GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שושנה שהם: יש שם צוות של שלוש מורות ומנהלת, וזה עונה על הצורך, על מה שנדרש באזור.
<שושנה שהם: בעבר היו לנו כיתות, אם אנחנו מדברים על כיתות המשך או תעסוקתיות, גם בשיתוף משרד הקליטה, גם כיתות שלנו.
<שושנה שהם: בכוכב יעקב, בעופרה, בעלי הייתה לנו גם כיתה ראשונית, שלוש כיתות נדמה לי פתחנו, לשלוש רמות.
<שושנה שהם: אם אנחנו מדברים על תקן של כיתה, כיתה תקנית באולפן היא 22 תלמידים, אנחנו פותחים גם עם 15.
<שושנה שהם: בעלי אתם יודעים שפתחנו בכל כיתה שיהיו פחות, כי התנאי הראשוני להתקדמות בשפה זו חלוקה נכונה של רמות.
<שושנה שהם: א' לא יכול ללמוד עם ג' למשל.
<שושנה שהם: אז משתדלים.
<שושנה שהם: כמובן שכשאין מספיק עולים, כמו שקרה השנה בגוש, בוודאי שאין טעם לפתוח.
<שושנה שהם: בעניין של נשירה, אנחנו מכירים את זה מקרוב, באמת ציינתם פה ועכשיו אני רואה את זה ביתר שאת את העניין הזה שאם לאדם יש בעיה קיומית, קשה לו לשבת להתרכז ולחשוב.
<שושנה שהם: כמובן שמגיעים אלינו לאולפנים גם אחרי תקופה יותר ארוכה בארץ, נכנסים לאולפן ראשוני.
<שושנה שהם: בעניין של פתיחת כיתות בשטחים, כשאנחנו פותחים בגוש אנחנו פותחים רק לתלמידים זכאים אבל אם יש כאלה שאינם מוגדרים כזכאים, זאת אומרת שכבר למדו, לא כל כך יודעים, למדו חלקית – קיבלנו וכללנו אותם בתוך הכיתות.
<שושנה שהם: אני חושבת שזהו בעניין של קיום כיתות.
אברהם נגוסה: בעניין המגשרים זה רויטל.
אברהם נגוסה: לפני שאני פונה לרויטל, בעניין האולפן, השפה התעסוקתית.
אברהם נגוסה: האם נראה לך שאפשר להרחיב את הדבר הזה?
<שושנה שהם: אני אגיד מה קורה היום.
<שושנה שהם: היום יש לנו כיתות תעסוקתיות כולל כיתות ייעודיות מקצוע.
<שושנה שהם: יש לנו כיתות לרופאים, יש כיתות לעורכי דין, שיפרה מכירה, אנחנו עושים את זה בשיתוף משרד הקליטה.
<שושנה שהם: אנחנו שולחים צוות מיומן ללימוד ספציפי של מקצוע מסוים, ייעודי מקצוע.
<שושנה שהם: אחרי תקופת הזכאות, הגברת שפה דיברה על אחרי 10 שנים, אחרי תקופת הזכאות צריך לבחון את הדברים.
<שושנה שהם: האגף לחינוך מבוגרים עוסק גם בהשלמת השכלה אבל זו השכלה תיכונית.
<שושנה שהם: צריך לבדוק.
<שושנה שהם: אני אקשיב יותר טוב למה מצופה, אבל בדרך כלל אנחנו פתוחים לדברים שיכולים לעזור לעולים.
אברהם נגוסה: שמעת את ההצעה של דפני.
אברהם נגוסה: זה לא אחרי 10 שנים אלא לפני.
אברהם נגוסה: האם יש אפשרות לשלב מהתכנית שאת אומרת או שיש משהו שונה?
<שושנה שהם: אני חושבת שכן, אבל זה תלוי מספר אנשים מאותו מקצוע.
<שושנה שהם: אני יכולה לתת דוגמה שיש לנו כיתות לשוטרים, של שיפור השפה לשוטרים שהם באמת למדו באולפן ראשוני ואנחנו בכל זאת מאפשרים להם, וזה קורס מאוד מצליח של השנתיים האחרונות, פנו אלינו וזרמנו עם זה.
<דפני רות מושיוב: זה תלוי תקציב.
<דפני רות מושיוב: אני בטוחה שהיו שמחים לתת כל דבר ולעשות את החליפה המתאימה, אבל הם לא מתוקצבים.
<דפני רות מושיוב: שירות התעסוקה אחראי על הנושא הזה והוא מתוקצב.
<דפני רות מושיוב: העניין הוא לא מי יעשה כי זה אאוט סורסינג של קניה.
<דפני רות מושיוב: הרעיון הוא שזה יהיה תקציב מובנה שאנשים יוכלו לקבל לימוד כלשהוא של שפה בהתאם למקצוע שהם רוצים ללמוד אותו ובלי הגבלה של זמן.
<דפני רות מושיוב: איפה הם יקנו את הנושא הזה של ההכשרה, כלומר שירות התעסוקה זה לא משנה, הם יכולים במשרד החינוך או באוניברסיטה או בכל מקום אחר.
<דפני רות מושיוב: הבעיה היא שחסרה האמירה שכל אחד יכול וזכאי וחובת המדינה לתקצב אותו.
<דפני רות מושיוב: זה מה שחסר.
אברהם נגוסה: את אומרת ש"התקציב נמצא אצלנו, זה לא אצלם".
<דפני רות מושיוב: לא, אני אומרת שהסטנדרטים לא קיימים.
<דפני רות מושיוב: זה נעשה בצורה יזומה בשירות התעסוקה, ואני אומרת שוב, אם שירות התעסוקה אחראי לתת הכשרות ולהפנות אנשים לתעסוקה והוא נתן לאוכלוסייה הערבית את הכלי של שיפור השפה העברית כי זו דרך הכניסה למקומות העבודה, אז זה לא משנה היום איזה אזרח אתה ואיזה שפה אתה.
<דפני רות מושיוב: צריך שיהיה סטנדרט שאומר – צמוד לשירות התעסוקה, מי שיש לו חסם שפתי – שיינתן.
אברהם נגוסה: אז מה הבעיה ששירות התעסוקה ומשרד החינוך, אגף חינוך מבוגרים, למה אתם לא יכולים לעשות את התיאום הזה?
<דפני רות מושיוב: אני לא מצליחה להסביר את סוף דעתי.
<דפני רות מושיוב: סטנדרטים זה אומר תקציב.
<דפני רות מושיוב: אין תקציב כזה.
אברהם נגוסה: אין תקציב לעולים.
<דפני רות מושיוב: זה אפילו לא קשור לעולים.
<דפני רות מושיוב: הבנאדם הוא מעל 10 שנים והוא לא מדבר עברית.
אברהם נגוסה: לא, אני לא מעל 10 שנים.
אברהם נגוסה: אני נמצא לפני.
<דפני רות מושיוב: בתוך 10 שנים זה משרד הקליטה.
<שפרה קירשנבאום: בתוך 10 שנים, אדם שמתייצב בלשכת התעסוקה, אם הוא לומד עברית וזה חסר, הם מכירים בו כאילו הוא מתייצב.
<שפרה קירשנבאום: יש דבר כזה.
<שפרה קירשנבאום: מה שחסר מאוד לאורך השנים, כמות השעות, ותקנו אותי אם אני טועה אבל אני חושבת שאני לא טועה, כמות השעות שעולים קיבלו בבסיס בעבר הלך וירד וזאת הצעקה המרכזית ולוקחים המון פתרונות אחרים.
אברהם נגוסה: למה ירד?
<שפרה קירשנבאום: היה פעם חמישה חודשים, 500 שעות, זה לפעמים נע אפילו, יכול להיות מצב שעולה מקבל פחות מ-400 שעות.
<שפרה קירשנבאום: אני לא יודעת את המפתח.
אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים דיון כדי לפתור בעיות.
אברהם נגוסה: אני רוצה לקבל את כל התמונה.
אברהם נגוסה: את אומרת לי שזה היה 500 שעות, היום ירד.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת למה ירד ואיפה, האם זו בעיה של תקציב, אז אני יכול ללכת להגיד "תראו, היה 500 שעות וירד בגלל כך וכך" לכן אני רוצה להבין, כך אנחנו יכולים לפתור.
אברהם נגוסה: העניין של אולפן תעסוקתי, ואז אני רוצה להבין בדיוק.
אברהם נגוסה: אני מבין עכשיו, היא אומרת שאין תקציב כזה, אין מושג כזה לעולים או לאזרחים, אבל אמרת שיש לערבים.
אברהם נגוסה: אז אם יש - - -
<דפני רות מושיוב: אני אומרת עד 10 שנים זה משרד הקליטה.
<דפני רות מושיוב: מה קורה לאדם שהוא כבר 11 שנים.
אברהם נגוסה: אני לא שם.
אברהם נגוסה: אני נמצא עוד לפני 10 שנים.
אברהם נגוסה: עולה חדש הגיע עכשיו, קיבל שישה חודשים סל קליטה, אחרי שישה חודשים הוא צריך להתמודד בעצמו, אז פה אני רוצה את הפתרון.
אברהם נגוסה: אחרי חצי שנה העולה החדש צריך את הסיוע.
אברהם נגוסה: סיוע של הכשרה מקצועית, סיוע של השמה בעבודה.
<דפני רות מושיוב: זה במשרד הקליטה יש.
אברהם נגוסה: אם הוא צריך ללמוד הכשרה מקצועית והוא התקבל, צריך מלגה או דמי קיום שיכול לכלכל את המשפחה שלו, יכול לקנות לחם לילדיו.
אברהם נגוסה: לזה אני רוצה להגיע לפתרון.
אברהם נגוסה: אז יש בעיה של שפה, אני רוצה להגיע לשפה תעסוקתית, להכשרה.
אברהם נגוסה: אחרי 10 שנים אני חושב שהוא מסתדר.
<שפרה קירשנבאום: לא, יש הרבה מאוד בעיות.
אברהם נגוסה: בסדר, אבל הוא לפחות יודע, יש לו עברית, הוא יכול לבוא - - - בואו נעשה שלב-שלב.
אברהם נגוסה: אני רוצה עולה חדש שהגיע, אחרי חצי שנה אין לו אבא ואמא, סל הקליטה נגמר ואין לו עבודה, הוא צריך ללכת להכשרה מקצועית אבל כדי ללכת להכשרה מקצועית אין לו הכנסה לכלכל את משפחתו.
אברהם נגוסה: האם בזמן שהוא הולך להכשרה מקצועית, האם הוא צריך לקבל דמי קיום או צריך להמשיך סל קליטה כדי שלילדיו יהיה לחם?
אברהם נגוסה: אלה דברים שאנחנו צריכים למצוא להם פתרון.
אברהם נגוסה: שפרה, אני שוב חוזר אלייך.
אברהם נגוסה: אני לא מצפה היום, אבל אני רוצה שתחשבו בכיוון הזה ונקיים דיון ספציפי בנושא הזה, מעמיק יותר, בעניין עובדים סוציאליים ובעניין ההכשרה המקצועית לעולים חדשים.
אברהם נגוסה: אני מבין שמי שהגיע מחוץ לארץ עם התארים שלו, יש לו כבר מקצוע, אם זה רופאים אתם נותנים את זה, זה ברור.
אברהם נגוסה: אבל מה קורה כשהוא הולך ללמוד, שבתכנית שלכם אחרי חצי שנה האם הוא מקבל מלגה או דמי קיום?
אברהם נגוסה: כי הרבה מוותרים על כך, מדוע?
אברהם נגוסה: אם אני אלך לזה הילדים שלי יהיו רעבים, אז עדיף שאלך להיות שומר בקפיטריה או באוניברסיטה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע אם יש תכנית, פתרון לעולים החדשים אחרי חצי שנה, שסיימו את סל הקליטה ורוצים ללמוד הכשרה מקצועית.
<שפרה קירשנבאום: יש.
<שפרה קירשנבאום: הוא מקבל קיום בזמן הלימודים שלו ונסיעות.
אברהם נגוסה: הוא מקבל דמי קיום למשפחה שלו?
אברהם נגוסה: אמרתם לי קודם שאם האשה עובדת, אז מסתכלים - - -
<שפרה קירשנבאום: שוב, התשובה היא בגדול כן.
<שפרה קירשנבאום: אדם שהולך ללמוד בחצי השנה השניה מקבל - - -
אברהם נגוסה: נגיד למשל משפחה עם ארבעה ילדים, שש נפשות.
אברהם נגוסה: גם האשה צריכה לעשות הכשרה מקצועית וגם הבעל.
אברהם נגוסה: שניהם התקבלו.
אברהם נגוסה: האישה צריכה לעבור הכשרה מקצועית להיות אחות.
אברהם נגוסה: הבעל היה רופא בצרפת, אז הוא צריך לעבור את המבחן ונכנס לקורס תעסוקתי.
<שפרה קירשנבאום: הם מקבלים סיוע לפי, אני לא זוכרת כרגע.
<שפרה קירשנבאום: יש סיוע למשפחה, יש סיוע נסיעות, יש את הסיוע שמגיע למשפחה בזמן ההכשרה.
<שפרה קירשנבאום: בתמונה הכללית יש סיוע לאדם שהולך ללמוד הכשרה מקצועית, קיים סיוע.
אברהם נגוסה: את לא יודעת איזה סיוע.
<שפרה קירשנבאום: אני לא זוכרת.
אברהם נגוסה: סיוע יכול להיות גם החזר נסיעות.
אברהם נגוסה: זה לא מה שאני מדבר.
<שפרה קירשנבאום: אמרתי הבטחת הכנסה פלוס נסיעות.
<שפרה קירשנבאום: בחצי השנה הראשונה, לפעמים זה גולש גם לשנה השניה, תלוי באיזה קורס.
<שפרה קירשנבאום: קיים המסלול הזה.
<שפרה קירשנבאום: כאשר הם הציגו פה משפחות בנפרד, וזה חשוב לדעת, הכלל קיים, היוצא מן הכלל גדול מאוד.
<שפרה קירשנבאום: אם לוקחים את העולים מצרפת שגרים בשטחים, כאשר המרחקים מאוד גדולים, כאשר אב נוסע הלוך חזור, כאשר יש קושי של ה שפה, כל הדברים המצטברים, יכולה המשפחה לבוא ולהגיד "אנחנו לא מצליחים ללמוד, אנחנו לא מצליחים לעבוד" משפחה כפרט.
<שפרה קירשנבאום: עובדה שיש במשרד הקליטה מסלולים לסיוע.
אברהם נגוסה: רכזי הקליטה, האם אתם יודעים על זה ואומרים למשפחה "תראו, חשוב שיהיה לכם מקצוע, תלכו ללמוד מקצוע, ברגע שאתם מתקבלים ולומדים את המקצוע יש לכם סיוע, דמי קיום, הבטחת הכנסה" האם אתם יודעים על זה ומסבירים את זה לעולים?
<רינה בן עמו: אנחנו יודעים על זה.
<רינה בן עמו: בוודאי שהם מקבלים עזרה בזמן שהם לומדים.
<רינה בן עמו: אבל זה לא מספיק לפרנס משפחה.
אברהם נגוסה: הבטחת הכנסה זו הכנסה מינימלית, לא?
<רינה בן עמו: 2,000, 2,500, זה רק לשלם את שכר הדירה.
<רינה בן עמו: בלתי אפשרי לעזוב את העבודה וללכת ללמוד, למי שיש לו לפרנס משפחה.
אברהם נגוסה: זה נושא שאנחנו צריכים להתמקד ולדון עליו, גם האוצר צריך להיות פה וכל הגורמים האחרים.
אברהם נגוסה: יש לנו עכשיו דיון בנושא אחר ולכן אני לא יכול להמשיך פה, אבל זהו נושא שאנחנו צריכים למצוא לו פתרון.
אברהם נגוסה: האם ניתן להגדיל את הסכום הזה, אנחנו צריכים את האוצר בנושא הזה.
אברהם נגוסה: רויטל, תתייחסי למגשרים.
<שושנה שהם: אני יכולה להמשיך עוד מילה על תכנית הלימודים?
<שושנה שהם: בעניין של תכנית הלימודים, גם מה שאמר חבר הכנסת מוטי יוגב, אני רוצה להתייחס לעניין של אולפן מקוון.
<שושנה שהם: בשנים האחרונות הכנסנו הוראה מקוונת.
<שושנה שהם: אולפן מקוון ממש ללא אולפן רגיל זה יכול להיות דבר טוב כשאין ברירה אחרת, צריך פשוט לחשוב על זה שזה לא יכול להחליף אולפן רגיל.
<שושנה שהם: בעניין של התחדשות, יצאנו עם תכניות חדשות השנה, יש לנו תכנית חדשה גם לעולי אתיופיה שיצאה שכבר עובדת בשנים האחרונות והמורים עוברים השתלמויות מסיביות.
<שושנה שהם: בעניין של תלונות נקודתיות של תלמידים או תלמידים שלא היו באולפן, צריכים להבין שלא יידעו עברית אם לא יהיו באולפן, אבל בהחלט היום אנחנו מרחיבים את לימוד העברית בעזרת המודל ואני מזמינה את מי שלא מכיר את התכניות שלנו לקבל אפילו חצי שעה, אני אזמין אתכם, תבואו לראות גם את המודל, את אתר הלמידה, האולפנים הולכים עכשיו להשתדרג בציוד טכנולוגי ולראות את התכניות החדשות.
אברהם נגוסה: ישראל דיגיטלית, כפי שדפני אמרה, זה נראה לך?
<שושנה שהם: לא, זה לא קשור לחינוך מבוגרים.
<שושנה שהם: יש לנו אתר שלנו של חינוך מבוגרים.
<דפני רות מושיוב: לא, זה לא אתר.
<דפני רות מושיוב: זה תשתיות.
<דפני רות מושיוב: ואז זה נגיש.
<דפני רות מושיוב: כל מה שאת עושה.
<שושנה שהם: לנו יש מודל,
<דפני רות מושיוב: אפשר להתחבר ואז לא צריך את ה - - -
<שושנה שהם: זה משהו אחר.
<שושנה שהם: זה אתר מלווה למידה שלנו, את מדברת על משהו עצמאי.
אברהם נגוסה: רויטל בבקשה, שמעתי בעניין של המגשרות, בעיקר בגני הילדים, גני חובה, ולהורים קשה להשתחרר וללמוד באולפן.
אברהם נגוסה: איך את נותנת לנו אפשרות לפתור את הבעיה הזאת?
<רויטל דותן: מבחינת מגשרים, יש לנו מגשרים במעלה אדומים בשפה הרוסית, בקרית ארבע לבני המנשה, במטה בנימין דוברי צרפתית.
<רויטל דותן: דווקא עכשיו זו נקודת זמן מצוינת לעודד רשויות לענות לקול הקורא.
<רויטל דותן: אנחנו פרסמנו קול קורא היום, היום התפרסם קול קורא באתר שלנו באגף קליטת תלמידים עולים במשרד החינוך.
<רויטל דותן: כל רשות מוזמנות לענות על הקול הקורא, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הרשויות.
<רויטל דותן: רשות שרוצה להצטרף עונה לקול הקורא, עונה על הקריטריונים, היא תקבל מגשרים ואני אשמח מאוד על כל רשות.
<שרה שראל: יש לנו מגשר.
<שרה שראל: אנחנו התחלנו עם מגשר לפני 10 שנים, כבר 10 שנים אנחנו מעסיקים מגשר, עולה מצרפת אקדמאי, השכר שאתם נותנים זה בערך רבע מהשכר שלו.
<שרה שראל: זאת אומרת אי אפשר למצוא - - -
<רויטל דותן: זה מצ'ינג עם הרשות.
<שרה שראל: יכול להיות, אבל אני לא רוצה לקחת מורה שהוא לא מורה מוסמך, אני רוצה לקחת מורה שהוא מורה.
<שרה שראל: ואם אנחנו מצליחים להביא ילדים עולים חדשים, ואנחנו גם מרחיבים את השעות שאנחנו נותנים להם.
<שרה שראל: אם אני רוצה לקחת ילד שנמצא בארץ שלוש שנים, עולה מצרפת, שיעשה בגרות באזרחות ובתנ"ך וזה לא פשוט בכלל, אני צריכה מורה שיודע לעשות את זה.
<רויטל דותן: מורה זה לא בהכרח מגשר.
<רויטל דותן: את מדברת על שני דברים נפרדים.
<שרה שראל: אני מדברת על מורה מגשר.
<רויטל דותן: אנחנו מדברים על מגשרים שהם לא מורים בהכרח.
<רויטל דותן: לא תפקידם לשבת וללמד את התלמיד, תפקידם לעשות גישור חינוכי תרבותי.
אברהם נגוסה: אני הבנתי שבדיון שהיה לנו בשילה, אני חושב שאת ייצגת את הבעיה בגן.
<שרה שראל: כן.
<שרה שראל: זה שני דברים שונים.
<שרה שראל: נכון.
אברהם נגוסה: לא, אני מתמקד עכשיו על גני החובה.
אברהם נגוסה: בגן החובה לא מדובר על מורים, מדובר על מגשר או מגשרת.
<שרה שראל: הם לא נותנים גישור בגן.
<שרה שראל: הם מדברים על גישור בבתי שפה.
<רויטל דותן: לא, אנחנו מדברים על גישור בכל מוסדות החינוך.
<שרה שראל: גם לגנים?
אברהם נגוסה: זה משרד החינוך.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים מגיל 3, שזה באחריות משרד החינוך.
<שרה שראל: אבל זה לא מספיק.
אברהם נגוסה: אז אני מבקש שתציגי לה.
אברהם נגוסה: תדברו בין שתיכן מה הצורך.
<שרה שראל: אנחנו מגישים.
<שרה שראל: מגישים, מקבלים.
אברהם נגוסה: קליטת עלייה זה מערכתי ולכן דנו עם המשרדים שהגיעו היום ואני מאוד מודה לכם שהגעתם ושיתפתם אותנו בעיקר בנושאי הכשרה מקצועית לעולים חדשים ואולפן או הכשרת שפה תעסוקתית, אנחנו צריכים לדון על כך איך אנחנו משפרים את התכנית כדי שהעולים החדשים יוכלו להשתלב בתעסוקה.
אברהם נגוסה: אחרי חצי שנה של אולפן העולים נופלים בין הכסאות ואנחנו צריכים, גם אם יש את העניין של הבטחת הכנסה, כך אני מבין מרכזי הקליטה, זה לא נותן להם פתרון ולכן הם מעדיפים ללכת ולחפש עבודה במקום לעבור הכשרה מקצועית שנותנת להם בטחון כלכלי לעתיד.
אברהם נגוסה: לכן פה לא משנה אם עולה חדש יש לו 10 שנים זכויות, אם אנחנו לא נדע איך לתת לו את זכויותיו, לספור שנים זה לא פתרון לעולה חדש ולכן אנחנו צריכים לדון בכך בצורה מעמיקה יותר ובשיתוף פעולה של כל המשרדים הרלבנטיים כמו משרד העבודה, שצריך להיות נציג מהמשרד לנושא הזה, כמובן גם ממשרד הקליטה, משרד החינוך, משרד האוצר.
אברהם נגוסה: אנחנו חייבים למצוא פתרון.
אברהם נגוסה: למי שהגיע עם תארים כמו רופא שיניים, כמו רוקחים, אנחנו משנים את המכשולים שקיימים בחוק ומתקנים אותם.
אברהם נגוסה: גם בנושא זה אנחנו צריכים לתקן.
אברהם נגוסה: הישיבה הסתיימה.
אברהם נגוסה: איתי חבריי חברי הכנסת מוטי יוגב, חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברי הוועדה.
אברהם נגוסה: אנחנו היום שומעים על הפעילות של תנועת של"מ, שירות לאומי למבוגרים.
אברהם נגוסה: הצגת פעילותה של התנועה בקרב העולים החדשים ויצירת קשר עם המשרדים והארגונים לשם הכרת והרחבת הפעילות.
אברהם נגוסה: אני מבין שהתנועה פועלת בכלל החברה הישראלית וגם עם העולים החדשים.
אברהם נגוסה: של"מ היא תנועת מתנדבים אותה יסד דוקטור שלום קליין שנמצא איתנו היום ומשמש כיושב ראש התנועה.
אברהם נגוסה: תודה אדוני שהגעת.
אברהם נגוסה: התנועה מקיפה כ-15,000 מתנדבים גמלאים בעיקר בתחומי חינוך וחברה.
אברהם נגוסה: הובהר לי כי ראשי התנועה מעוניינים לשלב מתנדבים מתוך התנועה למען עולי אתיופיה, והוועדה כמובן תומכת בכך ותשמח על ההתנדבות למען כלל העולים בישראל, ותשמח שהמשרדים והארגונים יפעלו לסיוע בתחום זה ככל הניתן, גם משרדי הממשלה שנמצאים פה יכירו, וזו מטרת הדיון, יכירו את פעילותה של התנועה ויבנו מערכת של שיתופי פעולה כדי לעזור לעם ישראל.
אברהם נגוסה: אני מכיר את מר משה אדוריאן הרבה שנים במשרד החינוך, באגף לחינוך מבוגרים בקליטת עלייה, אני מכיר אותו ואת תרומתו, אני מודה לאנשים שממשיכים לתרום לחברה הישראלית, להשתמש בכשרונותיהם ונסיונם ולשלב גם קליטת עליה שזו משימה לאומית.
אברהם נגוסה: מה שעושה התנועה הוא מודל לחיקוי, ואני רוצה להודות לכם בשם ועדת העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את דוקטור שלום קליין מייסד התנועה.
<שלום קליין: תודה.
<שלום קליין: בוקר טוב, אני רוצה לפתוח בכבוד האכסניה, להגיד תודה שהתפניתם לקבל אותנו כאן ולשמוע על התנועה שלנו ואולי גם לעזור לנו בהמשך כדי להגיע לאוכלוסיות נוספות שאנחנו מעוניינים לעזור להם.
<שלום קליין: כמה מילים על התנועה: של"מ – שירות לאומי למבוגרים.
<שלום קליין: אני בעבר שימשתי במשרד החינוך בתפקידים שונים, התפקיד האחרון שלי היה מנהל אגף המכללות.
<שלום קליין: לפני כן הייתי גם אחראי על המורות החיילות, השירות הלאומי.
<שלום קליין: אני ראיתי איך הנושא של השירות הלאומי צומח, איך הוא הופך להיות נורמה בחברה הישראלית.
<שלום קליין: איך בהתחלה היו בנות בודדות שהצטרפו לתנועה הזאת, וזה הפך להיות משהו שהיום ברבות העתים, כמעט שאין בת שהיא מגדירה עצמה בחורה דתית, שהיא לא תלך לפחות לשנה או שנתיים שירות לאומי.
<שלום קליין: אנחנו אומרים שלאנשים מבוגרים יש נסיון רב, יש יכולות מצוינות ויש להם גם זמן והם יכולים להיפך לתנועה נוספת שתתרום לחברה הישראלית.
<שלום קליין: אנחנו כבר למעלה מעשור עובדים על הנושא הזה.
<שלום קליין: אנחנו עובדים על כך שאנשים שפורשים לגמלאות יראו את ההתנדבות כנורמה, כדרך חיים.
<שלום קליין: אנחנו נמצאים בתחילתה של דרך הזכירו כאן שיש לנו, אנחנו פועלים בתוך החברה למתנ"סים, כך התחלנו את דרכנו, ואנחנו פרוסים ברחבי הארץ, כפי שאורנית, מנכ"לית התנועה תספר בהמשך.
<שלום קליין: אבל אנחנו נמצאים בתחילת הדרך.
<שלום קליין: אנחנו עדיין לא מגיעים לאותם רבבות שהיו יכולים לתרום מניסיונם, מיכולתם, מכל מה שיש להם.
<שלום קליין: גם להיטיב איתם.
<שלום קליין: אדם שפורש לגמלאות יש לו הרבה זמן שהוא יכול לנצל אותו, וגם לינות ושאחרים ייהנו מזה.
<שלום קליין: אז אנחנו גם כאן כדי להביא למודעות של האנשים שאנחנו קיימים.
<שלום קליין: התנועה שלנו בנויה כולה על מתנדבים, עד לאורנית שהיא מנכ"לית התנועה.
<שלום קליין: ואנחנו כמעט עובדים בלי תקציב, אנחנו זקוקים להביא למודעות, אנחנו חיים מזה שאנשים נוספים, חבר מביא חבר, כך עיקר הגיוס שלנו נעשה בקורסים שאנשים הולכים לפני שהם פורשים לגמלאות, אנחנו באים לשם "לדוג" אותם לפני שהם יוצאים אל הים, מציעים להם התנדבות, ואלפי אנשים אנחנו משיגים בדרך הזאת.
<שלום קליין: אנחנו פועלים בתחומים רבים מאוד ומגוונים, כפי שעוד מעט תשמעו.
<שלום קליין: אבל יש לנו דבר אחד מיוחד, אנחנו התנועה היחידה בארץ שעוסקת בהתנדבות רק בגמלאים.
<שלום קליין: אנחנו גם התנועה היחידה שאומרת לכל גמלאי "בוא, תצטרף, אנחנו נמצא בשבילך את התחום", אם אתה רוצה חינוך, אם אתה רוצה רווחה, ועוד דברים נוספים שנמצאים בחוברת הזאת, ויש יכולות לאנשים, קשה להאמין כמה אדם יכול עם המטען הגדול שהוא בא איתו, כמה הוא יכול לבנות.
<שלום קליין: אנחנו פלטפורמה לתכניות אדירות שנוצרות בשטח.
<שלום קליין: יש לנו רכזים, יש לנו 100 רכזים ב-100 ישובים שאנחנו מחזיקים סניפים.
<שלום קליין: אני אומר שוב, הדבר הכי חשוב זה להביא למודעות לאנשים, תבואו ותצטרפו.
<שלום קליין: כאן בוועדה הזאת אנחנו מבקשים לעזור יותר לעולים חדשים.
<שלום קליין: אנחנו נשמח מאוד אם משרד הקליטה או ארגוני עולים יבואו אלינו בהצעות, אנחנו גם נוכל לבנות איתם יחד תכניות כדי לסייע לאוכלוסייה שהיא תתערה יותר בחברה הישראלית.
<שלום קליין: תחשבו רגע על אדם שיש לו נסיון ויש לו גם קשרים, הוא חי בארץ הזאת.
<שלום קליין: בא עולה שנופל פתאום מהמטוס ומקבל אותו אדם וותיק ומלווה אותו.
<שלום קליין: כמה זה יכול לעזור לאנשים.
<שלום קליין: אנחנו לא מבקשים טובות, אנחנו רוצים לעזור ולהסתייע.
<שלום קליין: בתור פתיחה אני אסתפק בזה.
קסניה סבטלובה: אני רוצה לבקש את סליחתכם, יש לי תיכף דיון בוועדת כספים.
אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב.
קסניה סבטלובה: אני אאלץ לעזוב בעוד זמן קצר, אבל רציתי לומר לכם תודה, כי כעולה בעצמי אני יודעת היטב את הערך של ותיק שמלווה את העולה בדרכו הלא פשוטה בשילובו במדינת ישראל, היכרותו את הארץ, ואין דבר יקר מזה.
קסניה סבטלובה: כשאנחנו עלינו, האמת שהעליה הייתה כל כך גדולה, זו הייתה עליה המונית, שלא היו בטח לא מספיק מתנדבים ולא מספיק אנשים שהיו זמינים אבל עכשיו כאשר העלייה מגיעה אלינו לא בכמויות כל כך גדולות כמו בשנות ה-90', זה בהחלט דבר מבורך כל כך ומה שאנחנו נוכל לעשות עם החיבורים ועם ארגוני העולים שאנחנו נמצאים איתם בקשר, אני מאוד אשמח גם ליצור איתכם קשר ולהיפגש בנפרד לאחר הוועדה הזאת או בימים אחרים שנוח לכם, ולחשוב באמת על דרכים להידוק של הקשרים על מנת שקבלת העלייה במדינת ישראל תהיה מנת חלקם של אזרחים, ולא רק של משרדי הממשלה הרלבנטיים.
קסניה סבטלובה: כי אנחנו בונים את הארץ הזאת ביחד.
קסניה סבטלובה: שמחתי על קיום הדיון הזה, תודה אדוני היושב ראש.
קסניה סבטלובה: אנחנו זוכים פה לשמוע ולדבר עם אנשים שתורמים וממשיכים לתרום גם בגילאים מבוגרים וזה אני חושבת היופי של המדינה שלנו, שאנשים לא מפסיקים לתרום ולהתנדב, ולא משנה באיזה גיל זה.
קסניה סבטלובה: תודה רבה.
אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו נשמע על פעילות התנועה מהמנכ"לית הגברת אורנית דקל.
<אורנית דקל: תנועת של"מ כמו שדוקטור שלום אמר היא באמת תנועה של מתנדבים גמלאים וזה הצבע המיוחד שלה.
<אורנית דקל: אני קודם כל מודה משה אדוריאן שעשה לנו את החיבור אליכם, נמצאת איתי קבוצה של מתנדבים שכל אחד בעל תפקיד בתנועת של"מ שבעצם מממשים, כדי שתראו מהי הווייתה של תנועת של"מ, אנשים שפרשו ממערכות שונות, אם זה מערכת החינוך, מערכת ציבורית אחרת, והם ממלאים היום תפקיד, הבאנו אנשים כדי שתשמעו כי גם היום אנחנו כבר עוסקים בנושא של קליטת עלייה, והמטרה שלנו היום, אנחנו מאוד מודים למשה על החיבור, זה באמת להרחיב את היריעה, ליצור חיבורים דרככם, להשמיע את הקול כי בעצם החזון שלנו הוא דבר אחד: שיותר אנשים במדינה שפרשו ממעגל העבודה, יתנדבו.
<אורנית דקל: זה בעצם החזון שלנו, וכמו שאתם רואים, אנחנו מדברים מרבבה לרבבות, אנחנו מדברים על זה שאנחנו מאוד רוצים להגיע שגם בקרב אוכלוסיית המתנדבים, נגיע לאוכלוסיות יעד שאינן מתנדבות, וזה אחד היעדים של תנועת של"מ.
<אורנית דקל: חשוב להגיד שאנחנו פועלים במסגרת החברה למתנ"סים, חברה ממשלתית שכפופה למשרד החינוך ששמה לה שלושה תחומי תשתית וליבה באסטרטגיה החדשה שלה בשנה האחרונה, אחד מהם זה התנדבות ומעורבות, השני זה נגישות והשתלבות, באמת הכוונה להגיע לאותן אוכלוסיות מודרות מה שקוראים, בקהילה, והשלישית זהויות.
<אורנית דקל: כמו ששלום סיפר, כל התנועה וזה דבר המאוד מיוחד שלה, כולה כולה פועלת על טהרת המתנדבים, יש לנו מנהלי מחוזות, מנהלי תכניות ברמה הארצית, מנהלי תחומים וזה מה שמאפשר לנו להגיע לכמעט 100 מתנדבים בארץ.
<אורנית דקל: יש לנו 15,000 מתנדבים גמלאים רשומים.
<אורנית דקל: יש לנו היום תוכנה שפיתחנו לניהול מתנדבים ואנשים רשומים, ואנשים באמת מאוד שמחים שאנחנו באים ואומרים "אנחנו יכולים להציע לך מסגרת לתת לך להרגיש משמעותי וחייב על ידי זה שתתחייב לאיזה שהוא תפקיד התנדבותי" בדרך כלל אנשים רוצים להתנדב ליד הבית והפיזור שלנו, אנחנו עובדים מקרית שמונה ועד אילת בדרום, אנחנו עובדים בכל המגזרים, בכל החברות, באמצעות הפרישה של החברה למתנ"סים שהיא הגוף שמפעיל את הקהילה וחברה במדינה ברמה הרחבה.
<אורנית דקל: יש לנו תכניות אם שאנחנו עובדים עליהם, כמו זה"ב בגן, אם שמעתם, שזו תכנית שמקיפה כמעט 2,000 מתנדבים.
<אורנית דקל: של"מ בחינוך, אנחנו נכנסים למערכת החינוך, אנחנו מפעילם מתנדבים אם זה בתגבור למידה, אם זה בהעשרה, שזה גם אחד התחומים שאנחנו בהחלט נשמח, אני לא יודעת אם יש פה נציגי משרד החינוך?
אברהם נגוסה: הוזמנו, לא הגיעו, משרד הקליטה הגיעו.
<אורנית דקל: אחת הקריאות שלנו זה "בואו תנצלו אותנו" כי אנחנו כבר היום נמצאים במערכת החינוך, בבתי הספר היסודיים, בעל יסודיים, בכל מיני תחומים ובהחלט אפשר לבנות תכנית שתתאים ותיתן מענה לעולים החדשים בבתי הספר.
<אורנית דקל: הנושא של קליטת עלייה, שהייתי רוצה שתשמעו על הפעילות שלנו, יש לנו פעילות יפה, אפשר להרחיב אותה.
<אורנית דקל: יש לנו פעילות עם שילוב אוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים, אוכלוסיות מודרות בקהילה ועוד פרויקטים.
<קריאה: קהילה מטיילת.
<אורנית דקל: כן, את רוצה לשמוע על קהילה מטיילת?
<אורנית דקל: טוב.
<אורנית דקל: גם זה דרך אגב ערוץ נהדר לפתח אותו יותר עם עולים חדשים.
<אורנית דקל: קהילה מטיילת, אנחנו מכשירים מתנדבים שאוהבים את הנושא של הדרכת טיולים ובכלל ידיעת הארץ, והם מקיימים מועדוני מטיילים בארץ.
<אורנית דקל: יש לנו היום 70 מועדוני מטיילים בארץ, זה התחיל מירושלים כמו הרבה דברים שהתחילו, וזה עבר לכל הארץ.
<אורנית דקל: יש קשרי גומלין, זה נהיה רשת חברתית של אנשים שמטיילים ומתארחים אחד בקהילה של השני, וככה לומדים ומתגבשים.
<אורנית דקל: זה גם אחת התכניות שלנו.
<אורנית דקל: אנחנו מדברים על זה שבעצם 15,000 מתנדבי של"מ הם מכרה זהב, כי לכל אחד, אם אתם בודקים מה הערך הכלכלי שאנחנו מרוויחים לפי השעות שאנשים משקיעים, זה ערך עצום.
<אורנית דקל: אנחנו נוהגים לכמת את שעות ההתנדבות למשאב.
<אורנית דקל: ישוב מסוים, או מנהל מתנ"ס או רכז יודע להגיד כמה שעות התנדבות הוא מכניס למערכת ולכן אנחנו מדברים על יותר מ-2 מיליון שעות התנדבות בשנה, אנחנו מדברים על קהל של תנועת של"מ, זה אנשים שפרשו ממעגל העבודה, בדרך כלל אנשים שיש להם פנסיה, אני בכוונה אומרת, הם פרשו ממקומות עבודה ציבוריים, יש להם פנסיה, ובחרו להמשיך ולממש את עצמם ולהרגיש את עצמם משמעותיים בתחום שקרוב לליבם והם עושים את זה בדרך כלל ליד הבית, אז יש אנשים שמאוד אוהבים לנהל, יש לנו פה כמה דוגמאות, הם מנהלים ישוב, מנהלים פרויקט, ויש אנשים שאומרים "הסיפוק שלי, הנתינה שלי זה לחנוך ילד עולה חדש בשלבים הראשונים", יש לנו את כל המגוון והיפה בתנועת של"מ שמגוון האפשרויות, אני הצבעתי פה בשקף, יש פה חמישה תחומים או משהו כזה, אבל יש לנו למעלה מ-120 תכניות, שאנחנו מפעילים בארץ, מה שאנחנו קוראים "מכרה של"מ", זה מופיע גם באתר, הבאנו לכם ספר שתוכלו לעיין, זאת אומרת שהפעילות של המתנדבים היא החל מהגיל הרך ועד לתחום הקשישים בכל המגוונים.
<אורנית דקל: אם אדם בא ואומר "אני פרשתי מתעשייה אווירית ולא מתאים לי לעבוד בבית הספר" אז אנחנו מציעים לו מסגרת אחרת.
<אורנית דקל: אנחנו לעולם לא מאבדים אנשים שבאים עם הרצון והנכונות והזמן שלהם להתנדב.
<אורנית דקל: תחום ההתנדבות בעינינו, לנהל מתנדבים זה מקצוע היום.
<אורנית דקל: אנחנו חושבים שלא כל אחד יכול לבוא ולנהל אם הוא לא עבר איזו שהיא הכשרה, ולכן הקמנו מרכז הדרכה ארצי, הוא נמצא ברמת השרון אבל הוא מפעיל שלוחות בכל הארץ, בכל המחוזות, שבו גם המתנדבים וגם הארגונים שמפעילים את המתנדבים באים ולומדים מה זה אומר להפעיל מתנדב.
<אורנית דקל: יש היום קוד אתיקה שמדבר על זכויות וחובות של ארגון, יש זכויות וחובות לארגון שמפעיל מתנדבים וגם למתנדב, כשמדברים על סביבת עבודה, מדברים על ביטוח מתנדבים, וזו סוגיה בפני עצמה.
<אורנית דקל: אנחנו גוף מוכר על ידי החברה למתנ"סים, הם מבטחים את כל המתנדבים.