GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלכסנדר פיסנקו: אם משהו השתנה מבחינת החוק, מבחינתו של פאבל אני מניח שמגיע לו שיקבל, שהחברה תדאג לו להכשרה, והוא יתקבל.
<אלכסנדר פיסנקו: כי זה באמת אנשים במצב יותר חלש מבחינת השפה ומכל בחינה אחרת.
<אלכסנדר פיסנקו: אבל זו חובת המעסיקים.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לחלק את דבריך לשני חלקים.
טלי פלוסקוב: חלק אחד ששייך לוועדת הקליטה והעליה שאנחנו דנים בו, והחלק השני שלא שייך לוועדה הזאת, אני מדברת על הנושאים הפיזיים, וכל הבדיקות, זה שייך לוועדת הפנים והגנת הסביבה ששם אנחנו דנים מול המשרד לביטחון פנים בנושאים האלה.
טלי פלוסקוב: לכן בואו נתרכז סביב הנושא הראשון שדיברנו עליו.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להתייחס להצעה שלך להכין חומר כתוב.
טלי פלוסקוב: אם זה באמצעות חוברת, אם זה באמצעות ספר לימוד, אם באמצעות קובץ אינטרנט או דברים אחרים.
טלי פלוסקוב: מה שאני מבינה ממך, תתקנו אותי אם אני טועה, המרצה מגיע לכיתה ומעביר את כל החומר בעל פה, אחר כך על בסיס החומר שהלומד שמע, הוא הולך לעבור מבחן.
<אלכסנדר פיסנקו: תוך כמה ימים.
<אלכסנדר פיסנקו: כן.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת אין לו אפשרות לקראת המבחן - חוץ מ-אם הוא מספיק לכתוב אחרי המרצה.
טלי פלוסקוב: שזה גם כן לא פשוט - אין לו אפשרות לקראת המבחן לעבור על מה שלמדו לפני חודש, לצורך העניין.
טלי פלוסקוב: האם זה נכון?
<דני שנער: אני רוצה לומר משהו בנושא, שלא חשבתי על זה קודם אלא תוך כדי השיחה.
<דני שנער: אנחנו הרי יודעים כמה זה מורכב, הוראות סמכויות, הוראות פתיחה באש וכך הלאה.
<דני שנער: העסק הזה מורכב, יש דקויות ואנחנו מכירים את הדקויות האלה, מתי מותר ומתי אסור לך לפתוח, אמצעי, כוונה, מיידי, מוחשי, כל הדברים האלה מסובכים נורא גם לנו.
<דני שנער: למה לא לפתח, באחריות של חברות ההכשרה, טרום קורס לאותם אנשים שמתקשים.
<דני שנער: אני לא מאמין בחוברות.
<דני שנער: חוברת שתהיה להם, הם לא יבינו אותו דבר.
טלי פלוסקוב: הוא התכוון בשפות, שים לב.
טלי פלוסקוב: זה מה שהוא הציע.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת בחוברת שיהיה חומר גם וגם וגם.
<דני שנער: הכשרה ייעודית, שוודאי חברות האבטחה לא תאהבנה את זה, כי הם יצטרכו לממן את זה, אבל יהיה להם אולי יותר כוח אדם לעבודה.
<דני שנער: ולכן זה אולי האינטרס שלהם.
<דני שנער: הכשרה ייעודית של יום, יומיים או שלושה, כמה שיוחלט, שבה ישתמשו בטרמינולוגיה שאנחנו מכירים, הם ילמדו את המושגים , הם יבינו את הבעיות שיש ואז הם ייכנסו לקורס.
<דני שנער: אני חושב שזה יכול לעזור ואני חושב שלנו, מבחינת רגולטורים, זה לא צריך להפריע.
<דני שנער: אנחנו רק רוצים לחייב על ידי כך שאנחנו נאפשר את הקליטה יותר מהירה.
<דני שנער: מי שיצטרך לשאת בהוצאות הן אותן חברות הכשרה כלומר חברות האבטחה שמעסיקות את חברות ההכשרה, וזה יכול להביא לידי שינוי.
<דני שנער: אני מבין שגבר כמוהו, כאשר בא היועץ המשפטי שלנו ושלכם ונותן לו את ההרצאה על "תגיד שראית.
<דני שנער: חשדת ולא חשדת, פתחת באש", הוא מתבלבל במושגים.
<דני שנער: הרי כולנו מתבלבלים גם במושגים, כמה אנחנו מדברים על זה בעצמנו, הרי אנחנו עושים תטל"מ כל חודש עם האנשים.
<דני שנער: למה עושים כל חודש תטל"מ עם האנשים?
<דני שנער: כי יש אי הבנות ויש הרבה שאלות וכך הלאה.
טלי פלוסקוב: סליחה, מה זה תטל"מ?
<דני שנער: תטל"מ זה תרגיל טקטי לניתוח מצב.
<דני שנער: כלומר, שיחה כזאת.
טלי פלוסקוב: רבותי, זו דוגמה.
טלי פלוסקוב: השפה העברית מאוד עשירה, אז תעזרו לנו.
<דני שנער: אני חושב שגם פיני, שהוא יו"ר הארגונים, יכול להעיד כמה העסק מורכב.
<דני שנער: בואו לא נגיד שזו אינה בעיה.
<דני שנער: משרד התחבורה בזמנו עשה מבחן עיוני ורבאלי, למי שמתקשה, לעולים חדשים.
<דני שנער: הוא לקח אדם שזה היה תפקידו, שילם את הכסף ושאל אותו 'תגיד לי מה זה', 'אני לא מבין', 'אני אסביר לך'.
<דני שנער: אנחנו לקחנו אנשים שזה היה התפקיד שלהם, לבחון את האנשים בצורה ורבאלית.
<דני שנער: פיני, אתה חושב שזה יכול להיות רעיון רע?
<פנחס שיף: גבירתי, אני רוצה לומר כמה מילים.
<פנחס שיף: אני בתחושה שאנחנו מנסים בכוח לכופף את הברזל הזה לא מתכופף בקלות.
<פנחס שיף: המטרה של חברות האבטחה בישראל היא לגייס עובדים לתפקידי אבטחה.
<פנחס שיף: לא לדחות עובדים.
<פנחס שיף: צריך לזכור את העניין הזה.
<פנחס שיף: האטיטיוד של חברות האבטחה – בטח ובטח היום – כי מצוקות כוח האדם הן מאוד מאוד קשות, היא לגייס עובדים לאבטחה.
<פנחס שיף: המטרה היא לגייס.
<פנחס שיף: אני מדגיש את המילה לגייס ולא לדחות.
<פנחס שיף: אדם שעונה למודעה בעיתון עובר ראיון ראשוני ושני בחברת האבטחה.
<פנחס שיף: את הראיונות עושים אנשי כח האדם שלחברות האבטחה.
<פנחס שיף: הרי ברור לך שכבר בראיון עומדים על רמת השפה העברית של המועמד, מדברים איתו.
<פנחס שיף: זה ורבאלי ומי שמקיים איתו את השיחה, כבר יודע אם לאיש יש עתיד להיות מאבטח או שאין לו עתיד להיות מאבטח.
<פנחס שיף: כדי לא להיות דיכוטומיים, כדי לא להיות בשחור-לבן, אז אנשי כח האדם בחברות האבטחה אומרים 'אמממ, הוא לא יודע טוב מאוד, או שהוא לא יודע טוב, אבל אנחנו נקבל אותו'.
<פנחס שיף: או קיי.
<פנחס שיף: ואחר כך הוא עובר לביצוע מבחני ההסמכה.
<פנחס שיף: אתם שמעתם את סנ"צ אייל ואת יוסי, הם עושים את הכל כדי לתת פוש למועמד להכנס פנימה.
<פנחס שיף: אבל צריך להבין, יש שלב מסויים שהאיש אינו כשיר לעבודה.
<פנחס שיף: הוא אינו כשיר כי הוא באמת אינו יודע את השפה.
<פנחס שיף: לא תעזור חוברת מושגים.
<פנחס שיף: כל מילה שניה בשפה העברית היא מושג.
<פנחס שיף: אני אצא איתך עכשיו החוצה ואנהל איתך שיחה, אני אומר לך שלא תבין על מה אני מדבר.
<פנחס שיף: אני אדבר, אני אשלב בשפה שלי מאות מושגים שלא תבין.
<פנחס שיף: לכן ישנו איזשהו שלב שבו השפה היא מכשול, הכושר הגופני הוא מכשול וכדי להיות מוכן למבחני כושר גופני תתאמן.
<פנחס שיף: אני הייתי בשנות השבעים מאבטח מטוסים בחברת אל על, ידעתי שאני צריך לעבור X מבחנים, התאמנתי בבית שנה שלמה לפני שהלכתי להיות מאבטח מטוסים.
<פנחס שיף: לא מכון כושר, לא מימנו לי שום דבר.
<פנחס שיף: לא צריך להיות מפונק, בסדר?
<פנחס שיף: בניתי לי מתח בבית כדי לעלות עליו 35 פעם.
<פנחס שיף: רצתי כמו מטורף בשדות כדי לעבור את מבחן הריצה.
<פנחס שיף: וכך הלאה וכך הלאה.
<פנחס שיף: עשיתי 300 שכיבות סמיכה כדי שאני אעבור 50 במבחן.
<פנחס שיף: צריך להתאמן.
<פנחס שיף: התפקיד דורש מיומנויות ועל המיומנויות האלה יש קו אדום שאם לא עוברים אותו, אז כנראה שהאיש בחר לעצמו את המקצוע הלא נכון.
<פנחס שיף: להיות מאבטח בכוח אי אפשר, אין מה לעשות.
<פנחס שיף: אז צריך להבין את הדברים האלה.
<פנחס שיף: אני חושב שמה שהוסבר כאן, אני יודע מה המשטרה עושה ומה המשרד לביטחון פנים עושים כי אני שותף שלהם, הם עושים את הכל במסגרת היכולת כדי לתת למועמד פוש קטן כדי שהוא יוכל לגשת לקורס.
<פנחס שיף: עוזרים לו.
טלי פלוסקוב: אתה קורא לזה "להיות קצת יותר גמיש".
<פנחס שיף: הם גמישים.
<פנחס שיף: אבל אני אומר, גם לגמישות יש איזה שהוא גבול.
<פנחס שיף: אין מה לעשות.
<פנחס שיף: בשבוע שעבר 28% בלבד עברו את מבחני ההסמכה למשרת עורכי דין.
<פנחס שיף: 72% נכשלו.
<פנחס שיף: אף אחד לא עזר לאף אחד.
<פנחס שיף: 72% כשלון זהו כשלון פנומנלי.
<פנחס שיף: כל מי שנכשל ישב עכשיו עד חודש מאי למועד ב' וילמד פעם נוספת, אין מה לעשות.
<פנחס שיף: אז מי שלא עובר את זה כנראה שהוא בחר את המקצוע הלא נכון, מה לעשות.
<פנחס שיף: פה אחוז הנכשלים הוא כלום.
<פנחס שיף: יוסי ציין, 5%, 8%, זה שום דבר.
טלי פלוסקוב: אני אקבל את מה שאמרת עכשיו, אני מבינה שמאבטח היום צריך להיות בעל כושר, אני מסכימה איתך, עם כל מה שקורה במדינה שלנו זה לא מישהו שיכול לשבת על הספסל ובזה העבודה מסתיימת.
טלי פלוסקוב: אני מסכימה איתך.
טלי פלוסקוב: אבל אני תוהה – לא יכול להיות שסיבה לכישלון הזה שאתה מדבר עליו תהיה השפה.
טלי פלוסקוב: אני לא אסכים עם זה.
<פנחס שיף: עד גבול מסויים.
טלי פלוסקוב: נכון, אבל שמענו אדם מדבר עברית ברמה, לא הייתי אומרת נמוכה מאוד.
<פנחס שיף: הוא עבר את המבחנים.
טלי פלוסקוב: אפילו הוא לא אמר "גמרתי", הוא אמר "סיימתי".
<אלכסנדר פיסנקו: אפילו ישראלים לא עוברים, ישראלים ילידי הארץ.
טלי פלוסקוב: רבותי, אני יכולה להגיד שני דברים: 1 – אני מבינה שיש הצעה שמעבירים יועצים משפטיים, זה נכון?
טלי פלוסקוב: במסגרת הקורס יש חלק שמעבירים - - -
<אייל זילברמן: זה לא הצעה.
<אייל זילברמן: אני אומר, מי שמעביר את ההרצאות אלה עורכי דין.
<אייל זילברמן: מי שמעביר הם אנשים שמכירים את החוקים.
<אייל זילברמן: אני על פי חוק, כדי שמי שילמד סמכויות ויקבל תעודת סמכויות – צריך מישהו שהוא בר סמכא בסמכויות שיעביר לו את הקורס.
<אייל זילברמן: אז הם אלה שמעבירים את הקורס.
<אייל זילברמן: אני רוצה לומר עוד משהו.
<אייל זילברמן: גם אם נסתכל על נתונים ואני חושב שאפילו יוסי ידידי החמיר פה, אחוז הנכשלים הוא לא כצעקתה.
<אייל זילברמן: אחוז הנכשלים הוא נמוך.
<אייל זילברמן: אני מכיר את הנתונים על בוריים.
<אייל זילברמן: אני מקבל אלי למחשב כל סיום קורס, אני יודע בדיוק כמה נכשלו וכמה לא נכשלו.
<אייל זילברמן: אז אחוז הנכשלים הוא לא גבוה, אחוז הנכשלים הוא מאוד נמוך, הוא גם יותר נמוך מהנתונים שיוסי הציג.
<אייל זילברמן: בשביל הכמות הזאת, אני אומר עוד פעם, גם שם אנחנו נותנים את ההזדמנות הנוספת, גם שם אנחנו באים לקראת.
<אייל זילברמן: כשהגיעה צעקה מהשטח על חוסר במאבטחים – ויעיד פה חברי פיני – אז התגמשנו גם לגבי תבחינים כי היה לנו חסר מאבטחים במוסדות חינוך.
<אייל זילברמן: כן, התגמשנו, כדי שייכנסו לקורסים, כדי שיהיו לנו מאבטחים במוסדות החינוך של הילדים שלנו.
<אייל זילברמן: אז צריך לקחת הכל בפרופורציה.
<אייל זילברמן: באמת, צריך לקחת בפרופורציות ולראות את הנתונים האמתיים.
<אייל זילברמן: את מסכימה איתי שצריכה להיות רמה מסוימת של מבחן, אני אראה לך בסיום הדיון את השאלות, שתביני שהשאלות הן מאוד בסיסיות.
<אייל זילברמן: הרי מאבטח עושה ריענונים במהלך השנה.
<אייל זילברמן: עושה ריענון אחד, שניים, כל אחד לפי רמת ההכשרה שלו.
<אייל זילברמן: אז גם שם הוא לא עושה שלושים שאלות, אז הוא עושה ריענון, והוא עושה ריענון על החומר שהוא למד בשלוש השעות האחרונות, אז הוא מקבל בין 10 ל- 15 שאלות שהוא צריך לענות.
<אייל זילברמן: אם הוא קיבל 15 שאלות, הוא צריך לענות על 11 או 12 נכונות.
<אייל זילברמן: ותמיד יש מישהו בכיתה שיכול לעזור ולסייע, ואנחנו עושים מספיק בקרות ופיקוח במוסדות ההכשרה כדי לדעת שזה כך.
<אייל זילברמן: ואנחנו בוחנים את השאלות, מ- 2012 השאלות נבחנו פעמיים או שלוש ושונו, וזה כדי שהן יהיו יותר מובנות ויותר קריאות.
<אייל זילברמן: אז עושים הכל.
<אייל זילברמן: אבל כמו שפיני אמר, יש גבול גם לאן שאנחנו יכולים לרדת.
<פנחס שיף: אני אומר עוד מילה.
<פנחס שיף: אני מוציא את עצמי רגע מהידע והניסיון והתפקיד.
<פנחס שיף: לו הייתי יושב פה במקומך או במקום חבר כנסת אחר, אני מוכרח לומר לך – הייתי אומר לעצמי אין פה משהו ששולל מאנשים פרנסה.
<פנחס שיף: להיפך – יש התחשבות ויש עזרה ויש תמיכה.
<פנחס שיף: אני חושב שהמערכת באה לקראת, בין היתר כי היא רוצה מאוד לגייס אנשים.
טלי פלוסקוב: פיני, אני מכירה אותך גם מדיונים על תנאי העבודה של מאבטחים, דיברנו על זה, אני זוכרת טוב מאוד איך רוצים לדאוג להם.
<פנחס שיף: יפה.
<פנחס שיף: את יודעת שחתמתי לפני שבועיים על הסכם קיבוצי נוסף עם אבי ניסנקורן שמעלה גם את שכר המאבטחים מעל לשכר המינימום במשק, עושים כל מה שאפשר כדי לסייע.
<פנחס שיף: הוא חושב שאני לא רואה, אבל אני רואה, מיכאל, כשהוא דיבר עכשיו על זה שניתנת הרצאה, הרצאה באמת מזערית על נושא החוקים.
<פנחס שיף: שאלות על הוראות פתיחה באש שדני הזכיר, אני לוקח רק את זה, מתי מותר לאיש אבטחה לשלוף את הנשק ולפתוח באש ומתי לא.
<פנחס שיף: באינתיפאדת הסכינים במהלך 2016 מאבטחים נתקלו פנים אל פנים עם מחבלים ומחבלות.
<פנחס שיף: מותר להרוג?
<פנחס שיף: אסור להרוג?
<פנחס שיף: מותר לפצוע?
<פנחס שיף: אסור לפצוע?
<פנחס שיף: מותר להשתמש בנשק?
<פנחס שיף: אסור להשתמש בנשק?
<פנחס שיף: זו מטריה שחייבים לדעת אותה.
טלי פלוסקוב: פיני, הבעיה שלי שאם הוא לא יבין מה אתה מסביר לו אז הוא גם לא יבצע את העבודה כמו שצריך.
<פנחס שיף: בוודאי.
טלי פלוסקוב: אני חוזרת שוב, למה אתם כן פוסלים חומר בכתב?
טלי פלוסקוב: לפחות בשאלות הקריטיות האלה?
<פנחס שיף: כי אי אפשר להוציא חומר בכתב על זה, אי אפשר.
טלי פלוסקוב: מה זה, דברים סודיים?
<פנחס שיף: אני אמן בניסוחים בשפה העברית ואני אומר לך, אי אפשר להכין אותם לחומר הזה חוץ מאפשרות אחת, לתת להם את זה שילכו וילמדו את זה כמו תוכי, יחזרו ויקבלו 100.
<פנחס שיף: אבל - - -
טלי פלוסקוב: אני לא מדברת על זה.
טלי פלוסקוב: אבל לדוגמה אם יהיה חומר כתוב, הם פשוט יכולים להכניס את ה חומר הזה לגוגל ולפחות לקרוא את זה בשפה שלהם.
<פנחס שיף: אני אשבור את הראש על זה, בסדר?
<פנחס שיף: אני אומר לך, אם אפשר יהיה להוציא איזו שהיא חוברת הדרכה - - -
טלי פלוסקוב: משהו כזה.
<פנחס שיף: בסדר, אני מבין מה את רוצה, נבדוק ואם אפשר אנחנו נוציא.
טלי פלוסקוב: טוב, זה כבר משהו.
<ורה אופיר: השאלה היא, מי יוציא את זה.
<פנחס שיף: לא יודע, יש פה טריאומווירט של שני רגולטורים ושל מי שמונחה על ידי הרגולטורים, אנחנו נחשוב על זה.
<דני שנער: אני רוצה להתייחס למה שפיני אמר.
<דני שנער: לא ניתן להוציא ספר כזה, פנקס כזה, משום שיש מאות וריאציות.
<דני שנער: לא ניתן, מכיוון שהווריאציות שהוא יעמוד בפניהן הן כל כך מרובות שלא כל סט הווריאציות יכול לבוא לספר.
<דני שנער: דבר שני, ספר כזה שיגיע לידי המחבלים, הם ידעו בדיוק מה הם רשאים לעשות, מתי צפויים לחטוף כדור, מתי הם לא צפויים לחטוף כדור, זה ישמש אותם בדיוק ואנחנו לא רוצים לתת להם כלים.
<דני שנער: לכן אנחנו עד היום לא מספרים להם בדיוק מתי פותחים באש, מתי לא פותחים באש, האם כשאתה רואה אותו בצד ימין אתה כן רשאי, זה דבר שישמש את המחבלים ולכן אני שולל את הדבר הזה.
טלי פלוסקוב: במבחן יש שאלות כאלה?
<פנחס שיף: הוראות פתיחה באש.
<דני שנער: יש הוראות פתיחה באש כלליות, אבל לא וריאציות.
<דני שנער: כלומר, יש שאלה מתי מותר לפתוח באש.
<דני שנער: אתה יכול לפתוח באש כשאתה רואה מישהו שהוא מאיים עליך עם נשק נגיד.
<דני שנער: אבל לא, 'אם האיש הלך משמאל ופתאום הוא לבש כאפיה, אתה יכול לירות בו'?
טלי פלוסקוב: אני רוצה לעזור לאדם לעבור מבחן.
טלי פלוסקוב: אני לא רוצה יותר מזה.
<פנחס שיף: גבירתי, רק לפני שלושה ימים נדמה לי, הפרקליטות זיכתה שני מאבטחים שפעלו במחסום א-ראם, במחסום קלנדיה, זיכתה אותם מירי של אח ואחות.
<פנחס שיף: הפרקליטות ישבה על התיק הזה, ישבו מיטב הפרקליטים כדי לדעת האם צריך להרשיע אותם או צריך לזכות אותם, לא היה פשוט, האם הפתיחה באש כלפי האח והאחות היו מוצדקים על פי החוק, על פי הסמכות או לא.
<פנחס שיף: זה קייס.
טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים גם על החייל שלנו, יש פה הרבה דילמות בנושא.
<פנחס שיף: נכון.
<פנחס שיף: לכן אני אומר, הנושא מורכב.
טלי פלוסקוב: אבל אתה הבטחת לחשוב על זה.
<פנחס שיף: כן.
<פנחס שיף: נחשוב.
<פנחס שיף: (היו"ר אברהם נגוסה)
<אלכסנדר פיסנקו: אני רוצה להוסיף כמה דברים – נציג המשטרה אמר שבמהלך הקורסים אפשר לבקש מהמועמדים האחרים סיוע ועזרה.
<אלכסנדר פיסנקו: אני סבור שכל בנאדם צריך לבוא בטוח ולא לקוות שמישהו יעזור לו.
<אייל זילברמן: לא, אתה לא הקשבת לי.
<אייל זילברמן: אני לא אמרתי מהמועמדים - - -
<אלכסנדר פיסנקו: זה מה ששמעתי, יכול להיות שמישהו יעזור,
טלי פלוסקוב: לא הבנת נכון.
<אייל זילברמן: לא הבנת נכון, אתה יכול לבקש סיוע מהמדריך.
<אלכסנדר פיסנקו: אבל אם המדריך מדבר רק בעברית, איך - - -
<אייל זילברמן: אם אתה דובר רוסית ואתה לא מבין עברית, אתה לא יכול להיות בקורס.
טלי פלוסקוב: לא, הוא פשוט יכול להגיד את המילה הזאת בעברית יותר פשוטה.
<אלכסנדר פיסנקו: אדוני, אני למדתי באולפנים שלומדים בארץ עברית.
<אלכסנדר פיסנקו: אני אומר לך באחריות, זה לא מספיק.
<אלכסנדר פיסנקו: יש דברים בעברית שקשה מאוד להסביר בעברית.
<אלכסנדר פיסנקו: אני רוצה ללמד מישהו מכם רוסית ברוסית.
<אלכסנדר פיסנקו: אני לא בטוח שתעברו איזה שהם מבחנים או שתסיימו את האולפנים כמו שאני סיימתי פה ולמדתי עברית.
<אלכסנדר פיסנקו: אז אני חושב שהעניין של האפליה או לא אפליה, אנחנו מדברים על אנשים שהגיעו מאתיופיה ומרוסיה – שהם יהיו באותו מצב כפי שנמצאים בו ילידי הארץ.
<אלכסנדר פיסנקו: מר שיף טען שאי אפשר לכתוב את זה.
<אלכסנדר פיסנקו: אם אתם לא מסוגלים לכתוב, איך הוא יכול לעבוד?
<אלכסנדר פיסנקו: אם אתם או המשטרה לא יכולים לכתוב את הכללים, איך הוא יכול?
טלי פלוסקוב: אלכסנדר, הוא דיבר על זה שזה יכול לגלות סודות של המקצוע, ובגלל זה לא לכתוב.
<פנחס שיף: אתה מנהל איתנו מלחמה או שאתה רוצה לדבר לעניין?
<אלכסנדר פיסנקו: אני משתף פעולה.
טלי פלוסקוב: הוא רוצה לשפר את התנאים של המאבטחים.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסכם את הדיון, יש לנו רק שתי דקות.
טלי פלוסקוב: פאבל, אתה רוצה להגיד משהו?
טלי פלוסקוב: בוא נשמע אותך.
<פבל מושצ'יצקי: כולם שמעו, אני פבל, אני עבדתי חמוש ארבע שנים בקניון ביאליק ובסופר דוש קניון בת ים.
<פבל מושצ'יצקי: עברתי קורס ראשון ב- 2012, עברתי קורס רמה ב', חמוש.
<פבל מושצ'יצקי: אחרי זה שוב קורס רמה ב' חמוש סגור.
<פבל מושצ'יצקי: בלי חמוש לא עברתי, זה היה לפני כמה חודשים.
<פבל מושצ'יצקי: למה?
<פבל מושצ'יצקי: המבחנים ב- 2012 –ציון 65 זה עובר.
<פבל מושצ'יצקי: אבל עכשיו זה ציון 80.
<פבל מושצ'יצקי: 35 שאלות, רק 80.
<פבל מושצ'יצקי: יש שלושה מבחנים: מבחן מדריך, מבחן עורך דין ומבחן גז פלפל.
<פבל מושצ'יצקי: שלושה מבחנים בקורס, שזה רמה ב' לא חמוש וחמוש זה אותו דבר.
<פבל מושצ'יצקי: שישה ימים, רמה א', שם ארבעה ימים זה בסיס ולאחר מכן יום של ספורט ויום אחד של יריה.
<פבל מושצ'יצקי: ציון 80 עובר זה יותר מדי.
<פבל מושצ'יצקי: שמעתי את הכל פה, ושמעתי שיש דיבור בעברית ויש קריאה בעברית.
טלי פלוסקוב: לקרוא ולכתוב.
<פבל מושצ'יצקי: לא לכתוב, זה מבחן אמריקאי.
<פבל מושצ'יצקי: אין בעיה.
<פבל מושצ'יצקי: שומר חמוש צריך לדבר עברית, צריך לבדוק, לקרוא תעודות, ותעודות זה אולפן ב'.
<פבל מושצ'יצקי: זה לא ד', זה לא ג'.
<פבל מושצ'יצקי: אבל במבחן דורשים עכשיו אולפן ג' ו- ד'.
<פבל מושצ'יצקי: צריך לקרוא עיתון 'ידיעות אחרונות'.
<פבל מושצ'יצקי: אדם יכול לקרוא עיתון, בסדר, הוא עבר את המבחן.
<פבל מושצ'יצקי: אבל לא לקרוא ידיעות אחרונות, סליחה, מדבר, לא מדבר, לא חשוב.
<פבל מושצ'יצקי: ראיתי שהפלו אותי, לשומר יש נסיון אבל הוא גם צריך לעבור את הקורס.
<פבל מושצ'יצקי: אפשר לדבר עברית אבל לקרוא אנגלית, לא?
אברהם נגוסה: הבנו את המסר.
אברהם נגוסה: מה שהבנתי, שהמבחנים הם קשים, מבחינת רמת השפה, והדבר השני הוא שהממוצע הדרוש הוא גבוה.
<פנחס שיף: למה 80 זה גבוה?
<פנחס שיף: יש לי שאלה.
אברהם נגוסה: היה 65.
<פנחס שיף: אנחנו מנהלים עכשיו סחר מכר?
<פנחס שיף: 80 זה גבוה, 75 זה בינוני,65 זה נמוך?
<פנחס שיף: חברים, חטיבת האבטחה במשטרה היא הגורם המקצועי שמנחה את האבטחה במדינת ישראל.
<פנחס שיף: תנו להם קרדיט שהם יודעים מהו הציון שצריך לעבור איש אבטחה ב- 2016.
אברהם נגוסה: האם היה ממוצע 65?
אברהם נגוסה: תענה לי, האם היה 65 או לא?
<אייל זילברמן: אני לא יכול לענות לך.
אברהם נגוסה: אם זה היה 65 כפי שהם טוענים ואתם מקפיצים את זה ל- 80 או 85, זה לא מידתי.
<אייל זילברמן: כבוד יושב ראש הוועדה, אנחנו כל דבר בוחנים לעיתו.
<אייל זילברמן: כמו שאני יודע להיות גמיש, אני מדגיש, כמו שאני יודע להיות גמיש בנושאים כמו להוריד תבחינים אחרים, תנו לנו את הקרדיט שאנחנו כן מקצועיים.
<אייל זילברמן: כשאני עומד לתת לבנאדם, ואני מדגיש שוב, סמכויות, והסמכויות האלה ניתנות לו בזכות זה שהוא עבר את ההכשרה.
<אייל זילברמן: אלה סמכויות לא פשוטות, סמכויות שמחר בבוקר הוא יצטרך להתמודד איתן אם הוא עשה טעות.
<אייל זילברמן: לא מישהו אחר, הוא יצטרך להתמודד איתן.
<אייל זילברמן: אני יכול להגיד לו גם ב- 50 עברת, אבל הוא לא יידע חצי מהסמכויות שלו.
<אייל זילברמן: הוא לא יכיר אותן, הוא לא יבין, כי אם הוא ייכשל ויקבל סמכויות אני לא ארגיש טוב עם זה, אני אהיה אשם בזה.
<אייל זילברמן: אדם שעומד ויכול לשלול את חירותו של אדם, אני מדגיש לשלול את חירותו, שייכנס אדם מהשורה ויגיד לו "תעמוד בצד, אני מעכב אותך", יש לו סמכויות לפעמים, במקומות מסויימים לא פחות משוטר, ברמות מסוימות.
<אייל זילברמן: אדם כזה צריך לדעת את החוק על בוריו ו- 80 הוא ממוצע סביר לחלוטין.
<אייל זילברמן: אם אני נותן לו 20% של לא לדעת, ותסתכל על החצי השני של 20% שהוא לא יודע, 80% זה סביר לחלוטין מבחינה מקצועית.
טלי פלוסקוב: הטענה של "ידיעות אחרונות" יותר מדאיגה אותי.
<אייל זילברמן: אמרתי לך, אני אראה לך אחר כך.
<אייל זילברמן: הקראתי לך שתיים שלוש שאלות, אני חושב שזה היה סביר.
טלי פלוסקוב: ביקשתי מהיושב ראש, אני רוצה לראות את ה - - -
<אייל זילברמן: אם תקדישי לי שלוש דקות אחרי הישיבה, אני אשמח.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסכם את הדיון.
אברהם נגוסה: אני מבקש ממנהלת הוועדה שתקרא את המלצות הוועדה בנושא.
<דנה גורדון שושני: הוועדה מבקשת מנציגי המשרד לביטחון פנים מדור הכשרות, האגף לרישוי כלי ירייה, בשיתוף ארגון חברות האבטחה בישראל לבחון כיצד ניתן לסייע למאבטחים עולים ולהשיב לוועדה תוך חודש ימים על הצעדים בהם בכוונתם לנקוט.
<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת לאגף חינוך מבוגרים במשרד החינוך להכין אולפן לעברית מקצועית למאבטחים, בתיאום בתי הספר להכשרת מאבטחים, לשיפור השפה העברית המקצועית לעולים שנכשלו במבחני ההסמכה בשל קושי בשפה, זאת במימון משרד הקליטה.
<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרד לביטחון הפנים לאפשר למאבטחים עולים לגשת למבחן הסמכה נוסף עד 3 חודשים מתום ההכשרה.
<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרד ה קליטה ליזום קורס לשיפור השפה המקצועית לעולים המבקשים לעבור קורס הכשרה באבטחה עוד טרם ההכשרה.
<דנה גורדון שושני: הוועדה מבקשת לקבל דוגמת מבחן.
אברהם נגוסה: בוקר טוב חבריי חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חבר הכנסת יצחק שמולי, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.
אברהם נגוסה: אנחנו היום מקיימים דיון המשך לדיון שקיימנו בתאריך ה-23 לפברואר 2016 בנושא תמיכה בחיילים בודדים עולים ותושבים חוזרים, הנותרים חסרי כל עם שחרורם מצה"ל.
אברהם נגוסה: דנו בנושא ויצאנו עם סיכום שכל הגורמים ישבו בשולחן עגול וימצאו פתרון איך לעבוד בשיתוף פעולה כדי לבוא עם תכנית מפורטת שיכולה באמת לעזור לחיילים משוחררים.
אברהם נגוסה: אנחנו היום ממשיכים באותו נושא ורוצים לשמוע מה התקדם.
אברהם נגוסה: אני שמח שיש פה דו"ח שהציג לנו השולחן העגול שישבו, פורום הארגונים למען החיילים הבודדים ויש פה המלצות, תכנית עבודה ותקציב.
אברהם נגוסה: אנחן נשמח קודם כל לשמוע ולקבל עדכון מה התקדם ולאחר מכן ניכנס לדיון.
אברהם נגוסה: האם בשלב הזה חבריי חברי הכנסת אתם רוצים להתייחס או שקודם יציגו לנו את ההתקדמות?
יוליה מלינובסקי: אני חייבת להתייחס כי אני עוד מעט צריכה לצאת לוועדת ביומטריה, ואצטרך לצאת תוך כדי הדיון.
יוליה מלינובסקי: כפי שהנוכחים פה אני מאמינה שיודעים, נוגעים לדבר, הנושא הזה נמצא בסדר היום של שר הבטחון ומפלגת ישראל ביתנו.
יוליה מלינובסקי: הבעיה היא מוכרת ומובנת, ברור שיש לטפל במצב, ברור שחבל שלא טיפלו ולא עשו משהו קודם עם זה, ברור שכשהחבר'ה משתחררים מצה"ל ועדיין הם נשארים בודדם, המצב שלהם לא משתנה עם השחרור מהצבא, ברור שהם צריכים סיוע ואנחנו מדברים על אנשים או שהגיעו מחו"ל מטעמי ציונות שזה לכשעצמו כבר דבר גדול, או חבר'ה שהחיים הקשו עליהם והם נשארו בלי משפחה, כפי שאתם יודעים, חייל בודד זה לא רק עולה חדש, זה גם כן צברים שנולדו בארץ, משהו קרה למשפחות, קשי יום, ואין קשר משפחתי.
יוליה מלינובסקי: רק לאחרונה לפני חודש נפגשנו פה בכנסת עם חייל בודד שהוא מגיל 14 מתגלגל ברחבי הארץ בלי בית והוא שירת בצבא, לוחם.
יוליה מלינובסקי: הוא השתחרר ואין לו לאן ללכת.
יוליה מלינובסקי: אני יודעת שפרה שטיפלת בו והוא מסודר קצת, אני גם הפניתי את הפרטים שלו, יש לי פריבילגיה לדבר ישירות עם שר הביטחון והעברתי את הפרטים של אותו בחור ללשכת השר, ואני יודעת שזה גם כן הגיע לקרן לחיילים משוחררים.
יוליה מלינובסקי: הבנות מהצבא, אני לא יודעת אם אתן מכירות את המקרה אבל אם אתן קשורות לעניין, שהמענה יהיה מהיר והחלטי.
יוליה מלינובסקי: כל יום בשבילו זה נצח ולמרות שעוזרים לו, זה לא מספיק.
יוליה מלינובסקי: אנחנו מחזיקים בדעה שלצבא יש אחריות על חיילים משוחררים וחיילים בודדים בפרט, גם אחרי השחרור.
יוליה מלינובסקי: אנחנו חושבים שמשרד הביטחון וצבא הגנה לישראל זה לא רק מלחמה, זה גם כן חיים אזרחיים וזו גם חובתנו לתת לאותם ילדים, היום זה הבן שלכם ומחר זה הבן שלי שיגדל ויהיה בצבא, כלים לצאת לאזרחות עם כל החבילה שהוא או היא יהיו מוכנים לחיים האזרחיים.
יוליה מלינובסקי: רק לאחרונה, ואני פה קוראת את החוברת, עדיין לא הספקתי ללמוד את זה, כמובן שנלמד את זה אבל חלק מהדברים כבר התחלנו ליישם.
יוליה מלינובסקי: רק לפני מספר שבועות העברנו בכנסת בקריאה טרומית הצעת חוק שלי ושל חבר הכנסת איציק שמולי שזו עבודה משותפת וזה רק מראה שכשאנחנו מדברים על הצבא ועל החיילים אנחנו יודעים לשתף פעולה בצורה יוצאת מן הכלל, שמדברת על סיוע בשכר דירה לחייל בודד אחרי שחרור.
יוליה מלינובסקי: אתם כותבים פה שנתיים, אנחנו בינתיים הלכנו על שנה, אתם מדברים על 1,500 אנחנו על 1,000 שקל כי צריך להבין שהכל זה כסף וכסף לא גדל על העצים, אבל זו כבר התחלה.
יוליה מלינובסקי: דבר נוסף – הצעת חוק ש - - ממשלה, וצריך להבין, ברור שבלי תמיכת שר הביטחון זה לא היה קורה.
יוליה מלינובסקי: כל הרעיונות הטובים, אם אין לך מישהו שתומך ומוצא מקורות כספיים ותקציבים - - -
<קריאה: אני יכולה להעיד שזה לא הלך עם שני שרי בטחון קודמים.
יוליה מלינובסקי: כי הם לא היו מישראל ביתנו.
יוליה מלינובסקי: אני מסיימת.
יוליה מלינובסקי: ביום ראשון עברה הצעת חוק שאני מאמינה שביום רביעי נראה אותה בקריאה טרומית, שמדברת על כך שחייל משוחרר יוכל להשתמש בכספי הפקדון שלו, לצורך כיסוי חובות בהוצאה לפועל, שזה גם כן צעד מאוד חשוב כי כשיש לך חובות ואתה צעיר ואתה עוד לא יודע איך להתמודד עם זה, זה לא נותן לך להתקדם.
יוליה מלינובסקי: אם אתה יכול על ידי כך לכסות חובות ולחשוב קדימה זה כמובן דבר גדול.
יוליה מלינובסקי: יש עוד שני דברים.
יוליה מלינובסקי: דבר נוסף שאנחנו כרגע מקדמים זו תכנית תעסוקה לחיילים משוחררים.
יוליה מלינובסקי: לא רק לחיילים בודדים אבל חיילים בודדים הם חלק מהחיילים המשוחררים, אנחנו רואים את זה ביחד.
יוליה מלינובסקי: ומה הכוונה?
יוליה מלינובסקי: בשיתוף פעולה עם לשכות התעשיינים, התעשייה סובלת מחוסר כח אדם איכותי ומצד שני החבר'ה משתחררים ואין להם מקצוע.
יוליה מלינובסקי: אז אנחנו פה מגבשים תכנית משותפת שמצד אחד החבר'ה ילמדו מקצוע שנדרש בשוק, לא סתם משהו שלא ברור מה צריך, משהו שכרגע עכשיו התעשייה צריכה, מקצוע אמיתי.
יוליה מלינובסקי: מצד שני ישלמו להם עבור הזמן שהם לומדים.
יוליה מלינובסקי: תכנית משותפת שהיא גם בעלויות מאוד גבוהות אבל זה בשיתוף פעולה ואנחנו כרגע במשא ומתן אינטנסיבי איך אנחנו מיישמים אותה.
יוליה מלינובסקי: כרגע אנחנו מדברים על 500 חיילים בשנה שזה גם לימודים וגם עבודה, זאת אומרת חייל משתחרר, לימודים הוא יודע מה הוא לומד, הוא כבר יודע איפה הוא עובד, הוא מקבל משכורת שם וזה בשיתוף פעולה.
יוליה מלינובסקי: דבר אחרון, אנחנו ביקשנו ואני חוזרת ומבקשת מכל הגורמים הרלבנטיים, שפרה כבר גיבשה לנו כזה מסמך נקודות שהן אולי חשובות לחיילים בודדים ולא דורשות חקיקה אלא החלטה של שר.
יוליה מלינובסקי: שפרה העבירה לנו כזה מסמך וזה כבר הועבר ללשכת השר.
יוליה מלינובסקי: למשל נחשפנו לעניין שיש מוקד לחיילים בודדים אבל ברגע שהוא משתחרר, זהו, נגמר.
יוליה מלינובסקי: הוא לא יכול להתקשר לשם והוא לא יכול לקבל שום עזרה.
יוליה מלינובסקי: אז אני מבקשת אם יש דברים אופרטיביים שאפשר לתקן או לשפר בהחלטות אדמיניסטרטיביות אנחנו גם נשמח לקבל אותן.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקבל עדכון על ההתקדמות מאז הפגישה הקודמת, הדיון הקודם.
אברהם נגוסה: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לקרן מיראז' ישראל.
<קריאה: אנחנו מעוניינים שאיציק יפתח.
אברהם נגוסה: יצחק אוחנה מנהל אגף בכיר צעירים במשרד העלייה והקליטה.
<יצחק אוחנה: אני מברך כתמיד על המפגשים האלה ועובדה שחוץ מאמירות יש התקדמות, יש התקדמות לטעמי בכיוון הנכון ואני אשתדל לגעת ברשות אדוני באיזה נקודות התקדמנו.