GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה מלינובסקי: יש רק ערוץ אחד בשפה הרוסית.
יוליה מלינובסקי: אין משהו אחר.
<שמעון אלקבץ: נכון אבל זה בדיוק מה שאני אומר - - -
יוליה מלינובסקי: רגע, אדוני, שאלה.
יוליה מלינובסקי: לי-אור אברבך, האם בעתיד בכוונתך למנות אותו למנהל רדיו רק"ע או לא?
<שמעון אלקבץ: הוא כבר מונה כמנהל רדיו רק"ע.
יוליה מלינובסקי: הוא כבר מונה?
<שמעון אלקבץ: כמנהל השידורים בשפה הרוסית, משום שיש פיצול באגף.
<שמעון אלקבץ: זה לא שונה בהרבה ממה שקורה היום ב"קול ישראל".
<שמעון אלקבץ: את השידורים בשפות "קול ישראל" משדר ב- 12 שפות נוספות ואת השידורים הללו מנהלת גברת אלגרה אמדו.
<שמעון אלקבץ: את השידורים בשפה הרוסית מנהל לי-אור אברבך.
יוליה מלינובסקי: זה עניין עקרוני.
יוליה מלינובסקי: זה מאד חשוב ודובר על זה בוועדת הכלכלה של הכנסת.
יוליה מלינובסקי: לדעתי דיברנו טלפונית.
<שמעון אלקבץ: השבתי לך במכתב מסודר.
יוליה מלינובסקי: עוד לא קיבלתי אותו.
<שמעון אלקבץ: תקבלי אותו.
יוליה מלינובסקי: יש תקן: מנהל התוכן של השפות.
יוליה מלינובסקי: זה האדון.
יוליה מלינובסקי: יש תקן שעליו פורסם מכרז ואני ראיתי את תנאי המכרז, מנהל רדיו רק"ע בשפה הרוסית.
יוליה מלינובסקי: אנשים עברו הליך על זה, כשאחד התנאים הוא שליטה בשפה הרוסית.
יוליה מלינובסקי: לא רק "שלום ולהתראות" אלא שליטה.
יוליה מלינובסקי: אמרת לי שלרדיו רק"ע מגיע מנהל משלו ואתה גם אמרת שההליך הזה אמור להתבצע בקרוב.
יוליה מלינובסקי: מה קורה?
<שמעון אלקבץ: מה שקורה הוא, שלי-אור אברבך שנמצא כאן עבר את אותו תהליך כמו שעברו יתר - - -
יוליה מלינובסקי: הוא יהיה מנהל רדיו רק"ע?
<שמעון אלקבץ: כן גבירתי.
יוליה מלינובסקי: הבן אדם נבחר, "ברוך הבא".
יוליה מלינובסקי: אני אשמח לנהל אתך גם שיחה ברוסית לעומק, כי זו שפת האם שלי.
יוליה מלינובסקי: לי-אור אברבך נבחר להיות מנהל רדיו רק"ע?
<שמעון אלקבץ: לחלוטין.
יוליה מלינובסקי: אני מבקשת שזה יהיה כתוב.
יוליה מלינובסקי: הוא לא מנהל תוכן, אלא נבחר להיות מנהל רדיו רק"ע בשפה הרוסית.
<שמעון אלקבץ: לחלוטין כן.
<שמעון אלקבץ: אוסיף גם, שבנוסף לתפקידו כמנהל השידורים בשפה הרוסית, הוא גם ישמש כמנהל התוכן בחטיבת הרדיו.
יוליה מלינובסקי: לא, סליחה.
יוליה מלינובסקי: דובר על כך שלא יהיה בן אדם אחד בשני תפקידים.
יוליה מלינובסקי: הובטח שלרדיו רק"ע מגיע מנהל משלו שיעסוק רק ברדיו רק"ע בשפה הרוסית.
יוליה מלינובסקי: פתאום אתה מגלה משהו - - -
<שמעון אלקבץ: גבירתי תעלה את הדברים הללו ואת ההסתייגויות הללו בפני מנכ"ל תאגיד השידור הישראלי, מר אלדד קובלנץ.
<שמעון אלקבץ: היא תעלה את ההשגות או תעלה את השאלות - - -
יוליה מלינובסקי: נכון לעכשיו, האדון משמש בשני תפקידים?
יוליה מלינובסקי: אחד מהם זה מנהל רדיו רק"ע בשפה הרוסית והשני זה מנהל תוכן של כל השפות.
<שמעון אלקבץ: של הרדיו בתאגיד, לא רק של השפות.
יוליה מלינובסקי: מנהל תוכן של הרדיו בתאגיד.
יוליה מלינובסקי: הנושא מאד עקרוני.
אברהם נגוסה: למרות שזה לא הנושא של הדיון - - -
יוליה מלינובסקי: זה מאד חשוב, כי גם יש הבטחה נוספת שרדיו רק"ע ישודר - - -
אברהם נגוסה: לכן לא התערבתי ואמרתי - - -
יוליה מלינובסקי: תודה.
יוליה מלינובסקי: רדיו רק"ע, אפרופו היערכות לחירום, יש הבטחה וסיכום שרדיו רק"ע ישדר 24/7.
יוליה מלינובסקי: זה אפרופו פתרון למצוקת העולים שלא יודעים מה קורה ושעות השידור מאד מוגבלות אז מה קורה עם ה-24/7?
<שמעון אלקבץ: גם לשאלה הזאת השבתי במכתב מסודר אלייך וככל שהדברים תלויים בי, אני חזרתי ואמרתי גם בוועדה, גם שר התקשורת לשעבר אופיר אקוניס היה פה והתחייב, שבכוותנו לקיים שידור לתחנה בשפה הרוסית 24 שעות ביממה.
<שמעון אלקבץ: החלטה הסופית תתקבל בעניין הזה, אני מאמין, אחרי שאנחנו נבחן את מה שקורה עם שאר השפות ואני מדבר על התאגיד, לא על רשות השידורים כרגע.
<שמעון אלקבץ: בכל מקרה, תהיה הרחבה מאד משמעותית של השידורים בשפה הרוסית, בין אם זה יהיה 24 ובין אם זה יהיה 20.
<שמעון אלקבץ: בכל מקרה אנחנו מתכוונים להרחיב את שעות השידור בשפה הרוסית.
<שמעון אלקבץ: ככל שהדברים תלויים בי ואני משמש בתאגיד השידור הישראלי החדש כמנהל קול ישראל, כמנהל חטיבת הרדיו, אני אדאג ואשאף שתחנת הרדיו בשפה הרוסית תשדר 24 שעות ביממה.
אברהם נגוסה: סיימתָ?
<שמעון אלקבץ: התחלתי להגיד רק שלפחות מבחינת ההיערכות אדוני היושב ראש, אנחנו היום - - -
אברהם נגוסה: הצטרפו אלינו, חבר הכנסת מייקל אורן וחברת הכנסת טלי פלוסקוב.
<שמעון אלקבץ: התחלתי להגיד שאנחנו, בכל מה שקשור לרשות השידור בפירוק, אנחנו ערוכים עם המון ניסיון רב שנים, גם בשיתוף פעולה עם פיקוד העורף.
<שמעון אלקבץ: אם תרצה אדוני היושב ראש אז מנחם גרנית יעביר פירוט מסודר.
<שמעון אלקבץ: אנחנו בזמן אמת משדרים את ההתראות כשצריך.
<שמעון אלקבץ: אני מניח שכפי שאמרה חברת הכנסת יוליה, בהנחה שבתאגיד השידור החדש השידורים בשפה הרוסית יהיו 24 שעות ביממה והתחנה תהיה תחנה עצמאית לכל דבר ועניין, אז לבטח בהמשך למה שאמרה הקצינה מפיקוד העורף, יקל הדבר ואפשר יהיה לעשות את כל ההיערכות.
<שמעון אלקבץ: שוחחתי גם אתמול וגם הבוקר עם סמנכ"ל הטכנולוגיות וההנדסה של תאגיד השידור הישראלי, אודי הכהן, אנחנו מבחינה טכנולוגית ומבחינת היערכות של תאגיד, נעשה כל מה שיתבקש מבחינתנו על פי הנחיות פיקוד העורף, כדי לעמוד וכדי לייצר מצב שבו השידורים שלנו יתנו מענה בעת חירום, גם לעולים דוברי השפה הרוסית ולא רק, אלא גם למאזינים וגם לדוברי שאר השפות.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע גם את מנהל 140 או IETV, מר פסיל לגאסה, בבקשה.
<פסיל לגאסה: פעם ראשונה שאני רוצה להודות לפיקוד העורף.
<פסיל לגאסה: אנחנו מתעסקים הרבה עם משרדי ממשלה.
<פסיל לגאסה: הם לא מצליחים להתחבר אתנו.
<פסיל לגאסה: כמו שאתם יודעים, כל הנושא של המְחאות, כל הבעיות שקיימות, אי אפשר לשתף אתם פעולה, הבירוקרטיה מאד גדולה וענקית.
<פסיל לגאסה: גם יושב ראש הוועדה יודע את זה, שהוא עוסק בזה גם ביומיום אבל פיקוד העורף באמת עשה מאמץ, אני רוצה לברך.
<פסיל לגאסה: אני הייתי אחד מהיוזמים של הדיון הזה ואני רוצה להודות להם.
<פסיל לגאסה: מה שקורה כאן הוא שכל הזמן יש בעיות ויש תקלות, הפעם באמת פיקוד העורף עשה את המאמץ.
<פסיל לגאסה: אנחנו מחוברים למרכז התראה דרך מערכת השידור שלנו.
<פסיל לגאסה: כמו שאתם יודעים, ה-IETV או הערוץ הישראלי שאליו מחוברים מעל 18,000 בתי אב, קצת למעלה 80% מיוצאי אתיופיה מחוברים לערוץ שלנו.
<פסיל לגאסה: פיקוד העורף אכן עשה מאמץ, בגלל שהייתה לנו בעיה תקציבית, הם גייסו את התקציבים, עשו את המאמץ וחיברו אותנו.
<פסיל לגאסה: עכשיו פועל.
<פסיל לגאסה: עשינו פיילוט כמו שהיא אומרת, לפני חודש בשדרות, זה עבד בסדר.
<פסיל לגאסה: אני חושב שמגיע להם כל הכבוד.
<פסיל לגאסה: בגלל זה גם באתי להגיד להם, אין לי טענות ואני רוצה לברך אותם.
<פסיל לגאסה: בהשוואה למה שקורה לקהילה עם משרדים אחרים, עם בעיות אחרות, שלא משתפים פעולה ובגלל זה לא קורה שום דבר.
<פסיל לגאסה: לא קורה שום דבר.
<פסיל לגאסה: פיקוד העורף – צריך לברך אותו.
אברהם נגוסה: זה לא רגיל לשמוע את הדברים האלה.
אברהם נגוסה: זה מאד חשוב, זה אומר שמבחינת ההיערכות למצב חירום בנושא של העולים החדשים דוברי אמהרית ועברית, מה שקשור לטלוויזיה זה סודר.
אברהם נגוסה: חברי הכנסת אתם רוצים בשלב הזה?
יוליה מלינובסקי: אני צריכה ללכת.
אברהם נגוסה: בבקשה, חברת הכנסת.
אברהם נגוסה: רגע, היא הייתה ראשונה, תראי אם היא מסכימה אז אני נותן לך.
יוליה מלינובסקי: קיבלתי עכשיו התראה מהגן, שהבת שלי עם חום ואני צריכה לסדר עניין.
אברהם נגוסה: רפואה שלמה.
יוליה מלינובסקי: טוב, ילדים קטנים חולים בדרך כלל.
יוליה מלינובסקי: מבחינת פיקוד העורף, אנחנו חווינו כמה מבצעים.
יוליה מלינובסקי: אני הייתי חברת מועצה ארבע שנים אז חייתי את זה מהשטח.
יוליה מלינובסקי: קיבלתי טלפונים וראיתי אנשים בפאניקה ממה שקורה.
יוליה מלינובסקי: פיקוד העורף משתף ראשי ערים במה שקורה.
יוליה מלינובסקי: אני יודעת שבאופן קבוע במצבים כאלה יש ישיבות עם ראשי הערים.
יוליה מלינובסקי: חברי מועצה ונבחרי ציבור פחות מעורבים וזה כישלון.
יוליה מלינובסקי: כי חבל.
יוליה מלינובסקי: כי בעצם האזרח הפשוט הוא יודע שנבחר צבור שלו במקום כזה או אחר, בעיר כזו או אחרת, הוא מרים אליו טלפון ושם הוא מצפה לעזרה.
יוליה מלינובסקי: לפעמים אין לנו מענה.
יוליה מלינובסקי: גם חוויתי את זה ב"עמוד ענן" - - -
טלי פלוסקוב: היה - - -
יוליה מלינובסקי: זה לא כל כך עוזר.
יוליה מלינובסקי: חוויתי מצבים כשהייתה מלחמת לבנון השנייה, כשהיו לנו הרבה תושבים מן הצפון שקיבלנו אותם בערינו.
יוליה מלינובסקי: אנחנו צריכים שיתוף פעולה יותר עמוק של פיקוד העורף עם נבחרי ציבור ובמיוחד עם נבחרי צבור שמייצגים עולים חדשים, במועצות מקומיות או בעיריות.
יוליה מלינובסקי: אני מבקשת שתשימו אל זה לב, גבירתי, כן?
יוליה מלינובסקי: כי אנחנו משמשים הכתובת הראשונה.
יוליה מלינובסקי: בדרך כלל ראש העיר הוא לכלל הציבור.
יוליה מלינובסקי: הבוחרים שלי ידעו לפנות אלי באופן ישיר בכל שעות היממה, בוקר ערב ולילה.
יוליה מלינובסקי: נתתי פתרונות.
יוליה מלינובסקי: נושא המקלטים.
יוליה מלינובסקי: מהשטח.
יוליה מלינובסקי: יש ערים שיותר מסודרות בנושא הזה, יש ערים שפחות.
יוליה מלינובסקי: המקלטים, במיוחד בשכונות הישנות, לא מסודרים וזה לא משנה איך הוא נראה.
יוליה מלינובסקי: מסודרים אני מתכוונת לתנאים בסיסיים ואת יודעת מה, אם השירותים לא עובד אז לא חשוב איך הוא לא עובד, העיקר שהוא לא עובד.
יוליה מלינובסקי: ולזה צריך לשים לב.
יוליה מלינובסקי: וכשנותנים את האישור למקלט, לעמותה כזו או אחרת או לארגון, הם צריכים לדעת לפתוח את זה בזמן אמת, כי גם בזה נתקלנו.
יוליה מלינובסקי: כדי לשמור על המקלט נותנים את זה לאיזה ארגון, זה בדרך כלל תנועת נוער או איזשהו סטודיו או משהו, ומשום מה בזמן אמת זה לא נפתח.
יוליה מלינובסקי: צריך שיהיה איזשהו מפתח ואני יודעת שהיה ניסיון לעשות איזשהו מפתח אלקטרוני שפותח בזמן אמת.
יוליה מלינובסקי: יכול להיות שקיימת איזושהי מערכת, אבל כנראה לא בכל מקום, כי נתקלנו בזה שאנשים היו בפאניקה ורצו למקלטים, אבל זה לא נפתח כי האיש עם המפתח בדיוק היה בחו"ל.
יוליה מלינובסקי: במצבי חירום לא מעניין שום דבר, צריך אפילו לפרוץ וצריכה להיות לזה סמכות ואיזושהי הנחיה שבמצבי חירום פורצים, במיוחד בשכונות מצוקה ששם אין מקלטים ואין חדרי ממ"ד בבתים, אלא מקלט שכונתי שזה מאד אקטואלי לצבור שלנו, כי הצבור שלנו לא גר בווילות, לא בסביון ולא בהרצליה פיתוח, הם גרים במקומות אחרים לחלוטין.
יוליה מלינובסקי: לגבי הנחיות.
יוליה מלינובסקי: אני נתקלתי בזה באופן אישי.
יוליה מלינובסקי: לפעמים ההנחיות שלכם הן כל כך ברורות והציבור שלנו הוא כמו חיילים.
יוליה מלינובסקי: אמרו לרדת למקלט.
יוליה מלינובסקי: או.
יוליה מלינובסקי: קיי, בני שבעים, מקומה שלישית, בלי מעלית, רצים למקלט.
יוליה מלינובסקי: לא צריך.
יוליה מלינובסקי: הסכנה שהם ישברו רגל או יפלו מהמדרגות היא הרבה יותר גדולה מאשר שהטיל הזה ספציפית יגיע לבית הספציפי הזה.
יוליה מלינובסקי: ההנחיות צריכות להתייחס לקבוצות הגיל, כי אנשים בני שבעים פלוס, הסכנה יותר גדולה שהם יפלו מאשר שהטיל יגיע לבניין שלהם.
יוליה מלינובסקי: ההנחיה פה צריכה להיות שתצאו, שתסתתרו במסדרון, תמצאו משהו, כי כאן צריך להבין, זה הציבור שלא מבין, אין לו אפור.
יוליה מלינובסקי: אמרו לו לרוץ למקלט, הם ירוצו למקלט אז אתם בהנחיות צריכים לקחת את זה בחשבון.
יוליה מלינובסקי: אין אצלם - - - זה מה שהם עושים.
יוליה מלינובסקי: נתקלתי במצבי חירום שיש בעיות עם החשמל.
יוליה מלינובסקי: יש הרבה אנשים שמחוברים לחמצן ולכל מיני מכשירים.
יוליה מלינובסקי: גם ילדים.
יוליה מלינובסקי: זו הבעיה כי אין פתרונות.
יוליה מלינובסקי: האוכלוסייה הזאת וזה גם קשור לעולים כמובן כי הם בכלל לא יודעים מה קורה אתם וגם לוותיקים שהם אולי קצת טיפה מבינים את הסיטואציה.
יוליה מלינובסקי: פה אתם צריכים לדאוג לספק במצבים כאלה אקומולטור, מכשיר חשמלי מסויים כדי להנגיש את המידע כיצד לפעול.
יוליה מלינובסקי: למשל, מה עושים כשילד או מבוגר מחובר לחמצן או למכשיר דומה ויש הפסקת חשמל?
יוליה מלינובסקי: לדעתי, בכל מכשיר יש מספר דקות שעוד אפשר להחזיק מעמד.
יוליה מלינובסקי: מה עושים?
יוליה מלינובסקי: זה עניין של חיים ומוות ואני כנבחרת ציבור מקומית נתקלתי בזה ולא הייתה לי תשובה, כי זה לא היה בתחום סמכותי.
יוליה מלינובסקי: מקלט אני יכולה לפרוץ, להסביר לאנשים שלא צריך לרוץ אני יכולה אבל לזה אין לי תשובה כי זה לא בתחום סמכותי ואני חושבת שאתם צריכים לתת לזה מענה, גם בכל השפות ולכל שכבות האוכלוסייה.
יוליה מלינובסקי: תודה רבה לך יושב הראש, אני מצטערת, אני צריכה עכשיו לתת מענה לבת שלי בת שלש וחצי עם חום בגן ילדים.
יוליה מלינובסקי: אני נורא מצטערת.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת מוטי יוגב.
אברהם נגוסה: רשות הדיבור לחברת הכנסת טלי פלוסקוב, בבקשה.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שנושא הדיון הוא מאד חשוב.
טלי פלוסקוב: מעבר למה שאמרה עכשיו חברת הכנסת יוליה מלינובסקי והיא העלתה באמת כמה סוגיות, אני רוצה להתייחס לשכונות של דיור מוגן.
טלי פלוסקוב: בתים מפוזרים בשכונות שאין בדירות האלו ממ"דים והמקלטים נמצאים במרוכז סביב כמה בתים ביחד.
טלי פלוסקוב: אני ביקרתי לפני כחודש, בעקבות מכתב שקיבלתי מגברת מאד מבוגרת.
טלי פלוסקוב: היא תיארה לי במכתב שהיא עיוורת, היא נכה שיושבת על כסא גלגלים, היא מתגוררת בבית צמוד קרקע בשכונה מסוג זה שאני מדברת עליו עם בעלה והיא מאד לחוצה, כי היא חוותה את המלחמה הקודמת והיא מאד לחוצה.
טלי פלוסקוב: אם יקרה משהו מה היא תעשה.
טלי פלוסקוב: החלטתי שאני יוצאת לראות על מה היא מדברת.
טלי פלוסקוב: נכנסתי לבית וראיתי את מה שראיתי ואמרתי: איך אנחנו לא יודעים לדאוג גם לאנשים כאלה שנמצאים במצוקה.
טלי פלוסקוב: אם קורה משהו אז לה אין דרך להגיע למקלט גם אם הייתה בריאה.
טלי פלוסקוב: אני ראיתי איפה המקלט ומהי הדרך למקלט.
טלי פלוסקוב: אין דרך בכלל להגיע.
טלי פלוסקוב: תאמינו לי, הייתי ראש רשות ועבדתי עם פיקוד העורף ואני מאלה שכן היה להם שיתוף פעולה עם כולם.
טלי פלוסקוב: נכון שזה תלוי בראש רשות, כי אם ראש רשות בוחר לשתף את נבחרי הציבור אז הם כן פעילים ואם הוא לא בוחר אני לא יודעת אם פיקוד העורף יכול להשפיע על זה.
טלי פלוסקוב: אבל, מה שהתבקש במקרה, לפחות במקרה שאני ראיתי, ואני בטוחה שיש עוד לא מעט מקרים כאלה, כי מדובר באוכלוסייה מאד מבוגרת, צריך לדאוג ולחשוב איך אנחנו מספקים מגוניות פרטיות לבתים האלה.
טלי פלוסקוב: לפחות לאלה שיושבים על כיסא גלגלים וכשאני אומרת על האישה הזאת, לדוגמה, שהיא גם עיוורת.
טלי פלוסקוב: מה לעשות עם האדם הזה?
טלי פלוסקוב: בואו נחשוב על האנשים האלה.
טלי פלוסקוב: אדם שנכנס לפניקה בזמן אמת זה הדבר הכי גרוע שיכול להיות, במיוחד לאנשים האלה, שוב אני חוזרת.
טלי פלוסקוב: הוצאתי מכתב לשר הביטחון הקודם אחרי הביקור – תעשו חישוב מתי הייתי שם – בבקשה לספק מיגונית פרטית, שאמרו לי שיש כזה משהו מטר על שניים ויש מקום בחצר להניח את המיגונית הזאת, כדי שהאישה הזאת תישן טוב בלילה ותחיה את מה שנשאר לה, לפחות ברוגע ולא בלחץ.
טלי פלוסקוב: אנחנו בתקשורת צועקים וצועקים ומדברים ואנחנו יודעים שמלחמה יכולה לפרוץ בכל דרך.
טלי פלוסקוב: האנשים האלה בלחץ ואנחנו צריכים לדאוג שזה לא יהיה.
טלי פלוסקוב: ואני לא מאמינה שזה המון כסף.
טלי פלוסקוב: לא מדובר פה על השקעה של מיליונים כשמדובר, שוב, על אנשים שצמודים לכיסא גלגלים ועיוורים.
טלי פלוסקוב: האנשים האלה חסרי אונים ברגעים כאלה.
טלי פלוסקוב: אני אשמח אם תיקחו את זה לתשומת לבכם ותחשבו איך אפשר לפתור את הבעיה של האנשים האלה.
טלי פלוסקוב: אני לא מדברת רק על עולים אבל כשאנחנו מדברים על שכונות מצוקה, כמו שאמרה חברת הכנסת מלינובסקי, באמת רוב האנשים שם הם עולים חדשים אז לכן לוועדה הזאת זה רלבנטי.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את נציגת העולים, אסתר בלום ואז אנחנו נשמע את הנציגים של ביטחון פנים וגם של משרדים אחרים.
אברהם נגוסה: אם יש חברי כנסת שרוצים להתייחס אז העדיפות הראשונה תינתן להם.
אברהם נגוסה: בבקשה, אסתר.
<אסתר בלום: 'ישר כח' על קיום הדיון ברוגע בתקופת השגרה.
<אסתר בלום: אנחנו כל הזמן דנים בזה כשאנחנו בחירום וזה מאוד מאוד מקשה עלינו לטפל בזה.
<אסתר בלום: אנחנו כארגון עולים מקבלים את העולים במצב חירום.
<אסתר בלום: פניות רבות ביום ובלילה אנחנו מקבלים מסביב לשעון.
<אסתר בלום: יש בעצם שתי אוכלוסיות שונות.
<אסתר בלום: יש את האוכלוסייה הכללית, שיכולה לאורך כל השנה לקרוא את החומרים שמקבלים ועכשיו מפיקים, ועל זה לפיקוד העורף 'ישר כח'.
<אסתר בלום: אני רוצה להגיד לכם, על כל פעם שאתם מוציאים, עשיתם עבודה מאד יפה ותמשיכו.
<אסתר בלום: יש עוד כמה שפות שצריך לעשות את זה וזה מאוד מאוד מבורך.
<אסתר בלום: יש את האוכלוסיות שבעצם הן ניידות, האנשים שם חיים בצורה רגילה ביומיום ובחירום הם בהתקפי חרדה כמו כולנו, מלבד זה שהם צריכים עוד קצת להכיר את הארץ ולהכיר את החרדה הזאת.
<אסתר בלום: יחד עם זאת, יש את האוכלוסיות המיוחדות שהזכירו כאן כמה פעמים ואני רוצה שוב להגיד, לגבי אותן האוכלוסיות המיוחדות, אנשים שהם בודדים, הם לבד, אנשים מבוגרים, אנשים שהם לא ניידים, נכים למיניהם, כל אותם עולים הם בעצם פי כמה בחרדה מהאוכלוסייה הרגילה והם מבודדים לחלוטין.
<אסתר בלום: רוב האנשים האלה אין להם עורף משפחתי.
<אסתר בלום: זאת אומרת שאין להם למי להרים טלפון, למי להגיד: שלום, אתה יכול להביא לי חלב?
<אסתר בלום: אתה יכול להביא לי לחם?
<אסתר בלום: מה שקרה בירושלים לפני כמה שנים כשהייתה סופת השלג, אנחנו יודעים מה קרה עם האנשים שלא יכלו לגשת למכולת אבל היה להם איזה בן דוד, איזה שכן, שהכירו, שמכירים, רשת חברתית, אנשים.
<אסתר בלום: עולים חדשים אין להם את הדבר הזה, לרוב.
<אסתר בלום: זאת אומרת שהם בעצם לבד.
<אסתר בלום: הם מבודדים בתוך הבתים שלהם והם פונים לארגונים שהם מכירים אותם, לנו, לארגוני עולים, כאשר אנחנו יכולים לענות ולתת את המענה.
<אסתר בלום: צריך להבין, אנחנו מדברים על פזורה בכל רחבי הארץ.
<אסתר בלום: יש מתנדבים שמנסים להגיע לבתים של האנשים.
<אסתר בלום: לפעמים מדובר על הבאת אוכל לאנשים אם מדובר בסופת שלג ולפעמים צריך לדעת איך להביא אדם שצריך לקבל טיפול יומיומי לסוכרת או להגיע לבית חולים ואיך מטפלים בזה מול הרשויות, כשאין אף אחד שחשב על האדם הזה שיושב לבד בבית וצריך את כל השירותים שהוא מקבל אותם בשגרה.
<אסתר בלום: זו שאלה שהיא קשה.
<אסתר בלום: אנחנו כולנו מנסים להתמודד אתה.
<אסתר בלום: זו שאלה של חיים ומוות כי הרבה פעמים האנשים האלה איך להם למי לפנות ואין להם איך לפנות.
<אסתר בלום: לגבי האוכלוסייה היותר כללית, בהחלט תמשיכו להפיק סרטים.
<אסתר בלום: לתרגם חוברות זה מאד חשוב.
<אסתר בלום: נשמח לארח אתכם.
<אסתר בלום: ואם יש מסבירים בעוד שפות אז כמובן שהזכרנו צרפתית.
<אסתר בלום: וכן, עולים חדשים, אולי לא במטוס, אמרתם שתתחילו במטוס להראות סרטים, אולי זה לא המקום אבל כמה חודשים אחרי שירדו מהמטוס זה יכול להיות בהחלט במקום, בתוך כל השירותים שהם מקבלים, הן מן המשרד, הן מן הרשות, הן מארגוני העולים, לקבל ולראות את הסרטים האלה ולהתיידד עם הקושי שיש במצבי חירום בארץ.
אברהם נגוסה: אני לא יודע אם אני מסכים שישדרו במטוס כשהעולים בדרך, אני הייתי יותר - - -
<קריאה: להפחיד אותם - - -
אברהם נגוסה: כדי לא להפחיד אותם ולתת להם להסתגל לטראומה של העלייה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו את נציג ביטחון הפנים, בבקשה.
אברהם נגוסה: נא להתייחס לדברים שנאמרו, גם על ידי חברת הכנסת טלי פלוסקוב וגם אסתר בלום.
אברהם נגוסה: אני אשמח אם תתייחסו גם לנקודות האלו.
<דליה סלומון: באופן כללי משטרת ישראל מאופי עבודתה, השגרה שלה היא חירום.
<דליה סלומון: תמיד אנחנו נמצאים באיזשהו מצב של לטפל באיזשהו אירוע כזה או אחר ולכן העבודה עם האוכלוסייה היא עבודה יומיומית.
<דליה סלומון: אנחנו נתקלים בסוגי אוכלוסייה שונים בשגרה.
<דליה סלומון: יש לנו את מערך הדוברות שפרוס ברמה הארצית וגם ברמה המחוזית והמרחבית, שמייצר את ההנחיות לאוכלוסייה במידת הצורך ואת העבודה השוטפת עם מנהיגים או עם מי שצריך, אם זה בשפה הרוסית, ערבית, אנגלית ואפילו דוברות עם תקשורת דתית וחרדית.
<דליה סלומון: יש לנו קצינים שעוסקים בתחום.
<דליה סלומון: בעקרון, בשעת חירום ובכלל בשגרה, צריך לדעת שאזרח שקורה לו משהו בדרך כלל מתקשר 100.
<דליה סלומון: ב-100 יש לנו אנשים שהם דוברי שפות בדרך כלל.
<דליה סלומון: במידה ויש שפה שהיא לא שפה שהיא מדוברת שם אז יש לנו יכולת לתקשר עם חברה אזרחית שעושה לנו את התרגום.
<דליה סלומון: לכן, אזרחים שפונים למוקד 100 מקבלים מענה.
<דליה סלומון: יש לנו מוקד מידע שנקרא "מוקד 110" שנפתח לפני כשנה.
<דליה סלומון: מוקד 110 הוא מוקד שנפתח כלקח למתן מענה לציבור, לשאלות.
<דליה סלומון: לא פשיעה או עבירות כאלו ואחרות.
<דליה סלומון: במוקד 110 שנפתח לפני כשנה יש גם ריכוז של אנשים שהם דוברי שפות.
<דליה סלומון: יש לנו שם גם ערבית, רוסית, אנגלית, אמהרית.
<דליה סלומון: יש שם מענה עם נתב שיחות שמפנה אותך ויש שם משהו מאד מיוחד שנקרא "אוזן קשבת".
<דליה סלומון: זה דבר מאד ייחודי למשטרה.
<דליה סלומון: יש לנו "אוזן קשבת" שפונה לאוכלוסייה מוגבלת ששולחת פקס, הם מקבלים תשובה בפקס ואז יש גם תקשורת - - -
<אסתר בלום: פקס?
<אסתר בלום: אין מייל?
<דליה סלומון: פקס, מייל, זה משהו שמאפשר להם להתכתב עם המוקדן ואז הם שואלים את השאלות שלהם ומקבלים תשובות.
<דליה סלומון: זה נקרא "אוזן קשבת".
אברהם נגוסה: מה קורה עם הקשישים שלא משתמשים באינטרנט?
<דליה סלומון: מתקשרים 100.
<דליה סלומון: או 110 עכשיו, שזה טלפון נוסף שלנו.
<דליה סלומון: אם הם לא מכירים את 110 והם יתקשרו 100 בטעות אז יפנו אותם ל-110 או שיתנו להם כבר את התשובה.
<דליה סלומון: 110 הוא משהו שבשנה האחרונה התפתח ויושב מוקד בחולון.
<דליה סלומון: יושבים שם כמה שוטרים שעונים 24/7 לשאלות.
<דליה סלומון: מוקד מידע לכל דבר של המשטרה.
<דליה סלומון: לכל עניין ודבר.
<דליה סלומון: במידה ויש מצב חירום שהוא מעבר לשגרה, אנחנו מעבים את המוקד הזה עם שוטרים נוספים, שוטרים שהם יודעי שפות בדרך כלל ויש לנו פריסה כזו.
אברהם נגוסה: בואי תסבירי לנו, למשל, קשישה שלא מדברת עברית, מדברת רוסית או אמהרית או צרפתית.
אברהם נגוסה: היא מתקשרת ל-110 אז איך היא מְתַקשרת?
אברהם נגוסה: האם יש להם מתורגמן או דוברי שפות שם ב-110?
<דליה סלומון: אם היא מדברת שפה כזו או אחרת ויש לנו שם מוקדן שמדבר בשפה אז נותנים לו לדבר אתה והוא נותן את התשובה למה שהיא צריכה.
<דליה סלומון: במידה והוא לא מדבר את השפה שלה, יש להם שם מסרים כאלה כמו ווייז או משהו כזה בשפה הרלבנטית שאומר "נא להמתין" ואז הם מעלים מתורגמן.
<דליה סלומון: יש איזושהי אפשרות להעלות מתורגמן.
<דליה סלומון: לא תמיד הם יכולים לתת את התשובה - - -
אברהם נגוסה: הם ערוכים לאפשרות הזאת, שיש לכם כל השפות שם?
<דליה סלומון: אין את כל השפות.
<דליה סלומון: המפכ"ל בימים האלה - - -
<אסתר בלום: אילו שפות יש?
אברהם נגוסה: אני רוצה להבין בדיוק.
<דליה סלומון: אני אגיד אילו שפות.
<דליה סלומון: שניה.
<דליה סלומון: יש לנו כמובן את השפות הבסיסיות שהן אנגלית, אמהרית, ערבית, רוסית ועברית.
<דליה סלומון: זה בשוטף.
<דליה סלומון: לא תמיד יש את המוקדן הספציפי שנמצא במשמרת אבל אם לא אז אפשר להעביר את השיחות ולאתר מישהו שדובר שפה במוקדים האחרים ונותנים לו לדבר.
<דליה סלומון: יש לנו את היכולת להשיג את האדם שיכול לדבר באותה השפה, באותה שעה ובאותה המשמרת, לתת לו לדבר.
אברהם נגוסה: גם צרפתית יש?
אברהם נגוסה: יש עכשיו עליה גדולה.
<דליה סלומון: לא באופן קבוע.
<דליה סלומון: באופן טבעי יש לנו שוטרים שמדברים שפות.
<דליה סלומון: יש לנו גם מתנדבים במשמר האזרחי שלעתים אנחנו נעזרים בהם.
<דליה סלומון: אם יש לנו מקרה של חקירה וצריכים מישהו שמדבר בשפה אז אנחנו יודעים לזמן מראש ואם לא אז צריך לאתר.
<דליה סלומון: יש לנו יכולות מיחשוביות ותקשורת כזו בין כל המוקדים בארץ, שאפשר לשאול: האם יש לך דובר צרפתית כרגע במשמרת?
<דליה סלומון: הוא אומר לך: כן.
<דליה סלומון: אז או.
<דליה סלומון: קיי, אני רוצה לחבר אותך.
<דליה סלומון: זה מה שאנחנו עושים ביומיום.
<דליה סלומון: אין מקרה שאזרח יפנה ולא יקבל מענה.
<דליה סלומון: זה נמדד אצלנו, זה נמדד בכל מיני אמצעים, כך שיש לנו רצון לתת שירות שהוא הכי טוב שאפשר עם המענה הכי טוב שאפשר ואנחנו נמדדים על זה.
<דליה סלומון: השוטרים והמפקדים של המוקדים נמדדים על העניין הזה.
<דליה סלומון: לגבי מוקד 110, זה אותו המוקד שנותן את המענה לשגרה.
<דליה סלומון: בחירום אנחנו מעבים אותו עם שוטרים נוספים וכבר תרגלנו אותו ב"פתילים לבנים", אותו המבצע באירוע של השלג.
<דליה סלומון: פתחנו אותו ונתנו מענה.
<דליה סלומון: יש לנו פריסה של שוטרים קהילתיים.
<דליה סלומון: השוטרים הקהילתיים הם אותם שוטרים שהם במגע די ישיר עם האזרח ברמת השכונה וברמת האזור.
<דליה סלומון: מרבית השוטרים שלנו הם דוברי שפות.
<דליה סלומון: יש לנו בערך מאתיים ומשהו במגזר הערבי, יש לנו גם דוברי רוסית ויש לנו כרגע גיוס די מסיבי של בערך שלושים וחמישה שוטרים למגזר האתיופי, שיתנו מענה לפי פריסה וצורך.
<דליה סלומון: עשו מיפוי של אוכלוסייה במדינה וראו איפה יש צורך.
<דליה סלומון: בימים אלה יש כבר חלק שגויסו וחלק שיגויסו בהמשך וישובצו באזורים האלה.
אברהם נגוסה: איך העולים יודעים על השירות הקיים?
אברהם נגוסה: איך אתם מפרסמים את זה לעולים?
<דליה סלומון: קודם כל יש פרסום, כמו שאתה אולי פחות אוהב את זה אבל יש במדיה, באינטרנט ובאינסטגרם אבל אתה אומר שלהם אין את זה ודווקא ברמה הקהילתית, השוטר יותר קרוב לאוכלוסייה.
<דליה סלומון: בדרך כלל יש את הפרסום גם בשכונה דרך הרווחה ודרך השוטרים הקהילתיים, שהם עובדים עם הרשות המקומית.
<דליה סלומון: הם עובדים עם הרווחה אז יש את אותם אנשים שמשתפים אתנו פעולה ברשות ואומרים לאזרח: יש לך פה את השוטר אם הוא צריך אותו.
אברהם נגוסה: האם אתם מגיעים למרכזי קליטה?
אברהם נגוסה: לדיור מוגן?
אברהם נגוסה: מסבירים להם?
אברהם נגוסה: שמים חוברת בשפה שלהם?
אברהם נגוסה: האם אתם עושים את הדברים האלה?
<דליה סלומון: השוטרים הקהילתיים חשופים יותר לרמה הקהילתית, ברמה היותר נמוכה, ברמה של תחנה, ממש ברמה של שכונה.
<דליה סלומון: הם מכירים את המצוקות, את הבעיות והם עובדים בשיתוף פעולה עם הרשות המקומית.
<דליה סלומון: לפעמים אם צריך עושים כנס ועושים איזה מפגש, יום כזה של הדרכה והם מביאים את האנשים.
<דליה סלומון: עושים את זה ברמה השכונתית וברמה התחנתית.
<דליה סלומון: נראה לי שכן.
אברהם נגוסה: רגע, אתה רוצה להוסיף?
<שבתאי גרברצ'יק: כן, כן, אני רוצה רק ברשותך, אדוני היושב ראש, להוסיף.
<שבתאי גרברצ'יק: אני דובר המשטרה למגזר הדתי והחרדי.
<שבתאי גרברצ'יק: יש לי עוד שלושה מקבילים שאנחנו דוברים שעובדים 24/7 בהתאם לצרכים לשפה הערבית.
<שבתאי גרברצ'יק: דובר בשפה הרוסית ודובר שמטפל בכל השפות הבינלאומיות, כלומר, כל הרשתות הזרות.
<שבתאי גרברצ'יק: הנקודה שאנחנו לא דנו בה.
<שבתאי גרברצ'יק: במצב חירום יודעים כולם לעבוד טוב ומה שאנחנו עושים כרגע במשטרת ישראל הוא ניסיון לתת מענה דווקא לאירועים שאינם מוגדרים כמצב חירום או כמצב מיוחד בעורף, אלא מצב מהסוג שאם ניקח לדוגמה את אותו מחבל שהסתובב במחוז תל אביב לפני מספר חודשים ואז הבחנו שנוצר איזשהו בלבול עם מי שנותן הוראות לאוכלוסייה באירוע שהוא אירוע מקומי רק לאזור תל אביב רבתי והוא מוגבל בזמן.
<שבתאי גרברצ'יק: זה לא מלחמה, זה איזשהו אירוע.
<שבתאי גרברצ'יק: גילינו שישנו איזשהו בלבול ולכן המשטרה, ממש בימים האלה, הקימה את מה שהיה בעבר הדוברות והיום זה נקרא "חטיבת אוכלוסייה ותקשורת", כאשר הבנייה שלנו היא בנייה של מתן מענה לאוכלוסיות הספציפיות בגובה העיניים, בשפה ועם מסרים ברורים לחלוטין.
<שבתאי גרברצ'יק: שאימא לא תצטרך להיכנס להיסטריה ולא האבא, אם לשלוח את הילד לבית הספר או לא לשלוח אותו לבית הספר, מה עושים, מה לא עושים, איפה בטוח, איפה לא בטוח, האם לפתוח את החנויות.
<שבתאי גרברצ'יק: זה חלק בלתי נפרד מהעשייה שנעשית ממש בימים האלה בעבודת גיוס של אנשים ובעבודת מטה של משטרת ישראל.
<שבתאי גרברצ'יק: חשוב לציין עוד נקודה אחת והיא שגם על פי תפיסתו של מפכ"ל המשטרה רב ניצב רוני אלשיך, המענה היום הוא מענה הרבה יותר פרטני ממה שהיה בעבר.
<שבתאי גרברצ'יק: כלומר, לא מתייחסים אל האוכלוסיות כאל אוכלוסייה אחת הומוגנית שקיימת במדינת ישראל, אלא אנחנו בונים את עצמנו מרמות של מפקדי תחנות, שכל אחד חייב לאפיין את סוגי האוכלוסייה שנמצאים בשטח השיפוט שלו ולתת מענה ספציפי.