GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרה ישראלי: לפני חמש שנים אנחנו זיהינו שיש לעולים מצרפת קושי מאוד גדול במציאת עבודה והחלטנו לקחת מישהי לחצי שנה שתנסה לעזור לעולים במציאת עבודה.
<שרה ישראלי: חצי השנה הזאת הסתיימה לפני ארבע שנים וחצי ורינה ממשיכה לעבוד כי הנושא של עבודה הוא נושא שהוא לא מתחיל ומסתיים ברגע שמצאת לעולה עבודה.
<שרה ישראלי: העולים שלנו מחליפים מקומות עבודה, הם לא נשארים, זה תהליך כל הזמן שצריך לעזור ורינה תתאר יותר איך היא עושה את זה.
<שרה ישראלי: חסר לנו מאוד איזה שהיא התייחסות וחשיבה לנושא של העצמה אישית של העולים, לתת להם תחושה, לתת להם חוסן, לתת להם תחושה שהם יכולים להסתדר.
<שרה ישראלי: אחד המאפיינים של העולים מצרפת זה שהם לא מדברים על הקשיים שלהם, הם לא פותחים את זה, הכול נשאר בתוך המשפחה.
<שרה ישראלי: אני לא רוצה להרחיב יותר מדי, אבל אני חושבת שכולם פה מודעים לעובדה מה עושה למשפחה, לחוסן המשפחתי ההרגשה שבעל המשפחה לא מצליח לפרנס, שהאמא לא מוצאת עבודה, הם נוטים לעבוד בחברות של שיווק טלפוני, שהמשכורות הן דלות, יש להם חובות כספיים.
<שרה ישראלי: במשרד, אני מבקשת שתעזרו לנו איך ליצור תכניות להתייחסות מיוחדת לעולי צרפת.
<שרה ישראלי: זה הנושא הראשון הנושא השני הוא סיוע לילדי עולים בגנים.
<שרה ישראלי: מגיעות אלינו משפחות צעירות עם ילדים בגנים ואף אחד לא נותן את הדעת על מה צריך לעשות עם ילד בגן.
<שרה ישראלי: המועצה לקחה על עצמה את הנושא של גננת מגשרת לכל הילדים העולים ואנחנו מנסים לרכז אותם, לא את כולם בבת אחת כי זה בעייתי וקשה לקלוט, אבל בכל גן אנחנו משבצים כמה ילדים עולים חדשים, הבאנו גננת מגשרת שהתפקיד שלה לסייע לילדים בגן לרכוש את השפה, להבין מה קורה בגן, להסתדר מבחינה חברתית והדבר הזה נותן תוצאות מצוינות.
<שרה ישראלי: ילד שמגיע לכיתה א' אחרי שהוא היה עם גננת מגשרת בגן מגיע כמו ילד ישראלי, אבל ילד שלא קיבל את התיווך הזה בגן מגיע כמו ילד שיש לו חסכים בשפה, הוא לא הפנים את כל מה שלמדו בגן מבחינת התכנים וההשתלבות שלו היא הרבה יותר קשה וזה עולה כסף וחייבים להתייחס לזה.
<שרה ישראלי: והנושא השלישי הוא הקמת מסגרת תומכת של פורום תומך לעובדים עם העולים.
<שרה ישראלי: זאת אומרת יש לנו את ריקי בעפרה, שעובדת עם העולים הוותיקים, את רינה, את קרולין, את אלה שנמצאות בחזית מול העולים.
<שרה ישראלי: מי שנמצא בחזית מול העולים נתקל בקשיים שלהם, בקשיים המשפחתיים, בקשיים החינוכיים, בהתמודדות עם ילדי גיל ההתבגרות, עם בעיות בזוגיות שהן בעיות מאוד מאוד קשות, עם בעיות פרנסה, ובעצם כל עובדי הקליטה שעומדים מול העולים, אין להם מסגרת תומכת.
<שרה ישראלי: זה בעצם מקצוע שהוא מקצוע טיפולי ולכל המקצועות הטיפוליים יש הדרכה, יש עזרה, ופה הם נמצאים לבד בחזית, לבד עם עצמם, ואני מאוד מבקשת שהוועדה והמשרד ייתנו את הדעת ויקימו פורומים משותפים לעובדי הקליטה כדי שיהיה להם עם מי להתייעץ, להעלות נושאים, השתלמויות, שיבינו שהנושאים שלנו הם לא נושאים ייחודיים שלנו.
<שרה ישראלי: בירושלים ובמטה יהודה וכל מקום שקולט עולים יש בדיוק את אותן הבעיות וצריך מסגרת תומכת לעובדי קליטה.
<שרה ישראלי: תודה.
אברהם נגוסה: אולי אני אוסיף שאלה, בוועדה קיבלנו החלטה להתאים את התנאים של יוצאי אתיופיה לעולי בני המנשה ולעולי תימן.
אברהם נגוסה: האם ההחלטה הזאת מיושמת בשטח?
אברהם נגוסה: אנחנו קיבלנו את ההחלטה בהסכמה גם עם השר הקודם, השר אלקין, והמנכ"ל היה חביב קצב, ואז בדיון הייתה הסכמה מצד משרד הקליטה, לעשות מדיניות של התנאים של עולי אתיופיה, אם זה בזכאות במשכנתאות, אם זה במובן של כל הטיפול של סל הקליטה וכל הטיפולים, האולפן וכל זה, שיהיה כמו של התנאים של עולי אתיופיה, לעולי בני המנשה ולתימן.
אברהם נגוסה: לצרפתים אני אתייחס, אבל האם - - -
<שפרה קירשנבאום: יש, זה פורסם בכל מקום, מצד שני מדובר באזור הזה לרוב באוכלוסייה ותיקה.
<שפרה קירשנבאום: אנחנו הרי מטפלים רק 15 שנה בארץ ומדובר באוכלוסייה הרבה יותר ותיקה.
מרדכי יוגב: שפרה, הנקודה המרכזית, חברי חבר הכנסת נגוסה, אני לא בטוח שהוא צדק, מה שקיבל על עצמו השר אלקין, בהיותו שר קליטה, זה לראות את אותם עולים, את בני המנשה, עד 15 שנה, כמו את עולי אתיופיה, הוא אמר שליתר הזכויות צריך להביא להחלטת ממשלה ולהערכתי זה לא עלה.
מרדכי יוגב: צריך לחזור עם זה לשרה סופה לנדבר שתאיץ את זה.
מרדכי יוגב: רק ההתייחסות ל-15 שנה, אם זה למגשרים או לדברים אחרים.
מרדכי יוגב: אבל בקהילות הוותיקות, שזה עפרה, קרית ארבע, ניצן בבודדת ורוב הקהילות החדשות בצפון, גם שם - - -
<שפרה קירשנבאום: אחד הדברים ש - - -
מרדכי יוגב: זה לא מומש.
<שפרה קירשנבאום: הישג מאוד חשוב זה שהעולים מבני מנשה יכולים ללכת למינהל הסטודנטים לקבל סיוע, אבל לא ראינו איזה שהיא תנועה גדולה בעניין הזה, כי באזור פה בעיקר זה באמת אנשים ותיקים מאוד.
<שפרה קירשנבאום: אז יכול להיות שאנחנו צריכים לחדד, ליצור קשר איתכם אם יש פרטני.
אברהם נגוסה: כשאת אומרת ותיקים זה מעל 15 שנה?
<שפרה קירשנבאום: כן, אפילו הרבה יותר.
מרדכי יוגב: זה בעצם שלוש הקהילות הדומיננטיות, ומכיוון שזה מאוד מאוד ייחודי אז אפשר נגיד לצורך העניין - - - אין אחרים בריכוזיות הזו, לכן לגבי העדה הזאת, יכול להיות שהיה צריך להתייחס כמשהו חריג, שזה לא ייגרר לדור שלישי ודור רביעי, אלא יקבל תשובה.
אברהם נגוסה: בעניין עולי צרפת, מה שהעלית, זו בעיה ידועה.
אברהם נגוסה: ניסינו גם לשפר את התנאים בכנסת, בוועדה, יחד עם ועדת הרווחה, ותיקנו חוק, בעיקר לגבי התעסוקה של רופאי שיניים, וגם עבדנו מול משרד הבריאות, להכיר בפודולוגים, להכיר את התואר בפודולוגיה, למרות שהוא לא מוכר פה, אבל משרד הבריאות הסכים להכיר בו כתואר אקדמי.
אברהם נגוסה: אז יש את העניין שידוע, אתמול, בסקירה של הסוכנות היהודית, אחת הבעיות שעלתה זה בתעסוקה ודיור, מה שמוריד את מספר העולים, מה שלא מעודד את העולים להגיע, במיוחד מצרפת.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך לעבוד בנושא הזה כדי להקל על עולים חדשים שהגיעו וגם אלה שהגיעו ומשתלבים, זה גם יעודד את האחרים לעלות לישראל.
אברהם נגוסה: בעניין גן ילדים והקמת מסגרת, אם למשרד הקליטה יש מה לבשר לנו זה יהיה טוב.
<שפרה קירשנבאום: לגבי - - - גם הם פרסמו קול קורא בעניין של מגשרים - - -
<שרה ישראלי: לבתי ספר, לא לגנים.
<שפרה קירשנבאום: גנים זו בעיה, אבל ההחלטה היא, שוב, בידי משרד החינוך.
<שפרה קירשנבאום: משרד הקליטה יכול לממן, אבל התקציב הדל שאנחנו מעבירים לרשות, אם הרשות הייתה אומרת 'אנחנו רוצים את המגשרת לטובת העניין', לא היינו מתנגדים, אבל יש כל כך הרבה צרכים אחרים ואם המועצה מצאה את הפתרון לבד אז זה בסדר, היא יכולה להשתמש בתקציב שלנו לעניין הזה.
מרדכי יוגב: אני רוצה להתייחס.
מרדכי יוגב: זה לא סוד שאני מרגיש פה בבית, בבנימין, אבל גם נושא העלייה והקליטה מאוד נוגע ללבי, לא זכיתי לעלות, זכיתי להיוולד בארץ, אבא שלי עלה ואמי וסבתי מהצד ההוא נולדו בארץ.
מרדכי יוגב: רק פסוק אחד שתפס אותי, אמר אותו, נדמה לי, יושב ראש הסוכנות שלשום ואני מצטט אותו, מישעיהו ס', 'מִי אֵלֶּה כָּעָב תְּעוּפֶינָה וְכַיּוֹנִים אֶל אֲרֻבֹּתֵיהֶם', והוא הזכיר את הפרשנות, ואני לא מוסיף על הדברים שאמרתם קודם, גם אתה וגם אבי, שהעולים, חלק באו כעב, דחפו אותם, המציאויות, וגם כיום, המציאות באוקראינה, המציאות בצרפת, וחלק כיונים על ארובותיהם, חשים את הצורך הזה לבוא למקומם.
מרדכי יוגב: לא נאריך בדרשה, אני חושב שזה יותר מידע מרכזי כיום.
מרדכי יוגב: ביטאתי את זה, שלכאורה ועדת העלייה והקליטה צריכה לצאת מהממ"ד שלה במסדרון בקומה התחתונה ולעבור לאולם ירושלים - - -
<דנה גורדון שושני: למה?
<דנה גורדון שושני: אנחנו במקום הכי בטוח.
מרדכי יוגב: זה בסדר, כי זה באמת יעד לאומי משמעותי מאוד.
מרדכי יוגב: אני קודם כל רוצה להגיד יישר כוח לכל העוסקות במלאכה והעוסקים במלאכה, גם משרד העלייה והקליטה, ביישובים וגם בוועדה וגם במועצה.
מרדכי יוגב: אנחנו נחשפנו לנתונים שוב אתמול ביום העלייה והקליטה, וטוב שנעשה, נחשפנו גם בשנה שעברה ולפני שנתיים וצריך לזכור, עם כל השבח והברכה על כל עולה ועולה, ציפינו בשנת 2016 למניינם שיהיו 40,000 ואנחנו רק ב-26, אחרי שבשנת 2015 עלו 31,500, 32,000 - - -
<קריאה: 30,000.
מרדכי יוגב: אתמול אמר מנכ"ל הסוכנות 31,500, כאשר רבע מהם מצרפת, 8,000 בגדול, 8,000 מאוקראינה ו-16,000 מכל העולם, ממש מכל העולם.
מרדכי יוגב: כמו שאמר פה עידו, צריך לחכות גם לעולי ארצות הברית, גם אם זה יהיה דרך קנדה.
מרדכי יוגב: השורה התחתונה, ואני לא אומר את זה כביקורת, חס ושלום, ודאי לא על מי שעושה את זה, זה יעד לאומי שלא נמצא שם כרגע מספיק טוב על סדר היום, ואני אומר מפה את הביקורת על משרד ראש הממשלה, שאני חבר בקואליציה, שנינו חברים בקואליציה, תקציבים למשרד העלייה והקליטה, אני לא מבקר את מה שעושים, צריך לתת לזה את הכוחות לעשות פי כמה וכמה, כדי שנקלוט.
מרדכי יוגב: אני רוצה להגיע מזה לשני דברים קונקרטיים, וגם לנו כוועדה, אתמול ביקשתי, ונמצאים פה אברהם ודנה המזכירה, וזה יצא לפועל, שאנחנו נבקש ממרכז המחקר של הכנסת לחקור מדוע לא עלה אותו מספר ולהביא לנו נתונים אמיתיים, מה הקשיים שעמדו בפני הגלויות השונות בחתך של הגלויות המרכזיות, צרפת, אוקראינה, אתיופיה, דרום אמריקה, החתך של הגלויות הגדולות, חמש או שש הראשונות הגדולות, בהנחה גם שבחלק המאפיינים הם דומים, אם זה תעסוקה, אם זה שפה, אם זה מגורים או דבר אחר, ומה צריך כתוצאה מזה בשביל זה לשפר לתכנית ממשלתית גדולה.
מרדכי יוגב: אני, כאב לי, ויודעת פה דנה, היא אומרת לי זה המון המון המון, כאשר משרד הבריאות בקושי מצליחים לסדר את הדיפלומות לרופאי השיניים הצרפתים.
מרדכי יוגב: ומה עם רופאי העיניים הצרפתים ומה עם רופאי השיניים מאוקראינה?
מרדכי יוגב: אם זה לא יהיה בתפיסה מתכללת כוללת שמאפשרת או יוצרת את הדרך להכיר או את הדרך להעלות את הקומה הזאת ולהנגיש למי שפרופסורית בתחום מסוים, אבל פה בארץ לא יכירו בשום דבר ממה שהיא עשתה, איך מסתכלים על זה בראייה יותר כוללת?
מרדכי יוגב: לכן קבענו לעצמנו בוועדה שאנחנו מביאים את משרדי הממשלה, סליחה שאני אומר כמסדר, שיבואו ויתייצבו, אני אישית, אני אומר את זה לפרוטוקול, חם על משרד החינוך, חם מאוד, לא בגלל השר העומד בראשו, מפני שלהערכתי, אם אני אבדוק אותו, הוא לא עשה דיון אחד מה המשרד צריך לעשות בנושא עלייה וקליטה בשנה שבה עולים 32,000 עולים.
מרדכי יוגב: והמשמעויות המתכללות, ולא כולן כסף, פה אנשים מכירים את החמ"ד, אברהם, אם תרצה רעיונות, מה זאת אומרת?
מרדכי יוגב: קובעים שנת עלייה וקליטה ותלמיד מאמץ תלמיד, משפחה מאמצת משפחה.
מרדכי יוגב: זה לא דברים של כסף, זה ליצור, לעורר, כזאת הקהילה פה.
מרדכי יוגב: אבי, אני מוכרח לפתוח סוגריים ולסגור סוגריים, כביש חיזמה מאופיין אצלי ביעל, אני לא יודע אם היא סיפרה לך, אולי דקלה.
מרדכי יוגב: דקלה, את זוכרת שראיינו מזכירות?
מרדכי יוגב: הייתה יעל שרצתה לעבור מ'יד ושם', ממשכורות של, היא יודעת כמה, בתור מזכירה שלישית שם, למועצה, משכורת של חצי, כי חיזמה, היא צריכה לצאת בחמש בבוקר לעבודה וחוזרת בשבע-שמונה בערב.
<קריאה: מצאנו לה פתרון - - -
מרדכי יוגב: בקיצור, השורה התחתונה.
מרדכי יוגב: באמת השיטה, כפי שדנה עיצבה אחרי שרצינו הכול, זה להביא משרד משרד, משרד החינוך צריך לבוא כבר בשבוע הבא, ומה שאמרתם פה, שרה, הדבר שאמרת, אני רשמתי אותו, מגשרות לגנים, וצריך לאפיין את זה, להבין שזה צורך, אין כסף לכול?
מרדכי יוגב: תקבע תקן.
מרדכי יוגב: אתר ממוחשב, אם בעיר נתניה, שהיא עיר שקולטת המון עלייה, מבינים שעל כל 30, או על כל 100, תקבע את המפתח, בגני הילדים עולים צרפתיים, שלח לשם גננת מגשרת.
מרדכי יוגב: מצדי, יחד עם המשרד לשוויון חברתי, פנסיונרית מאותה עלייה, שיודעת לגשר.
מרדכי יוגב: תמצא את הדרכים, תמצא את הייצורים, משירות לאומי בוגר, שהשר אורי אורבך ז"ל רצה לבנות ובאמת לא הכול כסף.
מרדכי יוגב: רק לחשוב על זה ובחשיבה משותפת אפשר להביא רעיונות, להיות מודע לדבר, להיות אכפתי ולהביא תשומות.
מרדכי יוגב: חלק תקציביות, כן, בסדרי עדיפויות.
מרדכי יוגב: כדי שלא יהיה נוער בסיכון ונשלם עליהם הרבה יותר כאשר האבא יוצא לעבוד שבועיים בצרפת וחוזר כעבור שבועיים והבן פה והוא אוטוטו מתגייס, אז הוא פשוט לא מתגייס והוא הולך לשתות לשוכרה והוא נמצא בנפקדים ועריקים ומייצר אחרי זה עלויות למדינה.
מרדכי יוגב: אז אני לא רוצה להאריך, הדוגמאות ברורות, הכוונה ברורה.
מרדכי יוגב: אני אומר את זה בצורה גסה, אני רוצה לראות משרד משרד, היושב ראש, עומד ואיך היא עשתה בהצגה?
מרדכי יוגב: לשחוט אותו, מה הוא עושה, מה הוא לא עושה ומה הוא עוד צריך לעשות, ולדרוש ממנו לקיים דיון פנימי על המודעות הזאת עם נציגי סוכנות שיסבירו לו ולבוא אלינו כעבור חודשיים-שלושה עם תשובות מה התשומות שהוא נותן.
מרדכי יוגב: ואני חושב שאנחנו חייבים לצרף את משרד הבינוי והשיכון, והייתי רוצה לראות שם, בנוסף לשר או למנכ"ל, גם את סגן השר, שהוא עוסק בדיור הציבורי והוא איש מצוין, ג'קי לוי, רק קצת שיהיה מודע יותר, ואיך מאיצים את זה יותר.
מרדכי יוגב: צריך לשקף לו את תמונת המדינה, ואני מציע גם לשבת איתו, אני אומר לנציגי משרד העלייה והקליטה, אמרת, גב' שפרה, אתם לא האדם הבונה, אבל אם אתם מבינים שאתם הייתם רוצים, אינני יודע מה, שבערד או שבשלומי או בעפרה לתת תשומות של דיור ציבורי, הוא יהיה שותף לרעיון.
מרדכי יוגב: אפשר יהיה להניע איתו.
מרדכי יוגב: אני לא מכיר מספיק טוב את אלכס קושניר, אבל אני חושב שישיבה עם - - -
<שפרה קירשנבאום: - - - עם חביב קצב.
מרדכי יוגב: כן, בסדר.
מרדכי יוגב: ואני מבקש מאיתנו, שגם משרד הבינוי והשיכון.
מרדכי יוגב: כרגע רק החינוך והתעסוקה בתכנון, נכון?
<דנה גורדון שושני: לא, הזמנו גם את השיכון.
מרדכי יוגב: אוקיי, כל משרד, נעמיד אותו ונתבע ממנו להתייחס.
מרדכי יוגב: היה צריך שזה יקרה במשרד רוה"מ, עם סמנכ"ל המשרד לענייני חברה וכו'.
מרדכי יוגב: לצערי דיברתי איתו וזה לא קורה.
מרדכי יוגב: גם אותו אולי אפשר להעמיד, בלי שמות - - -
אברהם נגוסה: אודי פראוור.
מרדכי יוגב: כן, ולא קורה כלום.
מרדכי יוגב: ישבתי איתו פעמיים.
מרדכי יוגב: ומפה בכל זאת, מהביקורתיות, והיא לא מופנית לאנשים שפה, אלא רק השבח לאנשים שפה, ואני אומר מה אנחנו צריכים לעשות עוד, אז באמת גם הנבואה הזאת, התחלתי בתנ"ך, אני אסיים בתנ"ך, ביום הזיכרון של אחד ממוריי ורבותיי, הרב אברהם צוקרמן, ראש ישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה, בשבוע הבא, שלוש שנים, והוא היה אומר ואמרתי את זה, שאי סביב עינייך וראי כולם נקבצו ובאו אליך, כולם כעדי תלבש ותקשרים ככלה.
מרדכי יוגב: עדי זה המחרוזת, אז חרוז אחד בצבע מסוים, חרוז אחר בצבע אחר וכו', ככה זה במחרוזת שהיא יפה.
מרדכי יוגב: ככה זה עם ישראל, שמחובר על ידי החוט המקשר הזה.
מרדכי יוגב: ככה הוא היה מפרש את הפסוק הזה.
מרדכי יוגב: אז באמת אנחנו רואים את זה וזה מרגש מאוד.
מרדכי יוגב: סליחה, החסרתי דבר אחד.
מרדכי יוגב: אני חושב שאתם צריכים במשרד להניע את כל גורמי ההתיישבות.
מרדכי יוגב: זה לא רק בנימין, שהיא מועצה מאוד חזקה, עם המון רצון אידיאליסטי של אנשיה, זה אל"ף, כל יישובי יהודה ושומרון, בי"ת, זה התנועות הקיבוציות.
מרדכי יוגב: אני ישבתי בישיבה של המזכירות המורחבת של הקיבוץ הדתי ואמרתי לאמיתי פורת, מזכ"ל חדש, 'רוץ לשרנסקי, תלמד את הנתונים, של כל קיבוץ', וזה 15 פה ו-20 פה, אמרתי לו 'תבחר מה שאתה רוצה', אמרתי לו 'ביישוב שלי, אתה יכול לקלוט אוקראינים, אתיופים, צרפתים', עדיף אם יש מישהו ביישוב שהוא מיינדד לעניין והוא מאותה עדה, יכול להיות שהוא יהיה המגשר - - -
<שפרה קירשנבאום: אני מוכרחה להעיר הערה, כולם רוצים, כולם רצים, כולם חוזרים לאותה נקודה, אין איפה לאכלס את האנשים.
<שפרה קירשנבאום: מועצה אזורית אשכול, על הגדר, עולים רוצים להישאר והם לא יכולים להישאר כי אין מבנים.
מרדכי יוגב: לכן חשוב שנביא את משרד הבינוי והשיכון, דנה.
מרדכי יוגב: לא רק את המשרד, בבקשה להביא גם את מינהל מקרקעי ישראל, שמקרקע כל תכנית טובה.
מרדכי יוגב: אני מציע את ראש המינהל, לשקף לו את התמונה בפנים כדי שיהיה ער לבעיה ויתעורר ולדרוש ממנו בדיון ולזמן אותו לדיון מעקב.
מרדכי יוגב: בעזרת ה' על כל מה שיש, שיהיה עוד.
<עידו מאושר: רק הערה לדברי מוטי ידידי.
<עידו מאושר: התקיים אצלנו ביישוב עלי דיון שיזמו אותו במשרד החינוך, גם תקווה מהמועצה, אחראית על כל הגנים, והם באו ללמוד/לבחון איך מתייחסים לילדים שהם עולים חדשים בגני הילדים.
<עידו מאושר: יש כל מיני פעילויות שנעשות וכו', הן יכולות לפרט יותר, שהן יוזמה מקומית, אני קורא לזה, חלק מהגורן ומהיקב, מכל מיני דברים שמגיעים מנסים לעשות.
<עידו מאושר: הם רצו לבנות איזה שהוא מערך שבא ואומר איך מתייחסים.
<עידו מאושר: בבתי ספר זה קיים, בגנים - - - תורה סדורה.
<עידו מאושר: זה היה לפני כמה חודשים, חצי שנה בערך.
<קטיה טוב: - - - מסגרת ארצית, והיא קמה לא במסגרת של משרד הקליטה, זה פורום מנהלי קליטה ברשויות.
<קטיה טוב: את שמעת על זה?
<קטיה טוב: יכול להיות שמועצות פחות מחוברות לזה, אבל כדאי לך להיות חלק.
<שרה ישראלי: אני חלק, אבל אני לא הבעיה.
<שרה ישראלי: הפורום הזה מיועד למנהלי קליטה, אני מדברת על העובדים בשטח, על אלה שנמצאים - - -
<קטיה טוב: אז תני לי רק להשלים, אני רוצה להגיד שזה מקום מאוד טוב להציף את כל הסוגיות.
<קטיה טוב: ברגע שזה משותף לכולם וכולם רוצים לקדם את המטרה אז הנושאים גם מגיעים לשרה בסוף והמשרד מנסה לפתור אותן.
<קטיה טוב: כשאת מדברת על העובדים, קיים מודל ייחודי, שהוא לא קיים במקומות אחרים, אצלנו בירושלים אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאוד הדוק עם הרשות ויש לנו כמה פעמים בשנה פורום שמבטיח רצף קליטה מיטבי לעולה, שהוא מתחיל אצלנו במרחב, כשאני מדברת על מרחב אני מדברת על סל קליטה, טיפול ראשוני בעולה, וממשיך בשכונות, ששם יש רכזי קליטה ששייכים לעירייה.
<קטיה טוב: זה המקום שאנחנו נפגשים וזה מקום גם להעברת ידע מקצועי וגם מקום לגיבוש בין העובדים.
<קטיה טוב: את אומרת שאין תמיכה מספיק לעובדים שלך, שההתמודדות היומיומית שלהם היא מאוד קשה, אז אני חושבת שאפשר לאמץ את זה.
<קטיה טוב: אני גם אזמין אתכם ואנחנו נשתדל להפוך אתכם חלק מהפעילות החשובה המאוד והתורמת באמת לקליטה טובה של עולה.
<קטיה טוב: זו המסגרת שרציתי לציין.
מרדכי יוגב: בעניין הזה - - - שבנימין וגוש עציון ומעלה אדומים - - - תזמיני אותם לדיון השוטף.
<קטיה טוב: בשמחה.
<רינה בן עמי: שלום.
<רינה בן עמי: שמי רינה בן עמי, אני גרה בעלי מלפני 18 שנה.
<רינה בן עמי: עליתי לארץ מצרפת.
<רינה בן עמי: במועצה לפני כמה שנים נקלטו המון עולים מצרפת בכל מיני יישובים, כוכב השחר, כוכב יעקב, עלי, עפרה, ואחרי כמה שנים ראו במועצה שהעולים מתמודדים עם כמה בעיות, בעיות בתעסוקה, מבחינה כלכלית, והם החליטו להקים תפקיד חדש במועצה ואני נכנסתי בתפקיד כרכזת עולים.
<רינה בן עמי: מהתחלה רוב העבודה שלי היה מבחינת תעסוקה, כי כנראה שהעולים לא הסתדרו ולא מסתדרים מבחינת תעסוקה.
<רינה בן עמי: אז התחלתי לעבוד איתם והקמתי לא מקום, אבל אני מפרסמת המון הצעות עבודה שיכולות להתאים לעולים במיוחד, מבחינת שפה, מבחינת מקום.
<רינה בן עמי: זה היה ממש רוב העבודה שלי, לפרסם כל מיני הצעות עבודה, מתרגמת לצרפתית, ואני מנסה להיות בקשר עם המעסיקים ולעזור לעולים להיכנס לשוק העבודה הישראלי במיוחד.
<רינה בן עמי: המון צרפתים עבדו ועובדים בחברות צרפתיות בירושלים.
<רינה בן עמי: אני עובדת על זה המון.
<רינה בן עמי: בניסיון שלי אני עברתי תהליך, זה תהליך מאוד ארוך ומאוד קשה, זה לא לוקח שנה ושנתיים, זה לוקח כמה שנים.
<רינה בן עמי: עברתי את זה בעבר וברוך ה' הילדים שלי גדלו פה, הם התחתנו עם ישראלים לגמרי, הם ממש עובדים ואני מבינה כמה זה קשה להיות עולה וכמה הדרך היא קשה.
<רינה בן עמי: אמרתי שאני עוזרת לעולים לראות יותר למעלה ולראות שבסוף הילדים שלנו מסתדרים וזה טוב, למרות שזה קשה.
<רינה בן עמי: אני עוזרת להם גם להשתלב בכל מה שקשור לאזור שלנו, שהם ירגישו שהם שייכים לארץ שלנו וזה מאוד חשוב להם.
<נתן-עולה חדש: שלום לכולם.
<נתן-עולה חדש: הזמינו אותי לפה, אמרו לי 'ספר על עצמך'.
<נתן-עולה חדש: אז אני לא רגיל לדבר מול כולם אז אמרתי 'טוב, אני אכין משהו להגיד' ואחר כך חשבתי שזה לספר על עצמי, אז אני אספר לכם משהו.
<נתן-עולה חדש: עליתי לארץ ישר לעלי, אני עדיין גר בעלי, בגיל 33, בצרפת הייתי אופטיקאי, הייתה לי חנות אופטיקה ובאיזה יום בחיים שלי הבנתי שלא כדאי לבנות ארמון על חול, הבנתי שהמקום של היהודים, של המשפחה שלי, הוא לא בצרפת.
<נתן-עולה חדש: אז לבנות בית, כל הדברים האלה, אם אתה בונה זה על משהו שאין לו יסודות, לא כדאי, אז בחרתי עם אשתי לעזוב הכול ולעלות לפה לארץ.
<נתן-עולה חדש: נכון שקוראים לזה עלייה, כי אומרים עולים לארץ, אבל בפועל זה בכלל לא עלייה, זו ירידה.
<נתן-עולה חדש: סליחה שאני אומר את זה ככה, כי ברוך ה' בצרפת היה לי בית, הייתה לי עבודה, הייתה לי שפה, היו רכבים, משפחה חברים, אני מגיע לפה אני לא מדבר עברית.
<נתן-עולה חדש: אין לי בית, אין כלום.
<נתן-עולה חדש: חוץ ממך וחוץ מכמה כאלה פה אף אחד לא יכול להרגיש ולהבין מה שאני אומר עכשיו.
<נתן-עולה חדש: זה כמו שאני לוקח אחד מהם וזורק אותו לסין, לא מדבר סינית, לא מכיר את התרבות שלהם, אין לו חברים, ואומרים לי עכשיו, טוב, כל מה שעשיתי 33 שנה בצרפת, לבנות את החיים שלי, עכשיו תעשה אותו דבר, הכול מהתחלה, אבל אין לך 33 שנים, יש לך כמה חודשים, כמה שנים, ללמוד שפה, ללמוד מקצוע.
<נתן-עולה חדש: בצרפת הייתי אופטיקאי, קצת דיברתם על זה, אבל פה בארץ אופטיקאי, כל הדיפלומות שקיבלתי בצרפת, זה לא שווה כלום.
<נתן-עולה חדש: אז יכול להיות שיש הבדל בין עיניים צרפתיות ל - - - עין טובה פה, פחות טובה שם, לא יודע, אין לי מושג, אבל בסופו של דבר אמרו שכל מה שעשיתי בצרפת, עבדתי 12 שנים, מכרתי אלפי משקפיים, ממש אלפי אנשים בצרפת רואים בזכות הקדוש ברוך הוא וגם בזכותי, כי עזרתי להם בזה, אז אומרים לי פה 'לא, אדוני, אתה לא שווה כלום'.
<נתן-עולה חדש: אני חושב שזו הייתה התקופה הכי קשה בחיים שלי.
<נתן-עולה חדש: טוב, הגעתי לאולפן, כמו כל העולים, למדתי עברית.
<נתן-עולה חדש: כשהגעתי, חוץ מ'מה השעה', 'שבת שלום' - - - אז הגעתי לאולפן, ידעתי לקרוא א'-ב', כן, אבל לקרוא בלי נקודות לא ידעתי בכלל.
<נתן-עולה חדש: אז הגעתי, סתם אני זוכר סיפור קצר שקרה, אני זוכר כשהבן שלי היה בגן והגעתי וכל הגננות בגן אמרו לי 'אוה, הוא מקסים, הוא מקסים', אמרתי לו, 'לא, אהרון, לא מקסים'.
<נתן-עולה חדש: כי בצרפת מקסים זה שם, לקח לי שבוע להבין שמקסים זה 'הוא ילד מקסים', זה לא השם שלו.
<נתן-עולה חדש: סיפורים כאלה יש לי הרבה לספר לכם.
<נתן-עולה חדש: סתם כדי שהבינו מה הייתה רמת העברית שלי כשהגעתי.
<נתן-עולה חדש: אז למדתי באולפן כמה חודשים ואחרי שנה אמרתי בעצמי, טוב, עברתי שנה יפה בארץ, הכרתי חברים, אנשים טובים, אבל עכשיו מה אני עושה בחיים שלי?
<נתן-עולה חדש: איך אני יכול להתפרנס, איך אני יכול לחיות, מה לעבוד, מה אני עושה.
<נתן-עולה חדש: אז אמרתי טוב, נגיד שהמוח שלי עדיין פועל, לכן חזרתי ללימודים באוניברסיטת אריאל, הייתי כבר בן 34, הייתי עם אנשים שיוצאים מהצבא, בני 20, 21, 22, מצחיק, כי אמרתי בעצמי שכדי להשתלב בתוך חברה כלשהי אתה חייב לחיות עם האנשים האלה.
<נתן-עולה חדש: אולפן, זה כן עוזר, אבל אומרים 'הוא מדבר עברית של אולפן', זאת אומרת אתה מכיר קצת מילים, אבל זה לא נותן לך לעבוד.
<נתן-עולה חדש: בן אדם, אם אתה מלמד אותו באולפן תוך שנתיים או זורק אותו בחברה הישראלית תוך שנתיים, השינוי, הוא ידבר בצורה שזה יזרום, זה פחות אולפני, אבל זה הרבה יותר טוב.
<נתן-עולה חדש: אז בהתחלה רציתי לעבוד בתחום כלשהו והבנתי שבגלל רמת העברית אף אחד לא רצה לקבל אותי.
<נתן-עולה חדש: אז באוניברסיטה הם קיבלו אותי, הגעתי לשם ולא ידעתי מה ללמוד.
<נתן-עולה חדש: אני זוכר שהייתי פה באזור שלנו, אמרתי טוב, מה ללמוד, הרמתי ראש, ראיתי את הבנייה, פה פועל, פה עגורן, אמרתי טוב, כנראה פה בונים באזור שלנו, ברוך ה'.
<נתן-עולה חדש: הגעתי לאריאל, אמרתי שאני רוצה ללמוד משהו שקשור לבנייה, אמרו לי 'טוב, יש לך הנדסאי בניין', כמה זמן?
<נתן-עולה חדש: 'שנתיים'.
<נתן-עולה חדש: טוב, מקבל.
<נתן-עולה חדש: נכנסתי לזה, ברוך ה' סיימתי את זה וקיבלתי דיפלומה לפני כמה חודשים ואני גאה בזה, כי לא היה קל מהתחלה.
<נתן-עולה חדש: אני זוכר שהיה תרגיל שנתן לנו המרצה שלנו, נתן לנו, כמה שורות, כרגיל, פותח את התרגיל, פותח גם מילון פה על יד, אמרתי טוב, 'באתר בנייה', מה זה אתר?
<נתן-עולה חדש: טוב, אתר.
<נתן-עולה חדש: בנייה.
<נתן-עולה חדש: מתקדם מתקדם מתקדם, באתר בנייה, עירוני, מה זה עירוני?
<נתן-עולה חדש: אתה פותח מילון, אין את המילה 'עירוני', לקח לי 20 דקות להבין שעירוני זה השם של הבן אדם.
<נתן-עולה חדש: לא הבנתי כלום בזה.
<נתן-עולה חדש: לקח לי זמן, אבל ברוך ה' הרבה חברים עזרו לי בתקופה הזו וברוך ה' סיימתי ועכשיו אני עובד של המועצה במטה בנימין.
<נתן-עולה חדש: אני גם רוצה להודות פה לאבי רואה ולכל אנשי המועצה, כי הם נתנו לי הזדמנות לעבוד.
<נתן-עולה חדש: אתם יודעים כמה זה קשה כשאתה יודע שאתה מוכן לעשות דברים, לעשות דברים, לבנות דברים, ופשוט בגלל שאתה לא מדבר עברית כל כך טוב או אין לך פה ניסיון, כי כשאתה מגיע לריאיון עובדים, אומרים לך 'מה עשית בחיים?' 'עשיתי זה וזה וזה, אבל זה היה בצרפת', 'אבל פה בארץ מה עשית?' 'כלום, אני מתחיל רק, לא עשיתי כלום, אני עולה חדש', חדש, יש 'חדש' בעולה חדש, אבל פה הם נתנו לי הזדמנות להתחיל.
<נתן-עולה חדש: וזה גם בזכות רינה, כי היא אמרה לי שהם מחפשים מישהו, הגעתי לפה לריאיון עבודה והם לקחו אותי.
<נתן-עולה חדש: אז אמרתי אני לא יודע אם בעוד כמה שנים אני אהיה עדיין פקח של המועצה, אבל בחיים אני לא אשכח שהם נתנו לי הזדמנות להראות לאנשים מה שאני יודע לעשות, הם נתנו לי את ההזדמנות להוסיף את השורה הראשונה בקורות חיים שלי, שהנה עשיתי פה משהו בארץ, בישראל.
<נתן-עולה חדש: וזה בזכותם.
<נתן-עולה חדש: אני גם רוצה להודות לכל הקהילה של עלי, תושבי עלי, המזכיר של עלי, כל האנשים שהם פה בסביבתנו שעוזרים לנו ביום יום.
<נתן-עולה חדש: נכון שעכשיו אני יותר עצמאי ממה שהייתי לפני ארבע שנים, אבל ממש עוזרים לנו.
<נתן-עולה חדש: אנחנו לא סתם אנשים שזורקים סתם באוויר ועכשיו צריכים להסתדר בחיים, לא, הם ממש עוזרים לנו.
<אבי רואה: מעמודי התווך של קהילת המדורגים, אני אומר לך.
<אבי רואה: יישר כוח גדול.
<נתן-עולה חדש: תודה רבה.
אברהם נגוסה: אני חושב שנסכם, אלא אם מישהו רוצה לדבר, ותסלחו לנו כי נסכם את הדיון.
אברהם נגוסה: קליטה היא מערכתית, כשמדברים על חינוך יש את משרד החינוך, לתעסוקה יש משרד הכלכלה ויש משרד השיכון, זה מערכתית.
אברהם נגוסה: מה שאני חושב שנעשה, אנחנו נקיים דיון, נזמין את כל המערכות לכנסת, נזמין את כל המשרדים ואנחנו נקיים דיון מיוחד לקליטת עלייה ביהודה ושומרון.
אברהם נגוסה: אני אומר את זה במיוחד, מכיוון שיש נושאים מיוחדים, כמו דיור, התייחסות מיוחדת ולכן זה מאוד חשוב שנביא את המשרדים הרלוונטיים ונקיים דיון בקליטת העולים ביהודה ושומרון.
אברהם נגוסה: דבר שני שנעשה, לפי ההמלצה של חבר הכנסת מוטי יוגב, בנתונים שנרכז נזמין גם - - - זה יותר כללי, אבל ביהודה ושומרון במיוחד אנחנו נעשה דיון מיוחד.
אברהם נגוסה: יש לכם ראש מועצה, הוא מגיע לכנסת, הוא עושה את השליחות שלו, הוא ממש עושה עבודה טובה ואני מאוד מודה לך על מה שאתה עושה.
אברהם נגוסה: אני גם רוצה להודות על היום הזה, על הסיור, על המפגש פה, על ארוחת הצהריים, על האנשים, שבאתם לספר לנו, להגיד לנו מה אתם מרגישים, איזה בעיות קיימות, אנשים שהם גם עולים בעצמם וגם אנשים שמרכזים את הפעילות לקליטה פה.
אברהם נגוסה: תודה רבה לכל המשתתפים, תודה למשרד הקליטה, שהגעתם.
אברהם נגוסה: כיוון שכמו שאמרתי, כל המשרדים לא נמצאים היום אנחנו צריכים לקיים את הדיון בכנסת בשיתוף פעולה של כל המשרדים.
אברהם נגוסה: אני רוצה גם להודות למנהלת הוועדה שארגנה את זה יחד עם הצוות, ציפי, וגם הצוות של הדובר, יגאל אמיתי, וגם הפרוטוקול ואורי וכל הצוות, אני מאוד מודה לכם.
<אבי רואה: אני רוצה כמה מילים לסיום.
<אבי רואה: אנחנו מודים לוועדה שהגיעה, חברי הוועדה, עובדי הוועדה, מרכזת הוועדה וכן הלאה.
<אבי רואה: אני חושב שזה אירוע משמעותי שבאמת חבר הכנסת ד"ר נגוסה מעלה את זה, לדעתי, לקומה משמעותית בלתת את הדעת.
<אבי רואה: אנחנו מתמודדים ואנחנו באמת מרגישים שזו שליחות לחבר את עם ישראל ביחד, אבל בהחלט צריכים גם כלים וסיוע של הממשלה ושל המדינה ואנחנו רואים את הסיוע שלך, את הדחיפה שלך, את הרצון שלך בעצם ההגעה שלך לכאן, לשילה.