GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן ברושי: אז גם אני מודה למי שעוסק, מודה לחברי איציק שמולי, אני חייל שלכם, לא חייל בודד אמנם אבל חייל שלכם במשימה ונציג של התנועה הקיבוצית ששמה את זה על דגלה ויש פה גם משלחת יפה שלנו, תטילו עלינו משימות ונבצע.
אברהם נגוסה: יאיר הס, מנכ"ל עמותת הלל בבקשה.
<יאיר הס: מנכ"ל עמותת הל"ל, האגודה ליוצאים לשאלה, חלק ניכר מהחיילים הבודדים ללא עורף משפחתי היום מגיעים ממשפחות חרדיות.
<יאיר הס: אני רוצה קודם כל להודות על כך שהזמינו אותנו לקחת חלק בתוך הפורום הזה ולהודות לכל הארגונים, גם הארגונים שמטרתם ועיסוקם בתחום העולים, יש שם הרבה נכונות במסגרת מה שהם יכולים לבוא ולעזור לכלל החיילים הבודדים וזה משהו שהוא ממש לא מובן מאליו.
<יאיר הס: אני רוצה לשים את הזרקור על אבסורד אחד שהוא פשוט לא הגיוני בתוך כל הנושא שאנחנו מתעסקים בו וזה לאו דווקא המשתחררים אלא החיילים הבודדים בזמן השירות, הסיוע בשכר דירה שמקבלים החיילים הבודדים בזמן השירות.
<יאיר הס: אני שירתי לפני הרבה מאוד זמן בצה"ל וכשאני הייתי חייל בסדר העלו את סכום הסיוע בשכר דירה לחיילים בודדים.
<יאיר הס: אני מתקרב לגיל 40 ומאז שאני השתחררתי מהצבא ועד היום, הסכום הזה לא השתנה.
<יאיר הס: אין שום בעיה מכיוון שגם מחירי הדיור כמו שאתם יודעים לא השתנו בעשרים השנים האחרונות ולכן לא צריך להעלות את הסיוע בשכר הדירה.
<יאיר הס: אי אפשר היום לשכור דירה עם סיוע בשכר דירה שהצבא נותן.
<יאיר הס: אי אפשר.
<יאיר הס: אנחנו עמדנו לפני שלוש שנים במצב שהיו לנו שני חיילים ששכרו דירה עם סיוע בשכר דירה מהצבא ועמותת הלל החליטה לתת לכל מי שמצליח להוציא את ה-1,000 שקל שהצבא נותן לו, לתת לו תוספת של 500 שקל, היום אנחנו עומדים עם 65 חיילים ששוכרים דירה עם הסיוע שהם מקבלים מהצבא פלוס הבונוס שעמותת הלל מביאה להם ממקורות פרטיים.
איציק שמולי: זה במהלך השירות.
<יאיר הס: במהלך השירות.
איציק שמולי: אז מה הם עושים, מי שלא - - -
<יאיר הס: בית החייל, נודדים אצל חברים, - - - שפרה שחר, יש הרבה דברים.
<קריאה: אין משהו ממוסד ריאלי.
<יאיר הס: זה פשוט לא יאומן, אני לא מבין, כל מי שאני מדבר איתו אומר לי שזה אבסורד ואף אחד לא יודע להגיד לי מה התשובה לדבר הזה.
<יאיר הס: אני מבין שיש אמירה שיש איזה שהוא תקציב שנוסף, אבל אף אחד לא יודע להגיד כמה זה יתווסף ואומרים לי כן, ב-2017, אבל ינואר 2017 זה עוד שבוע ואף אחד לא יודע כמה יהיה התקציב שיעלה, ודבר נוסף שנאמר לי, לא מתכננים להצמיד את זה לאף מדד, גם לא למדד שכר דירה ואני חושב שזה אבסורד שחייבים לטפל בזה עכשיו, כי החיילים האלה, החיילים אצלנו מצליחים לשכור דירה, במקומות אחרים לדעתי לא מצליחים.
אברהם נגוסה: בואו נשמע את משרד הרווחה ועמותה ואחר כך את צה"ל.
אברהם נגוסה: ציפי נחשון גליק בבקשה ממשרד הרווחה.
אברהם נגוסה: אני מבקש שתדברו בתמצית.
<ציפי נחשון גליק: אני אגיד בקיצור שעד עכשיו טיפלנו במעט מאוד חיילים בודדים במסגרת עבודתנו עם צעירים בסיכון.
<ציפי נחשון גליק: מ-2017 המשרד מפעיל תכנית לאומית לצעירים בסיכון, אני מניחה שחלק גדול מהחיילים הבודדים כן יוכלו לקבל מענים במסגרת התכנית הלאומית הזאת.
<ציפי נחשון גליק: יחד עם זאת, אני רוצה לציין כמה חסמים שיש לנו כבר עכשיו ונצטרך עזרה.
<ציפי נחשון גליק: אז קודם כל לגבי הסיוע בשכר דירה, יש לנו שיתוף פעולה עם משרד השיכון, אני אישית אפילו מאשרת סיוע בשכר דירה לצעירים בסיכון.
<ציפי נחשון גליק: חלקם הם גם חיילים בודדים אבל זה לא תמיד ריאלי לממש אותו בשטח.
<ציפי נחשון גליק: זאת אומרת, כשאומרים לצעיר "אתה זכאי לקבל את ה-1,000 שקלים בחודש למשך שנה" הרבה מאוד מבעלי הדירות לא רוצים לקבל את הכסף הזה למדינה.
<ציפי נחשון גליק: הם אומרים "אני לא רוצה להצהיר על זה בכלל" אז הם צריכים להוכיח שהם גרים בשכירות ואז כשבאים לתת להם את המענק, הם בעצם צריכים לעבור דירה.
<ציפי נחשון גליק: הרעיון שלך איציק, שיקבלו דרך משכורת, זה אולי עבור אלה שמקבלים תמיכה ואלה שמשרתים ולכן צריך לחשוב על פתרון יצירתי.
<ציפי נחשון גליק: הפתרון הזה של קרן לחיילים משוחררים הוא מדהים והוא נהדר, לדעתי צריך לייצר פתרון ביניים לשנים הקרובות והיו פתרונות כאלה שמשרד השיכון במקום לתת את ה-1,000 שקלים היה לוקח את הכסף ושוכר דירות ואז אפשר למיין איזה חיילים ילכו לאיזה דירה.
<ציפי נחשון גליק: זה פתרון שהוא הרבה יותר ריאלי וגם הוא לא יעלה יותר כסף ממה שהמדינה בכל מקרה כבר משקיעה.
<ציפי נחשון גליק: ואפשר לעשות פה איגום משאבים גם של משרד הרווחה, גם של משרד השיכון וגם של כל היושבים פה כדי לייצר מענים אמיתיים, ריאליים וזמינים.
<ציפי נחשון גליק: דיברו פה על מלגות ללימודים, אין מלגות ללימודים לכאלה שאנחנו ממנפים אותם, צעירים חסרי עורף משפחתי שאנחנו כבר ממנפים אותם ללימודים אקדמאיים, שם זה נופל.
<ציפי נחשון גליק: זה לא נכון?
<קריאה: אני מקרן הישג, קרן הישג זו קרן המלגות - - -
<ציפי נחשון גליק: אני היום מעל 11,000 צעירים בסיכון, אם אני רוצה ש-1,000 ילכו לאקדמיה, אין לי פתרון.
<ציפי נחשון גליק: אבל זה אבסורד שאני מדינה צריכה לפנות לקרן פרטית בשביל לממן להם שכר לימוד.
<ציפי נחשון גליק: זה נראה לי ההיפך יותר נכון.
<ציפי נחשון גליק: גם מבחינת השלמת השכלה, גם חיילים בודדים כמו צעירים בסיכון שלא הוגדרו כחיילים בודדים, אין להם 12 שנות לימוד.
<ציפי נחשון גליק: אם התמזל מזלם והם נשרו מבית הספר ויום לפני גיל 18 הלכו לפרויקט הילה, זכו אבל אם הוא נזכר יום אחרי 18 אין אפשרות.
<ציפי נחשון גליק: יש לנו תכנית משותפת עם הקרן לחיילים משוחררים, נקראת תכנית מישלן, משרד הרווחה מממן עובדת סוציאלית שמלווה אותם כי גם צריך להעיר אותם בבוקר ולשכנע אותם לבוא להשלים השכלה ואנחנו מצליחים באמת בשבעה חודשים לנתק אותם מכל ה - - - הם מקבלים מהקרן את מלגת הקיום, מממנים להם את שכר הלימוד ואנחנו משלמים את העובד הסוציאלי שמלווה.
<ציפי נחשון גליק: אלא מה?
<ציפי נחשון גליק: המל"ג מנתב אותנו רק לארבע קבוצות כאלה בשנה.
<ציפי נחשון גליק: החלום שלי לפתוח בכל מכללה, בכל אקדמיה, מדובר על 25 בקבוצה.
<ציפי נחשון גליק: והמל"ג אומר לא, הם אומרים לנו "תלכו לכיוון של 12 שנות לימוד ו-10 יחידות בגרות" אבל אנחנו אומרים הצעירים האלה לא צריכים 10 יחידות בגרות, הם צריכים 12 שנות לימוד בשביל ללמוד חשמל, בשביל ללמוד נגרות, בשביל ללמוד טבחות, 12 שנות לימוד מחייבים היום במקצועות הבסיסיים האלה.
אברהם נגוסה: הם לא סיימו 12 שנות לימוד?
<ציפי נחשון גליק: הם לא סיימו 12 שנות לימוד לפני הצבא.
אברהם נגוסה: אז מה אנחנו באים בטענה למל"ג?
<ציפי נחשון גליק: לא, המל"ג אומר, הקבוצה מהסוג הזה שאת משכנעת את החיילים המשוחררים לבוא ולהשלים 12 שנות לימוד בשבעה חודשים, אני מגביל אותך לארבע קבוצות בשנה בכל הארץ.
איציק שמולי: ומה הצורך?
<ציפי נחשון גליק: הצורך הוא עצום יותר.
איציק שמולי: במספרים?
<ציפי נחשון גליק: אלפים.
<ציפי נחשון גליק: אלפים שאין להם 12 שנות לימוד.
איציק שמולי: את יכולה - - - אנחנו צריכים לדעת מה הצורך.
<ציפי נחשון גליק: זה פונקציה של כמה אני רוצה להשקיע.
<ציפי נחשון גליק: הרי אנחנו מקבלים את הרשימות מהצבא על כאלה שהשתחררו מהצבא ואין להם 12 שנות לימוד ואנחנו מתחילים לעשות להם טלפונים ולשכנע אותם לבוא.
<יצחק אוחנה: ציפי, כמה מסגרות את יכולה לפתוח לכאורה אם היו אומרים לך - - -
<ציפי נחשון גליק: המל"ג - - - בשבעה חודשים 12 שנות לימוד.
אברהם נגוסה: ציפי, אני חושב שהבעיה ברורה.
אברהם נגוסה: אני רוצה כתובת.
אברהם נגוסה: מי צריך להיות אחראי?
אברהם נגוסה: אני לא חושב שזה מל"ג.
אברהם נגוסה: מל"ג הם בהשכלה גבוהה, אז האנשים האלה לא שם.
אברהם נגוסה: אז מי צריך להיות, איזה משרד אחראי לתת להם את ההשלמה?
<קריאה: משרד החינוך.
<ציפי נחשון גליק: משרד החינוך לא, זה המכינות שנמצאות באקדמיה.
<קריאה: אבל זה שייך למשרד החינוך.
<קריאה: שר החינוך הוא אחראי על זה.
איציק שמולי: זה חלק מהמכינה הקדם אקדמית.
<ציפי נחשון גליק: כן.
<ציפי נחשון גליק: חלק מהמכינה באקדמיה.
<ציפי נחשון גליק: המכינות הרי קיימות בלעדינו אבל הצעירים שלנו לא מצליחים להשתלב במכינות הרגילות.
אברהם נגוסה: האם את יכולה להשיג לנו את הנתונים?
אברהם נגוסה: אל תגידו אלפים.
אברהם נגוסה: מספרים תכל'ס.
אברהם נגוסה: כמה, אם זה אלפים אז כמה, 10,000?
אברהם נגוסה: 20,000?
אברהם נגוסה: 50,000?
<ציפי נחשון גליק: הם מגבילים למכינה עם 12 שנות לימוד ועשר יחידות בגרות.
איציק שמולי: ציפי, תסבירי לנו למה אין איזו שהיא הפרדה קונספטואלית בין צעירים בסיכון לבין אותם חיילים בודדים חסרי עורף משפחתי?
<ציפי נחשון גליק: אם הוא נמצא בקהילה והוא חייל בודד ויש לו צרכים, אז מבחינתי הוא בסיכון, הוא יכול לקבל את כל המשאבים.
<יצחק אוחנה: חסרי עורף.
<יצחק אוחנה: לא בסיכון.
איציק שמולי: מכיוון שכאשר אנחנו רוצים לדעת כמה חיילים בודדים משוחררים חסרי עורף משפחתי יש, אם עכשיו אנחנו נעמוד בפני הקיר הזה שכדי לפתור את הבעיה אנחנו צריכים עכשיו לטפל בכל הצעירים בסיכון, ברור שזה הרבה יותר קשה והרבה יותר תקציב והרבה יותר בלאגן.
<ציפי נחשון גליק: זה לא בעיה של תקציב.
<ציפי נחשון גליק: ממש לא.
איציק שמולי: מה זאת אומרת?
איציק שמולי: אם את צריכה לטפל ב-11,000 צעירים בסיכון או נגיד ב-1,500 חיילים בודדים.
<ציפי נחשון גליק: לא, אין בעיה תקציבית.
<ציפי נחשון גליק: זו בעיה של לקבל אישור מהמל"ג לעשות השלמת השכלה של 12 שנות לימוד לא עם 10 יחידות לבגרות, אלא 3 יחידות לדוגמה, ואנחנו נתקלים בקיר חסום.
אברהם נגוסה: אתם התייעצתם על כך בפורום בנושא הזה?
אברהם נגוסה: יש להם המלצות?
<ציפי נחשון גליק: אני לא - - -
אברהם נגוסה: בואו נעשה כך, אני רוצה שבפורום הזה תדונו על כך, תציינו את הנתונים ותמליצו גם מה לעשות ומי הכתובת ואז אנחנו יכולים לדחוף את העניין הזה.
<ציפי נחשון גליק: רק לומר, לגבי התכנית הלאומית יש בכוונתנו להקים אתר מאוד מאוד גדול, אני חושבת שאין צורך להקים אתר לחיילים בודדים ואתר לחסרי עורף משפחתי בוגרי פנימיות ואתר לכאלה לא יודעת, אני חושבת שצריך להיות אתר אחד גדול ובתוכו יכולים להיות קישורים.
<ציפי נחשון גליק: הוא יכול להיכנס לאתר בנושא צעירים, צעירים בסיכון, לראות מה יש ואז יכולה להיות לו נישה נוספת.
<יצחק אוחנה: לא בסיכון, חבר'ה.
<יצחק אוחנה: אל תכניסו את כולם לתוך - - -
<ציפי נחשון גליק: כל הרעיון פה הוא למנוע את הסיכון.
<יצחק אוחנה: אבל אם תגדירי אותו בסיכון, אני גם שם לו תווית וגם אני מערבב מין בשאינו מינו.
<ציפי נחשון גליק: כל החיילים הבודדים חסרי עורף משפחתי הם מבחינתי בסיכון.
אברהם נגוסה: אתם בפורום בשולחן עגול, אתם בכיוון הנכון.
אברהם נגוסה: אבל יש כמה דברים שאתם צריכים לחזק ולהשלים וזה אחד הדברים, מה שציפי הציגה עכשיו.
אברהם נגוסה: לכן על כך אתם צריכים להתמקד כדי שיהיה לנו ברור איפה אנחנו יכולים לדחוף ואיך לדחוף.
אברהם נגוסה: לכן אני מבקש שתחזקו את העניין הזה.
איציק שמולי: אני יכול עוד שאלת הבהרה לנציגה?
איציק שמולי: בסעיף 5 בחוברת יש את אותה אפליה מבנית בכמה נקודות.
איציק שמולי: אם אנחנו בעולם אוטופי יודעים להביא לזה תקציב ומשאבים כדי לעשות השוואת תנאים.
איציק שמולי: האם את יודעת לקחת את הקבוצה של החיילים הבודדים חסרי העורף משפחתי המשוחררים ולבודד אותה מכל ה-11,000 כדי להפנות רק לשם את המשאבים?
איציק שמולי: זו השאלה שלי.
<ציפי נחשון גליק: היום לא, אבל אני יכולה בעתיד אם אני אתמקד בסוגיה הזאת של האם הוגדרת כחייל בודד.
<יאיר הס: בנוגע ליוצאים בשאלה את כבר יכולה.
<יאיר הס: אנחנו יכולים לעשות את זה.
<קריאה: כן, אפשר.
איציק שמולי: את יכולה, אני לא.
איציק שמולי: כי את מטפלת רק בחיילים בודדים.
אברהם נגוסה: שפרה שחר מנכ"לית בית חם.
<שפרה שחר: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות.
<שפרה שחר: הנקודה שדיברו עליה עכשיו, כי שמענו בליל של מידע כאשר אין הבהרה שנכון להיום, יש ניסיון כרגע של סגן שר הביטחון לתקן את הדבר הזה.
<שפרה שחר: נכון להיום כספי הפיקדון יכולים לשמש רק ללימודים אקדמאיים ולא ללימודי מקצוע וכאן יש איזה שהוא עיוות.
<שפרה שחר: לגבי היום זה נכון.
<שפרה שחר: זה עומד להשתנות.
<קריאה: אני מממנת הכשרות מקצועיות מכספי - - -
אברהם נגוסה: כעת רשות הדיבור לשפרה.
אברהם נגוסה: תרשמו את השאלות שלכם ולמה אתם רוצים להתייחס.
<שפרה שחר: המידע שאני קיבלתי ביום שני שעבר כאן בבית הזה, מסגן שר הביטחון, שזה לא, וזה עומד להשתנות.
<שפרה שחר: אותו מידע שקיבלתי מסגן שר הביטחון, הוא אפילו הראה לי איך הוא פועל לשנות את זה.
<שפרה שחר: אז נניח שהוא הטעה אותי, כי אני כתבתי יפה מאוד את מה שהוא אמר, אבל בפועל יש הרבה מאוד חיילים משוחררים.
<שפרה שחר: אנחנו יודעים את זה גם בגלל שיש מלחמות על כל תקן בקורס תג"ת ורק מעטים מצליחים להשיג אותם, כאשר לחיילים בודדים אגב יש עדיפות לקבל.
<שפרה שחר: תג"ת זה הקורס להשלמת 12 שנות לימוד.
<שפרה שחר: ויש כאן איזה שהוא, בוא נגיד ככה, הרבה מאוד דבירם שקורים שבסופו של דבר הרבה מאוד צעירים לא יכולים לממש את החלום ללמוד.
<שפרה שחר: וזה נכון מה שאמרה ציפי, שחסרות מלגות לאלה שהם חסרי עורף משפחתי, גם חיילים בודדים וגם לא חיילים בודדים.
<שפרה שחר: אז נכון שיש קרן הישג, וגם אנחנו נותנים מלגות אבל אנחנו נותנים כמה והם נותנים כמה עשרות, אבל יחסית לאלפים שצריכים זה טיפה בים.
<שפרה שחר: דובר כאן על החוק החדש שהולך להיכנס, המלגות ללוחמים שאני יותר מכל אחד אברך אותו, אני גם ניסיתי לקדם אותו לפני חמש שנים בשדולה וצחקו עלי.
<שפרה שחר: אבל בפועל צריכים לזכור להקשיב לדקויות ודובר על חצי מכספי הפיקדון, חצי ממימון פילנתרופי כרגע נכון לעכשיו כי אין לזה תקציב בתוך תקציב הביטחון וכאשר זה מוגבל ל-10,000 לשנת לימוד כאשר אנחנו יודעים שקודם כל כבר האוניברסיטאות והמכללות שהן בשכר לימוד אוניברסיטאי זה כבר יותר, זה 12,000 פלוס אגרות, מגיע ל-14,000 רק עבור שכר לימוד, ואנחנו יודעים יפה מאוד שדווקא החבר'ה האלה כדי ללמוד מקצוע משמעותי, מתקשים להשיג את ה-740 בפסיכומטרי שצריך לטכניון ולפקולטה במשפטים בירושלים ודווקא הם צריכים את המכללות ומכללות עולות 30,000 שקל, אם לא 40,000 שקל ולכן להגיד שזה הולך להסתדר ועכשיו כל לוחם יש לו איזה מלגה, זה לזרות חול בעיני כולנו.
<שפרה שחר: אז בואו נדייק, הדברים ה אלה קודם כל עוד לא קרו, אני אומרת לכם בוודאות, לא מתוקצבים בתקציב שעבר לפני שבוע לשנתיים, מדובר בהרבה מאוד כספים פילנתרופיים שבונים עליהם, מדובר בחצי לפחות מהתקציב הזעום הזה מכספי הפקדון, כך שיש לנו עוד דרך ארוכה ללכת.
<שפרה שחר: הכיוון הוא נכון וצריכים לברך אולי על מה שכן מתקדם, אבל אנחנו רחוקים ושלא תהיה כאן איזו שהיא אשלייה שעכשיו לכל החבר'ה האלה יש לימודים בחינם.
<שפרה שחר: אני אתייחס לדבר נוסף.
<שפרה שחר: יאיר העלה נקודה מאוד כואבת שהיא גם קשורה בדיון הזה שעוסק בחיילים המשוחררים משום שנכון להיום יש לנו 6,400, 6,500 חיילים בשירות כאשר אנחנו יודעים שיש לנו פחות מ-1,000 מיטות בבתי החייל בארץ, יש לנו קצת יותר מ-100 דירות אל"ח, שישה חיילים בכל דירה אז נגיד שזה 600-700 מיטות, יש לנו אולי 300 משפחות מאמצות אצלנו בארגון, אמרו לנו שיש כ-1,000 בתנועה הקיבוצית.
<שפרה שחר: מה עם כל השאר?
<שפרה שחר: מתמטיקה זה לא הצד החזק שלי אבל לקחתי מחשבון וראיתי שיש עדיין יותר מ-3,000 חיילים שההסדר שלהם זה שכר דירה.
<שפרה שחר: שכר דירה שלא התעדכן, אנחנו יודעים על 19 שנה, קיבלתי ממקורות 18 שנה, 795 שקל החזר חודשי בחודש.
<שפרה שחר: זה בהכרח גורם לכל החבר'ה האלה להיות חיילים משוחררים עם חובות בגלל הגירעון הזה ולכן זה כן משמעותי גם לדיון פה והדבר הזה צריך להשתנות.
<שפרה שחר: אני יודעת שיושב-ראש וועדת הרווחה שלח לראש אכ"א היוצא מכתב, קיבל תשובה אחרי כמה מכתבים שנשלחו - ביוזמתנו אפשר לומר – קיבל תשובה שזה יעלה, אבל אנחנו עוד לא קיבלנו לא מתי זה יעלה ולא בכמה זה יעלה ואם יש לצה"ל תשובות אנחנו נשמח לשמוע.
אברהם נגוסה: נשמע את צה"ל בבקשה.
<לימור מזרחי: אני ראש מדור בודדים וחובה בצה"ל.
<לימור מזרחי: לגבי הסוגיה של שכר הדירה שגם אתה העלית, השנה שכר הדירה עתיד לעלות.
<לימור מזרחי: עדיין זה לא ידוע אם זה יהיה ל-1,200 או 1,300, זה יעלה מ-795 שקלים, יותר נכון מ-1,046 שקלים כי מקבלים 251 שקלים החזר הוצאות דירה.
<לימור מזרחי: זה לא יהיה בחודש הקרוב אבל זה עתיד להיות בתחילת השנה.
<שפרה שחר: אז 200 זה במקום - - -
אברהם נגוסה: שפרה, כשאת דיברת אף אחד לא הפריע לך.
<לימור מזרחי: מ-1,046 שקלים שהיום חייל מקבל, שזה גם שכר דירה והחזר הוצאות דירה ביחד זה עתיד לעלות או ל-1,200 או ל-1,300.
<קריאה: תוספת של 150 שקל - - -
<לימור מזרחי: כולל ההוצאות.
<קריאה: זה כלום.
<לימור מזרחי: זה עתיד לעלות.
<לימור מזרחי: זה מה שאני יכולה להגיד לך כרגע, שזה הסכום שעתיד לעלות.
אברהם נגוסה: היא מדווחת לנו את המציאות כפי שהיא.
<קריאה: כפי שהיא תהיה.
<קריאה: אולי.
אברהם נגוסה: ברור שזה לא מספיק, אבל לא היא קובעת את זה.
<לימור מזרחי: היא תהיה והיא תהיה בחודשים הקרובים.
<לימור מזרחי: לגבי כספי הפקדון שגם כן העלית, אני מדברת פה בשם כולנו, זה גם ללימודי מקצוע ולא רק ללימודים.
<לימור מזרחי: וזה כבר הרבה זמן ככה.
אברהם נגוסה: אני גם רוצה לומר שיש לנו רשימת דוברים ואני מבקש שתקצרו כיון שאנחנו צריכים לסיים בשעה 11:00.
אברהם נגוסה: קרן פרידמן בבקשה.
<קרן פרידמן: אני אציג את קרן הישג.
<קרן פרידמן: קרן הישג היא קרן המלגות לסטודנטים שהיו חיילים בודדים.
<קרן פרידמן: הקרן הוקמה לפני 14 שנים ביוזמה של זוג תורמים מקנדה ומעניקה מלגות לימודים.
<קרן פרידמן: הטוטאל כיום, יש לנו כבר קרוב ל-1,200 מילגאים ובוגרים.
<קרן פרידמן: אני רוצה להתייחס לסוגיה של בודדים חסרי עורף משפחתי.
<קרן פרידמן: הנושא מאוד קרוב לליבי גם ברמה האישית.
<קרן פרידמן: אנחנו כיום הקרן היחידה בארץ שנותנת מלגות למי שהיה חייל בודד שאינו לוחם.
<קרן פרידמן: בודד חסר עורף משפחתי שאינו לוחם.
<קרן פרידמן: אנחנו מעניקים, ואת זה אני רוצה לומר בהמשך למה ששפרה אמרה, אנחנו מודעים לנושא שחיילים בודדים חסרי עורף משפחתי, לא היתה להם את הפריבילגיה או ללמוד לפסיכומטרי או להשקיע בבגרויות ואנחנו מממנים לכולם שכר לימוד מלא.
<קרן פרידמן: המלגות שלנו מתחילות מ-10,000 שקלים שכר לימוד ויכולות להגיע גם ל-40,000 שקלים שכר לימוד למי שלומד בבינתחומי או במכללה למינהל או בכל אחת מהמכללות הלא מתוקצבות.
<קרן פרידמן: בנוסף, הקרן מעניקה גם 24,000 שקלים בשנה, שזה 2,000 שקלים לחודש קלנדרי לכל 12 החודשים ומעטפת של סדנאות, הרצאות, ליווי תעסוקתי.
<קרן פרידמן: האמונה שלנו באמת, וזה גם לצורך העניין הג'ינגל שלנו שרץ שחייל בודד מזדכה על הכל אבל הוא לא מזדכה על הבדידות, וזה מה שאנחנו מנסים להוביל פה.
<קרן פרידמן: אנחנו מנסים להוביל את התמיכה האישית ואת התמיכה הכספית כי כמו שנאמר פה הרבה פעמים תמיכה כספית נטו לא תביא אותם לכלום כי בשנייה שיש נפילה הכל נגמר.
<קרן פרידמן: הם עוזבים את הלימודים והם עוזבים את הארץ וזה, כמו שהילדים אומרים "פוס משחק".
<קרן פרידמן: אז 35% מהמלגאים והבוגרים שלנו הם חבר'ה ישראליים וסיפורים מאוד מאוד קשים.
<קרן פרידמן: אני לא מדברת על המקרים הקלים יותר ש"רבתי עם אמא ואני יוצא מהבית" אני מדברת על ילדי פנימיות, אני מדברת על ילדי אומנה, אני מדברת על ילדים עם רצח והתאבדות בתוך המשפחה.
איציק שמולי: קרן, כמה פונים אליכם בשנה?
<קרן פרידמן: פונים אלינו 900 בשנה שמתוכם אנחנו בוררים ובוחרים 100.
<קרן פרידמן: זה התקציב שיש כי שוב, המלגות הן מאוד מאוד גבוהות, בתור מי שמטפלת גם בתשלומים מדובר על מליוני שקלים אך ורק למלגות מדי שנה, כשאני לא מדברת על כל המעטפת של סדנאות שהן גם סדנאות אישיות, גם סדנאות להעצמה עצמית - - -
אברהם נגוסה: לאותם 100.
<קרן פרידמן: לא.
<קרן פרידמן: לכל ה-1,300 כי יש לנו 400 מלגאים פעילים בשנה וכיום יש לנו קרוב ל-950 בוגרים, כשהבוגרים מקבלים את כל התמיכה של הקרן למעט נושא התקציב.
<קרן פרידמן: למעט נושא המלגות.
<קרן פרידמן: אבל לשמחתי אני יכולה להגיד שהמלגאים מאוד פעילים ומאוד נעזרים בנו.
<קרן פרידמן: אנחנו גם מתעדכנים בהתאם למצב שלהם.
<קרן פרידמן: עכשיו יש גוף מיוחד שדואג להורים, יש הורים ואין להם את מי לשאול, הם לא יודעים, הם לא מכירים את המציאות הישראלית.
<קרן פרידמן: בנושא הזה אני רוצה לומר ש-35% מהמלגאים שלנו הם ישראלים.
<קרן פרידמן: התפיסה שלנו היא שאין הפרדה וזה משהו שהיה מאוד מאוד חשוב להעביר גם בפורום ואני באמת מאוד שמחה ומתרגשת ברמה האישית ממה שנאמר פה שלא ידעתם על המצב, כי אנחנו נתקלים במקרים שאם אנחנו לא נותנים את המלגה, אין להם.
<קרן פרידמן: והם נפלטים.
<קרן פרידמן: זו נקודה שהיה לי מאוד חשוב להבהיר.
אברהם נגוסה: תודה ויישר כח.
אברהם נגוסה: אני רוצה שוב להזכיר שיש לנו עוד דוברים ולכן בבקשה תדברו בתמצית.
אברהם נגוסה: דלפין שרה דהאן, מהמרכז לחיילים בודדים.
<דלפין שרה דהאן: תודה.
<דלפין שרה דהאן: אני אשתף אתכם בסיפור האישי שלי שהוא נורא קצר, הייתי חיילת בודדה, עליתי לבד מקנדה, צה"ל הכיר בי כחיילת בודדה וחריגה כי ההורים שלי חרדים ולא רצו להכיר בי כבת שלהם יותר ברגע שעזבתי את הבית ובאתי לעלות.
<דלפין שרה דהאן: מזלי שברגע שהשתחררתי קרן הישג המדהימים קיבלו אותי והם תומכים בי.
<דלפין שרה דהאן: אני יכולה להגיד לכם שמה ששמעתי כאן, יש עדיין המון פערים, לא כל חייל בודד שהוא עולה מגיע ממשפחה עם המון כסף, לא כל חייל בודד שעולה יש לו את המשפחה שתתן לו כסף.
<דלפין שרה דהאן: מילגת "אימפקט" סירבו לתת לי מילגה כי להורים שלי יש כסף.
<דלפין שרה דהאן: אני הייתי לוחמת וההורים שלי לא נותנים לי שקל אחד ולא רצו לשמוע מזה ואני יכולה להגיד לכם שחודש שלם הייתי בלי דירה והייתי צריכה למצוא איפה לישון שלרוב, מצאתי תירוצים לסגור עוד שבתות ועוד שבתות עד שכבר הגיעו 28 ימים שאני סוגרת ימים מטכ"ליים ושאומרים לי "חמודה את צריכה ללכת הביתה" ואמרתי "אבל אין לי בית" ואז צביקה לוי מצא לי מקום לקיבוץ ואני יכולה להגיד לכם שגם לגבי הקיבוצים יש עד היום בעיה מטורפת, יש את הקיבוצים שהם בדרום ואת הקיבוצים בצפון שהם כן תומכים והם כן נותנים משפחות אומנה אבל קיבוצים במרכז אינם נמצאים במצב הזה.
<דלפין שרה דהאן: אני יכולה להגיד שמעט הדברים שהיו לי נאכלו על ידי טרמיטים והיה לי חודשיים שכל מה שהיה לי ללבוש היו מדי צה"ל ועד היום זה ענין שהוא עדיין קיים ואנחנו חייבים למצוא פתרון.
<דלפין שרה דהאן: ברגע שנכנסתי לקבע זרקו אותי מהדירה בקיבוץ, אמרו לי "את כבר לא חיילת בודדה" כאילו עצם זה שאני מקבלת תוספת כסף פתאום יש לי משפחה ומי שתומך בי ואני חושבת באמת שזה משהו שצריך לשנות ובעניין של הדיור זה מבורך שמתחילים לחשוב על זה ולאשר אבל כרגע אין פתרון ובתור מישהי שמצאה את עצמה כמה פעמים ללא דירה וללא משפחה ולא היה לי לאן ללכת, אין לי כלום פה בארץ חוץ מהחברים שבניתי לאורך הדרך, אני חושבת שכל חייל בודד ראוי להרבה יותר ואנחנו צריכים למצוא דרך להגיד תודה לאנשים שבאמת באים ונותנים וזה לא משנה מה גרם להם להיות חייל בודד.
אברהם נגוסה: ג'וש פלסטר, בבקשה.
אברהם נגוסה: מנהל מרכז לחיילים בודדים על שם מייקל לוין.
<יהושוע פלסטר: אני מפרגן לכל הגופים, לצבא וכל מי שיושב פה כי אני בתור חייל בודד לשעבר רואה באמת התייחסות אחרת מקיר לקיר בנוגע לחיילים הבודדים.
<יהושוע פלסטר: - - - הסתכלות כוללת על הצבא, על כלל עם ישראל ואני חושב שאם מסתכלים על ישראלים בחו"ל, חיילים בודדים שמגיעים, המספרים לא עולים, בשנה-שנתיים האחרונות אין עליה.
<יהושוע פלסטר: אני יודע שהפורום פה קיבל הנחייה על משוחררים, אבל מה שקורה בתור אמריקאי לשעבר, אם לא מגיעים לפה יותר חיילים בודדים מקרב קהילות בצפון אמריקה יש פער שגדל וגדל, בכל החדשות זה מדאיג, אפילו ראש הממשלה שלנו ראה סוף סוף מה שקורה באוכלוסיות בצפון אמריקה ויודע מה קורה בארץ ואני מציע שאם יהיה עוד המשך לישיבות, צריכים לראות איך אנחנו יכולים להביא יותר חיילים בודדים מהתפוצות לשרת בצה"ל כי המספרים לא מדהימים, 50,000 משתתפי תגלית מגיעים משנה לשנה, והמספרים של החיילים הבודדים הם אולי 2% מזה.
<יהושוע פלסטר: הדבר השני שמדאיג אותי שאין זכות דיבור הרבה פעמים עם הדרג הגבוה בתוך הצבא, אבל - - - הכי גבוהים בצה"ל יש קיצוץ אחרי קיצוץ בתקציב החינוך של הצבא.
<יהושוע פלסטר: ואם אתם רוצים ובאמת אכפת וזה לא סתם להגיד שחיילים בודדים וחסרי עורף משפחתי זה חשוב לנו, שיהיה להם סיכוי להשתלב בחברה הישראלית ולהצליח בחיים האזרחיים אחרי הצבא, חייב להיות כסף לצבא לתכניות חינוכיות, לכל מה שהיה פעם, נערי רפול, וכל התכניות, המסלולים להיכנס לצבא, לחבר'ה שבאים מרקע חלש, אם זה חייל בודד או לא חייל בודד, אני חושב שזה - - - במציאות היום הרוב המוחלט זה חיילים בודדים וחייבים לוודא שיש דרך, אני לא יודע איך, אני לא איש ממשל, אבל שיהיה לחץ מהממשל על הצבא לא לסגור את כל המפעל של החינוך וכל מפעל של גיוס חבר'ה חלשים לצבא.
איציק שמולי: יש פה נציגים של קרן אימפקט?
<קרן פרידמן: אני רוצה להעיר על זה, כיון שבהגדרה הם לא מטפלים בבודדים.
<קרן פרידמן: בהגדרה קרן אימפקט מטפלת בלוחמים ותומכי לחימה שמגיעים מרקע סוציו אקונומי קשה.
אברהם נגוסה: יש לנו עוד דובר אבל הזמן שלנו רץ.
אברהם נגוסה: דן קדרון בבקשה.
<דן קדרון: תודה רבה אדוני יושב הראש והפורום המכובד הזה.
<דן קדרון: אני שירתי 36 שנה כאיש צבא בתפקידים בכירים והדבר הכי חשוב שעשיתי קודם כל בכל יחידה שהגעתי הלכתי ישר למפקדים ואמרתי "אני רוצה לאמץ חיילים בודדים".
<דן קדרון: התעסקתי בזה כל זמן ואני עד היום בקשר עם כמה חיילים בודדים שלי שהיו, עזרתי להם למצוא עבודה, עד היום אני בקשר איתם.
<דן קדרון: אני רוצה לומר לכם שזה דבר שאסור להזניח אותו לשניה.
<דן קדרון: ואני אומר לכם, אחד הדברים שנהניתי בשירות שלי, 36 שנות שירות, הדבר שהכי נהניתי היה לטפל בחיילים בודדים.
<דן קדרון: הם היו באים אלי, יושבים אצלי, בסוף השבוע נתתי להם את הרכב שלי שיסעו, שיבלו.
<דן קדרון: נסעתי לכל מיני מקומות לראות, הם יוצאים שבת, נסעתי אליהם לצפון, לדרום בשביל לראות.
<דן קדרון: לא היה מקרה אחד שהוא הגיע הביתה ולא היה לו מה לאכול וכל זה מהצפון עד אלי הביתה, נסעתי הביתה, אמרתי לו "בוא, תתקלח, תשב אייתנו כי אתה שייך לנו, אתה שייך לעם הזה" ואני חושב שתפארת מדינת ישראל אם היא באמת בצה"ל, שצה"ל זה ביתי וזכיתי לשרת אותו 36 שנה בגאווה, אני חושב שאם באמת, כבוד היושב ראש וכל הפורום המכובד הזה, נשים על זה דגש, זה יביא הרבה תועלת וגאווה למדינת ישראל.
<דן קדרון: תודה רבה לכם, אני באמת מקווה שאנחנו נטפל בנושא בצורה הטובה ביותר.
<דן קדרון: תודה רבה.
אברהם נגוסה: נויה גוברין בבקשה.
<נויה גוברין: אני מנהלת את התכנית של החיילים הבודדים של ארגון "נפש בנפש", אני מניחה שרוב הפורום מכיר, זה ארגון שעוסק בעלייה מצפון אמריקה ואחת התכניות שלנו היא תכנית - - - שמטפלת בחיילים בודדים עולים מכל העולם.
<נויה גוברין: אני מברכת על הפורום ועל העשייה כאן ואני מאוד מקווה שבאמת דברים יתקדמו ונראה תוצאות.
<נויה גוברין: אחד הדברים שלא נגענו בו זה נושא שיעורי העזיבה הגדולים של חיילים בודדים, ובעצם אנחנו מקווים שבאמצעות הדברים שנעשים פה נפחית את מספר החיילים שחוזרים אחר כך לארץ המקור שלהם.
<נויה גוברין: מה שחסר כל זהמן וכל הזמן אני נשאלת, זה נתונים של כמה חיילים בודדים בעצם עוזבים את המדינה.
<קריאה: עולים.
<נויה גוברין: כן.
<נויה גוברין: עולים.
<נויה גוברין: אני מתייחסת כרגע לעולים כי זה עצם העשייה שלנו והלוואי והיינו יכולים להרחיב אותה לשאר האוכלוסיות.
<נויה גוברין: אני חושבת שלפני שיוצאים לדרך חשוב שיהיה איזה שהוא מידע אמין ומדויק על הנושא הזה כדי שנוכל לבחון באמת את ההשפעות של התכנית ושל ההישגים של הפורום הזה.
אברהם נגוסה: האם לצה"ל יש נתונים לשאלה שלה של כמה עוזבים?
<קריאה: צה"ל לא עוקב אחרי החיילים שמשתחררים, מה קורה איתם.
<עדי בובליל: אני אשמח להרים את הכפפה ביחד עם "נפש בנפש".
<יצחק אוחנה: אם אתם מדברים על חיילים עולים בודדים, אני אחסוך לכם את ה - - -
אברהם נגוסה: לא, עוזבים.
<יצחק אוחנה: אני אגיד שוב פעם על מה אנחנו מדברים.
<יצחק אוחנה: הבסיס של הנתונים הוא חשוב, לא התוצאה של מספר.
<יצחק אוחנה: לקחתי חיילים עולים בודדים, היות ואני נותן להם מלגות קיום, לקחתי את החבר'ה שהשתחררו ב-2010, ממש כשנכנסתי לתפקיד, כדי שיהיה רפרנס, ש-א.
<יצחק אוחנה: הם מיצו את כל תכולת השירות, וגם מספיק זמן לראות אם הם הלכו לביקור מולדת או הורים מה שהם חייבים, ואם הם חזרו.