GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סטס מרדכייב: התוצר מתחיל מגיל אפס, שהם מגיעים לגן, אחרי זה מגיעים לבית הספר, אחרי זה הם מסומנים כקווקזים, למרות שאם שואלים מנהלי בתי ספר אם הם יודעים לזהות את בני הקהילה, בוודאי שהם לא יודעים.
<סטס מרדכייב: בשבילם כל "איוונוב" "פטרוב" ו"סידרוב" זה גם קווקזי.
<סטס מרדכייב: אבל הם לא יודעים לזהות.
יואל רזבוזוב: גם רזבוזוב.
<סטס מרדכייב: גם רזבוזוב קווקזי.
<סטס מרדכייב: אתמול שמעתי.
<סטס מרדכייב: כל מי שעושה בלאגן הוא קווקזי.
קסניה סבטלובה: אני עוד טרם שמעתי עלי, אבל אני שמחה להצטרף.
אברהם נגוסה: אני רוצה להבין בדיוק, אתה אומר שאנחנו לא רוצים לאבד את הנוער, אנחנו רוצים מצד אחד לחבר אותו לשורשים, למסורת, מצד שני אנחנו רוצים גם לעבוד בשיתוף פעולה עם המערכת הממשלתית.
<סטס מרדכייב: חד משמעית.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתציג דוגמאות כשאתה אומר "אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם המערכת הממשלתית" איזה דברים אתם עושים, איזה דברים אתם רוצים שיהיו ולא קיים.
אברהם נגוסה: זה יעזור לנו.
<סטס מרדכייב: אני אקח כדוגמה את העיר באר שבע, כדוגמה למופת, ויושבת פה מנהלת אגף רווחה מעירית באר שבע ויושב פה שלומי כהן מאשלים ג'וינט ישראל שיצרנו שם פיילוט לפרויקט בשנת 2006-2007, פרויקט ענק לבני נוער יוצא קווקז.
<סטס מרדכייב: כאשר לפני זה בוודאי כולם אמרו שאין שום בעיה עם בני הקהילה והכל בסדר, ואין הבדל, אבל כשעשינו מחקר עומק וזה מה שחסר לנו פה, בבאר שבע ראינו באמת מצוקה בקרב בני הנוער.
<סטס מרדכייב: קודם כל זה מגיע בעניין של הישגים בלימודים.
<סטס מרדכייב: ראינו שם שמעל 50% לא הגיעו לבגרות מלאה, בקרב הבנים במיוחד.
<סטס מרדכייב: ראינו עניין של נשירה סמויה וגלויה.
מיכאל מלכיאלי: קח ביחס לעדות אחרות רגע.
<סטס מרדכייב: ביחס לעדות אחרות עשו את המיפוי הזה ומצאו פי 2, פי 3.
<סטס מרדכייב: אנחנו ראינו במשטרה במחוז דרום, עשינו מחקר בתוך המשטרה במחלקת נוער עם קצינת הנוער בבאר שבע וראינו יחס של פי 4.
<סטס מרדכייב: זאת אומרת אם יחס האוכלוסייה הוא 10% בני הנוער שלנו היו עם תיקים פליליים 40% בקרב כלל בני הנוער בבאר שבע.
<סטס מרדכייב: היה משהו קטסטרופלי.
<סטס מרדכייב: לקחנו וניתחנו את הנושאים, יצרנו וועדה שהיא משותפת, גם בין אגפית בתוך ראשות העיר ובשיתוף עם הקהילה, וזה סוד ההצלחה.
<סטס מרדכייב: סוד ההצלחה היה שם שהקהילה הייתה מעורבת, הקהילה הייתה משפיעה ולא מנוצלת, כשבדרך כלל זה מה שעושים, מנצלים את הקהילה ואני לא מתבייש פה להגיד, מנצלים את הקהילה, מוציאים פרויקטים למיניהם, במוקדים כאלה ואחרים ואומרים "לכו תעשו, אבל תעשו מה שאנחנו אומרים לכם".
<סטס מרדכייב: אנחנו אומרים "אל תגידו לנו מה לעשות, אנחנו יודעים מצויין מה לעשות, אבל בואו ניצור דיאלוג ונחשוב ביחד.
<סטס מרדכייב: לכם יש את הידע המקצועי, לנו יש את הידע הקהילתי.
<סטס מרדכייב: אנחנו מומחים בקהילה שלנו, לא יצאנו מהירח".
<סטס מרדכייב: וזה סוד ההצלחה.
<סטס מרדכייב: אנחנו רואים בתום 10 שנים של הפרויקט שקורה בבאר שבע ירידה דרסטית בקרב בני נוער שמחזיקים בתיקים פליליים, 2% מתוך 40%.
<סטס מרדכייב: אנחנו רואים עלייה משמעותית בגיוס, וגיוס משמעותי.
<סטס מרדכייב: אנחנו רואים שבני נוער שהיו בעייתיים שהיום חזרו אחרי הצבא ותורמים לקהילה.
<סטס מרדכייב: הם חושבים בצורה אחרת.
<סטס מרדכייב: הם חושבים על השכלה גבוהה, על שאיפות גבוהות.
<סטס מרדכייב: אנחנו רואים גם הורים מעורבים וזה מאוד חשוב.
<סטס מרדכייב: הקמנו ועדי שכונות בתוך השכונות עם ראשות העיר.
<סטס מרדכייב: ההורים לקחו אחריות על הסביבה שלהם ועל הילדים שלהם וזה מאוד חשוב, לתת להורים את המשמעות הזאת שאתה משמעותי ואתה אחראי על מה שקורה אצלך וזה סוד ההצלחה.
<סטס מרדכייב: אנחנו לא מדברים על הרבה.
<סטס מרדכייב: אנחנו אומרים ששיתוף פעולה מקצועי של הגורמים המקצועיים, ממשלתיים וממסדיים, ביחד עם קהילה שיודעת לעבוד עם הקהילה ויודעת להיות מעורבת בקהילה, היא יודעת לפתוח את הדלתות של משפחות הקהילה, זה יכול להביא להצלחה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לברך, יש לנו כאן ילד חביב בשם ולאד אושנקוב.
אברהם נגוסה: זה הפרויקט שאתה מלווה אותו, "החינוך לפסגות".
<ולאד אושנקוב: תודה.
<סטס מרדכייב: הפיילוט קיים רק בבאר שבע.
<סטס מרדכייב: אנחנו מצפים שבכל עיר שיש ריכוז של קהילה ושגם ימשיך בבאר שבע.
טלי פלוסקוב: סטס, תן לנו דוגמאות של ערים שיש ריכוז גבוה.
<סטס מרדכייב: אנחנו מדברים על באר שבע, אופקים, שדרות, נתניה, חדרה, נצרת עילית, טירת כרמל, קרית ים, אור עקיבא, פרדס חנה, עכו, הקהילה מונה בערך 150,000 תושבים היום בישראל.
<קריאה: חשוב להגיד שהפרויקט בבאר שבע מסתיים.
<סטס מרדכייב: אתי תגיד את זה.
אברהם נגוסה: שמענו מסטס מ"מדור לדור".
אברהם נגוסה: נשמע מפרופסור יונה רוזנפלד, אני מבין שאתה מלווה את הנושא.
אברהם נגוסה: לפני שאני פונה למשרד החינוך, נשמח לשמוע מפרופסור יונה רוזנפלד מהאוניברסיטה העברית.
<יונה רוזנפלד: תודה.
<יונה רוזנפלד: אני רק רוצה להגיד דבר אחד.
<יונה רוזנפלד: קליטת העלייה של עולי קווקז הוא פנומנלי משתי סיבות.
<יונה רוזנפלד: ראשית כל היה אדם אחד חיים פרי, שהוא בא לקראתם, אמר דבר שלא שמעתי לגבי אף קבוצה אחרת "תהיו גאים בהורים שלכם, אל תבזו אותם" החברה הישראלית תמיד חשבה איזה מזל שההורים ימותו כבר, ילכו, והילדים יעשו את הכל.
<יונה רוזנפלד: זה דבר שהוא איום ונורא והביא להרבה נזק בעיני והם מסיבות שלהם אמרו "אנחנו לא ניתן לזה לקרות".
<יונה רוזנפלד: דבר שני, ראשי הקבוצה הזאת הם כל הזמן חיפשו שותפויות עם המערכות החברתיות הישראליות.
<יונה רוזנפלד: הם לא ביזו אותם ולא נתנו שיהיה ביזוי אליהם ובאמת היה פה משהו נדיר שהוא משהו שאני חושב שיש דיאלוג ושיח בין אלה לאלה וזה פנומנלי.
<יונה רוזנפלד: אני אגיד לכם משהו משונה, בעיני הרבה מקבוצות העולים האחרות היו יכולים ללמוד מזה ולא להיפך.
<יונה רוזנפלד: זה אני חושב שכל כך חשוב להדגיש את זה שהייתה פה שותפות מהתחלה ולא פטרוניות.
<יונה רוזנפלד: אני מאוד משבח את זה ושמח מאוד שהכרתי אותם ואנחנו נפרסם עוד מעט מאמר על הפנומן הבלתי רגיל הזה.
<יונה רוזנפלד: אני מאוד שמח להיות כאן ולומר את זה מפני שזה גם נכון.
אברהם נגוסה: רויטל דותן ממשרד החינוך.
אברהם נגוסה: תתייחסי לנתונים של 50% שאין בגרות.
<רויטל דותן: אלה לא הנתונים שיש לי.
<רויטל דותן: אני רק אומר שמערכת החינוך מטפלת בתלמידים העולים מקווקז באמצעות כמובן שעות לשיפור העברית כשפה שניה, באמצעות תכניות, הם משולבים במערכת.
<רויטל דותן: אם אתם שואלים לגבי זכאים לבגרות, אנחנו רואים מגמת עלייה ממש פנטסטית.
יואל רזבוזוב: אבל איך אתם מזהים, זה דור שני.
יואל רזבוזוב: כי אני חושב שאין עלייה עכשיו.
<רויטל דותן: אני אענה.
<רויטל דותן: על פי הנתונים שיש לי, התייחסתי לעל יסודי, חטיבת ביניים וחטיבה עליונה, כי זה מה שראיתי בזימון, את הנושא.
<רויטל דותן: יש לנו תשעה תלמידים שעלו מה-1.1.2015, ואם אנחנו הולכים 10 שנים אחורה, כבר יש לנו יותר תלמידים, יש לנו כ-107 תלמידים.
טלי פלוסקוב: אלה לא הנתונים.
<רויטל דותן: לגבי זכאות לתעודת בגרות אנחנו באמת רואים עלייה יפה ומרשימה, אם נסתכל ב-2011, 46% היו זכאים לתעודת בגרות, הרי ש - - -
יואל רזבוזוב: זה 100 אנשים, זה לא הדור השני.
יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים על הדור השני.
יואל רזבוזוב: הנתונים שאת מתייחסת אתם לא יודעים לזהות אז מתוך 40-50 איש - - -
<קריאה: יש הגדרה שונה לעולה חדש.
טלי פלוסקוב: זה לא הטענות.
טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים להבין מה הבסיס לנתונים כי אנחנו רוצים לשמוע משהו אחר.
אברהם נגוסה: הנוהל שלנו, לחברי הכנסת יש את הפריבילגיה לעשות קריאת ביניים.
אברהם נגוסה: אבל אחרים משתתפים ואני מבקש שלא להיכנס באמצע, אז אנחנו נבלבל אותם.
אברהם נגוסה: עדיף לרשום את השאלה שלכם ולבקש את רשות הדיבור, ניתן לכם להתייחס.
<רויטל דותן: אני מאגף קליטת תלמידים עולים.
<רויטל דותן: אני מתייחסת לתלמידים עולים.
<רויטל דותן: מבחינתנו התלמידים שלא עלו, דור שני, הם תלמידים ככל התלמידים במערכת וכך אנחנו מתייחסים אליהם, אנחנו לא מפרידים אותם, אנחנו לא מבודדים אותם, אנחנו נותנים להם מענים בהתאם לצרכים שעולים.
<רויטל דותן: זה לגבי יוצאי קווקז.
<רויטל דותן: לגבי התלמידים שעלו, לפי הנתונים שאמרתי עכשיו, אני מדברת על ילדים שלא נולדו בישראל, אנחנו רואים באמת עלייה יפה.
<רויטל דותן: אנחנו עומדים משנת 2015 על 66.35% של זכאים לתעודת בגרות, כשאזכיר לכם שהממוצע הארצי עומד על 66.13%.
<רויטל דותן: כך שבסך הכל אנחנו רואים תמונה בסדר, כמובן שיש עוד הרבה מה לעשות ואנחנו רוצים ומנסים כל הזמן לשפר על מנת שיותר ויותר תלמידים יהיו זכאים לתעודת בגרות.
אברהם נגוסה: מה עם העניין של החינוך הלא פורמלי בשכונות.
אברהם נגוסה: האם אתם מפעילים פרויקטים כדי לחזק ולצמצם את הפערים בחינוך הלא פורמלי?
<רויטל דותן: עוד דבר חשוב שאני צריכה לציין, אנחנו מפעילים מגשרים חינוכיים בין תרבותיים במצ'ינג עם הרשויות - - -
<קריאה: זה מזמן כבר לא קיים.
<רויטל דותן: קיים, יש לי את הנתונים.
<רויטל דותן: יש לי גם את שמות המגשרים.
<רויטל דותן: יש לנו מגשרים דוברי רוסית שביניהם גם יש מגשרים קווקזים.
<רויטל דותן: המגשרים עובדים עם התלמידים, עם ההורים ועם הקהילה ועם צוותי החינוך בבתי הספר כשהמטרה היא באמת לגשר על - - -
<קריאה: את מתכוונת לתכנית - - -?
<רויטל דותן: אני מתכוונת למגשרים חינוכיים בין תרבותיים.
<קריאה: בבאר שבע כבר מזמן, כמה שנים אין.
<רויטל דותן: לא, סליחה.
<רויטל דותן: תלוי על איזו רשות אתה מדבר.
<רויטל דותן: רשות שענתה לקול הקורא, ומפעילה את התכנית במצ'ינג איתנו, יש שם מגשרים.
<רויטל דותן: יש מגשרים וכל שנה אנחנו מציעים לכל הרשויות, רשויות שנכנסות לזה מקבלות את המשאב הזה.
<רויטל דותן: הם באמת עובדים עם הקהילה, עם התלמידים, עם צוותי החינוך על מנת לגשר על המעבר הבין תרבותי ובסך הכל הם עושים עבודה גם עם ההורים וגם עם הקהילה.
<רויטל דותן: לגבי החינוך הבלתי פורמלי, כמובן שהילדים האלה נמצאים בתנועות הנוער, בהחלט המגשרים מנסים לעודד להשתתפות בתנועות נוער ובפעילות אחר הצהריים.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהנתונים האלה לא רלבנטיים, אנחנו לא באים בטענות כי עוד פעם, אנחנו מדברים אולי על כמה עשרות שעלו - - -
אברהם נגוסה: עכשיו קיבלנו נתונים ממשרד החינוך.
יואל רזבוזוב: על כמה עשרות שעלו והסוגיה כאן היא דווקא הדור השני.
יואל רזבוזוב: מבחינת הצבא אני כן מקבל את הנתונים שפי 2.5 בערך אנשים בכלא כי בסוף בתיק האישי הם אומרים "אנחנו יוצאי קווקז" ומשם סביר להניח שמגיעים נתונים יותר מדויקים, אז הבעיה קיימת.
יואל רזבוזוב: אנחנו כבר כמה שנים באותו סיפור שאנחנו לא יודעים לזהות, הממסד לא יודע לזהות, משרד כזה או אחר ואני כן רואה התקדמות כי החליטו ללכת על אזורים.
יואל רזבוזוב: אנחנו כבר יודעים איפה יש אוכלוסייה מרובה יותר של יוצאי קווקז, אז לשם אנחנו מכוונים אותו דבר כמו שראינו בתכנית, הממשלה, המשרדים לא יכולים לכפות תכניות משלהם, הכול צריך להיות בשיתוף פעולה עם נציגים של הקהילה, שיש חבר'ה צעירים מצוינים שהם דווקא מובילי דעה שם ואני מכיר אישית והייתי בלא מעט מפגשים והם באמת מנסים להעביר לדור הצעיר שאולי קצת הלך לאיבוד, להחזיר אותו לשורשים האמיתיים.
יואל רזבוזוב: כאן אנחנו צריכים לקרוא למשרדים שהכול יהיה בתיאום איתם שהם יקבעו את התכניות ולא מישהו אחר, זה בדיוק כמו שהיינו באותו סיפור בשולחנות העגולים, זה הדבר הנכון ואם אני שומע שיש הגדלה של התמיכות, פי 2, צריך לראות כי עוד פעם, אם יש אוכלוסיות בסיכון ואנחנו יודעים לזהות את זה, אז לשם.
יואל רזבוזוב: גם בתחומים, השאלה בסוף אנחנו צריכים לראות לאיפה הכסף מנותב.
אברהם נגוסה: אנחנו מברכים עוד תלמידים מהתכנית "חינוך לפסגות" בטי שולץ מחדרה, ועדי וינרסקי מתל אביב וגם גבריאל פופוב.
אברהם נגוסה: אדוני רצית לדבר, נכנסת באמצע דבריה של משרד החינוך ואמרתי שתחכה לתורך.
אברהם נגוסה: אני כעת נותן לך לדבר.
אברהם נגוסה: אם להערה שלך כבר יש פתרון אתה לא חייב לדבר.
<חנוך יעקובוב: לדבר תמיד אשמח.
<חנוך יעקובוב: בכל זאת זו הקהילה שלי.
<חנוך יעקובוב: להתייחס בגדול על כל מה שדיברו, יש הרבה מה לדבר.
<חנוך יעקובוב: סטס יותר צעיר ממני, הוא יכול לדבר יותר ממני.
<חנוך יעקובוב: אני קודם כל שמח על הוועדה הזאת ומה שהתייחסו מבחינת הצבא ומשרד החינוך ומשרד הקליטה, צבא – אני מבין, אנחנו פחות או יותר נמצאים במקום שדיברו עליו אבל הנתונים, סטס אמר לי על הקצונה, אני מכיר מהמשפחה האישית שלי שרצו והיו בקצונה ונפלטו מסיבות לא ברורות.
<חנוך יעקובוב: אחד שרצה בקצונה בגלל שם המשפחה הקווקזי נפלט כבר מראש.
<חנוך יעקובוב: על זה דיברנו הרבה, עוד פעם, אני לא מתווכח אני אומר דברים שהיו.
<חנוך יעקובוב: אפשר להכנסה ולבדוק.
<חנוך יעקובוב: אני הייתי שמח בכלל אם צבא היה בכלל, באמת לא דגש לקחת כאילו לקצונה מסכנים.
<חנוך יעקובוב: לא כמו מסכנים.
<חנוך יעקובוב: יש פוטנציאל גדול אצל הצעירים שלנו שמתגייסים לצה"ל.
<חנוך יעקובוב: ולקרביים עוד יותר.
<חנוך יעקובוב: החבר'ה רוצים להתגייס בזמן האחרון, בעשר השנים האחרונות, למשמר הגבול ותמיד עוצרים אותם.
<חנוך יעקובוב: ואומרים אם אני אהיה במשמר הגבול תהיה לי בעיה במקום אחר.
<חנוך יעקובוב: אז אני אומר קצת לתת אפשרות, אבל אני חושב שזה תהיה - - - ואני אתייחס.
<חנוך יעקובוב: אני מכיר גם מערים אחרות, היה פרויקט הכנה לצה"ל והפרויקט הזה הביא את הקהילה בגיוס מיד למה שהיה לפני כן, ומשום מה לא יודע, סגרו את הפרויקט הזה וזה חבל.
<חנוך יעקובוב: הפרויקט הזה באמת נתן נתונים טובים ואני מקווה שמהוועדה הזאת יצא שהפרויקט הזה ימשיך.
<חנוך יעקובוב: במשרד החינוך, הנתונים שאת אומרת כמו שסטס אמר ואמרו, אנחנו יודעים שהעלייה זה סטטוס של 10 שנים, כל הנתונים שנמצאים מבחינת הבגרויות שאמרת בערך 50% או לא יודע כמה אחוזים, יכול להיות שיש יותר ויש פחות.
<חנוך יעקובוב: תלוי באיזו עיר.
<חנוך יעקובוב: הכל תלוי.
<חנוך יעקובוב: אני שמח שבני הנוער שלנו מתקדמים ונותנים להם צ'אנסים.
<חנוך יעקובוב: ישבנו בוועדות בעירית באר שבע, היו שם מקרים שנער בכיתה ט' כבר קבעו מה הוא צריך להיות.
<חנוך יעקובוב: בעיוני או במב"ר או משהו.
<חנוך יעקובוב: אני לא יודע, בכיתה ט' כבר אפשר להחליט?
<חנוך יעקובוב: תנו לילד הזדמנות להגיע לכיתה י', תראו, אבל אם אתם כבר קובעים מה יהיה ממנו, אז מה הילד יכול לעשות?
<חנוך יעקובוב: צ'אנס צריך לתת לכולם.
<חנוך יעקובוב: אם לא נותנים, אי אפשר להתקדם.
<חנוך יעקובוב: אלה דברים שצריך לעשות במערכת החינוך קודם כל, לתת לכל אחד הזדמנות ושההזדמנות תהיה שווה.
<חנוך יעקובוב: במשרד הקליטה – באמת עושים דברים, אבל יש בעיה, אמרת שיצא היום - - -
<שרי פייר: היום מתפרסם נוהל רשויות.
<חנוך יעקובוב: אמרת שיהיו שם רכזים.
<חנוך יעקובוב: לא כל הרכזים קווקזים.
<שרי פייר: לא אמרתי את זה.
<חנוך יעקובוב: לא, אני בעצמי אומר את זה.
<חנוך יעקובוב: אבל אם עובדים עם הקהילה, צריך להיות רכז קווקזי.
<שרי פייר: זה אחד מהדברים שיש - - -
<חנוך יעקובוב: לא אחד מהדברים.
<חנוך יעקובוב: זה צריך להיות.
<חנוך יעקובוב: זה חובה.
<חנוך יעקובוב: כי אם עובדים עם בני הקהילה, חייב להיות בן הקהילה.
<חנוך יעקובוב: אם מישהו אחר בא זה לא אותו דבר.
<חנוך יעקובוב: חשיבה.
<חנוך יעקובוב: כל הדברים שמסביב, להצלחת הפרויקטים.
<שרי פייר: לפעמים אין בן קהילה זמין.
<חנוך יעקובוב: תמיד יש.
<חנוך יעקובוב: תודה.
אברהם נגוסה: יש הרבה שרשומים לדבר לכן אני מבקש לתמצת.
<סטס מרדכייב: אני רוצה להוסיף.
<סטס מרדכייב: אנחנו מוכנים לעזור, בקהילה, מוכנים לעזור לאיתור של בני הקהילה.
<סטס מרדכייב: אנחנו יודעים לעשות את זה.
<סטס מרדכייב: יודעים לאתר, אם משרד החינוך יאפשר לנו כניסה לבתי ספר ולפתוח בפנינו את הרשימות בלי שום דבר, אנחנו יודעים לאתר אותם פרפקט ולהעביר לכם אחר כך את הרשימות ותעשו את המיפוי.
<סטס מרדכייב: תאפשרו לנו, אנחנו נעזור לכם.
אברהם נגוסה: יש בעיה לעשות את זה, לשתף פעולה עם העמותה?
אברהם נגוסה: הם יביאו לכם, כי הם שייכים לקהילה, מכירים את הקהילה והתרבות.
טלי פלוסקוב: לפחות בערים עם ריכוז גבוה.
אברהם נגוסה: יש בעיה לעבוד בשיתוף פעולה איתם?
<רויטל דותן: אנחנו נעבוד בשיתוף פעולה בשמחה.
<רויטל דותן: אני אראה לך את הנתונים שיש לנו - - -
<סטס מרדכייב: לא.
<סטס מרדכייב: את צריכה להנחות, או מישהו צריך להנחות על בתי ספר - - -
אברהם נגוסה: סטס, אני מציע שבסוף הישיבה תחליפו כתובות ואתה תציג לה מה אתה רוצה והיא תעביר את ההוראות למטה.
אברהם נגוסה: כך צריך לעשות.
אברהם נגוסה: ביקשנו קודם ממשרד הקליטה נתונים, הנתונים הגיעו וניתן לה להציג את הנתונים.
<שרי פייר: אני רוצה לפני זה ברשותך להתחבר למה שאמר משרד החינוך על חשיבות המגשרים.
<שרי פייר: יושבת כאן מולי רינת שלומוב שהייתה מקשרת באחד הפרויקטים של משרד העלייה והקליטה.
<שרי פייר: אנחנו רואים בזה חשיבות רבה, אני חושבת שאולי אחר כך כדאי לשמוע ממקור ראשון מה הדברים.
<שרי פייר: לעצם העניין, הוראת השעה שלנו כתוב בה כך: "שילובה של קהילת יוצאי קווקז בישראל", אני אקריא את הזכאים, הזכאים זה שלושה תנאים שהם במצטבר: הראשון – נולד באחד מאזורי המוצא של היהודים ההרריים המופיעים בטבלה שלהלן" תיכף אקריא את האזורים, וגם "בתעודת הלידה שלו או של אחד מהוריו" נשאלתי מקודם אם מספיק אחד מהם, אז כן, "אחד מהוריו, בדרך כלל בסעיף הלאום מצוין אחד מהצירופים ברוסית או באזרית 'יהודי' '- - - יהודי' 'תת' או 'יהודי הררי'.
<שרי פייר: וגם עלה מאחת מארצות ברית המועצות לשעבר.
<שרי פייר: שלושת הקריטריונים במצטבר מהווים אישור השתייכות לקהילה.
<שרי פייר: הסעיפים הבאים בהוראת השעה מפרטים בעצם את כל הזכאויות שיש בהקשר הזה, גם אנחנו כשאנחנו מחלקים ובודקים את הרשויות לפי יוצאי קווקז או בודקים זכאות של ילדים בדור שני, אנחנו מסתמכים על הוראת השעה הזאת וכשיש לנו איזה שהוא ספק אנחנו מתייעצים עם בני הקהילה.
טלי פלוסקוב: לכמה זמן מאריכים את הזכאות שלהם?
<שרי פייר: הזכאות היא לעשר שנים.
<שרי פייר: בנושא הזה של מלגות וכולי.
<שרי פייר: אבל אנחנו למשל במוקדים ליוצאי קווקז, העלייה באה בעיקרה בסוף שנות השמונים, עד אמצע שנות התשעים.
<שרי פייר: אנחנו מתייחסים מה-1.9.1989.
<שרי פייר: פה אנחנו נותנים את המוקדים, כי זו העלייה הקווקזית ה- - -
יואל רזבוזוב: אני רוצה לחדד, יכול להיות שלא הייתי מרוכז.
יואל רזבוזוב: יש פה זכאים, בתעודת הלידה שלו או של אחד מהוריו, זאת אומרת דור שני, וכאן בזכאים זה 10 שנים, אז מה בדיוק - - -
<שרי פייר: עשר שנים מרגע שהוא עלה.
יואל רזבוזוב: אם הדור השני, זה לא משנה עשר שנים.
טלי פלוסקוב: מי שיותר מעשר שנים כבר לא מטופל על ידי משרד הקליטה?
<שרי פייר: לא, לגבי יוצאי קווקז, אנחנו מטפלים מה-1.9.1989.
<שרי פייר: בנוהל רשויות.
<שרי פייר: כרגע אני מדברת על נוהל רשויות.
<שרי פייר: למשל גם במחוברים, בתכנית לנוער.
יואל רזבוזוב: אז מה זה עשר שנים, למי מיועד?
<שרי פייר: לסטודנטים.
יואל רזבוזוב: רק בסטודנטים?
<שרי פייר: כן.
טלי פלוסקוב: פה כתוב הארכת זכאות לעולי קווקז.
טלי פלוסקוב: רק סטודנטים?
<שרי פייר: הוראת שעה הזאת היא ל - - -
יואל רזבוזוב: מינהל הסטודנטים לדעתי גם דור שני.
<חנוך יעקובוב: הסטודנטים, 15 שנה, פלוס שלוש שנים לחיילים ושנתיים לבנות.
<חנוך יעקובוב: 17-18 שנה.
יואל רזבוזוב: במה אתם - - - את הדור השני.
יואל רזבוזוב: איפה הדור השני?
<שרי פייר: כדי להחריג את הדור השני עשינו נייר עמדה עם סקירת מחקרים וכולי.
<שרי פייר: אנחנו מחריגים א' במחוברים, ברשויות, כל התכניות ברשויות המקומיות לדור שני גם, בוודאי במוקדים אנחנו מזהים את הערים ואמרתי, עכשיו, השנה הכפלנו, עלינו מ-450, כי יש צורך אמיתי.
<שרי פייר: אפשר לראות את זה גם בנתונים של דור שני בילדים ונוער בסיכון.
<שרי פייר: המיפוי הוא ייצוג יתר.
יואל רזבוזוב: אז רשויות מקומיות.
<שרי פייר: רשויות מקומיות.
<שרי פייר: עד השנה הזאת טיפלנו גם בפל"א, פעילות לימודית אחרת בתגבור לימודי בלתי פורמלי.
<שרי פייר: השנה אנחנו מטפלים עד 15 שנה ובימים אלה אנחנו מקיימים דיון על הדור השני כי אנחנו רוצים להחריג אותו.
יואל רזבוזוב: הדור השני בחינוך בלתי פורמלי.
יואל רזבוזוב: זה הדבר המשמעותי.
<שרי פייר: זה הדבר המשמעותי.
יואל רזבוזוב: מתי זה יהיה, מה הלוח זמנים?
<שרי פייר: ברשויות מקומיות זה מעכשיו.
<שרי פייר: מינואר.
<שרי פייר: יש עדיין חינוך בלתי פורמלי שניתן להכניס לשם יוצאי קווקז גם דור שני, 50%.
<שרי פייר: ובמחוברים היה קיים ועדיין קיים וקיבלנו לזה גם החרגה.
אברהם נגוסה: דוקטור מני מלכה מהאגף לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בן גוריון.
<מנחם מלכה: אני מבית הספר לעבודה סוציאלית במכללה האקדמית ספיר, לא מבן גוריון.
<מנחם מלכה: אני רוצה לספר, בעצם אני מלווה את קהילת יוצאי קווקז בבאר שבע במחקר משנת 2005.
<מנחם מלכה: הרבה הרבה שנים במחקר שקוראים לו מחקר מעורב, חלק מהאנשים פה אני מכיר אותם בצורות שונות, למשל עם סטס יש לי הרבה שעות של הליכה ברגל בתכנית הכנה לצה"ל עם בני נוער, ובאופן כללי עשיתי מחקר אחד ששמע מבני הנוער מה הם מספרים על הבעיות ועל החברה הישראלית ומחקר שני שמנסה לראות איך הקהילה מתמודדת עם זה, אז אני אגיד ממש בקצרה.
<מנחם מלכה: נדמה לי שזה קשור לדברים שעלו כאן.
<מנחם מלכה: כששומעים את בני הנוער הדבר הראשון שאפשר לראות, שלבני הנוער יש חוסר במודלים תרבותיים של החברה הישראלית בגלל שעבורם החברה הישראלית לא נגישה להם.
<מנחם מלכה: זאת אומרת הם מספרים על זה כשמסתכלים על ההורים שלהם ועל המשפחות, יש הרבה מוסדות חברתיים חשובים שהכניסה סגורה עבור ההורים, המשפחות, ולכן הם מרגישים תחושה של ניכור וזרות בחברה הישראלית.
<מנחם מלכה: כשנער מתבגר הוא מציב לעצמו מטרות, הוא רוצה לחשוב מה הוא רוצה להיות כשיהיה גדול, ומבחינת הנערים האלה בעצם אין להם נגישות למודלים התרבותיים הישראליים.
<מנחם מלכה: הדבר השני שאפשר היה לראות שבני הנוער בעצם נצמדים למה שהם קוראים "קווקזיות" אבל הם לא מכירים את הקווקזיות מה שנקרא האמיתית.
<מנחם מלכה: זאת אומרת יש איזה שהוא מודל נורא מחוספס שבספרות קוראים לזה "זהות כפויה" זאת אומרת מישהו דואג להגיד להם טוב מאוד מה זה להיות קווקזי, לצורך העניין עבריין, אלים, מסתבך, והם בעצם מאמצים את המודל הזה.
<מנחם מלכה: הדבר השלישי שבני נוער מספרים זה שיש להם הרבה הרבה חוויות של מפגש עם תכניות שמנסות לתקן אותם.
<מנחם מלכה: תכניות טיפוליות, אבל הבעיה היא שמי שנמצא בתכניות האלה זה אנשים לא מהקהילה, אנשים מהחברה הישראלית, ואז בדרך כלל זה לא עובד.
<מנחם מלכה: יש נשירה, יש הסתייגות.
<מנחם מלכה: מה שהקהילה ניסתה לעשות, ואת זה ליוויתי לאורך מחקר של הרבה שנים, התקבצו חבר'ה צעירים מתוך הקהילה, שאני רוצה להגיד לכם, יש מחקרים ש אומרים שאנשים מקהילות אתניות שמצליחים יש להם נטייה לצאת מהקהילה האתנית.
<מנחם מלכה: נגיד שעכשיו אני שייך לחברה הרחבה וכל זה.
<מנחם מלכה: בעצם מה שראינו כאן
<מנחם מלכה: זה חבורה של צעירים שכל אחד מהם מוכשר בפני עצמו ויש להם הרבה אפשרויות, שהחליטו לחזור לקהילה ובעצם לפתח מודל מקצועי.
<מנחם מלכה: איך נכון לעבוד בצורה הטובה ביותר עם בני הנוער.
<מנחם מלכה: זה יכול להיות בתכניות הכנה לצה"ל, זה יכול להיות במועדונים, ודובר כאן על מודל באר שבע שבעצם צריך לזכור שאת אותה קבוצה כל הזמן מלווים גורמים מקצועיים שיודעים בשכל רב ובתבונה להגיד "האנשים האלה יודעים לא פחות טוב מאיתנו איך נכון לעבוד עם בני הנוער".
<מנחם מלכה: אם היה לי זמן הייתי מספר לכם הרבה דוגמאות נפלאות של בני נוער שהכרתי באופן אישי ועשו את כל המסלול הזה.
<מנחם מלכה: מנער שהיה לו תיק פלילי בשירות המבחן, לעשות תכנית הכנה לצה"ל, להתגייס לצבא, כשהוא רואה מודלים מסביבו של קווקזים שיש להם גם השכלה וגם היו בשירות צבאי משמעותי ואחר כך רואים שאותם בני הנוער חוזרים לקהילה ורוצים להיות מעורבים בקהילה.
<מנחם מלכה: דבר נוסף שהצעירים האלה עושים ואולי סטס תיאר את זה, הם באים ומספרים מחדש לבני הנוער את הנרטיב הקווקזי.
<מנחם מלכה: זאת אומרת מספרים להם סיפורים שאף אחד אחר לא סיפר.
<מנחם מלכה: בתקשורת בשנים האחרונות אנחנו רואים שני סרטים נורא חשובים, סרט אחד קוראים לו "אני יהודי הררי" מסע של צעירים קווקזים שהלכו לקווקז ויצרו מסמך מרתק שיכול להיות נורא חשוב בעבודה עם בני נוער וסרטים נוספים על יקותיאל אדם ועל הרבה אנשים מהקהילה שהשתתפו באופן פעיל בבניית החברה הישראלית.
<מנחם מלכה: אף אחד לא יודע את כל זה מבני הנוער, ולכן חשוב להדגיש ולספר להם את הסיפור.
<מנחם מלכה: דבר נוסף אני רוצה להגיד על הצבא, יש מחקר שעשינו משנת 2013.
<מנחם מלכה: תשמעו את הכותרת "השירות הצבאי של חיילים וחיילות יוצאי קווקז- כרטיס כניסה לחברה הישראלית או שיעתוק אתנו מעמדי" זאת אומרת המחקר הזה אומר שאי השוויון שקיים בחברה משועתק לתוך הצבא.
<מנחם מלכה: ואחד הדברים המסקרנים במחקר הזה, שהיו בו 260 משתתפים, שחצי מהם הם בכלל מעליית שנות השבעים, שסובלים מאותן בעיות של עולי קווקז מעליית שנות התשעים.
<מנחם מלכה: זה אומר משהו על החברה הישראלית.
<מנחם מלכה: יש לי עוד הרבה מה להגיד, אם תתעניינו בתכניות הכנה לצה"ל אפשר לשלוח לוועדה.
אברהם נגוסה: הזמן שלנו מוגבל ויש אנשים שרוצים להביע את דעתם.
אברהם נגוסה: דוקטור חן ברם מהאוניברסיטה העברית בבקשה.
<חן ברם: תודה.
<חן ברם: גם האוניברסיטה העברית וגם המכון לחקר ישראל בשדה בוקר באוניברסיטת בן גוריון ומכון טרומן באוניברסיטה העברית.
<חן ברם: אני חושב שנאמרו דברים חשובים מאוד על ידי החברים כאן, ואני אכוון לשני מקומות שונים.
<חן ברם: אני אציג את עצמי קודם כל.
<חן ברם: אני עוסק במחקר של המפגש בין יהודי קווקז לחברה הישראלית מאז ראשית שנות התשעים ובשנים האלה עסקתי גם במחקר ומצד שני עסקתי גם בקידום מדיניות.
<חן ברם: במהלך השנים האלה היו הרבה שנים שעבדתי עם המדינה, כולל עצם הוראת השעה שהוזכרה כאן וההגדרות שלה, עזרתי אז למדינה, אבל היו גם שנים שאפשר לומר שהיה מתח מסוים בין נציגי המדינה לבין נציגי הקהילה אבל גם מבחינתי, מבחינת האופן שאני ראיתי את הדברים שצריך לעשות.
<חן ברם: לשמחתי לא הייתי תלוי במדינה ויכולתי לומר את דעתי.
<חן ברם: אני חושב שאנחנו במובן הזה דנים כאן על איזה שהוא מן עליות וירידות וחשוב מאוד הדיון הזה להזכיר שוב לנציגי המדינה ללכת לאותו מקום אופטימי ששמענו אותו מפרופסור יונה רוזנפלד, אבל המקום האופטימי הזה הוא איזה שהוא אידיאל ולאורך השנים אפשר לראות ויש כמה וכמה מאמרים שלי שמתארים את הדברים, יש גם ספר שהוא בעצם מוכן אבל לצערי עד שלא אמצא תקציב להגיע אליו, זה ספר שלם שהתקבל לפרסום על ידי שתי הוצאות אקדמיות מכובדות, שעוסק כולו בנוער יוצאי קווקז.
<חן ברם: ברמה הכי פרגמטית אני לא מקדם אותו כבר למעלה משנה כי אין לי תקציב.
<חן ברם: לעומת זאת יש לי תקציבים, למשל מיד בן צבי לעסוק בהיסטוריה של יהודי בוכרה.
<חן ברם: אז בואו נהיה מאוד ספציפיים כאן, שמענו מנציגת משרד הקליטה על יום עיון, ימי עיון מהסוג הזה שבאים אליו גמלאי אזור בר אילן, הם חשובים בפני עצמם, אני השתתפתי בכאלה, אבל אין בהם כדי להעמיק את הידע ואת ההסתכלות ואת הדברים, את המקומות שבהם צריך מצד אחד ללמוד את ההיסטוריות החשובות ששמענו מדוקטור מני מלכה, מצד שני ללמוד את האינטראקציות שקורות היום בחברה הישראלית.
<חן ברם: אני אגע כאן בכמה דברים מרכזיים.
<חן ברם: אני מחזק את דבריו של דוקטור מני מלכה, אני קראתי לזה במחקרים שלי סוגיה של הכרה, הכרה בזהות היא המפתח להשתלבות.
<חן ברם: אני חושב ששמענו את הדברים מסטס ואין צורך לחזור עליהם כאן יותר מזה, אבל זה דבר יום יומי.
<חן ברם: האם יכול להיות שמישהו, בגלל שיש לו שם קווקזי, לא לקחו אותו להיות קצין?
<חן ברם: ברמה הפורמלית אני מסכים לחלוטין עם נציגת הצבא, זה לא יכול להיות.
<חן ברם: האם זה יכול לקרות בדינמיקה הבלתי פורמלית שהיא בסופו של דבר תכוון את מי המפקד של יחידה מסוימת יחליט להוציא הלאה?
<חן ברם: התשובה היא חד משמעית כן.
<חן ברם: אני אומר את זה מתוך מחקר ולא מתוך אינטואיציות אלא מתוך מחקר ומעקבים אתנוגרפיים אחרי סיפורי חיים של אנשים.
<חן ברם: אז המפגש הבלתי פורמלי, ואני רוצה לומר, אני מצד אחד עשיתי עבודות שדה גם בקווקז וגם בישראל בקרב יוצאי קווקז.
<חן ברם: מצד שני אני רוצה להדגיש, הדוקטורט שלי עסק לא פחות מזה בנותני השירותים וקובעי המדיניות.
<חן ברם: ושם הסתכלתי על המפגש ועל התפיסות, מהן התפיסות של נותני שירותים, של עובד סוציאלי, של מנהל מחלקת קליטה.
<חן ברם: למה מדגיש מר חנוך יעקובוב שיושב כאן שחשוב שזה יהיה יוצא קווקז?