GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יואל חדד: אני פועל זו השנה השנייה בצורה יוצאת מהכלל.
<יואל חדד: כשאני צריך לעשות העצמה לבני הקהילה שזה כל כך חשוב, אני מקבל את זה.
<יואל חדד: כשאני צריך לעשות תגבור לימודי, אני מקבל את זה.
<יואל חדד: כשאני צריך לתת מרכז למידה, אני מקבל את זה.
<יואל חדד: בוודאי גם הניהול של הפרויקטורים, וזה חשוב.
אברהם נגוסה: קיבלתם מגשרים?
<יואל חדד: כן, כן - פרויקטורית.
<יואל חדד: אני מקבל את הפרויקטורית ואני מקבל את החצי השני של המגשרת.
<יואל חדד: יושבת פה נציגה של משרד החינוך.
<יואל חדד: זה עובד יוצא מהכלל.
<יואל חדד: לא צריך תואר ראשון, אבל באמת צריך מישהו מהקהילה שמבין אותם.
<יואל חדד: זה חשוב מאוד.
<יואל חדד: שום שפה אחרת לא, אלא רק השפה הקוקית.
<יואל חדד: זה מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: אתה אומר שאתם מקבלים הכול ושיש לכם הכול, אני רוצה שתפרט לנו כדי שיהיה לנו מודל לבקש לאלה שלא מקבלים.
אברהם נגוסה: כשזיהיתם את הצורך שיהיה מישהו מהקהילה, האם אתם פניתם לגורמים כדי שיכשירו אותם או האם ראיתם צורך בהכשרת אנשים מקהילה כעובדים סוציאליים וכמגשרים?
אברהם נגוסה: האם ניסיתם את זה?
<יואל חדד: אני יכול להגיד לגבי המגשרת.
<יואל חדד: פניתי למשרד החינוך, אני ער לעניין הזה של תואר ראשון.
<יואל חדד: אמרתי למנהל האגף מאיה שריר שלא נמצאת פה.
<יואל חדד: הנה, הנציגה שלה פה.
<יואל חדד: אמרתי למאיה: אם יש לי פרויקטורית שמקובלת על ידי משרד העלייה והקליטה והיא עובדת מצוין, למה אני צריך לחפש מגשרת ואני לא אמצא את זה?
<יואל חדד: היא אמרה: אתה צודק.
<יואל חדד: בהחלט חיברו את זה.
<יואל חדד: זה צורך שעשה משרד החינוך מול משרד העלייה והקליטה.
<יואל חדד: זה שילוב פה של שני משרדים בצורה יוצאת מהכלל.
מרדכי יוגב: יואל, סליחה.
מרדכי יוגב: אתה מנהל מחלקת עלייה וקליטה בעירייה.
מרדכי יוגב: אני לא הייתי בטבריה בעת האחרונה אצל בני המנשה, אבל אני ידע מהשטח שקשה להם.
מרדכי יוגב: חלק הלכו באמת לאגף החרדי.
מרדכי יוגב: אני גם לא נכנס לעולם האמונות והדעות, מיהו חרדי, מיהו חילוני או ציוניים דתיים- יהיו מה שהם רוצים, יהיו בארץ, קודם כל.
מרדכי יוגב: אחרי זה הם והדור הבא יחליטו איך הם רוצים להתחנך.
מרדכי יוגב: אני יודע שקשה להם, אני יודע ש"שבי ישראל" נאלצו להפסיק את הפרויקטור בטבריה, מגדל העמק וקריית שמונה, נכון לנתונים שקיבלתי.
מרדכי יוגב: פיזית הייתי במגדל העמק ובקריית שמונה בעת האחרונה.
<יואל חדד: מוטי, הפרויקטור שלהם, לא שלנו.
<יואל חדד: הפרויקטור שלנו עובד.
<יואל חדד: זה היה התגבור שהם נתנו.
<יואל חדד: הוא היה פרויקטור שהתעסק בהרבה מאוד דברים מסביב באמת, אבל הפרויקטורית מיכל נשארה.
<יואל חדד: כך שהפרויקטור אצלי לא ירד.
<יואל חדד: להיפך, הוא אושר לפי הוראה של משרד החינוך.
מרדכי יוגב: האם יש פה נציג כלשהו מהקהילה של בני המנשה מטבריה?
<יואל חדד: לא, הנציג לא הגיע.
מרדכי יוגב: מיכל פה?
<יואל חדד: מיכל לא פה.
מרדכי יוגב: אני מאוד אוהב את טבריה, אבל אנחנו מקבלים נתונים אחרים שקשה להם מאוד ושבטבריה יש קושי.
מרדכי יוגב: אולי חנוך יודע.
<יואל חדד: אשמח לשמוע.
<יואל חדד: הפיצול החרדי היה הבעיה ואנחנו מנסים להתמודד עם זה.
<יואל חדד: לא מסתירים את זה.
מרדכי יוגב: כפי שאמרתי, אני לא קובע.
<חנוך אביצדק: לגבי כמה שאלות שעלו פה בקצרה - חשוב לציין, ראשית, הפרויקטורית שעובדת עבור עיריית טבריה הגיעה דרכנו.
<חנוך אביצדק: לפני כן היתה במימון שלנו כפי שקורה גם במקומות אחרים שזה נעשה.
<חנוך אביצדק: אנחנו יודעים מי זמין ומי מתאים לתפקיד ועושים את עבודת החיבור הזו.
<חנוך אביצדק: הצוות שהיה בטבריה עבד כשנה וחצי ועבודתו עוד לא הסתיימה.
<חנוך אביצדק: נכון, יש קשיים.
<חנוך אביצדק: אבל לא כל הקשיים הם בגלל איזשהו מצב של הדרדרות, אלא יש קושי.
<חנוך אביצדק: יש קושי להיקלט, כל קבוצה עם המאפיינים שלה.
<חנוך אביצדק: הליווי היום הוא לא מספק.
<חנוך אביצדק: הלוואי שהיה אפשר להמשיך, אבל כשנה וחצי הם קיבלו ליווי מאוד מאוד אינטנסיבי.
<חנוך אביצדק: אני מקווה שבאמת תהיה אפשרות לחדש את הליווי הזה, ואולי בעזרתכם.
<חנוך אביצדק: אבל הם באמת קיבלו ליווי מאוד אינטנסיבי במשך כשנה וחצי.
אברהם נגוסה: אנחנו קיבלנו את תמונה מהשטח.
אברהם נגוסה: אני רואה שיש פה נציגים של העולים בעצמם.
אברהם נגוסה: נציגי העולים, האם אתם רוצים לדבר ולהסביר לנו?
אברהם נגוסה: לפני שאני פונה למשרדי הממשלה, תציגו את הבעיות הקיימות בהשתלבות
אברהם נגוסה: כם בחברה הישראלית.
<יוסי מנשה: כבוד יושב-ראש ועדה העלייה והקליטה, חבר הכנסת מוטי, וכל הנמצאים.
<יוסי מנשה: אגיד את זה בקצרה, ברשותך.
<יוסי מנשה: הגיעו בשנת 2013 למגדל העמק כ-38 משפחות ו-128 נפשות.
<יוסי מנשה: קיבלו אולפן ואחרי זה יש 10 - 13 חבר'ה שלמדו קורס CNC יחד עם העבודה.
<יוסי מנשה: הם הצליחו והם התחילו לעבוד.
<יוסי מנשה: לגבי הקליטה - אין משהו בעייתי או בעיה ספציפית.
<יוסי מנשה: בקהילה יש היום כ-200 נפשות וכ-40 משפחות.
<יוסי מנשה: זאת אומרת, הקליטה בעיר ממש מוצלחת.
<יוסי מנשה: יש לנו כ-50 תלמידים כשלכל נער ונערה יש מסגרת לימודים.
<יוסי מנשה: חוץ מזה, כולם עובדים.
<יוסי מנשה: יש מעט מהקהילה שלא יכולים לעבוד בגלל הגיל או בגלל שהן חד-הוריות או משהו כזה.
<יוסי מנשה: הבעיה שאני רוצה לציין, כמו שאמר יואל הנציג מטבריה.
<יוסי מנשה: בעיניי, הדבר החשוב ביותר הוא הלמידה, החינוך והעזרה בחינוך.
<יוסי מנשה: אם אני לא טועה, פתחנו מועדונית בעיר לתגבור לימודי, אבל בית הספר אומר לנו שאין תקציב.
<יוסי מנשה: עשינו תוכנית באגף הקליטה שבו אנחנו נמצאים של תגבור לימודים וכל מיני תוכניות לשנה הזו, חוג למבוגרים על מסורת ישראל וחוג אולפן לעברית מדוברת.
<יוסי מנשה: אני בא ממגדל העמק.
<שרי פייר: זה מהתקציב של משרד העלייה והקליטה.
<יוסי מנשה: כן.
<יוסי מנשה: חוץ מהתקציב של משרד הקליטה והעלייה, הבעיה היא בחינוך.
<יוסי מנשה: בית הספר אומר לך: תביאו את הילדים, אנחנו נטפל בהם.
<יוסי מנשה: אבל כשאנחנו דורשים עזרה אין להם תקציב.
<יוסי מנשה: כמו שיואל אמר, אם יש מגשרת או פרויקטורית בשביל החינוך לבתי ספר, יחד עם הפרויקטור זה יכול לעבוד בצורה הרבה יותר טובה.
אברהם נגוסה: במגדל העמק יש להם גם מגשרים?
אברהם נגוסה: יש להם פרויקטור.
אברהם נגוסה: אתה פרויקטור.
<יוסי מנשה: אני הפרויקטור.
<יוסי מנשה: אין מגשרים.
אברהם נגוסה: יש לכם עובד סוציאלי או עובדת סוציאלית מהקהילה?
<יוסי מנשה: עובד סוציאלי יש ברווחה, אבל לא מהקהילה.
אברהם נגוסה: אין לכם.
מרדכי יוגב: יוסי הוא הפרויקטור.
מרדכי יוגב: אבל מכיוון שאין בבית הספר מגשר אז תלמידים בבתי הספר גם מתקשים להתקדם.
מרדכי יוגב: היו צריכים לתת אפילו בנות שירות מהעדה.
מרדכי יוגב: היתה אחת כזו, היו כאלה שנקלטו בבית ספר האר"י.
מרדכי יוגב: כתוצאה מזה, סייעו מאוד לתלמידים.
מרדכי יוגב: היו מגשרים על תקן שירות לאומי.
מרדכי יוגב: זה גם פטנט חיובי וטוב.
מרדכי יוגב: כשאין אז הילד בן המנשה מתקשה.
מרדכי יוגב: וזה לא משנה אם הוא בכיתה א' או בגן אפילו כי הוא עוד לא קלט את השפה וקשה לו להתקדם והוא נשאר קצת אחורה בכיתה.
מרדכי יוגב: כשביקשו תוספת שעות, קיבלו מעט, מזיכרוני לפני שנתיים ושנה.
מרדכי יוגב: לא קיבלו מספיק כדי לתת להם פרטני, ואז הילד נשאר מאחור, וגם הכיתה לפעמים כי אין מורה או מגשר שייתן לו יותר.
מרדכי יוגב: זו נקודה שהיא גם למשרד החינוך.
מרדכי יוגב: היא קיימת בעוד מקומות.
מרדכי יוגב: הייתי פעמיים בבית הספר האר"י אז אני יודע לציין את זה מהשטח גם.
מרדכי יוגב: כשהיתה שם בת שירות לאומי היא עשתה שם פלאות.
מרדכי יוגב: בת השירות הלאומי הזו - לא קיבלו אותה או היא לא הצליחה בלימודיה כי היא עלתה בכיתה ט' או י'.
מרדכי יוגב: היא לא הצליחה לגשר לעצמה מעבר בגרות.
מרדכי יוגב: כשהיא הפכה להיות בת שירות היא הפכה להיות המורה הכי טובה.
אברהם נגוסה: אדוני, מאיזה עיר אתה?
<חנוך האוקיפ: אני מעכו.
אברהם נגוסה: תספר לנו מה קורה עם הקליטה.
<חנוך האוקיפ: שלום, בוקר טוב.
<חנוך האוקיפ: שמי חנוך האוקיפ ואני מעכו.
<חנוך האוקיפ: עליתי ב-2013 ואני עובד כמגשר מטעם "שבי ישראל".
<חנוך האוקיפ: אני רציתי לספר על עכו.
<חנוך האוקיפ: בעכו כרגע הכול טוב, הכול זורם.
<חנוך האוקיפ: אבל יש לנו בעיה, ואני לא יודע אם זה בעיה אפילו, בבית הספר לגבי הסעות אולפן לילדים.
<חנוך האוקיפ: יש שם שתי קבוצות: האחת, עלתה ב-2013, ואחת ב-2014.
<חנוך האוקיפ: לגבי 2014 – זה קצת קשה.
<חנוך האוקיפ: יש לנו אולפן ב' מטעם עיריית עכו.
<חנוך האוקיפ: הבעיה היחידה שאני רואה היא רק בעניין החינוך בבית הספר.
<חנוך האוקיפ: יש לנו מועדונים, אבל זה לא מספיק.
<חנוך האוקיפ: אם יהיה עוד אולפן בבית הספר ועוד חוגים אז יהיה יותר מתאים לילדים שלנו בגלל המנטליות.
<חנוך האוקיפ: ישנם כמה חוגים, אבל אם היה מישהו שהיה יכול להסביר לילדים על כל החוגים וכמה זה חשוב.
<חנוך האוקיפ: הבעיה שיש לנו היא שאנחנו לא יודעים לאן להגיע.
<חנוך האוקיפ: למשל, נניח שיש לאחד פוטנציאל למחשב, אבל הוא בסוף נמצא בעיבוד שבבים.
<חנוך האוקיפ: מאוד חשוב שתהיה הכוונה בקריירה וייעוץ לאנשים כי זה מאוד חשוב.
<חנוך האוקיפ: זה מאוד יעזור לנו שיהיו דברים כאלה.
אברהם נגוסה: האם יש מישהו שמייעץ להם או מכוון אותם במובן התעסוקתי?
<חנוך האוקיפ: לא.
אברהם נגוסה: מה מצב הדיור?
אברהם נגוסה: האם יש להם בעיות?
אברהם נגוסה: ישנו כאן נציג משרד השיכון ואני רוצה לשאול מה הבעיות בתחום הדיור שיש לכם.
אברהם נגוסה: האם אתם מקבלים משכנתא וקונים את הדירות או שאתם שוכרים?
אברהם נגוסה: דירות האם אתם מקבלים סיוע בשכר דירה, האם אתם מקבלים דיור ציבור?
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מה המצב.
<חנוך האוקיפ: זה נקודה מאוד חשובה כי שכר הדירה בעכו הוא מאוד גבוה וכולם בשכירות.
<חנוך האוקיפ: רוצים עמידר, הרבה משפחות ביקשו עמידר ובעיר קשה למצוא עמידר.
<חנוך האוקיפ: כרגע אנחנו מקבלים עזרה ממשרד השיכון והבינוי, אבל יש כמה משפחות שרוצות לקנות דירה, אבל בגלל ה- 30% בשביל המשכנתא - - -
אברהם נגוסה: של ההון עצמי.
<חנוך האוקיפ: כן.
אברהם נגוסה: אבל אנחנו אמרנו להשוות את זה לתנאים של יוצאי אתיופיה שלא דורשים הון עצמי.
אברהם נגוסה: ליוצאי אתיופיה יש טבלה לפי גודל משפחה ואין דרישה של הון עצמי מהעולים החדשים.
אברהם נגוסה: האם אתם מקבלים את זה או לא?
<חנוך האוקיפ: כרגע לא.
אברהם נגוסה: אתם רוצים לקנות ואתם כמו כל ישראלי צריכים לפנות לבנק והוא דורש הון עצמי של 25% או 30%, ואין לכם כסף.
אברהם נגוסה: אתם עובדים ומהעבודה הזו משלמים שכירות.
אברהם נגוסה: יש מישהו שקיבל דירה מעמידר?
<חנוך האוקיפ: לא, לא קיבלנו.
<חנוך האוקיפ: לכן, 20% מהמשפחות עברו למקומות אחרים: לשדרות, למעלות, למגדל העמק.
מרדכי יוגב: אדוני היושב-ראש, האם הנושא של עולי אתיופיה הוא נושא שעלה בחוק או שהוא החלטת ממשלה?
אברהם נגוסה: החלטת הממשלה, תקנה.
אברהם נגוסה: זה לא חוק.
מרדכי יוגב: מסקנה ראשונה - נציגת משרד הקליטה עוד לא דיברה, אבל זו היתה אמירה של השר אלקין גם, ואני אומר ברציפות ובהמשכיות של הסיפור.
מרדכי יוגב: כשהוא סיים ועבר למשרד לירושלים הוא אמר לי שההחלטה היחידה שהוא העביר, וצריך לראות אם זה ברשומות, זה שבני המנשה ייחשבו עולים 15 שנה כמו עולי אתיופיה.
מרדכי יוגב: אבל היתר, הוא לא התקדם.
מרדכי יוגב: אמר לי את זה אחר כך גם מי שנבחר אתמול לראש מועצת גוש עציון, העוזר שלו שלמה נאמן שיש לו עכשיו עיסוקים אחרים.
מרדכי יוגב: זו החלטה ראשונה שאנחנו צריכים לקדם.
אברהם נגוסה: אל תעזור להם, אל תיתן להם תשובה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע מהם.
אברהם נגוסה: זה דרך בריחה.
מרדכי יוגב: זה לא דרך בריחה, זו דרך החלטה שנותנת את הכול כי גם עולה בני המנשה, חוץ מאלה שעולים מהערים ויש להם שפת אם גם אנגלית ובזה מצבם שפיר על יוצאי אתיופיה שהם יותר מהכפרים, מעבר לכך מצבם דומה בהון העצמי ובכל הדברים האחרים, ונכון היה להשוות.
מרדכי יוגב: זה גם לא מספרים גדולים, זה לא בשמיים, מבחינת החלטת הממשלה.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב חבר הוועדה.
<חנוך אביצדק: הערה קצרה לגבי עכו.
<חנוך אביצדק: באמת הקהילה נקלטה נפלא.
<חנוך אביצדק: אבל כן אני יודע, ובשנה האחרונה אני מקבל עדכונים על כך במערכת החינוך המצב פחות טוב ממה שהיה ויש הדרדרות מסוימת ויש חוסר גדול בשעות תגבור ובתקציבים.
<חנוך אביצדק: אני שומע את זה יותר ויותר.
<חנוך אביצדק: נכון ששנה שעברה בעקבות הוועדה משרד החינוך הקצה 300 שעות תגבור נוספות לכל המוסדות של בני המנשה, אבל זה לא מספיק.
<חנוך אביצדק: זה היה גם אירוע חד-פעמי, כך הבנתי.
<חנוך אביצדק: כלומר, עדיין המסקנה של הוועדה הקודמת לא יושמה באופן מלא ורואים את זה בעוד מקומות, לא בכל המקומות.
<חנוך אביצדק: לאט לאט רואים איזה מסלול של ירידה במוסדות מסוימים בגלל מחסור בתגבור.
אברהם נגוסה: הבנתי, תודה רבה.
אברהם נגוסה: אני חושב שנתקדם לכיוון משרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: עד עכשיו הבנו את הבעיות.
אברהם נגוסה: יכול להיות שבעיר אחת יש יותר בעיות ובעיר אחרת יש פחות בעיות.
אברהם נגוסה: אני מבין שיש בעיות בתחום החינוך כמו: הסעות, חוגים, אולפנים, תגבור.
אברהם נגוסה: יש בעיות בתחום המגשרים, יש בעיה של עובדים סוציאליים מתוך הקהילה שיכולים לקשר ביניהם.
אברהם נגוסה: יש בעיה בדיור שהם בכלל לא מקבלים את הזכויות שמקבלים עולי אתיופיה כמו שהחלטנו פה בוועדה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לפנות עכשיו לפנות למשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: קודם כל, אני חושב שהמשרד המתכלל בתחום קליטת העלייה זהו משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתעדכנו אותנו בדיוק מה הולך במשרד הקליטה בעניין קליטתם של בני המנשה.
<שרי פייר: הישיבה היא באמת חשובה והנושא הוא מאוד מרכזי.
<שרי פייר: שמי ד"ר שרי פייר, אני מנהלת תחום בכיר לחינוך.
<שרי פייר: אני אציג חלק מהנושא ואז אעביר את רשות הדיבור לגברת דלי אלי שהיא מנהלת מחוז הצפון אצלנו.
<שרי פייר: ראשית, בהמשך למה שאמרת, אכן בני מנשה מוגדרים כעולים עד 15 שנים בארץ, ובמובן זה הם מושווים ליוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: תפרטי לנו במה מתבטאת הזכות ל-15 שנה?
אברהם נגוסה: האם זה מתבטא בזכויות בעניין הדיור, בעניין השכלה גבוהה, בעניין התעסוקה?
<שרי פייר: אוקי.
<שרי פייר: אני רוצה, קודם כל, לומר מבחינה כללית.
<שרי פייר: המשרד פרסם מבחן תמיכה לפרויקטור ולתוכניות למען עולים בני המנשה, ומי שהיה זכאי לתבחין זה כל רשות שיש בה לפחות מאה עולים בני מנשה.
<שרי פייר: אנחנו יכולים להגדיר ולבדוק אותם דרך מערכת העולים שלנו.
<שרי פייר: שתי רשויות, מחוץ לצפון, שזה קריית ארבע ושדרות, ושמונה רשויות שהן בצפון: טבריה, מגדל העמק, מעלות תרשיחא, נצרת עילית, עכו , עפולה, צפת וקריית שמונה.
<שרי פייר: לפי המספרים הם מקבלים סיוע לפי מדרגות.
<שרי פייר: אם יש 100 עד 150 בני מנשה ביישוב, הסיוע של משרד הקליטה הוא 100,000 שקל.
<שרי פייר: אם יש 151 עד 180 הסיוע הוא 120,000, ואם יש 180 ומעלה הסיוע הוא 150,000.
<שרי פייר: בנוסף לכך, יש מטצ'ינג של הרשויות של 10% כשפה אנחנו לקחנו בחשבון שהרשויות הן לא רשויות חזקות.
<שרי פייר: לכן, כשלא כמנהגנו בשאר הפרויקטים אנחנו לא חייבנו רשויות ב-25% מטצ'ינג אלא כולן באופן גורף 10% מטצ'ינג.
<שרי פייר: הסך הזה של התמיכה מחולק שלפחות 30% מהסכום הזה יהיה לפעילות לפי צורכי הרשות שזה כמובן לא מונע גם שילובם בתקציבים אחרים של המשרד, תקציבים לקליטת עולים בקהילה, ו-70% הוא פרויקטור.
<שרי פייר: אני רוצה להקריא את הגדרת הפרויקטור, זה מאוד חשוב, ואז תבינו כמה זה משמעותי.
מרדכי יוגב: סליחה, גברתי.
מרדכי יוגב: 30,000 לחלק ל-12 לא נותן 2,500 שקל.
מרדכי יוגב: איך את רוצה שכך פרויקטור יעבוד?
מרדכי יוגב: את אמרת בעיר שיש בה 100,000.
<שרי פייר: 70% הוא הפרויקטור.
<שרי פייר: זה סיוע של משרד הקליטה והרשות כמובן יכולה להוסיף מכספה.
מרדכי יוגב: ציינת שלא מדובר ברשויות חזקות בחלקן.
<שרי פייר: נכון.
<שרי פייר: לכן, אני אומרת שאנחנו נתנו.
<שרי פייר: המדרגות האלה עלו משנה שעברה.
<שרי פייר: היה בהתחלה 90,000, 110,000, ועכשיו דיברתי על מדרגות גבוהות יותר.
<שרי פייר: הפרויקטור הוא סוג של מגשר.
<שרי פייר: הוא צריך להיות בקי מאוד בקהילה, דובר את שפתה, את שפת המקור של העולים.
<שרי פייר: הוא צריך להיות בקי במיפוי שלהם ברשות, כולל נתונים דמוגרפים, שירותים מוצעים, ודיברתם פה על ליווי, תוכניות הרשות שהן רלוונטיות לבני הקהילה.
<שרי פייר: הוא צריך במסגרת תפקידם למפות את הצרכים של בני הקהילה, לתכנן את הפעילות, לבצע אותה, להציג תוכניות ולהיות שותף בתוכניות מול ועדת ההיגוי היישובית, וכמובן לפקח ולבקר עליהן.
<שרי פייר: בכל המקומות, כפי ששמענו פה, חלק מהדוברים הם באמת הפרויקטורים שלנו.
<שרי פייר: אנחנו קוראים לזה פרויקטור, אבל זה מלווה עולים שהוא גם סוג של מגשר במובן הזה שהוא יוצר ומוביל את העולים לכל הרשויות, לכל הבעיות.
<שרי פייר: להגיד לך שהדברים פותרים את כל הבעיות של בני הקהילה?
<שרי פייר: בהחלט לא.
<שרי פייר: אנחנו באמת רואים בקהילה הרבה מאוד אתגרים.
<שרי פייר: אתן דוגמה.
<שרי פייר: למשל, נוער עולה מתגודד.
<שרי פייר: אנחנו רואים הרבה בני נוער מבני מנשה שמתגודדים.
<שרי פייר: חלק ניכר מבני הנוער הולכים לפנימיות, אבל אלה שנשארים בערים, חלק מהם מתגודד.
<שרי פייר: לכן, אנחנו מצרפים אותם.
<שרי פייר: למשל, בנצרת עילית אנחנו מצרפים אותם לפרויקט "מחוברים" שלנו, ומנסים לעטוף, לזהות אותם גם במקומות ההתגודדות בלילה, להחזיר אותם חזרה לקהילה.
<שרי פייר: בנוסף, יש לנו את תוכנית פל"א - פעילות לימודית אחרת - בה אנחנו נותנים שבע שעות לימוד בתחומי הליבה או בכל תחום אחר שהרשות מחליטה עליו, ועוד שתי שעות העשרה.
<שרי פייר: אנחנו עושים את זה בפיקוח פדגוגי של משרד החינוך, וכלולים גם בספר התוכניות שלהם.
<שרי פייר: כל העליות האחרות מוגדרות עד עשר שנים, בני מנשה מוגדרים עד 15 שנים.
<שרי פייר: יוצאי אתיופיה שולבו בפרויקט הלאומי כמו שסוכם.
<שרי פייר: אני אשמח אם מנהלת המחוז תאמר לגבי האולפן התעסוקתי ולגבי הסוגיות הנוספות.
<דלי אלי: שלום לכולם, בוקר טוב.
<דלי אלי: כפי ששרי אמרה וחבר הכנסת מוטי יוגב, אכן, הזכאות הוארכה על-פי החלטתו של השר אלקין ל-15 שנה, ובזאת הושוותה לזכאות של יוצאי אתיופיה.
<שרי פייר: וכמובן בתמיכתה של השרה הנוכחית.
<דלי אלי: נכון.
<דלי אלי: זה מתבטא בכלל מניפת הסיוע שהמשרד שלנו נותן.
אברהם נגוסה: למשל, משרד הקליטה נותן ליוצאי אתיופיה בעניין השכלה גבוהה.
אברהם נגוסה: האם בני המנשה מקבלים?
<דלי אלי: הם מקבלים.
<דלי אלי: יש לנו סטודנטים מבני הקהילה שאכן לומדים, ואנחנו מאוד מאוד גאים בהם.
<דלי אלי: הם מקבלים שלוש שנים מלאות של מימון של השכלה גבוהה לתואר ראשון.
אברהם נגוסה: אבל שמענו שמשכנתא הם לא מקבלים.
<דלי אלי: משכנתא הם לא מקבלים.
<דלי אלי: זה לא המנדט של משרד העלייה והקליטה.
<דלי אלי: אבל אני כן יכולה לומר שבקריית שמונה קיבלו עשר משפחות דיור ציבורי, במעלות קיבלו שתי משפחות דיור ציבורי.
<דלי אלי: אנחנו מתייחסים אליהם בזכאות שלהם לדיור ציבור שניתן ממשרד העלייה והקליטה כמו עולי אתיופיה.
<דלי אלי: זאת אומרת, משפחות מרובות ילדים במידה ומתפנה לנו דירה כזו או אחרת ששייכת למשרד העלייה והקליטה, אנחנו בהחלט נותנים.
<דלי אלי: זה כמובן על-פי האפשרויות, על-פי הדירות המתפנות באותם ערים שהם גרים בהם.
<דלי אלי: אבל בהחלט יש לנו את הראייה לצרכים לכיוון הזה, ועד כמה שניתן במידה וזה מתאפשר אז אנחנו כן נותנים.
<דלי אלי: הם נמצאים אצלנו במאגר הממתינים של הזכאים לדיור ציבורי.
<דלי אלי: גם חיילים יוצאי בני המנשה מקבלים סיוע כמו שמקבלים עולים מאתיופיה.
<דלי אלי: יש את פעילויות התרבות והחינוך כפי ששרי ציינה מהתקציבים שלנו.
<דלי אלי: בתחום התעסוקה - בכל הערים בצפון עברו בני המנשה קורסים משותפים בתחום CNC לגברים, בתחום של אלקטרוניקה, עיבוד שבבים וכו'.
<דלי אלי: הם עברו קורסים והם עובדים בריתוך, כמו שכתוב, בכל הערים: במעלות, בקריית שמונה, בעכו ובמקומות אחרים.
<דלי אלי: מישהו דיבר פה על הכוונה תעסוקתית.
<דלי אלי: במשרד העלייה והקליטה יש פונקציה ממש ספציפית בדיוק לנושא הזה.
<דלי אלי: לכן, כל מי שצריך יכול לגשת להכוון תעסוקתי.
<דלי אלי: יש לנו פסיכולוגים תעסוקתיים שממומנים על ידנו והם עושים את האבחונים הנדרשים בשביל להתאים לכל אחד את התחום התעסוקתי שאליו הוא יכול לפנות.
<דלי אלי: בנוסף, אנחנו נותנים גם מימון, זה נקרא ואוצ'רים, להכשרה תעסוקתית.
<דלי אלי: העולה יכול, כמו כל עולה מכל מדינת מוצא אחרת, לבחור את תחום הלימודים שהוא רוצה ואנחנו מממנים עד 7,000 שקל לימודים.
<דלי אלי: אולפנים תעסוקתיים - כן.
<דלי אלי: אחרי שהם מסיימים אולפן הם יכולים ללמוד 150 שעות נוספות באולפן תעסוקתי שכמובן אנחנו מממנים.
אברהם נגוסה: האם הם מודעים לכל הזכויות?
<דלי אלי: לעניין המודעות – קודם כל, בכל הערים יש מגשרים, פרויקטורים, שממומנים על-ידי משרד העלייה והקליטה ומועסקים על-ידי הרשויות.
מרדכי יוגב: איך אישרת בקריית שמונה מגשרת שהתנאי הבסיסי של דוברות שפה לא מתקיים בה?
<דלי אלי: לא היו מועמדים.
מרדכי יוגב: לא יכול להיות.
מרדכי יוגב: אני מאוד מתרשם ממה שאת אומרת, אבל בעיניי זה כשל שצריך היום להסתיים.
מרדכי יוגב: היא לא מגשרת.
מרדכי יוגב: אולי היא מקבלת משכורת, אבל היא לא מסוגלת לדבר עם האנשים.
<דלי אלי: יש כאן גם מגשרת במעלות שהיא לא מדברת קוקית.
<קריאה: היא מדברת עם האנשים יותר טוב.
מרדכי יוגב: אני מדבר מהשטח, לא מהמשרד ולא מהכנסת.
מרדכי יוגב: הייתי בקריית שמונה בשבוע שעבר ואהיה בשבוע הבא.
<שרי פייר: אנחנו נבדוק את הנושא.
<שרי פייר: אבל בנוהל כתוב שבמידה והרשות מצהירה שהיא לא מוצאת מועמדים מתאימים דוברי השפה אזי המועמד צריך לדעת לתקשר עם העולים.
מרדכי יוגב: סליחה, היה שם מגשר של "שבי ישראל".
מרדכי יוגב: הוא עשה את זה טוב.
מרדכי יוגב: אם זה לא ישתנה עד שבוע הבא, אני אדאג שיהיה פה דיון דחוף תוך שבועיים.
מרדכי יוגב: אני אומר לכם את זה חד-משמעית, חריף.
מרדכי יוגב: לא יעלה על הדעת שתהיה מגשרת דוברת רוסית לבני מנשה שלא יודעים ללכת לקופת חולים, לא יודעים ללכת לבנק ולבית הספר.
מרדכי יוגב: זה כשל שתפקידך לשנות אותו היום.
מרדכי יוגב: היום להחזיר את המגשר של בני מנשה.
מרדכי יוגב: הוא ידע לגשר, הקהילה נהנתה ממנו.
מרדכי יוגב: אני אומר לכם את זה מהזעקה של השטח.
מרדכי יוגב: ביום חמישי בשבוע הבא אהיה שם שוב לבדוק את זה שוב.
מרדכי יוגב: אני אומר את זה חריף משום שפה מציירים את הכול יפה תחת הניאון, ואני אומר לכם שבשטח קשה.
<שרי פייר: ראשית, אנחנו נבדוק את זה.
<שרי פייר: אבל אנחנו לא בוחרים את האנשים.
<שרי פייר: הרשות אמונה על בחירת האנשים.
מרדכי יוגב: אז תגידו לרשות שלא משלמים לגברת הזו, ואני לא נגדה באופן אישי.
מרדכי יוגב: יכול להיות שהיא מצטיינת, יכול להיות שהיא מעולה.
מרדכי יוגב: היא לא יכולה לממש את התפקיד.
מרדכי יוגב: תואר ראשון או תואר שני - לא חשוב.
מרדכי יוגב: חשוב שאפשר לדבר.
יואל רזבוזוב: אבל זה בנוסף או שיש מגשר אחד?
<דלי אלי: יש מגשר אחד.
יואל רזבוזוב: צריך לראות איזה עולים עלו יותר.
יואל רזבוזוב: היינו עכשיו ביריד עם השרה.
<קריאה: לארצות מוצא אחרות יש מגשרים בשפתם.
יואל רזבוזוב: יש מגשר.
יואל רזבוזוב: אז צריך להיות מגשר, הוא צודק.
<דלי אלי: צריך לבדוק מה היה שם בדיוק.
<דלי אלי: אם מגשר עובד מטעם העמותה, מועסק על-ידי העמותה, אנחנו לא יכולים להעסיק אותו.
<דלי אלי: הוא לא יכול להיות מועסק גם מהעמותה וגם אצלנו.
מרדכי יוגב: הם נאלצו לסיים את תפקידו.
אברהם נגוסה: רגע, מי אדוני?
אברהם נגוסה: לחברי כנסת יש פריבילגיה להיכנס.
אברהם נגוסה: אם תרצה לדבר, ניתן לך זכות דיבור.
<דלי אלי: אדוני מוטי יוגב, אתה צודק.
<דלי אלי: לא יעלה על הדעת באמת שייקחו מגשר דובר שפה אחרת כשיש מגשר והוא מתאים מבחינת כישורים ומבחינת יכולות וכו', והוא לא עובד בעמותה או לא מועסק על-ידי העמותה.
<דלי אלי: אני אומרת, ונבדוק את זה שוב - כשהוא נבחר אני לא הייתי בתפקיד, אבל זה לא משנה - אנחנו נבחן שהמגשר ההוא לא נבחר בגלל אחת מהסיבות שאני מניתי, ולכן נבחרה מישהי אחרת שהיא דוברת רוסית.
מרדכי יוגב: אני לא נגדה, אני בעדה.
מרדכי יוגב: אבל היא לא מתאימה לתפקיד הזה.
<דלי אלי: היא לא מתאימה אולי רק בגלל שהיא לא דוברת שפה
מרדכי יוגב: נכון, זה הסיפור.
מרדכי יוגב: זה העיקר, גברתי.
מרדכי יוגב: אני בכוונה מצייר לך שני ציורים כרגע.
מרדכי יוגב: כשנרצחה נערה אתיופית בנתניה - זהבה צ'אקו - לפני כשנתיים, הבנו תוך דקה שהעובדת הסוציאלית שהיא לא מבינה כלום, לא יודעת כלום להגיד לאימא, והאימא איימה בעצמה להתאבד, ושהשוטר או השוטרת לא מבינים, כשהשוטר היה גרוע והשוטרת היתה יותר טובה.
מרדכי יוגב: טרח אז מפקד המחוז ותוך שעתיים היתה בבית שוטרת אתיופית, ותוך שלוש שעות היתה עובדת סוציאלית אתיופית, והצליחו לדבר.
מרדכי יוגב: הייתי מעורב שם באופן ישיר, לא משנה מאיפה.
מרדכי יוגב: אי אפשר בלי שפה פשוטה.
מרדכי יוגב: אני מטפל הבוקר לצורך העניין בעובדת זרה.
מרדכי יוגב: אם ההיא מדברת אידיש וההיא מדברת רק פיליפינית, זה לא יתחבר.
מרדכי יוגב: אם יש אנגלית זה יתחבר.
מרדכי יוגב: זה הדבר הראשון שמאפשר.
<דלי אלי: אני מסכימה איתך.
<דלי אלי: אנחנו מבינים את זה כמובן במשרד הקליטה, ולכן לכל ארץ מוצא יש מגשר, פרויקטור, דובר השפה שלו.
מרדכי יוגב: בתור אחראית על מחוז הצפון אני מבקש ממך טפלי, למשל, בקונקרטיזציה שבקריית שמונה העדה תגיד מי הכי טוב שם ולא העירייה תשים את מי שמתאים לה לתת לו שכר.
<שרי פייר: יש חוק חובת המכרזים והרשות תבחר.
מרדכי יוגב: אבל זה התנאי הראשון.
מרדכי יוגב: אתם אמרתם: שפה ותואר.
מרדכי יוגב: השפה זה הדבר הראשון.
<דלי אלי: תואר לא אמרנו, שפה כן אמרנו.
מרדכי יוגב: מה זה חוק חובת המכרזים?
מרדכי יוגב: גברתי, את דוקטורית.
מרדכי יוגב: את מבינה מה את אומרת" סליחה, אני רק תואר שני.
מרדכי יוגב: אבל כשאת אומרת יש חוק חובת המכרזים, אז במכרזים כתוב דובר שפה כדבר ראשון.
מרדכי יוגב: הייתי יושב-ראש ועדת מכרזים חמש שנים ברשות.
<שרי פייר: לא על זה אני אומרת.
<שרי פייר: אין שום קשר לזה אם אני כן דוקטורית או לא דוקטורית.
<שרי פייר: אבל אני אומרת שכשאתה אומר לי שהקהילה תגיד מי מתאים - - -
מרדכי יוגב: לא, את תבדקי.
מרדכי יוגב: היא תבדוק.
מרדכי יוגב: בשביל זה יש לך מנהלת מחוז, אני סומך עליה.
מרדכי יוגב: אבל שפה זה דבר ראשון.
מרדכי יוגב: לא יעלה על הדעת שבקריית שמונה ראש העיר יחליט.
מרדכי יוגב: ואני אוהב את נסים מלכה, ואני משתדל לעשות שם פרויקטורים כי קריית שמונה חשובה לי.
מרדכי יוגב: אבל לא יעלה על הדעת.
מרדכי יוגב: הרגולציה צריכה להיכנס פה ולהגיד לו: לא, דובר שפה ומהקהילה.
<דלי אלי: אנחנו נבדוק ספציפית את הנושא הזה.
מרדכי יוגב: אני לא פוגע אישית, חס ושלום.
מרדכי יוגב: אני רק אומר לכם שאתם מציירים פה ורוד מדי, כולל יואל חדד מטבריה, ואני אוהב גם אותו.
מרדכי יוגב: אל תציירו חלק מדי כי נקרא לכם לפה עוד שבועיים לדיון דחוף.
<דלי אלי: אובייקטיבית צריך לדעת רק דבר אחד שבמכרזים האלה יש מעט מועמדים.
מרדכי יוגב: תרדו לשטח, אתם במשרדים.
מרדכי יוגב: סליחה על הביטוי, משרד הקליטה.
מרדכי יוגב: אתם במשרדים, אתם לא בשטח.
<דלי אלי: אנחנו לגמרי בשטח.
<שרי פייר: זו האשמה חסרת שחר.
מרדכי יוגב: זה לא חסר שחר ביחס לבני מנשה.
מרדכי יוגב: אתם לא יודעים על מה אתם מדברים.
מרדכי יוגב: קריית שמונה זה לא רחוק.
מרדכי יוגב: אני מזמין אותך לנסוע מתי שאת רוצה.
אברהם נגוסה: אני רוצה להתמקד דווקא בנושא הזכויות שלהם במשכנתא.
אברהם נגוסה: אני יודע שמי שקובע את הזכאות, בדרך כלל זה משרד הקליטה בתיאום עם משרד השיכון.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת האם היתה להם פגישה עם משרד השיכון בעניין מתן זכויות שוות ליוצאי אתיופיה בעניין המשכנתאות.
אברהם נגוסה: האם העולים האלה יודעים על הזכויות שלהם?
<דלי אלי: לגבי האם היתה פגישה או לא - אני לא יודעת.
<דלי אלי: אני יכולה לבדוק עם ההנהלה.
<דלי אלי: לגבי האם הם יודעים את הזכויות שלהם - שוב אני אומרת, אנחנו עובדים מול המגשרים שלנו.
אברהם נגוסה: אתם אמרתם להם שיש להם זכויות?
<דלי אלי: כן, ברור.
אברהם נגוסה: התקדמנו, טוב שהשוואתם ל-15 שנים.
מרדכי יוגב: זה נמצא באתר?
מרדכי יוגב: איפה אפשר למצוא את זה?
<דלי אלי: זה נמצא באתר של משרד העלייה: moia.gov.il.
אברהם נגוסה: אני לא הייתי סומך על האתר כי כמה עולים נכנסים לאתר?
אברהם נגוסה: אם זה דומה לעולי אתיופיה, אני לא יכול לסמוך על אתר אינטרנט.
<דלי אלי: אבל אנחנו כן מקיימים פגישות, והרשויות יכולות להעיד על כך, עם הפרויקטורים.
<דלי אלי: הם מגיעים אלינו ללשכות.
מרדכי יוגב: סליחה שאני מתפרץ עוד פעם.
מרדכי יוגב: - - - פרויקטור ראשי במשרד שיכול לתרגם את זה שיהיה בקוקית?
מרדכי יוגב: שיהיה באתר שלכם בקוקית.