<דבי זהר: כן.
<דבי זהר: הוא ישראלי, אני אמריקאית, אבל יש לי אידיאולוגיה מאוד חזקה ובאתי מהציונות, גדלתי על ציונות וזו הייתה השאיפה שלי, ואני עכשיו מתנדבת בכל מיני דברים אבל זה לא חיים ככה.
<דבי זהר: קודם כל האמריקאים שבאים לארץ הרבה מהם באים מאידיאולוגיה.
<דבי זהר: הם לא רוצים ללכת משדה התעופה לרווחה, הם לא רוצים אפילו את הכסף, את המענק שנותנים להם.
<דבי זהר: הם רוצים לעבוד ולעשות אפילו חצי ממה שהם עשו בארצות הברית כי יש להם אידיאולוגיה, הם רוצים.
<דבי זהר: אני לבורנטית 20 שנה בארצות הברית, אני מתמחה בבנק דם, במה שעושים בשיבא, יש הרבה אנשים מוכשרים שבאים מארצות הברית ובגלל שיש אפלייה נגד גיל ודברים כאלה הם לא יכולים להשיג עבודה.
<דבי זהר: בקפלן ראיינו אותי, רצו שאני אחתום כבר שלוש שנים, הם י ממנו לי את החצי שנה סטאג' בשביל הכרה במקצוע.
<דבי זהר: ברגע ששאלו אותי "מה הגיל שלך" אמרתי "58" היא נפלה מהכיסא שלה.
<דבי זהר: היא אמרה "מה, זה אומר שתעבדי רק 10 שנים.
<דבי זהר: מה זה לעבוד 10 שנים?
<דבי זהר: אני תוך שנתיים שלוש יכולה להפוך את המעבדה שלהם, לשפר את המעבדה שלהם, עם כל הנסיון שיש לי מארצות הברית.
<דבי זהר: אבל זה מקובל, זה בסדר גמור, אז אני מלמדת אנגלית ואני מתנדבת כי אני מאמינה בארץ ישראל.
אברהם נגוסה: מה שאת אומרת לנו "לא קולטים ולא משלבים אותנו במאגר העבודה ולכן אנחנו הופכים עניים".
<דבי זהר: בעלי בן 54, מוכשר בטירוף, מתקן מטוסים, יש תעודות של דיזל, כל מיני דברים.
<דבי זהר: אבל אומרים לו אם תגיעו לארץ, אנחנו נחיה מביטוח לאומי.
<דבי זהר: אז הוא מפרנס אותי והוא גאה בי בדברים שאני עושה, אבל זה לא פתרון.
אברהם נגוסה: משרד העבודה, אני יודע שעכשיו זה רווחה ועבודה ביחד.
אברהם נגוסה: את בתחום הרווחה.
אברהם נגוסה: אז נתקדם כי הזמן שלנו רץ.
אברהם נגוסה: מקונן שטו, פעיל חברתי.
<מקונן שטו: תודה רבה.
<מקונן שטו: הסוכנות היהודית, הוציא אותי ממרכז הקליטה ביולי 2016, אחרי זה עשו לי עיקול, שילמתי 26,000 שקל.
<מקונן שטו: אחרי כן שכרתי דירה, 2,000 שקל.
<מקונן שטו: אני לא יכול לשלם.
<מקונן שטו: גם בעבודה עשו לי עיקול וגם בבנק.
<מקונן שטו: גם לא נותנים לי - - - זה לא משפט שלי, שום דבר.
אברהם נגוסה: מה שהבנתי, אני חושב שזה אותו דבר, האוצר לקח והולך לבדוק את הדברים האלה.
אברהם נגוסה: אני חושב שהמקרה שלך דומה למקרה שלו שהוציאו אותך ממרכז הקליטה.
<מקונן שטו: הם - - - אנשים שם, לא אומרים שום דבר.
<שולה מולא: נותנים - - - שמוצאים בדרך.
אברהם נגוסה: אני לא מבין, מה שהבנתי שאמרת שהוציאו אותך ממרכז הקליטה ועיקלו לך את חשבון הבנק, עכשיו שכרת דירה ואתה משלם 2,000 שקל כל חודש.
<מקונן שטו: ארבעה חודשים אני לא יכול לשלם.
אברהם נגוסה: אבל השכירות שלך היא 2,000 שקל.
אברהם נגוסה: עד כאן הבנתי.
<מקונן שטו: וגם מה שהתביעה, הם נותנים להם, לחברים.
<מקונן שטו: חברים חותמים, אנחנו מקבלים - - -
אברהם נגוסה: תגיד לי באמהרית.
אברהם נגוסה: (משוחחים באמהרית)
אברהם נגוסה: אני אתרגם את מה שהוא אומר.
אברהם נגוסה: הוא אומר שאנשים מחתימים אנשים אחרים במקומך, ושולחים את הטופס הזה לבנק.
אברהם נגוסה: ואז כאילו מה, סירבת לשלם, זה מה שהטופס אומר, ואז ההוצאה לפועל מחליטים לעשות עיקול של החשבון שלך.
אברהם נגוסה: מצד שני, אתה משלם לבנק עידוד על השכירות במרכז הקליטה.
<מקונן שטו: כן.
אברהם נגוסה: האם יש לך עובדות לדברים האלה?
אברהם נגוסה: למה אתה לא הולך למשטרה?
אברהם נגוסה: זה פלילי שאנשים מזייפים בשמך ומכניסים אותך לחובות ומעקלים את הבנק שלך.
אברהם נגוסה: יש חוק, למה אתה לא הולך למשטרה?
אברהם נגוסה: אני לא יודע, למה הארגונים, אתם לא עוזרים לו?
אברהם נגוסה: חנה, את מכירה את המקרה?
<שולה מולא: זה לא מקרה יחיד.
אברהם נגוסה: לא משנה כמה מקרים.
אברהם נגוסה: אתם מכירים את זה?
<חנה אלעזר: הסיפור החדש הזה שמחתימים אנשים בשמם, זה סיפור חדש שאנחנו לא מכירים אותו.
אברהם נגוסה: אתם בטוחים?
<חנה אלעזר: --- - --
אברהם נגוסה: אני מבקש שתבדקו את העניין.
אברהם נגוסה: אם זה אמת, יש משטרה, יש חוק וסדר במדינת ישראל, תלך, תתלונן, תביא את העובדה שלך למשטרה, המשטרה תבדוק את העניין הזה.
אברהם נגוסה: אם אכן הדבר הזה אמת, מדובר בפלילים, וכאן המשטרה תטפל בנושא.
<שולה מולא: מרכזי הקליטה האלה מנוהלים על ידי הסוכנות היהודית.
<שולה מולא: הסוכנות היהודית מתנהלת בבריונות, היא מגייסת בריונים כדי להתעלל באנשים האלה.
אברהם נגוסה: שולה, להגיד בכללי זה לא פותר את הבעיה.
אברהם נגוסה: עובדתית, ללכת עם העובדה לאכיפת החוק, זה יהיה סוף.
אברהם נגוסה: אבל אם כל הזמן נדבר באופן כללי ואין לנו עובדות ולא נביא את זה לגורמי האכיפה, זה לא פותר את הבעיה.
אברהם נגוסה: לכן אני אומר אתם כארגון עולים בואו תעזרו לו בנושא הזה, תבדקו את הנתונים.
<שולה מולא: הנושא הזה הוא נקודתי, בסדר.
<שולה מולא: יש פה נושא שאנשים - - -
אברהם נגוסה: בסדר, אבל אם את פותרת אחד, פתרת את של כולם.
אברהם נגוסה: כי אם יש לך מקרים, תצרפי.
<שולה מולא: העולים נמצאים במרכזי קליטה - - -
אברהם נגוסה: המקרה שלו קצת שונה, מה שהוא אומר זה לא אותו דבר.
אברהם נגוסה: על זה דיברנו, האוצר לקח את המקרה לטפל בו.
אברהם נגוסה: תראו, כשחיים במרכזי קליטה, מי שאחראי על קליטת העולים במדינת ישראל זה משרד העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: משרד הקליטה יש לו קבלן משנה, הסוכנות היהודית.
אברהם נגוסה: הסוכנות היהודית מנהלת את מרכזי הקליטה, זה מה שאני יודע.
אברהם נגוסה: אתם יכולים לטפל מול הסוכנות היהודית, והסוכנות היהודית יכולים להגיד לכם "אלה דברים שאני לא אחראית להם, אמנם אני אחראית על ניהול מרכז הקליטה, אבל בתחום הרווחה יש לשכת רווחה, לתחום הבריאות יש את משרד הבריאות, בתחום הדיור יש את משרד השיכון" הוא יכול לחלק לכם את זה.
אברהם נגוסה: אבל הכתובת במדינת ישראל שמתכללת את קליטת העלייה, זה משרד הקליטה.
<שולה מולא: יש הוצאה לפועל על העולים החדשים שגרים במרכזי קליטה.
אברהם נגוסה: האוצר הגיע, שאלתי אותו ונתתי לו את המקרים, הוא הולך לבדוק את זה.
אברהם נגוסה: אין לנו נציג של הוצאה לפועל אבל משרד האוצר מעל זה ונציג האוצר יבדוק את זה וישיב לנו.
אברהם נגוסה: כך עובדים.
אברהם נגוסה: עכשיו נשמע את קרן פישזון, מנכ"לית "מגן משפחה".
<קרן פישזון: אני כבר הרבה שנים מגיעה שנה אחרי שנה ליום העוני בכנסת.
<קרן פישזון: תמיד הייתי באה כנציגת מועצת העמותות יוצאי ברית המועצות, כל ראשי העמותות דוברי הרוסית הם כבר שנה שניה שהחליטו שלא להגיע לכנסת ולא לשתף פעולה, הם לא רוצים בנוכחות שלהם לתת לגיטימציה לדיבורים אין סופיים ולתת ציפיה לעולים.
<קרן פישזון: האמת שהם הגיעו ארצה בשנות התשעים ולא הגיעו כדי להפוך לעול על המדינה.
<קרן פישזון: הם באו עם הרבה מוטיבציה לבנות, מהנדסים, לבנות פה דיור, לתת מהמקצועיות שלהם למדינה, לתרום.
<קרן פישזון: נלחמו על כך, ולא נתנו להם לשים רגל פה.
<קרן פישזון: כנראה מערכת הקבלנות בבנייה, מערכת הבנקים, זה היה יותר חשוב למדינת ישראל לכן גם כשהצליחו לבנות 2,000 יחידות דיור בקרית ים במאמצים ומלחמות והרבה מחאות שינו חוקים כך שהעמותות כבר לא תוכלנה לקבל את הקרקעות כדי לבנות, ובזה הסתיים, אף אחד לא יודע, היסטוריה לא כותבים פה, היסטוריה משנים ומסתירים מהציבור.
<קרן פישזון: ייבנו 2,000 יחידות דיור ובזה יסתיים הסיפור.
<קרן פישזון: כבוד יושב הראש מספר על עולים חדשים שהגיעו מאוחר כביכול ולא הספיקו לצבור פנסיה.
<קרן פישזון: אולי יש בזה משהו, אבל למה עוד להוסיף לחוק שרק אחרי 10 שנות עבודה העולה החדש מתחיל לצבור את הסטאג'?
<קרן פישזון: כאילו שעשר שנים לא מספיק, לא מספיק שהוא גם כך הגיע מאוחר למדינת ישראל עוד עשר שנים שדדו וממשיכים לשדוד.
<קרן פישזון: השנה מפלגת דוברי הרוסית, דרך אגב, זה גם האנשים המכובדים שבנו את הדיור, הם הקימו את המפלגה הרוסית הראשונה ונתנו ביד רחבה לצעירים להכנס, הצעירים האלה נכנסו עכשיו והזקנים אומרים שאולי הם רק עזרו להם לקבל איזה שהם ג'ובים ובכך הסתיים תפקידם.
<קרן פישזון: אני לא רוצה להרחיב לעניין הזה, רק לחזור שלא מספיק שגם שדדו להם עשר שנים והם לא מקבלים שום תוספת לפנסיה, גם אנשים שצברו פנסיה במדינות המוצא באים לפה ולא מקבלים שום פנסיה משם למרות שמארצות הברית וממדינות אירופה אנשים שצברו פנסיה משם באים לפה ויכולים לבוא ולחיות פה.
<קרן פישזון: שם זה לא.
<קרן פישזון: תסתכלו כמה מכות מסביב קיבלו עולים חדשים, אני עשר שנים ייצגתי אותם.
<קרן פישזון: השנה אני קצת יותר אופטימית מהם, אני הקמתי עמותה משלי ופתחנו קוים חמים לציבור לפנות אליהם, אני רק אגיד לכם משפט, אתם עכשיו ראיתם בדיוק את התופעה שאנחנו רואים יום יום, שמי שנזקק, ולא משנה אם הוא עולה חדש, הוא פונה למשרד ,המשרד מפנה אצבע למשרד אחר וגם במשרד מפנים אצבע למחלקה אחרת.
<קרן פישזון: עולה חדש הולך לאיבוד, אין משרד שיגיד "אנחנו מקבלים את כל הפניות ואנחנו נמיין" את זה העמותה שלנו עושה.
<קרן פישזון: אלכסי טולסטוי הרוסי כתב שכל המשפחות המאושרות דומות אחת לשניה, וכל המשפחות המסכנות מסכנות בצורה אחרת.
<קרן פישזון: המשרדים שלנו לא מסוגלים לתת מענה מקיף הוליסטי לכל המצוקה של כל משפחה ומשפחה.
<קרן פישזון: אני יכולה לתת לכם 450 אולי פלוס, עכשיו קיבלתי שבע פניות, אני בשתי וועדות וכבר קיבלתי שבע פניות.
<קרן פישזון: כל המשרד לא יכול לתת טיפול מקיף שיוציא את המשפחה מהמצוקה.
<קרן פישזון: אני אתן דוגמה אחת, 450 משפחות במצוקה, מצוקה שונה לגמרי.
<קרן פישזון: אני אסכם, אני חושבת שלמשל, היום כבר ראיתי שאנשים שמייצגים פה את המשרדים הם פעם היו נלחמים ומתווכחים והיום כבר לא.
<קרן פישזון: השנה זו השנה הראשונה שראיתי, אני פשוט בשוק.
<קרן פישזון: אני אומרת, אם אנחנו ככה נמשיך, נגיע לזה שבשנה הבאה הם ל א יגיעו בכלל ואני חוזרת על האמירה של אותם זקנים שעלו ארצה, הם כבר לא 42, של פרופסורים שרצו לתרום, הם כבר הרבה פחות, הם אמרו צריך לשנות שיטה, אחרת צריך לכבות את האור במדינה הזאת.
<קרן פישזון: מישהו עוד שנה יצטרך לכבות את האור ולחזור למדינת המוצא.
<קרן פישזון: הצעה למשרד הרווחה, עוד במחאת האוהלים דיברנו בוועדת טרכטנברג, לכל דבר במדינה הזאת הצענו פתרון.
<קרן פישזון: עכשיו אין כבר ועדה, הכל חסוי ואף אחד לא יכול לדעת .
<קרן פישזון: הצעה אחת למשרד הרווחה למשל, במקום שכל עובדת סוציאליים שעל 50 משפחות במצוקה מקבלת משכורת, לעשות אחרת, כל משפחה במצוקה שהם יקבלו קנס, וכל משפחה שבאמת הסתדרה בארץ, על כל משפחה כזאת, שיקבלו משכורת.
<קרן פישזון: צריך שיטה חדשה לגמרי אחרת כל הדיבורים הם סתם ואני בשנה הבאה גם לא אגיע.
אברהם נגוסה: שמענו במשך שעתיים שאנחנו יושבים כאן, את כל המצוקות של העולים החדשים.
אברהם נגוסה: אם זה קשישים אם זה צעירים ואם זה משפחות.
אברהם נגוסה: שמענו גם מהו המקור לעוני.
אברהם נגוסה: יש כאן את משרדי הממשלה שהציגו לנו ולא מצאנו ולא ראינו ולא שמענו דרך כיצד לצאת מזה.
אברהם נגוסה: לא ראינו תכנית, אין משרד ממשלתי שהציג לנו תכנית איך להתגבר או להתמודד על העוני בקרב העולים החדשים, ואיך אנחנו מוציאים את העולים החדשים ממעגל העוני.
אברהם נגוסה: לא שמענו את זה.
אברהם נגוסה: האוצר אמר שהוא לא מכיר שום תכנית כזאת.
אברהם נגוסה: מי שנרשם כדי לדבר, נתנו לו לדבר והזמן שלנו רץ.
אברהם נגוסה: אני חייב לסכם את הדיון.
אברהם נגוסה: אנחנו מציינים יום מאבק בעוני וכוועדת עליה וקליטה אנחנו מתמקדים בעוני בקרב עולים.
אברהם נגוסה: חשבתי לשמוע ממשרדי הממשלה דרך התמודדות לשנות את זה, לצערי הרב זה לא המצב ולכן הוועדה קוראת למשרדי הממשלה ליצור שולחן עגול כדי שיהיה גורם מתכלל על מנת להוציא ולעזור לעולים החדשים.
אברהם נגוסה: מי שצריך להוביל את הנושא, זהו משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: משרד הקליטה הוא המשרד המתכלל בנושא עלייה וקליטה ולכן אני קורא למשרד הקליטה להוביל את המהלך הזה ולהקים גוף מתכלל ששותפים לו משרדים רלבנטיים: עבודה והרווחה, משרד השיכון, משרד האוצר ומשרד הקליטה כמובן בהובלה, ובשיתוף עם ארגוני העולים.
אברהם נגוסה: שמעתם מהאנשים שבאים מהשטח, העולים החדשים, נציגיהם, הארגונים ועמותות העולים, תשתפו אותם בשולחן העגול.
אברהם נגוסה: אתם רק תרוויחו מכך.
אברהם נגוסה: אנחנו נוציא את הסיכום בכתב לכל השרים הרלבנטיים בנושא הזה, בראש ובראשונה למשרד הקליטה שצריך להוביל את הפורום הזה, את הגוף הזה, כדי לבנות תכנית פעולה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים גם להתעדכן על תכנית הפעולה הזאת, ולהגיש את זה אם אין לכם מקור הכנסה ממשרדי ממשלה, בואו תבנו ביחד תכנית ותגישו אותה לאוצר.
אברהם נגוסה: אני מבקש ממשרדי הממשלה לא להמתין עד שנעשה דיון נוסף בנושא הזה.
אברהם נגוסה: אנחנו נעשה מעקב, אבל בדיון הבא אני רוצה שהפורום הזה יבוא עם הצעה ותכנית, כפי שהוקם גוף לסיוע לחיילים בודדים ובאו עם תכנית והצעה, ושיהיה בשיתוף פעולה עם ארגוני העולים.
אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים שהגעתם.
אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם וברוכים הבאים.
אברהם נגוסה: יושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית, מר אברהם דובדבני וגם סגן יושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית, מר יעקב חגואל וכל הצוות וגם משרדים אחרים שנמצאים פה.
אברהם נגוסה: היום אנחנו הזמנו את הצוות ואת יושב הראש לשמוע ולקבל סקירה על פעילות ההסתדרות הציונית העולמית, כמו שעשינו לפני כמה שבועות עם יושב ראש הסוכנות היהודית והסוכנות
אברהם נגוסה: אנחנו נתחיל את הדיון וחברי הכנסת יבואו ויכלו, כי באותו זמן מתקיימת ועדה נוספת, כידוע.
אברהם נגוסה: קודם כל אנחנו נפתח עם מר אברהם דובדבני, יושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית ולאחר מכן נשמע גם מהסגן, יעקב חגואל.
אברהם נגוסה: אם יש מישהו נוסף שירצה להוסיף, נשמע בהמשך.
אברהם נגוסה: נמצא איתנו גם מר אלי כהן, המנכ"ל וגם ראשי המחלקות.
אברהם נגוסה: גם מי שרוצה להביע ולדווח לנו, אנחנו נשמח לשמוע.