GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קרן פישזון: אוקיי, אז גם אנחנו נהיה טובים ונתייג אתכם גם.
<פולינה חסין: עורכת הדין פולינה חסין.
<פולינה חסין: אני רק רציתי להוסיף מהניסיון שלי, שפונים הרבה אנשים עם בעיות כאלה, שבאמת פספסו את תום שלוש השנים ואחר כך פתאום הם מבינים שאין אזרחות, ושצריך לוותר למשל על האזרחות ברוסיה.
<פולינה חסין: זאת בעיה ענקית - - -
קסניה סבטלובה: זה קשה עד בלתי אפשרי.
<פולינה חסין: ואנחנו יודעים שאפילו הרשויות פה, כאילו השגרירות, הכל מאד מאד קשוח ושם בכלל מושחת ואנשים מפחדים לעשות את זה.
<פולינה חסין: מי שהבן שהוא בן 18-19 וצריך לחזור לרוסיה כדי לטפל במסמכים, פתאום הוא הולך לצבא, כמו שקסניה אמרה בצדק, לסוריה או לאוקראינה, כל מיני בעיות.
<פולינה חסין: אז זה אסון למשפחה.
<פולינה חסין: זה קודם כל נובע מחוסר המודעות וחוסר המידע, ואנחנו מדגישים שנורא חשוב שכדי למנוע את התביעות לבית המשפט, למשרד הקליטה ולמשרד הפנים, שכאנשים רוצים לתבוע – למה לא נתנו לנו את כל המידע?
<פולינה חסין: כל המידע כשאנחנו עולים חדשים, כאילו חלק הם משפחה של עולים חדשים.
<פולינה חסין: יש בסיס לתביעה כספית, חס וחלילה שלא יהיה עוד נטל על התקציב של מדינת ישראל בתביעות נוספות.
<פולינה חסין: אותו דבר גם עם כל אלה שההורים עלו והילד היה בן 16 או 17.
<פולינה חסין: זה הכי חשוב אחר כך, אחרי גיל 18, כשהילד צריך ללכת שוב לרוסיה ולוותר על האזרחות.
<פולינה חסין: זה צריך להיות באופן אוטומטי.
<פולינה חסין: זה הכי חשוב.
<עמוס ארבל: נקודה מאד חשובה שעלתה כאן.
<עמוס ארבל: צריך לזכור שקטין מתחת לגיל 18, ברגע שהוא מקבל אזרחות ישראלית במקרים האלה, אז יש בחוק האזרחות – מכוח ההענקה.
<עמוס ארבל: בהענקה הוא לא צריך לוותר על האזרחות הזרה שלו.
<עמוס ארבל: כלומר אין עם זה שום בעיה, אבל נוצרת בעיה ברגע שהוא פספס או שנניח הוא עלה לכאן בגיל 17 ועכשיו הוא עובר את גיל 18.
<עמוס ארבל: על פי חוק האזרחות, על מנת לקבל אזרחות ישראלית הוא צריך לוותר על האזרחות הזרה שלו.
<עמוס ארבל: יכול להיות שצריך להעביר המלצה לשר הפנים, שהוא צריך לתקן את ה חקיקה בעניין הזה של חוק האזרחות, שבמקרים שהוא דור רביעי והוא מקבל אחרי זה אזרחות ישראלית, גם מעבר לגיל 18 הוא לא צריך לוותר על האזרחות הישראלית.
<עמוס ארבל: היום על פי חוק הוא חייב.
<עמוס ארבל: לא משנה למה אתה מקבל אזרחות ישראלית, כל אחד, למעט עולים חדשים, מגיל 18 ומעלה אתה צריך לוותר על האזרחות הישראלית.
<עמוס ארבל: ואז הקבוצה הזאת באמת נופלת - - -
אברהם נגוסה: למרות שממדינת המוצא יש לו דו אזרחית?
<עמוס ארבל: זה לא קשור בכלל.
<עמוס ארבל: יכולות להיות לו 17 אזרחיות, זה לא חשוב.
<עמוס ארבל: זו סוגיה שבאמת, אם אנחנו נפתור אותה מתוקף הסמכויות של שר הפנים נאמר על הקבוצה הספציפית הזו, שהיא דור רביעי, היא תקבל פטור מוויתור על האזרחות הזרה שלהם גם אחרי שהוא הגיע לגיל ן18, זה באמת - - -
אברהם נגוסה: כמו ההורים שלו.
<עמוס ארבל: ההורים שלו קיבלו מכוח חוק שבות.
<עמוס ארבל: חוק שבות לא רלבנטי - - - בחוק האזרחות.
<עמוס ארבל: חוק האזרחות מכניס לקטגוריה של אלה שמקבלים אזרחות מגיל 18 ומעלה, שאתה חייב לוותר על האזרחות הזרה שלך.
<נעמי קסל: גם בחוק האזרחות יש סמכות לשר לפטור מהסעיף הזה.
<עמוס ארבל: אמרתי, אמרתי, אבל אני לא מוסמך - - -
<נעמי קסל: לא, אבל אפשר להחליט מבלי לתקן את החוק ששר הפנים משתמש בסמכותו זו בעניין של נינים.
<עמוס ארבל: אוקיי, אבל יושב ראש הוועדה, בהנחה שהוא ממליץ לשר הפנים ושר הפנים צריך לאשר.
<עמוס ארבל: היות ומדובר גם בקבוצה מאד מצומצמת, אז גם - - -
<פולינה חסין: לא כל כך מצומצמת.
<פולינה חסין: מדובר על מאות.
<עמוס ארבל: לא על אלפים.
<פולינה חסין: לא אלפים, אבל הרבה מאד וכל שנה עוד ועוד.
<עמוס ארבל: לכן אמרתי שאני חושב שצריך לפתור את הסוגיה הזאת.
<עמוס ארבל: אני לא נגד.
<עמוס ארבל: אם תיקחי רק את אלה שהם מגיל 18 ומעלה לא תגיעי למאות.
<עמוס ארבל: לגמרי לא.
<עמוס ארבל: תגיעי לעשרות בודדות אולי.
<קרן פישזון: אבל שוב, יש יותר ויותר עלייה.
<קרן פישזון: אנחנו מגיעים ועוד מעט יהיה כמו בשנות ה-90.
<עמוס ארבל: אני מעלה את זה כסוגיה שיושב הראש יעלה.
<עמוס ארבל: זה בסמכות שר הפנים.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה, בבקשה, לסיכום.
קסניה סבטלובה: אני שמחה שעלו פה הרבה סוגיות שאנחנו בוודאי נשב ובאופן פרטני נדבר על כולן.
קסניה סבטלובה: יש פה גם את סוגית הגיור שאנחנו יודעים עליה, שאומרים לאנשים מהדור הרביעי – אין להם בכלל אפשרות לעבור פה שום גיור, אתם תלכו לחוץ לארץ, תסתדרו ואז כבר נבדוק, אנחנו נכיר או לא.
קסניה סבטלובה: זה עניין נפרד.
קסניה סבטלובה: זה לא לדיון הזה.
קסניה סבטלובה: כמו שאמר יושב הראש, אנחנו נקיים על זה דיון נפרד.
קסניה סבטלובה: אני שמחה מאד שהמנכ"ל הנמרץ והחדש של משרד העלייה והקליטה פה והוא כמובן ידאג לעניין הזה של איך שהוא לעדכן את העולים החדשים בזכויות שלהם ובחובות שלהם, מה שהם חייבים לעשות כדי להסדיר את המצב של הילדים שלהם.
קסניה סבטלובה: אבל השאלה העיקרית היא בעצם מדוע בשנה האחרונה יותר ויותר אנשים מקבלים דחייה אחרי שלוש שנים.
קסניה סבטלובה: לא דחייה של אזרחות, לא אומרים להם אנחנו לא ניתן לכם אזרחות, מאריכים להם את זה לעוד שנה.
קסניה סבטלובה: אני לא קיבלתי תשובה על כך.
<עמוס ארבל: אני אשמח לקחת שמות, גברת.
אברהם נגוסה: יש לך עובדות רשומות?
קסניה סבטלובה: כן, יש עובדות רשומות ואולגה בקושינסקי תשמח להעביר את המידע הזה, כי היא מרכזת את כל העניין הזה.
אברהם נגוסה: אוקיי, אז תעבירו לנו ואנחנו נעביר לרשות האוכלוסין.
קסניה סבטלובה: לא קיבלתי תשובה על כך ואני אשמח לקבל תשובה על העניין הזה.
קסניה סבטלובה: אני חושבת שזה עניין תמוה.
אברהם נגוסה: הוא טוען שאין בעיה.
<עמוס ארבל: אני אומר שאין בעיה כזו.
קסניה סבטלובה: אתה אומר שאין בעיה, וכן - - -
<עמוס ארבל: אני אומר אין בעיה.
קסניה סבטלובה: ואני יכולה לומר לך עוד דבר.
קסניה סבטלובה: בהקשר של מה שאמרת שזה לא מכובד והדברים שאמרו על משרדך, אז צר לי מאד להודיע לך ואני חושבת שמהנוכחים פה יש פה גם חברים מעמותות, אנשים שמתמודדים עם משרד הפנים.
קסניה סבטלובה: משרד הפנים ידוע לשמצה ביחס הגרוע שלו לעולים החדשים, במיוחד כאלה שבאים מחבר העמים.
קסניה סבטלובה: זה לא דבר של מה בכך.
קסניה סבטלובה: אנחנו מקבלים פניות וכל פנייה שנייה למשרדי נוגעת לענייני משרד הפנים, שזה גם נוגע לעניין של מעמד חוקי, לילדים, לאנשים עצמם.
קסניה סבטלובה: זה משרד ידוע לשמצה לעומת כל המשרדים הממשלתיים האחרים שנותנים עזרה וסעד לעולים החדשים.
קסניה סבטלובה: זה דבר שלא יכול להתקיים ואני יכולה להגיד שהמשרד היחיד שאני כחברת כנסת שפונה אליו, לא מקבלת מענה על כל הסוגיות שהעלינו, וזה מגוון של סוגיות, של טיפול פרטני של פקידות כאלה ואחרות או דחיות או דברים לא הגיוניים שמבקשים.
קסניה סבטלובה: לעולם אני לא מקבלת תשובה ממשרד הפנים.
קסניה סבטלובה: אני לא מאשימה אותך.
קסניה סבטלובה: אתה פקיד במשרד הפנים, אתה לא אחראי על כולם, אבל לפני שאתה תתחיל להאשים אותנו שאנחנו נציגי הציבור ואנחנו מדברים בפני הציבור שלנו, מייצגים אותם נאמנה, ואם אנחנו שומעים על אנשים שבאים אלינו ואומרים אנחנו עוברים פה התעללות והתעמרות – אז זה מה שאנחנו נגיד להם, תאמין לי, בלי לחשוב על זה ובלי יותר מדי לשקול את הדברים האלה.
קסניה סבטלובה: אם מישהו נפגע, אז הוא נפגע.
קסניה סבטלובה: כדאי לכם לטפל, כדי לשפר את מתן השירות.
קסניה סבטלובה: כדאי להתמקד בעניינים האלה לפני שאתם באים ומאשימים את הציבור, שמעז להרים את קולו עליכם, הפקידים והבירוקרטים הגדולים.
קסניה סבטלובה: סליחה.
<עמוס ארבל: טוב.
אברהם נגוסה: הדיון היה מאד חשוב.
אברהם נגוסה: אנחנו למדנו דברים חדשים, שאנחנו צריכים להתייחס אליהם גם בכנסת ישראל וגם במשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: אני חושב שאנחנו צריכים לחזק את הכיוון הזה.
אברהם נגוסה: שיתוף הפעולה הוא תמיד חשוב מאד ואני מרגיש שלמשרד הפנים, לרשות האוכלוסין יש נכונות.
אברהם נגוסה: משרד הפנים, רשות האוכלוסין זה אותו דבר.
אברהם נגוסה: יש לנו רק שר אחד והוא הכתובת.
אברהם נגוסה: לכן, אני רואה שיש נכונות לקבל את המקרים ולתת פתרון, וזה מאד חשוב לנו.
אברהם נגוסה: אתם תגישו לנו את הרשימות ואנחנו נפנה - - -
<פולינה חסין: השאלה למי אני מגישה ומה בהמשך.
קסניה סבטלובה: אנחנו נעדכן אתכם על ההליך.
אברהם נגוסה: אני אעדכן אתכם.
אברהם נגוסה: אתם מגישים את זה למנהלת הוועדה, לא עכשיו.
אברהם נגוסה: קרן, לאחר הדיון את יכולה לגשת למנהלת הוועדה דנה גורדון ואת יכולה לתת לה את הרשימות שיש לך.
אברהם נגוסה: וגם בעתיד את יכולה להעביר לה את הרשימות לוועדה ואנחנו נעביר את זה למשרד הפנים ואז אנחנו נבחן אותם.
אברהם נגוסה: לדעתי כך אנחנו צריכים לעשות.
אברהם נגוסה: אני מבקש ממנהלת הוועדה תקריא את הסיכומים המעשיים שאנחנו חושבים שצריך לעשות כדי להתמודד עם המציאות.
<דנה גורדון שושני: הוועדה מבקשת להעביר אליה את רשימת המקרים של ילדים המוגדרים דור רביעי ואינם מקבלים אזרחות בתום שלוש שנים בהן הם במעמד א' 5.
<דנה גורדון שושני: הוועדה מעבירה לטיפול רשות האוכלוסין.
אברהם נגוסה: משרד הפנים.
<דנה גורדון שושני: הוועדה מברכת את מנכ"ל משרד העלייה והקליטה וראש נתיב, שהבטיח כי יפרסם את המידע לעולים ולבני דור רביעי, לפיו על ההורים לדאוג להארכת תוקף מעמד א' 5 מדי שנה עד תום שלוש שנים ובתום שלוש שנים להגיש בקשה להתאזרחות.
<דנה גורדון שושני: הוועדה מודה לרשות האוכלוסין שעל נכונותה לסייע לבני דור רביעי לעולים.
<דנה גורדון שושני: הוועדה תפנה לשר הפנים בבקשה להעניק אזרחות לבני דור רביעי המגיעים ארצה מגיל 15 ומעלה.
<עמוס ארבל: מגיל 18.
<עמוס ארבל: כשהוא קטין לא צריך.
<קריאה: ולאשר אזרחות.
<עמוס ארבל: ויתור על האזרחות.
<קריאה: לא ויתור.
אברהם נגוסה: לתת פטור.
<עמוס ארבל: לתת פטור מוויתור על אזרחות זרה מגיל 18 ומעלה.
<דנה גורדון שושני: ולאשר פטור מאזרחות זרה מעל גיל 18.
אברהם נגוסה: זה הסיכום שלנו ואנחנו נפעל בהתאם לסיכומים.
אברהם נגוסה: אני חושב שאני וחברת הכנסת קסניה סבטלובה נבדוק מבחינת חקיקה אם גם ניתן לעשות תיקון בחוק האזרחות כדי להקל - - -
<קריאה: המשמעות של זה מהותית לתיקון חוק השבות.
אברהם נגוסה: לא, לא - - -
<קריאה: מהותית זה מה שזה.
אברהם נגוסה: חוק הכניסה אני אומר.
אברהם נגוסה: חוק הכניסה 1952, לזה אני מתכוון.
<קריאה: זה לא רלבנטי לאזרחות.
<קריאה: חוק הכניסה לא מדבר על אזרחות.
אברהם נגוסה: זה התפקיד שלו.
<קריאה: חוק הכניסה מדבר על כל האשרות – ארעי וקבע.
<קריאה: חוק האזרחות מדבר על אזרחות.
אברהם נגוסה: א' 5 זה לא ארעי?
אברהם נגוסה: זה ארעי, אז לזה אני מתכוון.
אברהם נגוסה: אנחנו פותחים את הדיון בנושא סגירת מרכזי הנוער ואנחנו רוצים לשמוע בנושא הזה גם מנציג משרד החינוך, משרדי הממשלה, משרד ראש הממשלה והנוער בעצמו, נציגי הנוער שהגיעו אלינו.
אברהם נגוסה: נשמע גם מהצוות שמפעיל מרכזי נוער ונקיים דיון בנושא הזה.
אברהם נגוסה: החלטנו לקיים את הדיון לאחר שקיבלנו פניות גם מהארגונים שמפעילים וגם דיברו איתי באופן אישי ראשי ערים וראשי רשויות מקומיות שהם מאוד מודאגים שמרכזי נוער בתהליך של סגירה.
אברהם נגוסה: אני לא מבין, דווקא כאשר שיש החלטה או החלטות ועדת שרים בראשות ראש הממשלה לקדם את הקהילה ושיחררו תקציבים לנושא הזה ולנושאים אחרים גם, בין היתר בעניין הנוער, לטפל בנוער ולא לזרוק אותו לרחוב.
אברהם נגוסה: אנחנו שומעים שהמציאות בשטח היא משהו אחר מההחלטות שאני באופן אישי גם השתתפתי בקבלתן והייתי נוכח בדיונים על ההחלטות האלה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מהצדדים כדי להבין ולדעת בדיוק מה קרה.
אברהם נגוסה: האם הושגה המטרה בעניין שילוב יוצאי אתיופיה או להיפך.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע ראשית את נציגת משרד החינוך, הגברת עירית בירן, לאחר מכן נשמע גם את נציגי הנוער.
<עירית בירן: מרכזי הנוער בהגשה של התכנית בהחלטת הממשלה, גם השתתפת בדיון שהיה במשרד ראש הממשלה בנושא, הייתה לחזק את מרכזי הלמידה ולבדוק את המהלך כי מרכזי הנוער בעצם היו הומוגניים לחלוטין ולנסות לראות איך אנחנו לוקחים את מרכזי הנוער ומטמיעים אותם לתוך המרכזים או פעילות במרכזים אחרים הקיימים בכל קהילה וקהילה.
<עירית בירן: יש תקציב לתקופה הקרובה, תקציב לחצי שנה ואולי קצת יותר מחצי שנה שתוקצב, הסיבה שהם לא נפתחו או נפתחו באופן שבאמת על חשבון רשויות מקומיות שעשו מהלך מקומי או גורמים אחרים, כי המעבר של ההתקשרות מול ה- ENP, ממשרד הקליטה למשרד החינוך הוא מהלך שמבחינת בירוקרטיה, היה לנו קושי לסגור אותו ובימים אלה אנחנו ס וגרים את ההתקשרות.
<עירית בירן: אני מקווה שהיום או מחר ייחתם ההסכם ואז אפשר יהיה באופן פורמלי לפתוח אותם ולדאוג שהתקציב יגיע לאן שהוא צריך להגיע ושאותם ילדים מ-14 המרכזים יקבלו שירות.
<עירית בירן: בשנה הזאת, שנת הלימודים הקרובה, הראייה שלנו שעד אפריל אנחנו רוצים להגיע למהלך שנוכל לראות כל ילד וילד לאן הוא משתלב, ואיפה אנחנו בעצם כמובן בדיאלוג עם הרשויות המקומיות ובמציאת פתרונות בשיתוף עם משרדי ממשלה נוספים, נמצא פתרון לכל ילד ולכל מרכז במסגרת המקומית כי לא ישוב א' דומה לישוב ב', וצריך באמת לפתור את הפתרון כפתרון מקומי.
<עירית בירן: המהלך הזה יהיה בשיתוף כמובן של אנשים שלנו, של משר ד החינוך, עם הגורם המפעיל שזה ה- ENP, כמובן עם "פידל", עם החברה למתנ"סים, כל אותם גורמים מפעילים, רשויות מקומיות, משרד הקליטה שהוא שותף שלנו למהלך, אנחנו רוצים לחבר גם את משרד הרווחה כדי לשזור פתרון מיטבי לכל ישוב וישוב.
<עירית בירן: אנחנו לא רוצים שהם ימשיכו להיות בפתרון של מרכזים הומוגניים וברגע שהם ישתלבו לתוך מרכזים קיימים אני מקווה שנגיע לאיזה שהוא מצב שבאמת כל ישוב יש לו את הפתרון המתאים לאותו ישוב, אני הבנתי שחלק מהישובים צריכים לאתר מבנים חלופיים, זו חלק מהעבודה שתצטרך להיעשות השנה ואנחנו לקחנו אחריות עליה.
<עירית בירן: לצערי, שוב אני אומרת, בגלל בעיות של התקשרות מחדש, בגלל בניית מסגרת של כל ההתקשרויות, הכוללת, חשבנו שלפני החגים נוכל כבר לסגור את העניין הבירוקרטי ובגלל החגים ועוד כל מיני סיבות זה נתקע.
<עירית בירן: אתמול היה מהלך שלדעתי הוא הסופי אבל היום כבר עוד כמה ניירות שהתבקשנו להעביר לוועדת הפטור ואצלנו במשרד לאותם גורמים שעוקבים אחרי ההתקשרות, תהיה התקשרות אני מקווה היום עד סוף היום, מחר עד סוף היום, אנחנו רוצים לגמור עם זה ולהתחיל לצאת לדרך.
<עירית בירן: אני מקווה שאנחנו נוכל לבוא ולדווח לכם שהמרכזים עובדים וגם במשך השנה על התהליך שאנחנו הולכים לעשות, מה קורה בתהליך של הבדיקה, איך אנחנו הופכים אותם לאינטגרטיביים ולא להומוגניים כפי שהחלטת הממשלה מחייבת.
אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת וחבר הוועדה מוטי יוגב.
אברהם נגוסה: נחזור למה שהיה לפני שנה.
אברהם נגוסה: ההחלטה התקבלה ב- 10.10.2015, דהיינו לפני יותר משנה.
אברהם נגוסה: במהלך השנה קיימנו לפחות פעמיים מעקב לאיפה הגעתם ואתם דיווחתם לנו שאתם בהכנה, אתם מתכוננים, ב- 1 לספטמבר הכל יתחיל פיקס.
אברהם נגוסה: אני שומע אותם דברים ששמעתי בדיוני מעקב.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת - - -
<עירית בירן: למה זה נתקע?
אברהם נגוסה: אנחנו גם נעבור עוד שנה ועדיין אתם תתכוננו, בינתיים הנערים ברחוב.
אברהם נגוסה: אני לא יכול להאמין ולהבין, זה פשוט לא יאומן, תסבירי לנו.
<עירית בירן: אני אסביר.
<עירית בירן: התכנית הכללית יש לה סעיפים שונים.
<עירית בירן: חלק מהתקציבים הגיעו במלואם, מעט מאוד כסף הגיע ב- 2015, רוב המשאבים הגיעו ב-2016.
<עירית בירן: הסעיף התקציבי הזה הכולל, של ההתקשרות עם ה- ENP, היה משא ומתן מאוד קשה.
<עירית בירן: אלו ילדים נכנסים, אלו ילדים לא נכנסים ואולי דוד ירחיב אחר כך קצת מצד משרד הקליטה, כי אנחנו עשינו מהלך של איחוד שתי תכניות.
<עירית בירן: עבדנו כל הקיץ כדי באמת לסגור את העניין הזה, כדי לראות אחר כך שהכספים מתגלגלים למקום שהם צריכים להתגלגל ולקבל את האישור התקציבי בוועדת הפטור, דבר שלקח זמן.
<עירית בירן: חלק מהמהלכים היו שאלות שהייעוץ המשפטי הפנה, למה עושים בצורה הזאת את ההתקשרות ולא בצורה אחרת.
<עירית בירן: אבל עכשיו יש לנו אישור בוועדת הפטור לשלוש שנים שאנחנו יכולים לעבוד בשקט.
<עירית בירן: שלוש שנים על כל ההתקשרות שלנו עם ה- ENP .
<עירית בירן: הנושא של מרכזי הנוער היה מהיום הראשון, לפחות ביום שהוגשה ההצעה וההחלטה במשרד ראש הממשלה היינו כולנו ודובר שם על זה שבעצם הם בתהליך לסגירה עם הטמעה במערכות אחרות.
<עירית בירן: זה שהכסף וההתקשרות והמערכת הבירוקרטית גררה אותנו חודשיים עיכוב, אני רק יכולה להתנצל, אני מאוד מודאגת, יגידו חברים שכולנו ניסינו לדחוף את זה כמה שיותר מהר.
<עירית בירן: זה לא צלח.
<עירית בירן: היינו צריכים אולי במאי לסגור את ההסכמות עם משרד הקליטה ומשרד ראש הממשלה ומשרד האוצר, ואולי זה היה מצליח ולא הצלחנו כל כך מהר.
<עירית בירן: היו כמה נושאים שהיינו באמת צריכים לפתור אותם וזו הייתה עבודה מורכבת וקשה ולפחות עכשיו אנחנו יודעי ם שכל החבילה פתורה ויש לנו דרך לעבודה ואני מקווה שבאמת, עוד פעם, זה לא אומר שמרכזי הנוער באמת יש להם פתרון, להם יש פתרון לחצי שנה.
<עירית בירן: מרכזי הלמידה יש להם פתרון לשלוש שנים.
אברהם נגוסה: למה מרכזי נוער רק לחצי שנה?
<עירית בירן: בגלל שהם הומוגניים לחלוטין, הוחלט להטמיע אותם בתוך מערכות אחרות.
<עירית בירן: זה היה בהחלטת ממשלה, לא משהו טכני.
<עירית בירן: בדיון במשרד ראש הממשלה, זה מה שהוצג וזה מה שאושר.
אברהם נגוסה: החלטת הממשלה והתכנית לשילוב מיטבי של יוצאי אתיופיה, המטרה היא לקדם את השילוב אבל אנחנו יודעים שזה לא בכל מחיר.
אברהם נגוסה: אם יש נוער שהעניין הוא להמשיך בקצב שלו, זה לא הכרחי לסגור את המרכז.
אברהם נגוסה: זו סוגיה אחת.
אברהם נגוסה: סוגיה שניה היא העניין של עד 15 שנים.
אברהם נגוסה: הבנתי שזה לא לחייב את מי שפחות מ- 15 שנים, להכריח אותו לסגור ולשלבו בכוח.
אברהם נגוסה: האם הבחנתם בשני הכיוונים האלה?
אברהם נגוסה: אם לדוגמה, במרכזי הנוער שהפרויקט הלאומי היה מממן דרך עמותת "פידל" או דרך מתנ"סים, יש צוות שיש לו נסיון והנוער רואה את המקום הזה דווקא כמקדם, אז מה הבעיה להביא עוד כמה כדי לשלב, במקום לסגור אותו?
אברהם נגוסה: להביא נערים אחרים ולשלבם בתוך המרכז.
אברהם נגוסה: למה צריך לסגור אותו לגמרי?
<נמרוד גלנטה: אפשר לשאול האם הגברת עירית הייתה במרכז נוער?
<נמרוד גלנטה: כי המרכזים שלי בהחלט לא הומוגניים ולא ברור לי העניין הזה.
<טלל דולב: בוקר טוב.
<טלל דולב: התחלתי אתמול בראש המטה ליישום ובקרה של התכנית הממשלתית לקידום שילוב אזרחים יוצאי אתיופיה במשרד ראש הממשלה.
<טלל דולב: אני רוצה להתייחס לשתי הסוגיות שאמרת וגם למה שאתה מתייחס אליו לגבי אשקלון.
<טלל דולב: באמת כמו שאמרה עירית ואמרו קודמיי, המדיניות היא לעשות שילוב מיטבי עד כמה שאפשר, וגם כמו שציינת, לא בכל מחיר ולא במחיר של פגיעה בצרכים ייחודיים של הנערים והנערות במקרה הזה או יוצאי אתיופיה בכלל.
<טלל דולב: אני חושבת שזאת הסיבה שהחלטת הממשלה הייתה מצד אחד 'בואו נשקול מחדש את המרכזים האלה', כי מה שאנחנו ראינו, והסתכלנו על נתונים מחלק מהרשויות, ומה שראינו זה שברשויות שבהן המרכזים האלה פועלים, ואני בתפקיד הקודם שלי ניהלתי תכנית לילדים ונוער בסיכון, ברשויות שהמרכזים האלה פועלים יוצאי אתיופיה לא היו משולבים לפחות בחלק גדול מהמענים האחרים ברשות.
<טלל דולב: ההחלטה יש לה בסיס מוצדק.
<טלל דולב: יחד עם זה, ברור היה לגמרי שחייבים להמשיך את ההפעלה של זה עד שיימצא פתרון לכל רשות ורשות.
<טלל דולב: אנחנו אספנו מידע מרשויות ורשויות באמת במצבים שונים.
<טלל דולב: יש רשויות כמו הרשות שלך, ואני חושבת שכולנו היינו בשנה הא אחרונה הרבה במרכזי נוער, כולל במרכז נוער ברשות שלכם שכבר התחילו איזו שהיא פעולה של אינטגרציה ובכלל האינטגרציה כבר הייתה קיימת לפני.
<טלל דולב: אלה הרשויות שאנחנו צריכים להסתכל עליהן בצורה מסוימת.
<טלל דולב: אז יש את אשקלון, יש גם בקרית מלאכי, יש גם בקרית גת, מרכזים שכבר היום הם משולבים ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו מגדילים את השילוב, מגדילים את האינטגרציה, ורואים מה קורה שם.
<טלל דולב: יש רשויות אחרות שבהן יש מרכז ליוצאי אתיופיה שאליו מגיעים יוצאי אתיופיה ממגוון שכונות ולידו מרכז שאין בו יוצאי אתיופיה.
<טלל דולב: אנחנו יכולים לתת כמה דוגמאות כאלה, יש לי פה בנייר, ולרשויות האלה אולי צריך פתרון אחר.
<טלל דולב: יש רשויות שבהן רוב הנערים והנערות יוצאי אתיופיה, לפחות שתי רשויות שבמרכזים, למשל אחד בפתח תקוה ואחד בדרום, בבאר שבע, הם עולים חדשים פחות מ- 15 שנה בארץ.
<טלל דולב: למרכזים האלה צריך לתת פתרון אחר.
<טלל דולב: יש פה 14 מרכזים שהיו קודם ב- - -, יש עוד כמה מרכזים שנוצרו כתוצאה מההשפעה של התכנית הזאת, הם חלק ממערך השירותים לנוער ברשות המקומית, גם משרד הרווחה שותף בזה, משרד החינוך, המשרד לבטחון פנים.
<טלל דולב: צריך למצוא פתרון שייתן את השילוב המיטבי לכל נער ונערה בכל רשות מקומית.
<טלל דולב: אי אפשר למצוא פתרון שהוא פתרון אחד וגורף לכולם.
<טלל דולב: לכן משרד החינוך לקח על עצמו להקים צוות, והוקם צוות שיעבוד גם עם הרשויות וגם עם המפעילים, כדי למצוא פתרון לכל אחת מהרשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: נשמע מהרשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: נמרוד גלנטה, אגף נוער בעירית אשקלון.
<נמרוד גלנטה: בוקר טוב ותודה רבה על ההזמנה למפגש.
<נמרוד גלנטה: אני מבקש רגע להציע להגדיר את נושא הדיון כי מנקודת מבטי כאדם שאחראי על החינוך באשקלון הנושא של הפגישה הוא לא הסגירה של מרכזי הנוער אלא הפסקת תקצוב מרכזי הנוער.
<נמרוד גלנטה: אנחנו לא נסגור את מרכזי הנוער.
<נמרוד גלנטה: אם ממשלת ישראל, משרד החינוך, יפסיק לתקציב - - -
אברהם נגוסה: אבל יש, נסגרו.
<נמרוד גלנטה: העירייה תתקצב.
<נמרוד גלנטה: לזה אני מתכוון.
<נמרוד גלנטה: אתה מבין מה אני אומר?
אברהם נגוסה: פורמלית גם אנחנו אמרנו, 'בחינת המשך הפעלתם'.
<נמרוד גלנטה: אני מבקש להגיד שאיפה שמשרד ממשלתי כזה או אחר מחליט להפסיק לתקצב פרויקט שעיריה רואה לנכון להמשיך להפעיל אותו, זה פשוט נופל תקציבית על העיריה.
<נמרוד גלנטה: מאוד חשוב להבין את הנושא הזה.
<נמרוד גלנטה: מרכזי הנוער שפועלים במקרה שלי תחת עמותת "פידל" הם מרכזי נוער שיודעים לייצר מענה לילדים ובני נוער ברשות המקומית בני הקהילה האתיופית ולא בני הקהילה האתיופית, בהתאם למאפיינים התרבותיים שלהם.
<נמרוד גלנטה: הרעיון לסגור את המקומות האלה ייצר שני מהלכים מקבילים שהם מהלכים מאוד מאוד מורכבים.
<נמרוד גלנטה: המהלך הראשון אומר דבר מאוד פשוט, ואני אומר את זה בדיוק רב, ואני אומר את זה ממקום הכי נקי מתוך ההתרשמות שלי בשטח.
<נמרוד גלנטה: ילדים ונוער היום במדינת ישראל מכירים שלוש מערכות חינוך בלתי פורמלי: הם מכירים את מערך החוגים, מכל הסוגים, הם מכירים את מערך תנועות הנוער ומנהיגות הנוער והם מכירים את מערך הספורט.
<נמרוד גלנטה: אלה שלושת הדברים המרכזיים.
<נמרוד גלנטה: כמובן שיש את הנושא של מרכזי למידה, עזרה בשיעורי בית, אבל זה פחות או יותר מובנה כך.
<נמרוד גלנטה: במדינת ישראל היום, מצופה מהנוער להגיע לתנועת הנוער ביום X בשעה 16:00 וללכת בשעה 18:00.
<נמרוד גלנטה: להגיע לחוג בשעה 16:45 ולצאת בשעה 17:30.
<נמרוד גלנטה: מובנה מאוד ומדויק מאוד וזה עובד בסדר גמור.
<נמרוד גלנטה: נוער מסוים, לאו דווקא מהקהילה האתיופית, אבל במעמד סוציו-אקונומי נמוך יותר, לא מכיר את שיטת העבודה הזאת והוא מדיר רגליו מהחינוך הבלתי פורמלי, על כל המשמעויות של זה.
<נמרוד גלנטה: ואני אומר את זה בהכללה רבה מאוד, נוער מאוכלוסיות במעמד סוציו אקונומי נמוכות יותר לא מכירות את המודל של ההורה רושם את הילד שלו לחוג, ההורה רושם את הילד שלו לתנועת נוער, הוא יודע באיזה יום ובאיזו שעה הוא צריך להגיע למקום, הוא מגיע, מקבל את השירות ומקבל את הפעילות והולך הביתה.
<נמרוד גלנטה: הוא מגיע למועדון הנוער בשעה 15:30, מיד אחרי בית הספר, אם הוא צריך הוא גם מקבל במקום הזנה, כי לפעמים אין אוכל בבית, והוא שוהה שם עד 19:00, 20:00 .
<נמרוד גלנטה: ובשלוש-ארבע השעות האלה הוא מקבל גם עזרה בשיעורי בית, גם תנועת נוער, גם חוג ספורט, גם הכנה לשירות צבאי משמעותי וגם וגם וגם וזה מובנה לו.
<נמרוד גלנטה: נקרא לזה בית שני.
<נמרוד גלנטה: אלה מרכזי הנוער כמו שעמותת "פידל" מפעילה, אלה מרכזי הנוער כמו שבוועדה הזאת מבינים, בצורה כזאת או אחרת, שאולי חס וחלילה צריך לסגור.
<נמרוד גלנטה: ראיתי פחות או יותר את האלטרנטיבות שמציגים למרכזי הנוער האלה.
<נמרוד גלנטה: התרשמתי מפרויקט "חוג לכל ילד", בהחלט יפה, בהחלט לא תואם לצרכים התרבותיים של האוכלוסייה.
<נמרוד גלנטה: התרשמתי מהרעיון של לשלוח ולשחרר את האוכלוסייה, כביכול ההומוגנית, לתוך המרכזים הקהילתיים הקיימים ברשות, יפה מאוד.
<נמרוד גלנטה: גם תקציבית מאוד משמח שמתכוונים לתקצב את זה, זה לא יעבוד כי זה לא תואם למאפיינים התרבותיים של הנוער הספציפי הזה ועוד פעם אני מדגיש, אני לא מדבר רק על נוער מהקהילה האתיופית.
<נמרוד גלנטה: כללית, אוכלוסיות שרלבנטיות למרכזי הנוער האלה, יש להם מאפיינים תרבותיים טיפה שונים, אם לא נכבד את המאפיינים התרבותיים שלהם הם ידירו את רגליהם מתנועות הנוער, מהחוגים, מהמתנ"סים, ממרכזי הנוער וכולי.
<נמרוד גלנטה: אם הדיון הוא לסגור את מרכזי הנוער בשל העובדה שהם הומוגניים, בבקשה, תנו לי הוראה להפוך אותם להטרוגניים.
<נמרוד גלנטה: תגדירו לי שאתם, ממשלת ישראל, משרד החינוך או כל מי שזה לא יהיה מתקצב, מבחינתי אפילו רק את הקהילה האתיופית אבל מחייב אותי על כל ילד או נער להביא ילד או נער שהוא לא מהקהילה האתיופית, אני לוחץ יד ומתקדם עם זה.
<נמרוד גלנטה: לא יכול להיות שבגלל הנושא של ההומוגניות או ההטרוגניות, שזו הוראה שאני מקבל אגב, לי אומרים, לי מגדירים תחת התקציב אם אני עושה פעילות הומוגנית או הטרוגנית.
<נמרוד גלנטה: לא יכול להיות שתחת המסווה הזה מחליטים לסגור מרכזי נוער שהם כל כך קריטיים וחשובים.
<נמרוד גלנטה: יש פה גם את השלטון המקומי?
<נמרוד גלנטה: אני לא רואה פה נציג ממרכז השלטון המקומי.
<קריאה: הם הוזמנו.
<נמרוד גלנטה: הוזמנו.
<נמרוד גלנטה: אני לא רואה פה את האמירה של מרכז השלטון המקומי אבל יש פה גם את השלטון המקומי.
<נמרוד גלנטה: השלטון המקומי בא וצריך להגדיר את הצרכים שלו כרשות מקומית.
<נמרוד גלנטה: אמנם מדובר פה על פרויקט של 14 רשויות, אבל עדיין השלטון המקומי צריך להגיד את האמירה שלו.
<נמרוד גלנטה: המחיר שאני אצטרך לשלם, המחיר החברתי, הכלכלי, מחיר הפשע, מחיר הילד שלא יקבל שירותיו, אם אני אסגור את המקום הזה, הוא הרבה יותר גבוה מהעלות השנתית שהמרכז הזה עולה לי כי ה- 150 בני הנוער האלה שיהיו ברחובות יעלו לי הרבה יותר כסף בוונדליזם בתת חינוך ובמורכבויות כאלה ואחרות שיצוצו.
<נמרוד גלנטה: ובגלל זה אני אומר תחליט ממשלת ישראל, תחליט מדינת ישראל, יחליט משרד החינוך לסגור, אני כמייצג רשות מקומית במקרה הזה, זה לא אומר שאני אסגור, זה אומר שאתם מפילים עלי עוד עול כלכלי.
אברהם נגוסה: זה מה שיביא את הסגירה.
אברהם נגוסה: ראשי הערים אמרו לי שאם יופסק המימון שהפרויקט הלאומי היה נותן, אז 'אין לי תקציב, אני סוגר'.
אברהם נגוסה: אז מה אתה היית עושה?
<נמרוד גלנטה: אני לא ראש עיר, אני מנהל אגף.
אברהם נגוסה: בסדר, כמנהל אגף אתה לא תעשה את זה בלי תקציב.
<נמרוד גלנטה: אני אמצא תקציב, מה זאת אומרת?
<נמרוד גלנטה: יש לי אחריות כלפי הילדים האלה.
אברהם נגוסה: אתה אומר לי "לא מעניין אותי, בכל זאת אני אמשיך את זה"?
<נמרוד גלנטה: כן.
<נמרוד גלנטה: אני אגיד לך גם יותר מזה.
<נמרוד גלנטה: עמותת "פידל" שיש לה אחריות חברתית וערכית מאוד מאוד גבוהה באה ואומרת, אם הם יפסיקו לממן אנחנו גם נחפש תורמים.
<נמרוד גלנטה: זאת אומרת שבסופו של דבר - - -
אברהם נגוסה: אני לא יכול להתבסס על חיפוש תורמים, ממשלת ישראל היא אחראית.
<נמרוד גלנטה: אז שממשלת ישראל תמשיך לתקצב.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על ממשלת ישראל, לא על תורמים.
אברהם נגוסה: לכן שאלתי אותך שגם אותם ראשי ערים שאמרו שאם התקציב שעכשיו הם מקבלים יופסק בגלל המדיניות החדשה שמפעילים עליה, 'אני אסגור כי אין לי תקציב' אם הממשלה באה ואומרת לי 'תמשיך את הפרויקט, אני אתן לך את הכסף', זה בסדר, אני אמשיך.
אברהם נגוסה: אבל אם אומרים לי 'אתה לא יכול לקבל את התקציב וגם אתה לא יכול להמשיך לעשות מה שהיית עושה עד עכשיו' אז אני סוגר.