GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: הוועדה בראשותי תמשיך לפעול כדי לאפשר ליהודי התפוצות המבקשים להקים כאן את ביתם לעשות כן בדרך המיטבית.
אברהם נגוסה: במקביל, נפעל במסגרת הוועדה כדי לשפר את קליטתם ולצמצם בירוקרטיה ככל הניתן בשיתוף שותפינו לדרך, משרד הקליטה, הסוכנות היהודית, ארגונים כמו "נפש בנפש" "הקרן לידידות" וארגונים אחרים, וארגוני העולים שפעילותם חשובה וראוייה לציון.
אברהם נגוסה: יש לנו גם את יוזמי החוק כמו חבר הכנסת חיליק בר, ואחרים שגם יצטרפו בהמשך.
אברהם נגוסה: אני מתכבד להזמין את יושב-ראש הכנסת, מר יואל אדלשטיין, בבקשה.
יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה, אדוני יושב-ראש ועדת העלייה הקליטה והתפוצות, חבר הכנסת אברהם נגוסה, שרת העלייה והקליטה חברת הכנסת סופה לנדבר, ידידי יושב-ראש הסוכנות היהודית נתן שרנסקי, כל חברי הכנסת, כל האורחים הנכבדים שנמצאים איתנו כאן, אלה שאינם חברי כנסת, ברוכים הבאים לכנסת ישראל.
יולי יואל אדלשטיין: היום, ז' בחשון זה יום אולי דווקא מתאים לדבר על עלייה למדינת ישראל, לארץ ישראל.
יולי יואל אדלשטיין: שומרי המסורת שבינינו מהיום מ-ז' בחשוון, התחלנו לבקש גשמים.
יולי יואל אדלשטיין: גשמי ברכה ודאי, לא גשם שמזיק.
יולי יואל אדלשטיין: וגלי העלייה של השנים, וכאן אני אפילו מתקשה ועוצר לרגע, כי אני לא יודע איך להגדיר את זה, של עשרות השנים האחרונות, של מאה השנים האחרונות, של כל השנים, כאן קשה לדעת מה התשובה הנכונה, אבל גלי העלייה האלה הם בהחלט גשמי ברכה.
יולי יואל אדלשטיין: דיבר חבר הכנסת נגוסה על התרומה של העלייה, אני חושב שהתשובה כאן פשוטה מאוד.
יולי יואל אדלשטיין: אי אפשר לדבר על התרומה, פשוט אין מדינת ישראל בלי עלייה.
יולי יואל אדלשטיין: מי היה חי פה אלמלא העולים?
יולי יואל אדלשטיין: היה תמיד ישוב יהודי קטן, צנוע, אבל גלי העלייה מארצות שונות בעצם חיזקו את הישוב ואיפשרו את הקמת מדינת ישראל וכמו שאמרתי, התאריכים כאן מאוד קשים כי אותו עלי מוהר שכבר ציטטת, כתב פעם "ונמשכת שיירה מן המאה שעברה" ותמיד קשה לי עם המשפט הזה כי זה באמת משפט מאוד מצמצם, המשפט האמיתי הוא הרבה יותר רחב.
יולי יואל אדלשטיין: השיירה אכן נמשכת, ומי כמו האנשים שיושבים בחדר הזה, גם שרת הקליטה, יושב-ראש הסוכנות, אתה וכל חברי הוועדה יודעים שהשיירה נמשכת.
יולי יואל אדלשטיין: ואני חושב שהשינוי בשיירה הזאת הוא מאוד מהותי, אנחנו לא עד הסוף מרגישים אותו.
יולי יואל אדלשטיין: גם אני וגם אתה וגם עוד רבים בחדר הזה, אנחנו גם עולים ואכן עלינו ממניעים ציוניים, נכון, כל מילה אמת.
יולי יואל אדלשטיין: אבל גם ידענו מאיפה אנחנו יוצאים.
יולי יואל אדלשטיין: לא נתחיל לפרט אבל סנטימנטים רבים, בוודאי באותה תקופה שיצאנו ממדינות מסוימות, לא היו לנו למדינות האלה ולשלטון שם ולמשטר שם.
יולי יואל אדלשטיין: והעולם הוא שונה, ואנחנו לפעמים אפילו חוזרים בהיסטוריה ומנסים רק לראות איפה מתחזקת האנטישמיות בתקווה שאו-טו-טו יבואו משם עולים, מה לעשות.
יולי יואל אדלשטיין: העולם, אמרתי, שונה.
יולי יואל אדלשטיין: וגם אם איפה שהוא מתחזקת האנטישמיות, לא היעד היחידי כמו שהיה פעם היא מדינת ישראל, יש יעדים אטרקטיביים רבים והאוכלוסייה נעה לכל כיוון.
יולי יואל אדלשטיין: לכן אני חושב שאין מתאים יותר מלקיים יום עליה וקליטה כאן בכנסת כי הכנסת לפחות אמורה לעסוק במשהו שיכול להיות כאן מה שנקרא בלועזית ""GAME CHANGER, שינוי כללי המשחק.
יולי יואל אדלשטיין: אם נצליח לבנות כאן במדינת ישראל חברה יותר חזקה, יותר צודקת, יותר גם מכניסת אורחים בכל מה שנוגע לעולים , נצליח לחזק את הכלכלה שלנו, להביא יותר תחושת בטחון והעיקר תחושה של תקווה לעתיד, אז אותם מיליוני יהודים שבינתיים בניגוד לחזונו של הרצל עדיין לא הצטרפו אלינו כאן במדינת ישראל, אולי ישקלו את זה ברצינות, אבל כפי שאמרתי אין לנו מה לבנות על אנטישמים ורבנים ואלה שיעיפו אותם אלא אנחנו צריכים כאן לבנות על עצמנו, הכל בידיים שלנו, וזה מצב שהוא גם שינוי גדול מבחינת גורלו של העם שלנו, של עם ישראל.
יולי יואל אדלשטיין: הכל בידיים שלנו, בואו נעשה את העבודה הנכונה ונזכור שכל יום במדינה הזאת הוא יום העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: נמצאים איתנו חברי הכנסת מוטי יוגב, חבר הכנסת עודד פורר, חברת כנסת קסניה סבטלובה, חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חבר הכנסת חיליק בר, חברת הכנסת נורית קורן וחברת הכנסת מירב בן-ארי.
אברהם נגוסה: בבקשה, כבוד שרת הקליטה.
סופה לנדבר: קודם כל אני רוצה להגיד לחברי הכנסת תודה ואני רוצה שאת מחיאות הכפיים אנחנו נעשה לשני הבחורים האלה שהגיעו לכנסת, חברי כנסת מחוקקים, מגיע להם מחיאות כפיים, הם חוקקו את החוק הזה, תודה רבה.
סופה לנדבר: תודה רבה למארגני התערוכה, לניצן חן, למנהל לשכת העיתונאות הממשלתית, יושב ראש הכנסת עולה ל שעבר, היום יושב ראש הכנסת יולי אדלשטיין, ויושב ראש ועדת עלייה וקליטה, לנתן שרנסקי ידידי, יושב ראש הסוכנות היהודית, לחבר הכנסת רזבוזוב, יושב ראש ועדת עלייה בדימוס ולחבריי, חברי הכנסת.
סופה לנדבר: תודה לכולם, למי שנרתם בעצם ביוזמה להקמת התערוכה הזאת.
סופה לנדבר: לך במיוחד, יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה, דוקטור אברהם נגוסה שהסכמת לארח את התערוכה בוועדה הזאת.
סופה לנדבר: כמובן ליוזמי החוק מכל הסיעות, רוברט אילטוב מהסיעה שלי, לא נמצא כאן אז תרשו לי במקום המחוקק שלא נמצא היום בכנסת, להגיד גם לו ולכל יוזמי החוק תודה רבה, למנכ"לים, מנכ"ל משרד העלייה והקליטה, ומנכ"ל בדימוס, שהיום הוא חבר כנסת, להנהלת משרד העלייה והקליטה, לעובדי משרד העלייה והקליטה, להנהלת ועובדי הסוכנות, לכל ארגוני העולים, לכל השותפים לעשייה הזאת להבאת עולים למדינת ישראל ולקליטתם כאן.
סופה לנדבר: אני רוצה לומר שהחלום היהודי לחזור לישראל הוא חלום בן אלפי שנים.
סופה לנדבר: התקווה לחזור הביתה הייתה אור בקצה המנהרה לאורך כל השנים הקשות בגלות.
סופה לנדבר: מה שמדהים אותי כאדם, כשרה, שהחלום הזה ממשיך להתגשם גם היום באותה התלהבות, באותה עוצמה ואמונה ואנחנו מדינה קטנה, בלי משאבים, בלי אוצרות טבע, בלי גבולות ארוכים ומפוארים, אבל נכס אסטרטגי של המדינה הזאת הוא בני האדם והון אנושי שהגיע לכאן מכל קצוות העולים.
סופה לנדבר: אני צריכה להגיד שמדינת ישראל כולה נבנתה על ידי עולים חדשים, כך אמר יושב-ראש הכנסת וכך זה קורה בעצם בכל יום ויום.
סופה לנדבר: הם בנו את המדינה בשתי הידיים, הם הצילו אותנו מהאיום הדמוגרפי, הרימו את הכלכלה הישראלית, הפכו את ישראל למדינת סטארט אפ המובילה בעולם ואני חוגגת את יום העלייה יחד איתכם בהתרגשות רבה, אני לא מסתירה את ההתרגשות.
סופה לנדבר: בגאווה על העולים החדשים והוותיקים, על האומץ והכוח שלהם לעזוב הכל ולעלות לארץ, למדינת ישראל.
סופה לנדבר: גם אני הייתי עולה חדשה כמו רבים שנמצאים כאן היום הייתי עולה חדשה.
סופה לנדבר: בעצם יום העלייה הוא יום חג לכל אזרח ואזרח, כך אני בטוחה, במדינת ישראל כי כולנו עולים, כולנו עולים.
סופה לנדבר: במדינת ישראל 3 מיליון אזרחים שלא נולדו כאן, זה 40% ממדינת ישראל וכמעט כל אזרח בישראל הוא או עולה או בן עולה או דור ראשון או דור שני או דור שלישי של עולים.
סופה לנדבר: כשאנחנו הולכים ברחוב כמעט כל אדם שאנו פוגשים הוא עולה עם סיפור חיים מיוחד, ממקום אחר.
סופה לנדבר: היום אוכלוסיית ישראל מורכבת ממהנדסים ורופאים ואומנים ועורכי דין וסטודנטים וחיילים ועוד ועוד רבים שהגיעו וממשיכים להגיע ונתן יודע את זה, הם ממשיכים להגיע ואנחנו עושים מאמץ משותף עם הסוכנות היהודית, עם כל הארגונים, אנחנו עושים הכל כדי לעודד את העלייה ולקלוט אותה כאן במדינה, שממשיכים להגיע מדי שנה בעקבות החלום הציוני לחזור הביתה, העולים האלה הם הון אנושי של מדינת ישראל, דבר נדיר שקורה כאן שהופך את ישראל למקום כל כך מיוחד ועשיר תרבותית שאין כדוגמתו בעולם ואנחנו באמת דוגמה לעולם לקליטת עלייה מוצלחת, לשילוב חברתי, תרבותי וכלכלי של כל כך הרבה עולים לתוך מדינה קטנה, ממשיכים להגיע למדינה קטנה אבל ה עולים ממשיכים להגיע ולהגדיל ולהפוך את מדינת ישראל למדינה יותר גדולה.
סופה לנדבר: רבותיי, ביום החגיגי הזה אני צריכה להגיד שעוד עבודה קשה לפנינו.
סופה לנדבר: אל לנו לנוח על זרי דפנה, אסור לקפוא על השמרים, אנחנו חייבים לזכור, להיות עולה חדש במדינת ישראל, זה לא כל כך פשוט, ניתן להגיד קשה מאוד.
סופה לנדבר: השפה, פערי תרבות, קשיי קליטה הם אדירים בתחילת הדרך.
סופה לנדבר: עלינו להמשיך לעבוד כדי לשפר את פני החברה הישראלית לחזק את ידי העולים, לשלב אותם באופן הטוב ביותר כך שירגישו מהר מאוד שהגיעו הביתה והבית הזה כאן יחד איתנו, שירגישו את זה מיד.
סופה לנדבר: עלינו לאהוב את העולים כמו שאנחנו אוהבים את העלייה, עלינו לחזק את העולים כמו שאנחנו מחזקים את מוסד העלייה ואני מברכת את העולים החדשים ומאחלת להם קליטה קלה ומהירה בבית.
סופה לנדבר: חג שמח לכולם.
אברהם נגוסה: יושב-ראש הסוכנות היהודית מר נתן שרנסקי בבקשה.
נתן שרנסקי: ידידים יקרים כל המכובדים, כולם כבר הזכירו, אני רק אוסיף שיש כאן גם נציגים של העולם הנוצרי שמאוד עוזרים במאמץ של קיבוץ הגלויות אז תודה רבה לכולכם.
נתן שרנסקי: מחלוקת ביני ובין יושב-ראש הכנסת האם ז' בחשוון זהו תאריך מתאים לעליה או לגלות.
נתן שרנסקי: כי ז' בחשוון באמת כולנו התחלנו להתפלל לגשם.
נתן שרנסקי: למה ב- ז' בחשוון ולא בשמחת תורה כאשר כבר התחלנו?
נתן שרנסקי: אז חז"ל מסביר ששמחת תורה כולם בירושלים, צריך לתת לאנשים זמן לחזור לתפוצות, לגלות, ומשם מתחילים כולם ביחד להתפלל לגשם.
נתן שרנסקי: אז אני לא יודע אם זה יותר מתאים או ליום העלייה או ליום התפוצות, אבל מה שכן, שהתפילות של כל העם היהודי, וכאן אני בהחלט מסכים עם יולי וגם עם סופה, תפילות של אלפי שנה מביאות פירות.
נתן שרנסקי: יותר מ- 3,200,000 עולים עלו לארץ ישראל מיום שהוקמה מדינת ישראל.
נתן שרנסקי: ואני חייב להגיד שיש לי ממש חולשה, אני כל כך אוהב לבוא כל הזמן לנמל התעופה עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם ולראות עולים שירדו מהמטוס.
נתן שרנסקי: אוטומטית אני חושב כמה דורות של אנשים אחריהם, עשרות ועשרות דורות שהתפללו, שחלמו, שהייתה להם תקווה שאולי הנכדים שלהם יהיו בשנה הבאה בירושלים ואנחנו כבר בירושלים וזה מאוד מרגש.
נתן שרנסקי: כל הזמן מדברים על עננים ויונים, גם הנביאים שלנו.
נתן שרנסקי: אפשר לבוא בתור עננים, זאת אומרת שרוח חזקה מביאה אותך בכוח, ואפשר לבוא בתור יונה שחוזרת לביתה.
נתן שרנסקי: אז היום רוב - - -
<קריאה: זה מספר ישעיהו.
נתן שרנסקי: בגלל העברית שלי אני תמיד מעדיף לא לצטט כי אני אעשה טעות.
נתן שרנסקי: אז אני פשוט אומר תכלס.
נתן שרנסקי: רוב היהודים העולים היום הם יהודים שעושים את זה כתוצאה מבחירה חופשית.
נתן שרנסקי: גם אלה שבאים מרוסיה ומצרפת, נגיד שיש תנאים בצרפת שדוחפים אותם החוצה, אבל יש להם כל כך הרבה בחירות, הם יכולים ללכת ללונדון ולקנדה ואמריקה ואוסטרליה ויש ממשלות שלמות שעושות תחרות איך למשוך אותם, זה שלרוב המכריע הבחירה הראשונה היא מדינת ישראל, זה ניצחון ענק של הציונות.
נתן שרנסקי: וכשאני שואל אותם 'מה בדיוק, תגדירו', אומרים 'אנחנו באים הביתה', 'מה זה הביתה?
נתן שרנסקי: ' 'כאן אנחנו לא צריכים לחשוב איך מתייחסים למילים שלי בגלל שאני יהודי.
נתן שרנסקי: ודרך אגב, כל מי שגדל בתפוצות מבין את זה.
נתן שרנסקי: כאן יש שלמות, אומרים 'כאן אוהבים אותנו לא בגלל הדעות שלנו'.
נתן שרנסקי: הם כולם באים עם הדעות ומתחזקים בדעות שלהם, גם שמאל, גם ימין, גם דתיים, גם אנטי דתיים, לכולם יש כאן פרטנר אז הם מתחזקים בדעות שלהם, אבל הם מרגישים שהם בבית.
נתן שרנסקי: אבל זה לא רק בחירה רוחנית, זו גם בחירה פרקטית.
נתן שרנסקי: משפחה עם שני ילדים מפריז צריכה לעבור לישראל ואין להם שום אפשרות לקנות כאן דירה.
נתן שרנסקי: קודם כל יש לנו בלי סוף פעילות והיום ביחד עם ממשלת ישראל ועם סופה כמובן אבל גם עם "אופק ישראל", זה ארגון מאוד חשוב שעוזר לנו באפשרות להכפיל את הפעילות שלנו ואין לנו יום בלי תערוכות, בלי ירידים, בלי סמינרים, בלי קורסים לעברית, גם ההסתדרות הציונית ומשרד הקליטה כמובן, וגם אופק, כולנו עושים שיהיה בלי סוף פעילות, ופעילות מאוד מבורכת.
נתן שרנסקי: אבל אחרי זה גם ממשלת ישראל צריכה לדאוג, לא יכול להיות מצב – ואמרתי את זה לפני כמה ימים גם לראש הממשלה – פעם ראשונה שאני זוכר שיש עליה משמעותית והגיעה עליה משמעותית מאוד ממזרח אירופה, ממערב אירופה ומאמריקה הלטינית ואין שום הטבות בנושא של דיור.
נתן שרנסקי: היום לא קיימות.
נתן שרנסקי: דבר כזה אף פעם לא היה במדינת ישראל.
נתן שרנסקי: וכמובן שכל כך הרבה נאבקים על הכרה בדיפלומות של אלה שלמדו ברוסיה ואומרים 'איזה דיפלומות, איפה הם קנו אותן', היום בכי, כל ילד שבא עם דיפלומה היום יוצאים לפנסיה, אין לנו מספיק מומחים אבל עוד פעם מתחילים מאבק על הדיפלומות מצרפת, למה אנחנו עושים את זה לעצמנו?
נתן שרנסקי: אתמול התבשרנו שעוד פעם מהבית הזה, משר מאוד משמעותי במדינת ישראל, יצאה הכרזה שהוא מוותר על חלק גדול של יהדות העולם, מוותר על אלה שמתפללים בצורה לא אורתודוכסית והוא אומר 'אנחנו מכירים ביהדות שמבוססת על שולחן ערוך ואני מוותר על אלה שלא' אני לא צדיק ותלמיד חכם כמו שר הפנים שלנו אבל גם אני מתפלל בבית כנסת אורתודוכסי וגם בבית שלי מנוהל על ידי שולחן ערוך אבל כשאני צריך לדבר עם העם היהודי וכשאנחנו צריכים לגייס אותם אם זה למלחמה למען יהדות ברית המועצות, או למען ישראל אנחנו הולכים לבית כנסת רפורמי וקונסרבטיבי ואורתודוכסי ומגייסים את כולם.
נתן שרנסקי: ואם באמת זה יום העולה, אנחנו רוצים את כולם, אסור לנו לוותר על אף אחד.
נתן שרנסקי: המסר שלנו חייב להיות שאנחנו רוצים אתכם, כל אחד מכם, יחד עם הקהילות שלכם, יחד עם התפילות שלכם ו נמצא מקום לכולם.
אברהם נגוסה: יושב-ראש הכנסת עוזב אותנו כעת, תודה.
יולי יואל אדלשטיין: תודה וסליחה.
יולי יואל אדלשטיין: רק מכיוון שאנחנו בכנסת וכל מילה רגישה, אתמול ניהלתי שעת שאלות לשר הפנים, המשפטים שצוטטו בתקשורת לא נאמרו על ידי שר הפנים, נאמרו דברים מיותרים לטעמי אבל אני לא נותן ציונים.
יולי יואל אדלשטיין: אבל המשפט הזה "אני מוותר על יהדות שלא מתפללת באופן אורתודוכסי", אף פעם לא נאמר על ידי שר הפנים.
נתן שרנסקי: אם כך, הביקורת שלי היא על העיתונות בישראל.
יולי יואל אדלשטיין: לא אני ולא אתה לא היינו נואמים את הנאום הזה, אני מניח שגם רוב הנוכחים כאן, אבל המשפט הנורא הזה לא נאמר על ידי אף אחד אתמול במליאת הכנסת.
נתן שרנסקי: אז אני מאוד מבקש, אדוני יושב-ראש הכנסת, בגלל שמיליוני יהודים בעולם קראו את המילים האלה, שיושב-ראש הכנסת יוציא - - -
יולי יואל אדלשטיין: ערוץ הכנסת לא עושה את עבודתו.
נתן שרנסקי: לפחות שהם ישמעו מי ומה.
יולי יואל אדלשטיין: תודה וסליחה מהדוברים הבאים.
יולי יואל אדלשטיין: אני פשוט רץ לעוד פגישה.
אברהם נגוסה: מיוזמי החוק חבריי, חברי הכנסת, חבר הכנסת רוברט אילטוב וחבר כנסת מיקי זוהר לא נמצאים, חבר הכנסת חיליק בר נמצא.
אברהם נגוסה: אני נותן את רשות הדיבור ליוזמי החוק.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת חיליק בר בבקשה.
יחיאל חיליק בר: תודה אדוני היושב-ראש אני קודם כל באמת מתרגש כאחד מיוזמי החוק עוד בראשית הכנסת ה- 19 שהצענו את זה ובאמת אני רוצה, כבוד גדול גם לג'יי וגם לג'ונתן שדחפו אותנו לדבר הזה כשני עולים שהגיעו לפה, לא עזבו אותנו לרגע, הציעו את הדבר הזה, ג'יי וג'ונתן זו הגשמת חלום ודבר חשוב בבית המחוקקים הזה.
יחיאל חיליק בר: שוב פעם הצדעה גדולה לשני החבר'ה הצעירים האלה שבאמת באמת דחפו את הסיפור הזה.
יחיאל חיליק בר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לך וגם לשרה ולשרנסקי יו"ר הסוכנות.
יחיאל חיליק בר: מצד אחד לקחנו די כמובן מאליו את זה שקורית פה עליה.
יחיאל חיליק בר: עולים באים וכולי, רובם נשארים תורמים למדינה.
יחיאל חיליק בר: ההצעה של היום הזה באה, אני חושב, ותקנו אותי אם אני טועה, ג'יי וג'ונתן, כדי שלא ניקח כמובן מאליו את יום העלייה.
יחיאל חיליק בר: כדי שנבין שהמפעל הזה הוא מפעל מטורף שהוא לא פשוט בכלל, חלקו היה במבצעים אדירים מעבר לים, עם מעורבות של המוסד והסוכנות, אנשים מתו במבצעים כאלה, אנשים מתו, נרצחו ונאנסו, בעיקר במקרה של עולי אתיופיה, כשהם באו בדרך לפה ולא רק כמובן.
יחיאל חיליק בר: ואני חושב שהעובדה הזאת שהעלייה לא מובנת מאליה, צריכה להילמד בבתי הספר, בגנים, בצבא, כדי שגם אם אנחנו יודעים ומקבלים כמובן מאליו שבאים לפה עולים, אז בוודאי ובוודאי שנדע מה היה כרוך בזה.
יחיאל חיליק בר: כמובן שחלק מהמטרות של החוק הזה שיזמנו מדבר גם על מה התרומה של קהילת העולים שהיא באמת עצומה ואדירה לביטחון של ישראל, להייטק שלה, לתעשייה שלה, לכלכלה שלה, אני לא מדבר על התרומה שלה לבית הזה שבאמת העולים ובצדק כבשו כל חלקה טובה מיו"ר הכנסת דרך שרים, ראשי ועדות וכולי, ומה התרומה שלה לבניין המדינה.
יחיאל חיליק בר: אני חושב שהחוק הזה צריך להצדיע לעלייה, צריך להצדיע לאלה שעשו אותה, לאלה שעומדים מאחורי הקלעים ואלה שעומדים לפני הקלעים שהם העולים, אבל מילה אחרונה תהיה גם על הצד הפחות זוהר.
יחיאל חיליק בר: הרי אנחנו פה באים גם לחגוג וגם כדי להצדיע אבל אחרי ההצדעה ואחרי החגיגה צריך לחשוב אם המדינה מתנהלת נכון עם כל העליות, האם אנחנו יודעים לקלוט כל עולה ועולה, לתת לו את תשומת הלב, אני כמובן מצביע, נתן, לחלק של הסוכנות בדבר הזה, אבל זה לאר ק הסוכנות, זה הממשלה, זה המדיניות שלה, אנחנו צריכים להסתכל בעיניים לעולים שהגיעו ולראות איך אנחנו מצד אחד מדברים אל עולי מדינות המערב, אלה שבאים מאנגליה, ארצות הברית, אוסטרליה, אנחנו מצליחים לשלב אותם, הם עוזבים מדינות מאוד חזקות, עם מקצועות, הרבה מהם כסף, באים לפה, אנחנו יודעים איך לקלוט אותם, איך לתת להם להתגבר על קשיי השפה וההשתלבות בחברה, לאבטוח.
יחיאל חיליק בר: האם ידענו להתמודד עם הגזענות שהייתה בזמנו ואולי עדיין נגד העולים מרוסיה שהגיעו לפה גם כן הרבה פעמים מאוד משכילים ומצאו את עצמם בעבודות שלא מכבדות את עצמם.
יחיאל חיליק בר: האם ידענו לקלוט אותם ובוודאי איך אנחנו מסתכלים היום על ההשתלבות של העולים מאתיופיה שנתקלים עד היום בהמון המון גזענות, המון המון חשיכה, המון המון אי יכולת לקבל אותם כשווים ולראות אותם כשונים ואני לא מדבר על בין אם יחס אלים וגזעני ובין אם אנחנו מתייחסים נכון לאופן שהם הגיעו לפה, לסבל שהם עברו והגיעו לפה מתוך ציונות והאם אנחנו יודעים לקבל אותם כחלק מהחברה.
יחיאל חיליק בר: אני כמוך, אדוני היושב-ראש, עד למאבק של עולי אתיופיה גם בגזענות נגדם, גם בסיפור של אברה מנגיסטו שהרבה פעמים, גם אתמול דיברנו על זה עולה השאלה שהוא עולה, מה היה אם הוא לא היה בצבע שהוא, עם השם שלו, מה היה אם הוא היה אחר.
יחיאל חיליק בר: ואני לא מדבר על אם אפשר לשחרר אותו או לא, אני מדבר על אם היינו מתייחסים אליו, קסניה אתמול דיברה על זה מאוד יפה, אותו דבר או אחרת אם הוא לא היה עולה מאתיופיה, על מה המאמצים שאנחנו עושים ומה הדיון הציבורי בכלל.
יחיאל חיליק בר: היום תשאלו מישהו ברחוב אם הוא יודע מי זה אברה מנגיסטו, אני לא בטוח שהוא יידע.
יחיאל חיליק בר: אני רוצה ביום הזה לצד החגיגה ולצד ההצדעות שבהחלט מגיעות גם לממשלה לכל הדורות גם לסוכנות היהודית ולהסתדרות הציונית העולמית, ולצד ה'גלורי' שיש פה ליום העלייה, להסתכל גם לעצמנו בעיניים, ולחשוב מה אנחנו עושים כמשרד קליטה ויושבת פה שרה מצוינת, וככנסת, בשביל לשלב טוב יותר את העולים מכל המקומות, גם בעבודה, גם בזכויות, גם במלחמה נגד הגזענות בהם וגם בכל רובד בחברה הישראלית.
יחיאל חיליק בר: אני מצדיע לכם ושאפו גדול לכולנו על היום הזה.
אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת יהודה גליק.
אברהם נגוסה: אני רוצה לברך את מנכ"ל משרד הקליטה על כניסתו לתפקיד, אנחנו מברכים אותך ובהצלחה בתפקיד.
אלכס קושניר: תודה רבה.
אברהם נגוסה: חבריי חברי הכנסת אני רוצה להביא לתשומת ליבכם, נסו לתמצת את דבריכם כי יש אנשים רבים שרוצים להתבטא.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת יואל רזבוזוב בבקשה.
יואל רזבוזוב: תודה אדוני היושב-ראש, מכובדי חבריי חברי הכנסת, שרת העלייה והקליטה, נתן שרנסקי יושב רש הסוכנות, אורחים נכבדים.
יואל רזבוזוב: אם לתמצת, אני חושב שמהיום המיוחד הזה אנחנו צריכים לצאת באמירה אחת, שעולים זה נכס ולא נטל.
יואל רזבוזוב: ואני חושב שהאמירה הזאת צריכה להיות ברורה והיא צריכה לצאת על ידי כל היושבים כאן, גם בכנסת, גם בממשלה וגם בארגונים וזה צריך לידי ביטוי בתקציבים.
יואל רזבוזוב: שרת העלייה והקליטה לא צריכה לרדוף אחרי תקציבים, צריכים להבין שישנה עליה גדולה וצריך לתקצב.
יואל רזבוזוב: עולים עולים כסף ובבית הזה בקדנציה הקודמת הייתי יושב ראש ועדה ויש כאן הרבה חברי ועדה עכשיו, וכמובן גם השרה, אנחנו רואים שא נחנו צריכים להילחם.
יואל רזבוזוב: זה צריך להיות מובן מאליו, אנחנו תמיד היינו מדינת עלייה וכל מה שנעשה כאן במדינת ישראל נעשה על ידי עולים, ואני שוב חוזר, זה צריך לבוא לידי ביטוי בתקציב.
יואל רזבוזוב: אני חושב שכאן כולנו צריכים להתאחד, אנחנו פה מאוחדים בשולחן הזה, ביום המיוחד הזה ולעזור לזה לקרות ולעזור ליותר עולים לעלות ארצה אבל לא רק לעלות אלא גם לתת להם את התנאים הטובים ביותר.
יואל רזבוזוב: תודה ושיהיה חג שמח, יום עליה שמח.
קסניה סבטלובה: תודה לך כבוד היושב-ראש, שרת הקליטה, כבוד יושב-הראש של הסוכנות היהודית, חבריי חברי הכנסת והאורחים הנכבדים, אני רוצה קודם כל לברך את כולכם ואת כולנו, שאפו ענק ליוזמי החוק.
קסניה סבטלובה: אני חושבת שבפעם הבאה, ב- ז' בחשוון נשאל את ההורים ליד גני הילדים וליד בתי הספר ונדבר עם חיילים שעולים לאוטובוסים ונשאל אותם איזה יום היום והם ידעו לענות לנו.
קסניה סבטלובה: זה יום שבו בעצם אנחנו חוגגים את עצמנו.
קסניה סבטלובה: כי עולים זה מדינת ישראל.
קסניה סבטלובה: אנחנו משלימים אחד את השני.
קסניה סבטלובה: אנחנו כמו תצרף ענק, מוזאיקה, בלעז, שמשלימה אחת את השניה ואם לחשוב שמוציאים חלק קטן אחד מהפאזל הזה, מה נהיה אז?
קסניה סבטלובה: הפאזל נופל, לא מחזיק מעמד.
קסניה סבטלובה: אמר בזמנו יצחק רבין שאנחנו הבית הלאומי של כל יהודי העולם.
קסניה סבטלובה: אנחנו המקלט ואנחנו גם האחריות.
קסניה סבטלובה: בגלל שזו אחריות כבדה מנשוא כי זו אחריות להרבה אנשים שאולי עין צופייה לציון והם עוד לא איתנו וכאלה שאולי ישקלו את זה בעתיד, אז האחריות היא גם למילים שאנחנו מוציאים מהפה שלנו.
קסניה סבטלובה: אז לומר דברים כמו, אפשר להעליב את יהודי ארצות הברית שנאמרו היום בבוקר, אתם יודעים מה, למרות שאני לא מהעדה הזאת, אבל לי כיהודייה, כישראלית, זה כמו לסובב סכין חדה בלב.
קסניה סבטלובה: אי אפשר להעליב את יהודי ארצות הברית, אי אפשר להעליב את יהודי רוסיה, אי אפשר להעליב את יהודי אתיופיה, אי אפשר להעליב פה אף אחד.
קסניה סבטלובה: זה בית משותף של כולנו וזאת החכמה של עם ישראל וזאת צריכה להיות החכמה של מנהיגנו שלנו כאן, הנבחרים בכנסת ישראל למצוא את הדרך המשותפת, אחדות.
קסניה סבטלובה: זו המילה המיוחלת שצריכה להישמע ביום הזה.
קסניה סבטלובה: אחדות בין עדות ותפוצות שונות, אחדות בין חרדים ליהודים מסורתיים לרפורמים ולקונסרבטיביים לחילונים שבינינו.
קסניה סבטלובה: אנחנו כולנו בונים לבנה-לבנה את הבית הלאומי שלנו.
קסניה סבטלובה: אז אני מקווה שמילים שפוגעות לא יישמעו.
קסניה סבטלובה: דנו אתמול ותודה לך כבוד היושב-ראש שיזמת את הדיון החשוב הזה על דו"ח מאוד כואב ולדעתי מאוד אמיתי שחושף את המצב בבתי הספר ששם לומדים ילדי עולים ועולים.
קסניה סבטלובה: לצערי הרב מהדו"ח הזה שאתמול הוצג לנו בישיבת ועדת העלייה והקליטה הוצגו נתונים מהם עולה שילדים של עולים ובני עולים שזה בכלל דבר מקומם, למה אנחנו צריכים לדבר בכלל על מושג כזה כמו בני עולים, אנחנו עדיין עוסקים בו כל היום, מרגישים פחות מוגנים בבתי ספר, סופגים גזענות בבתי ספר ואפילו סופגים אלימות מצד המורים שלהם, אלה שצריכים להיות אחראים על תחושת המוגנות על תחושת השייכות שלהם.
קסניה סבטלובה: אם אנחנו לא נטפל בזה בבתי ספר, אם אנחנו לא נטפל בזה מהיסוד, אם אנחנו לא נטפל בכל אמירה גזענית כזאת או אחרת לגבי צבע עור, השתייכות לזרם כזה או אחר ביהדות, מוצא.
קסניה סבטלובה: אתמול הגיעה העוזרת שלי וסיפרה לי שהילד שלה בן 9 בסך הכל, שמע בבית הספר 'אתה לא כמונו, כי הגעת מארץ אחרת' זה בן עולים, הוא נולד כאן.
קסניה סבטלובה: אני מאוד מקווה שאנחנו ביום העלייה, לא רק נחגוג אלא גם מחובתנו כפי שאמר יצחק רבין, לחוות את תחושת האחריות.
קסניה סבטלובה: אחריות לעולים שכבר נמצאים פה להמשיך לקלוט אותם כמו שאתם, חברים, עושים את זה כל הזמן בתפקידים השונים שלכם וכמובן שכל הארגונים החברתיים שדואגים גם לעולים ועולות במדינת ישראל ושאנחנו כולנו נקדם את מצב העלייה, שבשנה הבאה נחגוג עלייה גדולה יותר, ושאנחנו נחגוג שלעולים יהיה טוב יותר איתנו פה במדינת ישראל.
יהודה גליק: המנכ"ל היוצא למנכ"ל הנכנס.
עודד פורר: יושב פה עוד מנכ"ל שהיה גם בינינו, מילא את מקומו, חביב.
עודד פורר: שגם הוא עלה.
עודד פורר: מאיפה שחביב עליה היום, אתה לא חושב לחזור לארץ המוצא, נכון חביב?
עודד פורר: אני מסתכל מסביב לשולחן ובקהל, דיברו קודם על עלייה נתן שרנסקי ויושב-ראש הכנסת שבאמת קטונתי מלדבר ליד כל אלה שיושבים פה, אני באמת לא יכול אפילו לעמוד לידכם במובנים האלה, אבל כשאתם דיברתם על התפילות, ז' בחשוון הוא תאריך נכון והתפילה הייתה צריכה להיות לפי שמחת תורה, אני כן יכול לומר שכשאני מסתכל פה אז זה ברור שתפילות נענות.
עודד פורר: כי כולנו, גם אני, אם אני הולך כמה דורות אחורה ואני מסתכל על כל אחד מאיפה הוא הגיע, לך כמה דורות אחורה, אז התפילה בסיום ליל הסדר שלשנה הבאה בירושלים חד משמעית מתגשמת התגשמה ומתגשמת גם בימים האלה ואני חושב שזה יותר מהכל מציין את יום העלייה במובנים האלה.
עודד פורר: חשוב לציין פה, שגם הנושא של תושבים חוזרים שעוסק בו משרד העלייה והקליטה שכבר הופך להיות מורכב, כי זה תושב שאולי ירד, נולדו לו שם ילדים, הילדים עולים, הוא חוזר, והכל ביחד מתכנס באמת לאותו יום ואולי אם אני יכול לבקש, אני יודע שפועלים לעניין הזה, אבל בוודאי שסופה תצטרכי את התמיכה של כל הבית הזה וכל מי שמסביב, באתגר אני חושב הכי גדול שמונח לפתחנו.
עודד פורר: בעולם יש 14.5 מיליון יהודים.
עודד פורר: רק 6 מיליון מתוכם חיים כאן בישראל.
עודד פורר: תדמיינו את מדינת ישראל כשהמשוואה תתהפך ואנחנו נהיה פה יותר ממחצית, יותר מ- 7.5 מיליון יהודים, 8 מיליון יהודים שחיים כאן, את כל הבעיות שלנו איך הן היו נראות אחרת, גם הכלכליות, איזו צמיחה כלכלית הייתה פה, מה הביאו לנו המיליון עולים האחרונים שהגיעו לפה, איזה יתרון דמוגרפי ובטחוני יהיה לנו ברמת הפיתוח של מדינת ישראל, אז בוודאי אם מסתכלים על מדינה שלפני 120 או 130 שנה היו פה 18,000, 20,000 יהודים, לאן שהגענו היום, היעד המרכזי אני חושב הוא באמת להביא עוד מיליון עולים, צריך לדבר על זה כל פעם ביום העלייה ולראות איך כולנו ביחד נרתמים לעניין הזה.
עודד פורר: הערה קטנה אחת – היום בבוקר כשנכנסתי לאיזה דיון של ועדה אחרת הצטלמו לידי עם תמונה של אקסודוס.
עודד פורר: היה כתוב 'עליה בלתי חוקית לישראל' חברים, אין עליה בלתי חוקית לישראל, הייתה העפלה, אף אחד לא יכול להגיד לנו ולא משנה אם היה פה מנדט כזה או מנדט אחר, שהעלייה לישראל היא בלתי חוקית, היא חוקית, הייתה חוקית עוד לפני שקמה מדינת ישראל ואנחנו נמשיך לעסוק בזה ובהצלחה ותודה רבה לכולם.
אברהם נגוסה: חברי הכנסת, אני יודע שאתם רוצים לצאת.
עודד פורר: אנחנו חייבים להתנצל, יש לנו עוד ועדות.
אברהם נגוסה: רשמתי לפי הבקשה ולכן עכשיו חבר הכנסת מוטי יוגב, ואחר כך חברת הכנסת נירית קורן.
מרדכי יוגב: אני רוצה לברך פה, לפני כל המכובדים, את כל מי שפה עולה שהגיע לבית הזה, ומתוך כך, כי אני חושב שהם הנשוא של היום הזה, מתוך כך את כבוד השרה ואת יושב-ראש הסוכנות היהודית ויושב-ראש הוועדה וחבריי חברי הכנסת ומנהלת הוועדה ומנכ"ל משרד העלייה והקליטה, מכובדיי כולם.
מרדכי יוגב: לא אכביר בדרשות, אבל באמת אחד ממשאות הנפש של היהודים בכל התפוצות, לכל הדורות, וגם כיום לקבץ את נתחי ישראל לכאן וזה גם פעולה ברוכה וגם נס גלוי.
מרדכי יוגב: איך שלא תראו את זה, וגם התחושה שכולנו עם אחד, היא דבר גדול.
מרדכי יוגב: אני רוצה לעצור את עצמי כאן בדרשות.
מרדכי יוגב: כבר דרשו לפניי דברים גדולים ואין ספק שהעלייה הזאת צריכה להילמד.
מרדכי יוגב: יודעים פה חבריי לוועדת העלייה והקליטה וברור בראשות היושב-ראש, שאני חושב שיש לנו עוד משימות ובסופן אני רוצה לומר בשורה התחתונה לגבירתי שרת העלייה והקליטה, אנחנו מאחורייך כדי שביחד ננסח, אני חושב שצריכים היום החלטת ממשלה משמעותית הרבה יותר.
מרדכי יוגב: אנחנו יודעים ואני לא אומר את זה כביקורת אלייך, אלא הפוך, כקטליזטור מכאן, שכשהסוכנות הציגה בפנינו, אני לא זוכר אם זה היה נתן או ג'וש, את הנתונים, היא דיברה על שנת 2015 כשנה ברוכה של 32,000 עולים וצפתה 40,000 לשנת 2016, ואנחנו יודעים שזה פחות.