GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דימה אפרצב: אדוני היושב ראש, הסוגיה של תשלומי הארנונה של משרדי הממשלה לרשויות המקומיות זו סוגיה שלא קשורה לעיר קולטת עולים, לא קולטת עולים, לא קולטת אף אחד, זו סוגיה של היגיון אלמנטרי, כי זה לא נעשה לשם שמים.
<דימה אפרצב: הרשויות מספקות שירותים בלי לבדוק אם זה משרד ממשלתי או זה משרד פרטי.
<דימה אפרצב: הסוגיה הזאת חייבת לקבל ביטוי ולא צריך לכרוך את זה בעניין של קליטת עולים.
<דימה אפרצב: בעניין של קליטת עולים צריך להיות ברור לחלוטין שרשויות שמתמודדות עם קליטת עולים צריך לראות איך משרד האוצר, או משרד ראש הממשלה, או אני לא יודע, צריכה לבוא אמירה מאוד ברורה שבאה ואומרת, ואנחנו דיברנו על זה שנים רבות, קליטת עולים זה מנוע צמיחה, נקודה.
<דימה אפרצב: לא משנה כרגע גיאוגרפיה, לא משנה שום דבר, זה מנוע צמיחה אדיר, שלב אחד במסגרת רשויות מקומיות, שלב שני, הרבה יותר חשוב, במסגרת כלכלת המדינה, חד משמעית.
<דימה אפרצב: זה שיש קבוצות עולים שאולי המדינה צריכה להשקיע קצת יותר זה יבוא על חשבון על יצירת תפוקות אדירות מקליטת עולים.
<דימה אפרצב: רק דוגמה אחת אני אתן, היום למדינת ישראל לייצר רופא עולה, יחידה אחת, רופא אחד, משרד הקליטה מצליח לעשות את זה בשנה אחת תמורת 300,000 שקל כל הסוגיה.
<דימה אפרצב: עולה חדש מצרפת, מרוסיה, מכל מקום, שהוא מגיע עם תואר רופא, תוך שנה, על חשבון מדינות אחרות, תמורת כסף מאוד מאוד קטן יכול לייצר פה פתרונות אדירים.
<דימה אפרצב: ואני לא רוצה להיכנס כרגע לסוגיות שקשורות להנדסה ורופאים ומורים ומה שאתם רוצים.
<דימה אפרצב: זו סוגיה כלכלית לכל דבר ועניין.
<דימה אפרצב: אני הייתי מאוד שמח אילו משרד האוצר היה מתייחס לזה באופן שכזה והיה יכול לייצר קופה נוספת לעודד רשויות לקלוט עולים וכבר תחליט הממשלה אם היא תעשה את זה כתקציב תוספתי למה שמשרד הקליטה יודע לתת או במסגרת משרד פנים דרך כל הסוגיות של תמיכות כאלה ואחרות, שזה בהחלט אפשרי לעשות.
<דימה אפרצב: הסוגיה השלישית זו בקשתי למשרד הקליטה.
<דימה אפרצב: בשלטון המקומי קיימת ועדה לקליטת עולים, זאת ועדה שיש לה נציגים מרשויות, היא עובדת בצורה מאוד מסודרת.
<דימה אפרצב: אני בהחלט מתחבר לאמירה של עמיתיי, נכון יהיה אם בפורום שידון על שינויי קריטריונים או שינויים כאלה ואחרים לתקצוב בצורה אולי אחרת, שיהיו הנציגים של הרשויות המקומיות, באמצעות המרכז לשלטון מקומי.
<דימה אפרצב: יש קשר אדיר ומצוין ומקצועי וזה יכול לעזור.
<דימה אפרצב: ואז, בדיוק כמו שאומר אדוני היושב ראש, זה באמת ישלים את הפער שקיים.
<דימה אפרצב: כי נכון הוא שמשרד הקליטה יקיים דיונים לא בתוך עצמו, אלא הוא יכניס פנימה את השותפים העתידיים שלו, שזה הרשויות המקומיות.
<דימה אפרצב: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
אברהם נגוסה: בסדר גמור, אני חושב שזה דיון מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: אסתר, ממועצת ארגוני העולים.
<אסתר בלום: אנחנו יושבים כאן ואני רוצה לחזק את מה שהמנכ"ל אמר, עיריית נתניה, בבקשה לא לאיים, לא על העובדים ובטח לא על העולים.
<אסתר בלום: יש עכשיו כתבות שמסתובבות בכל השפות שכבר אתם סוגרים את השירותים.
<אסתר בלום: המאבק שלכם צודק ואנחנו באמת תומכים בו והוא נכון והוא הכי הגיוני, אבל לא על חשבון העובדים, בטח לא על חשבון העולים החדשים שעכשיו שומעים ועכשיו יגיעו בהמוניהם בחודשי הקיץ ואין אולפן, אין שום דבר.
<אסתר בלום: איך אפשר לעשות דבר כזה?
<אסתר בלום: איך אפשר לצאת בהכרזה כזאת?
<אסתר בלום: אנשים פשוט לא מבינים והם חסרי אונים.
<אסתר בלום: אנא מכם, אני לא יודע כמה הדיונים האלה ייקחו, לא יודעת אם יש דיונים, או כבר היו, כבר הייתה החלטה, לא הייתה החלטה.
<אסתר בלום: זה לא יכול להיות האיום הזה על הראש של העולים ושל העובדים.
<אסתר בלום: אני ראיתי כאן את החוברת של משרד הכלכלה.
<אסתר בלום: אם אנחנו כאן בפורום של גם משרדי ממשלה, אני רוצה לברך את מנכ"ל המשרד והוועדה להסרת חסמים שהוא מוביל אותה ובזכות זה יש תוצרים שרואים אותם, טיפין טיפין, אבל יש תוצרים גדולים יותר ששומעים עליהם, כמו הנושא של רופאי השיניים, שזה לכלל העולים, דרך אגב, זה לא רק לצרפתים, זה לכל העולים מכל המדינות.
<אסתר בלום: זו חוברת שתורגמה לארבע שפות כדי להנגיש את המידע בכל הקשור לרישיון ולרישום מהנדסים ואדריכלים שעד כה לא היו מתורגמים בשפות אלה.
<אסתר בלום: אז אנחנו בימים הקרובים ממשיכים לעבוד ואני מקווה שיוספו בדיונים של הוועדה עוד מקצועות אחרים שאנחנו צריכים לדון ולעבוד עליהם.
<אסתר בלום: אז שני המסרים, בבקשה מכם, באמת.
<דימה אפרצב: אדוני היושב ראש, אני ממש מסרב להאמין, אני אומר את זה לחברי מנתניה, שנתניה אלופת קליטת עולים, שרובנו לומדים, אני חושב שזה יותר מסר, העברת מסר מאוד חד וברור שנתניה מבקשת עזרה.
<דימה אפרצב: אני מסרב להאמין שראש עיריית נתניה, מרים האגדית, ועיריית נתניה האלופה בקליטת עולים תפגע בעולים במאבק שלה.
<דימה אפרצב: אני מסרב להאמין, צריך להתייחס לזה כמסר, אבל צריך להרגיע את העולים, זה בעיקר בגלל חוסר הבנה, בעברית אולי.
<דימה אפרצב: אני לא מאמין שעיריית נתניה תפגע בעולים, אין אופציה כזאת, פשוט אין אופציה כזאת.
<אסתר בלום: החומרים וההודעות הגיעו לכל העולים בכל השפות, זה פשוט וברור, הכותרות ברורות ומדברות בעד עצמן.
אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד שאני לא רציתי לגרור את הדיון בנושא נתניה כיוון שנושא הדיון כולל את כל הרשויות המקומיות, אבל בנושא נתניה ספציפית אנחנו מקיימים דיון.
<אבי בן חמו: בנושא נתניה ספציפית, רק להבהיר, חד משמעית זה לא נגד העולים, אנחנו מחבקים את העולים, הבג"צ הוא נגד המדינה.
<אבי בן חמו: אני יודע שהמדינה - - -
<אסתר בלום: תעשו את העבודה, אבל לא מתחת לזרקורים.
<אבי בן חמו: שמעתי אותך, יש לי מספיק יועצים והם לא פה.
<אבי בן חמו: שמעתי אותך, תודה.
<אבי בן חמו: אנחנו יודעים שהמדינה אמורה להגיב עד אמצע אוגוסט לעתירה הזאת.
<אבי בן חמו: שמעתי את כל מה שנאמר פה, אני אעביר את המסר לראש העיר.
<אבי בן חמו: אנחנו לא נגד העולים, אנחנו בעד העולים, הבג"צ הזה הוא רק לתקן איוולת שהמדינה יצרה.
<אסתר בלום: נכון, צריך לתקן.
אברהם נגוסה: בנושא הזה כולנו איתכם, אין מחלוקת, אבל עד אז לא צריך להפסיק את השירותים לעולים, לא להפוך את העולים לבני ערובה.
אברהם נגוסה: זו הדרישה ואנחנו נקיים בשבוע הבא דיון מעמיק בנושא הזה.
אברהם נגוסה: בבקשה, אדוני, מיכאל בן הרוש.
אברהם נגוסה: בבקשה, ואז אנחנו עוד מעט מסכמים את הדיון.
<מיכאל בן הרוש: תודה רבה ליושב ראש הוועדה שנתן לי את רשות הדיבור.
<מיכאל בן הרוש: אני ביקשתי את רשות הדיבור אחרי ששמעתי את אדון יהודה מהסוכנות ואת מנכ"ל משרד העלייה והקליטה ואמרתי שחובה לדבר, כי, רבותיי, אנחנו מדברים כאן בעם ישראל ובמדינת ישראל, קיום מדינת ישראל.
<מיכאל בן הרוש: אני הגעתי לישיבה הזו לאחר שהייתי בישיבות על הנושא הפלסטינאי והגעתי למסקנה שאם לא יהיה פה רוב יהודי בעוד 15 שנה המדינה הזו לא תתקיים.
<מיכאל בן הרוש: שני דברים יכולים להביא את הרוב היהודי, זה עלייה גדולה וילודה גדולה.
<מיכאל בן הרוש: אני מדבר בנושא המקרו, כי זה הנתון שיהיה בעוד 15 שנה, לא יהיו כאן מספיק יהודים הרוב הערבי יגבר עלינו ואנחנו נאבד את המדינה.
<מיכאל בן הרוש: אז לתשומת ליבכם, כולכם שמטפלים בנושא של הקליטה, זה חשוב מאוד לרכז את כל הנושא של הקליטה במשרד הקליטה ולא משרד החינוך ולא משרד הפנים.
<מיכאל בן הרוש: אני שומע כאן דברים שאני חושב שאני אולי בשנות ה-50.
<מיכאל בן הרוש: היום יש הרבה מחשבים, היום יש הרבה אפשרויות לנתב את הדברים בצורה מדויקת וכפעיל של כולנו וכאחד שאכפת לו ממדינת ישראל, אני לא עליתי עכשיו, עליתי ב-48', חשוב לי מאוד שתהיה עלייה גדולה לארץ ישראל.
<מיכאל בן הרוש: עכשיו הוקמה עמותת גג לעולי צרפת, עמותת קעליטה, יש להם הרבה רצון להביא 30,000 עולים.
<מיכאל בן הרוש: בבקשה, תתמכו בהם, תנו להם את כל הכוח ואת כל האפשרות להביא את העולים האלה לארץ ישראל.
אברהם נגוסה: אני מסכם את הדיון ואני מתחבר גם לאדוני שדיבר עכשיו, שהעלייה היא אחד מאבני היסוד של מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: עליית יהודים לארץ ישראל זה מה שיחזק את מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית ולכן חשוב לנו לשים את התשתית החברתית לקליטת העלייה.
אברהם נגוסה: בפגרה אני הסתובבתי בקהילות יהודיות בארצות הברית, באירופה, ואנשים אומרים לי 'אנחנו רוצים לעלות לישראל, אבל אני מפחד שלא תהיה לי עבודה, אני מפחד שאני אהיה מובטל'.
אברהם נגוסה: אלה הדברים שאנשים דיברו איתי.
אברהם נגוסה: יש אנשים שכבר החליטו לעלות, אבל הם נמצאים בחרדה מהבחינה הזו.
אברהם נגוסה: לכן חובה עלינו, גם הרשויות המקומיות, גם משרדי הממשלה, לבנות תשתית קליטה נכונה כדי שהאחים שלנו שנמצאים בגולה, שהם יוכלו לעלות ולחזור הביתה ללא חרדה.
אברהם נגוסה: זה מה שצריך להיות המשימה הלאומית שלנו כולנו.
אברהם נגוסה: בנושא שקיימנו דיון, אני אקיים דיון בקרוב, בתיאום עם יושב ראש ועדת הפנים, לקיים דיון משותף בנושא ערי עולים ובהשתתפות שר הפנים.
אברהם נגוסה: אנחנו נקיים בקרוב.
אברהם נגוסה: בנושא נתניה, אנחנו נקיים דיון ספציפי בנושא הזה בעניין הפסקת השירותים.
אברהם נגוסה: אנחנו נקיים את זה בשבוע הבא, כל מי שיכול לתרום מוזמן להגיע ואנחנו נדון ואני מקווה שנצליח לשכנע את ראשי ההנהלה של עיריית נתניה שלא להפסיק את העניין.
אברהם נגוסה: אנחנו איתם במלחמה הצודקת שלהם, שהמדינה תיתן להם תקציב, אנחנו תומכים בכל הרשויות המקומיות שקולטות עלייה, אנחנו גם נעמוד על זה שערים שמקבלים בשם העולים והם לא קולטים עלייה, נעמוד על זה שהתקציבים האלה יעברו לרשויות שהם אלה שקולטים את העלייה.
אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לכם שהשתתפתם פה ואנחנו נמשיך לדון ונביא את השינוי המתבקש על מנת שנוכל לקלוט את העולים החדשים.
אברהם נגוסה: תודה, אדוני המנכ"ל, שהשתתפת בדיון, תודה רבה לכם.
אברהם נגוסה: בוקר טוב לכל המשתתפים, אנחנו פותחים את הדיון.
אברהם נגוסה: התכנסנו היום, לדון בהצעה לדיון מהיר בנושא קשיים במבחני הסמכה למאבטחים בגלל פערי שפה, של חברת הכנסת טלי פלוסקוב.
אברהם נגוסה: בדיוק לפני שנה, קיימנו דיון בנושא מבחני הכשירות הנפשית בעברית ועמדנו על הקושי של המאבטחים עולים, הנדרשים להיבחן בשפה העברית לשם חידוש רשיונם לשאת נשק ואשר עלולים לאבד את משרתם ואת הכנסתם, בשל הקושי בשפה העברית.
אברהם נגוסה: נעניתי לקיים את הדיון המהיר ביוזמת חברת הכנסת טלי פלוסקוב, כיון שהובא לידיעתה שאלפי עולים לא מצליחים לעמוד בבחינות ההסמכה בסיום הכשרה, רק בגלל חוסר בקיאות בשפה העברית.
אברהם נגוסה: בדיון שקיימנו לפני כשנה, הובטח לוועדה כי בחינת הכשירות הנפשית תתורגם לשפות העולים וכי החל מחודש ינואר 2016 יוכלו העולים המאבטחים להבחן בשפתם.
אברהם נגוסה: אני מבקש לשמוע כעת, מה כוונת
אברהם נגוסה: כם לעשות כדי לסייע לעולים שעברית אינה שפת אמם, לעמוד בבחינות ההסמכה.
אברהם נגוסה: נשמע קודם את יוזמת הדיון, חברת הכנסת טלי פלוסקוב, לאחר מכן נשמע גם את נציג משרד התחבורה, מר דני שנער, מנהל אגף בכיר ביטחון חירום וסייבר ולאחר מכן נשמע את נציג המשרד לביטחון פנים, סנ"צ אייל זילברמן, ראש מדור הכשרות במשרד.
אברהם נגוסה: לפי דרישת ההצעה לסדר, נגבש מסקנות שיונחו על שולחן הכנסת.
אברהם נגוסה: אני פונה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב.
טלי פלוסקוב: ראשית, כמובן תודה על עצם קיום דיון בנושא ועל ההיענות שלך שהיא כל כך מהירה, בוועדות אחרות זה קורה אחרי זמן רב.
טלי פלוסקוב: אכן ביקשתי לקיים דיון והבקשה הזאת עלתה אחרי פניות אליי של מאבטחים, אשר סיפרו על הקושי לביצוע מבחן ההכשרה.
טלי פלוסקוב: אנחנו לא מדברים על פסיכו-טסט כרגע, אנחנו מדברים על מבחן הכשרה שעדיין מבצעים אותו בשפה העברית, בכתב ולא בעל פה, שאני מבינה שבעל פה הרבה יותר קל.
טלי פלוסקוב: גם ראיתי חלקים מהמבחן שכתוב בשפה העברית ובשפה לא כל כך פשוטה.
טלי פלוסקוב: אנחנו יודעים שהשפה העברית היא מאוד עשירה, היא יכולה להיות באמת שפה מדוברת שכולם מבינים אותה, אבל לפעמים את אותו משפט אפשר לכתוב בשפה שגם ישראלים שגרים במדינה הזאת לא תמיד יבינו מה כתוב שם ואני לא מדברת על אנשים שעלו ארצה גם לפני עשרים שנה.
טלי פלוסקוב: לכן חשבתי לנכון, להעלות את הסוגיה כאן כדי לשמוע את המשרדים.
טלי פלוסקוב: הרי אנחנו מדברים על מאבטחים ואל תגידו שזה מקצוע שיש לכם אנשים שעומדים בתור כדי לעבוד בו.
טלי פלוסקוב: גם כי מצד אחד המשכורת שם ואני אומרת את זה בעדינות, לא מי יודע מה ומצד שני לא כשבמדינה שלנו רמת האבטלה כל כך נמוכה שלאנשים האלה יש אלטרנטיבות אחרות ללכת לעבוד בהן, בתנאים שהם יכולים לתת מעצמם.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שצריכים להגיע לכאן אנשים שהם אלה שחוו את החוויה הזאת של לעבור מבחן, מה הקושי, עם מה הם מתמודדים ועלינו ביחד לנסות לפתור את הסוגיה הזאת.
טלי פלוסקוב: זה לא שמחר יקבלו אותם לעבודה כי הם נאמו כאן, יש הרבה אנשים שלא מדברים אשר לא עוברים את המבחן, חוזרים הביתה ונשארים ללא עבודה.
טלי פלוסקוב: כולנו יודעים שלא מדובר על צעירים בני 30-35, אלא אנשים יותר מבוגרים שלהם יותר קשה בעצם לתפוס את השפה.
טלי פלוסקוב: עלינו ביחד, כי בעיניי יש לנו אינטרס משותף, לעזור לאנשים האלה להשתלב בחברה הישראלית ולדעת לפרנס בכבוד, במקום שאנחנו כמדינה יכולים כן לתת להם.
טלי פלוסקוב: לכן, אדוני היושב ראש, אבקש לשמוע את הנציגים של המשרדים, אני מאמינה שאחרי שאשמע את דעתם יהיה לי מה להוסיף לנושא.
<דני שנער: אפשר לשאול שאלת הבהרה?
<דני שנער: איפה בדיוק הם נדרשים לעבור את המבחן הזה?
<דני שנער: בבית הספר להכשרה, בבית הספר לאבטחה?
<דני שנער: בסוף ההכשרה, הם צריכים לעבור - - -
<דני שנער: שם זו הבעיה?
טלי פלוסקוב: שם זו הבעיה.
טלי פלוסקוב: שוב, אני מאמינה גם שלאנשים שיגיעו עכשיו תהיינה תשובות יותר מדויקות, אולי הם גם יגידו באיזה מקום ספציפי.
טלי פלוסקוב: הם עוד מעט ייכנסו לכאן ואנחנו נשאל אותם.
טלי פלוסקוב: אבל עדיין, ממה שאני הבנתי, מדובר במבחן שהם צריכים לעבור בסוף ההכשרה ובמבחן הזה הם נכשלים.
טלי פלוסקוב: והם מספרים לי שגם הרבה ישראלים נכשלים, בגלל אותה הבעיה.
טלי פלוסקוב: אז בואו נראה על מה אנחנו מדברים ואני אשמח לשמוע את האנשים שמטפלים בנושא.
טלי פלוסקוב: המטרה של הדיון הקודם הייתה מאוד מוצדקת וקראתי את כל הפרוטוקול של הדיון הקודם, ואני יודעת שיש תוצאות של הדיון הקודם כי אני יודעת שלדוגמה, במבחני פסיכו-טסט היום נותנים לאנשים לעבור גם בשפות אחרות.
טלי פלוסקוב: אגב, הבנתי שאתה נציג של משרד התחבורה?
<דני שנער: כן.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לספר לך משהו אישי שחוויתי.
טלי פלוסקוב: בעלי בן 57, לצערי הרב המפעל שהוא עבד נסגר והוא חיפש מה לעשות בהמשך.
טלי פלוסקוב: הציעו לו ללכת ולבדוק את האפשרות להיות נהג אוטובוס, אני יודעת שהמקצוע הזה מאוד דרוש, הוא פנה לאחת המכללות בבאר שבע לצורך העניין וכדי להיכנס לקורס הוא היה צריך לעבור סוג של מבחן קצר.
טלי פלוסקוב: זה לא היה מי יודע מה, אבל הוא סיפר לי שהמבחן היה בשפה העברית.
טלי פלוסקוב: כאחד שחי במדינה הזאת כבר 25 שנים ולא נחשב כאחד שלא יודע עברית, כי הוא יודע להתבטא ברמה מאוד טובה, גם לו היה קשה לעבור את המבחן הזה.
טלי פלוסקוב: הוא אמר "אני עמדתי וראיתי את המילים רק בגלל שניחשתי מה הוא".
טלי פלוסקוב: לכן, רבותי, אנחנו צריכים להבין שאם אנחנו רוצים את האנשים האלה כחלק מהחברה הישראלית, אנחנו צריכים להיות גמישים אליהם ולתת להם, במקומות שאנחנו מסוגלים ובעיני אנחנו כן מסוגלים כאן, להיות גמישים ולתת להם את האפשרות להיות חלק מהאנשים שיעבדו.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע קודם את ראש מדור הכשרות במשרד לביטחון פנים, סנ"צ אייל זילברמן בבקשה.
<אייל זילברמן: תודה.
<אייל זילברמן: אני רק אתקן, אני ממשטרת ישראל וסגן ראש אגף כלי יריה יוסי מנשה הוא מהמשרד לביטחון פנים.
<אייל זילברמן: כלומר אנחנו כפופים אליהם, אבל אני ממשטרת ישראל.
<אייל זילברמן: אני מייצג פה כרגע את משטרת ישראל.
<אייל זילברמן: אני רוצה להבהיר כמה דברים.
<אייל זילברמן: ענף האבטחה הוא מקצוע לכל דבר.
<אייל זילברמן: שיהיה ברור, בתוך ענף האבטחה יש הרבה אחריות, ולא משנה מה רמת המאבטח, הוא יכול להיות היום בבוקר מאבטח בסופר, יכול להיות מאבטח בתחבורה הציבורית ויכול להיות מאבטח במתקנים.
<אייל זילברמן: יש המון אחריות.
<אייל זילברמן: אחד התנאים הבסיסיים להיות מאבטח במדינת ישראל זה לדעת את השפה העברית.
<אייל זילברמן: ואני אסביר, ואני אתייחס גם לנושא של המבחנים בסוף.
<אייל זילברמן: מאבטח שמגיע, הבקשה שלנו היא ש--- בעברית בסיסית, לא מעבר לזה.
<אייל זילברמן: שידע לקרוא ולכתוב עברית.
<אייל זילברמן: לא מעבר לזה.
<אייל זילברמן: הוא צריך לזהות אדם בכניסה, הוא צריך לקרוא תעודה בכניסה.
<אייל זילברמן: במקרה הצורך, הוא יצטרך לרשום גם דו"ח לאחר מה שקרה, הוא יצטרך לדעת להתבטא ולהרחיק אנשים.
<אייל זילברמן: יש דבר שנקרא סמ"כ, הוא צריך לתשאל את האנשים, לדבר איתם, לגלות, לתחקר, לזהות, להעביר מסרים בקשר.
<אייל זילברמן: זה לא מסתכם רק במבחן.
<אייל זילברמן: בסופו של דבר – נכון, יש הכשרה, בסיום ההכשרה יש מבחן.
<אייל זילברמן: הוא לומד למבחן, יש מדריך במבחן, אם הוא נתקל בשאלה שהיא קצת קשה לו, מבהירים לו מה ה שאלה.
<אייל זילברמן: המבחנים הם מבחנים בסיסיים, המבחנים הם מבחנים זהים, יש מאגר של כמות מסוימת של שאלות שמשם כל מוסד הכשרה לוקח את ה שאלות האלה.
<אייל זילברמן: אנחנו כמדור הכשרות בונים את השאלות יחד עם אנשי המקצוע, כך שאני לא רואה שום אפשרות אחרת היום לשנות את הנושא הזה.
<אייל זילברמן: אי אפשר לעשות מבחנים בשפות אחרות, הייתי מאוד רוצה.
טלי פלוסקוב: לא ביקשתי את זה, אדוני.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לשאול אותך, מי קובע מה זו עברית בסיסית?
טלי פלוסקוב: אני לא ביקשתי לעשות מבחן בנושא הזה בשפה הרוסית, האמהרית וכן הלאה.
טלי פלוסקוב: אני ביקשתי לבצע מבחן בשפה עברית פשוטה וקלה, תאמין לי, כשיש מילים כמו: "אני רואה", או "אני מסתכל", או "'אני מביט", שיש הבדל ביניהן ואתה תכתוב "אני מביט", אני לא חושבת שאותו מאבטח שעומד והוא צריך לעמוד, יבין אותך.
טלי פלוסקוב: לכן אני רוצה לראות מה זו רמת עברית בסיסית עבורך, כי מה שקל לך לא יהיה קל לאדם הזה.
<אייל זילברמן: אני יכול לתת לך כמה דוגמאות.
טלי פלוסקוב: אני אשמח.
<אייל זילברמן: אני אתן לך דוגמה אחת, או כמה שתרצי.
<אייל זילברמן: "מתי יכול מאבטח לבצע חיפוש ללא חשד?" זו שאלה פשוטה ולא מסובכת.
<אייל זילברמן: "מהו כוח סביר?
<אייל זילברמן: " אלה דברים שרשומים כמו מבחן אמריקאי.
<אייל זילברמן: הוא לא צריך לשבת ולכתוב, הוא צריך לקרוא את השאלה ולהבין מה התשובה הנכונה.
<אייל זילברמן: גם הציון העובר הוא לא ב- 90, הוא ציון עובר של 80 ואנחנו עושים הקלות.
<אייל זילברמן: אין לנו עם המערך האזרחי דו שיח של חרשים, נהפוך הוא.
<אייל זילברמן: אני חושב שמשטרת ישראל היום, ויעידו פה חבריי, הולכת מאוד לכיוון ואני אסביר לך איפה זה קורה.
<אייל זילברמן: בתקופה האחרונה, אנחנו מבצעים איזושהי עבודת מטה בנושא של תבחינים.
<אייל זילברמן: מי שלא יודע, יש תבחינים מסויימים, קריטריונים מסויימים, שמי שעומד בקריטריונים האלה יכול להיות מאבטח.
<אייל זילברמן: והם גם לא קריטריונים כל כך בשמיים.
<אייל זילברמן: אבל מה, גילינו למשל, אני אתן לך סתם אחת מהדוגמאות, שלעולים חדשים או לאנשים שהם ותיקים במדינת ישראל ולאו דווקא עולים חדשים, קשה לבוא ולהציג תעודת השכלה.
<אייל זילברמן: זה אומר, שאם אני אקח כדוגמה עולה מחבר העמים או שאני אקח עולה מאתיופיה או שאני אקח מישהו שעלה ממרוקו, אם הוא אדם מבוגר, אין לו יכולת לבוא ולהציג לי כמה הוא למד בעבר.
<אייל זילברמן: פעם נדרשנו ל- 10 שנות לימוד, דרשנו שיבואו ויציגו לנו תעודה של 10 שנות לימוד באחד ממוסדות ההשכלה המאושרים, היום אנו רואים שקשה לבוא ולהציג את זה אבל אני יכול לומר לך שבעבודת המטה שנעשית עכשיו התבחין הזה יורד.
<אייל זילברמן: האדם יגיע למוסד להכשרה, יעבור מבחן בעברית בסיסית שאנחנו בונים אותו, כאשר ברגע שיעבור את המבחן הוא ייכנס לקורס.
<אייל זילברמן: אנחנו כן הולכים לקראת, אנחנו כן מנסים לשפר ולסייע, אנחנו מכירים את המצוקות ולא עיוורים למצוקות שקיימות.
<אייל זילברמן: מצד שני, אי אפשר לבוא ולהיות קיצוניים.
<אייל זילברמן: אנחנו באמת מנסים ועושים את זה יחד עם הגורמים האזרחיים.
<אייל זילברמן: זאת אומרת, שעבודת המטה שנעשתה היום, נעשתה ביחד עם ארגון חברות האבטחה בישראל, משרד המנב"טים של משרד החינוך, ומנהלי האבטחה בגופים האזרחיים ובגופים המומחים.
<אייל זילברמן: זה אומר שבצוות הזה שאני עמדתי בראשו, ישבו חברי צוות עם הגופים האזרחיים וביחד בנינו את התבחינים החדשים כדי שתהיה לנו יותר יכולת לקבל אנשי אבטחה, כי זה שלא סוד שקיים חוסר באנשי אבטחה, בכך להקל על התבחינים כדי להכניס אנשים.
<אייל זילברמן: כך שאנחנו כן הולכים לכיוון הזה, זה לא שלא הולכים לכיוון הזה, אבל המבחנים יהיו מחוייבים להיות בעברית.
<אייל זילברמן: את ואני מסכימים ואני חושב שהשאלות שהצגתי בפנייך, יש פה מאגר של בערך שלושים שאלות כשבכל פעם נותנים שאלות אחרות, הן שאלות מאוד סבירות.
<אייל זילברמן: יש עורך דין שנמצא איתם והוא מדריך הסמכויות שלהם, הוא גם זה שבוחן אותם בסוף.
<אייל זילברמן: כשחניך נתקל בבעיה מסוימת, מסייעים לו ומבהירים לו את השאלה, אין דבר כזה "אם אתה לא עושה אתה לא עובר".
<אייל זילברמן: כראייה, יש גם לא מעט שכן עוברים.
<אייל זילברמן: הרבה מאוד עוברים.
<אייל זילברמן: אם יש עוד שאלות, אני אשמח לענות.
<יוסף מנשה: אבקש להתייחס לדברי חברת הכנסת טלי פלוסקוב.
<יוסף מנשה: אני רוצה לפתוח ולומר שאגף רישוי כלי ירייה במשרד לביטחון פנים, ואני חושב שגם החברה והמדינה, פועלים ללא לאות להכניס ולשלב את העולים החדשים במסגרת החברה, ולשלב אותם בעבודה.
<יוסף מנשה: אני רוצה לדבר דווקא על התפקיד של אגף רישוי כלי ירייה בנושא הזה.
<יוסף מנשה: בעבר, דרך אגב, קיימנו יחד עם משרד הקליטה הכשרות בעברית לעולים שעלו אז בעליות, גם מחבר העמים וגם מאתיופיה וגם ממקומות אחרים.
<יוסף מנשה: קיימנו הרבה מאוד שיעורים, אני הייתי שותף לזה, ביחד עשינו את זה וזה היה נהדר, וזה שילם את עצמו.
<יוסף מנשה: אנשים הבינו, למדו, כדי לסייע לחברה באמת לקלוט את העולים החדשים, אני חושב שזה דבר מאוד חשוב לנו כחברה וכעם ישראל.
<יוסף מנשה: מצד שני, אסור לנו להתעלם מהעובדה שתפקיד מאבטח זה לא סתם תפקיד.
<יוסף מנשה: הוא צריך להקנות תחושת ביטחון לציבור הרחב במרחב הציבורי.
<יוסף מנשה: אני לא רוצה שאף אחד מאתנו שיגיע לבית ספר או לקניון או לכל מקום ויראה מאבטח שלא יודע לתקשר, ועלול להוות סכנה לציבור.
<יוסף מנשה: אנחנו לא רוצים להגיע למצב הזה.
<יוסף מנשה: אני רוצה שהמאבטח שנמצא בכל מקום ידע להקנות את תחושת הביטחון, ידע את התפקיד שלו, ידע את הכל.
<יוסף מנשה: את הידיעה הזאת אי אפשר להקנות סתם, אלא בלימודים.
<יוסף מנשה: כולנו יודעים מה זה ללמוד, מה זה לדעת ומה זה להיות מיומן בביצוע אבטחה.
<יוסף מנשה: אבטחה זה דבר שצריך להיות מיומנים בו, כדי למלא את התפקיד הזה.
<יוסף מנשה: ידיעת השפה העברית זה חלק מהדבר, כשאנחנו מבחינתנו בודקים כל אחד שנפסל, מדוע הוא נפסל ובאיזה תחום הוא נפסל.
<יוסף מנשה: אם יש תחומים שהוא לא נדרש אנחנו מעבירים אותו, אבל, אם אנחנו רואים שרמת הידיעה שלו כל כך נמוכה, אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לתת לו נשק ושיהיה במרחב ציבורי כי הוא עלול להוות סכנה לציבור ואת זה אנחנו רוצים למנוע.
<יוסף מנשה: אני מבקש להזכיר לכל החברים, לפני כעשר שנים בבני ברק, מאבטח מחבר העמים ירה בגבו של טכנאי מזגנים שבא לתקן מזגן בבית ספר, בגלל שהוא לא ידע לתקשר איתו.
<יוסף מנשה: אנחנו לא רוצים להגיע למצב הזה, שהוא מצב חמור ביותר.
<יוסף מנשה: מצד אחד אנחנו רוצים לתת תעסוקה לעולים, שזה דבר חשוב מאוד, הם איתנו, הם בתוכנו ואנחנו עם אחד.
<יוסף מנשה: אבל מצד שני אנחנו גם צריכים לשמור על המרחב הציבורי, שזה גם מאוד חשוב.
<יוסף מנשה: אנחנו עושים את השיקול בין שני הדברים האלה כשאנחנו בוחנים, אני יכול להעיד על עצמי באופן אישי שכל אדם שנכשל בא אלי לראיון, כמובן שהוא פונה כי אני לא יכול לדעת מי נכשל, אבל מי שפונה בא אלי לראיון אנחנו בוחנים אותו פרטני בנושא הזה.
<יוסף מנשה: יכול להיות שיש דברים שלא אישרנו אותם, ואני מודה שלא אישרנו אותם כי יכול להיות שהוא נכשל גם בבדיקה הפסיכולוגית שהוא עבר.
<יוסף מנשה: גם בבדיקה הפסיכולוגית, כפי שציינת את זה חברת הכנסת טלי, דאגנו שהמבחנים יתורגמו גם לשפות שאנשים נכשלים.
<יוסף מנשה: המטרה היא לא להכשיל, אלא לנסות לסייע.
<יוסף מנשה: יחד עם זאת אנחנו חייבים להציב לנו רף מינימום שממנו אסור לנו לרדת, כי ברגע שאנחנו יורדים ממנו, אנחנו מהווים סכנה לציבור.
<יוסף מנשה: הכוונה שלנו היא באמת לא לפגוע ואנחנו עושים את המירב בעניין הזה.
<אייל זילברמן: אם יורשה לי להוסיף עוד דבר אחד, ברשותך.
<אייל זילברמן: אנחנו צריכים לקחת בחשבון דבר אחד, שכשמאבטח מסיים הכשרה ניתנות לו סמכויות על פי חוק, בין היתר גם את הסמכות למנוע את חופש האזרח שבה הוא יכול לעכב בן אדם.
<אייל זילברמן: כשניתנות לאדם סמכויות במקום שבו הוא מאבטח, כי הסמכויות ניתנות למקום שבו הוא מאבטח, אני חייב לדעת שהוא יודע למה.
<אייל זילברמן: אני חייב לדעת שהאדם הזה מכיר את כל הסמכויות האלה, לפני ולפנים.
<אייל זילברמן: שהוא עבר, שהוא מבין, שהוא יודע.
<אייל זילברמן: אני לא יכול לבוא ולתת סמכויות על מנת לתת ולרצות.
<אייל זילברמן: לא, זה לא בבית ספרינו.
<אייל זילברמן: אנחנו צריכים מאבטח שיודע מתי להשתמש בנשק, אם הוא שומר, מתי הסמכות שלו לעכב, מתי הסמכות שלו לעשות חיפוש, איפה הוא יכול לעשות חיפוש.
<אייל זילברמן: אלה דברים חשובים ומבחן הסמכויות הזה כן מלמד אותו בסופו של דבר.
<יוסף מנשה: חברת הכנסת טלי, אם צריך, ויש כאלה שמתקשים, אולי בסיוע משרד הקליטה, לפתוח קורסים נוספים כמו שעשינו בעבר.
<יוסף מנשה: אני חושב שזה גם יקנה להם ידיעת שפה, לעולים, להשתלב יותר טוב, גם יקנה להם - - -
טלי פלוסקוב: אתה מדבר על קבוצת המאבטחים הפוטנציאליים?
טלי פלוסקוב: זה מה שאתה מתכוון?
<יוסף מנשה: ברשותך, אני לא מסתכל רק על מאבטח, אני מסתכל בכלל, להשתלב בחברה ולמצוא עבודה.
<יוסף מנשה: המאבטחים הם חלק מזה.
<יוסף מנשה: דיברת קודם על בעלך, הזכרת את בעלך, כנהג.
<יוסף מנשה: אני חושב שאם יפתחו הכשרות נוספות כאלה של לימוד השפה העברית זה יכול לסייע לכולם ותמיד, ונמצאת פה גם ממשרד הקליטה, ואני חושב שזה דבר מאוד חשוב.
<יוסף מנשה: עשינו את זה בעבר, זה היה פנטסטי, אני מודה, הייתי שותף לזה.
<יוסף מנשה: אפשר לחשוב אולי על לפתוח עוד פעם את הדבר הזה.
אברהם נגוסה: כמו שפתחת, אמרת שמאבטח זה מקצועי, אז אם אדם רוצה במקצוע הזה ולא עבר את המבחן, האם יש אפשרות שמשרד הקליטה ייתן לו תגבור בעברית והוא יוכל להבחן עוד פעם?
<אייל זילברמן: אני לא אדבר בשם משרד הקליטה - - -
אברהם נגוסה: לא, אני שואל אם משרד הקליטה ייתן, האם אתם תקבלו אותו בחזרה, לא להכשרה, למבחן.
<אייל זילברמן: התשובה היא כן, לחלוטין.
<אייל זילברמן: יש לו זמן.
<אייל זילברמן: אם מחר בבוקר יבוא משרד הקליטה ויגיד "אנחנו לוקחים את האדם הזה שנכשל, אנחנו מעבירים אותו עכשיו קורס שהוא רק צריך לעשות את הסמכויות ובתוך פרק זמן סביר של 30 יום, לא בעוד שנה שהוא ישכח את החומר, יש להגיש אותו למבחן חוזר", אין מניעה בכלל.
<בני פרץ: אני פעיל חברתי מהפנתרים השחורים לשעבר.
<בני פרץ: גם אנחנו עשינו עליה, ראינו את הסבל של ההורים שלנו שלא יכלו בעברית ועוד לא היו חברות שמירה וכל הדברים של השנים ההן, גם בנושא הקשיים של העבודה.
<בני פרץ: גם כשרואים היום את המבוגרים, שאתם באמת, אלה שמצליחים לעבור את המבחן, איפה אנחנו מוצאים אותם?
<בני פרץ: בסופר, באיזה מקום נידח כשהוא לבד, זה הכל.
<בני פרץ: למה לפני שהם עוברים את המבחן המעשי, הרי עוברים קורס מעשי, גם בירי גם בהכל.
<בני פרץ: זה ברור.
<בני פרץ: נשאר להם המבחן העיוני.
<בני פרץ: לפני המבחן העיוני, למה לא לקחת את האנשים האלה לשלב אותם מעשית במקום עבודה, במקומות כמו עיריות שיש יותר מאבטחים צעירים, שהם יראו את ה דרך וילמדו אותה, ואחר כך להתחיל להכניס אותם למבחנים העיוניים.
<בני פרץ: במקום לשלול אותם כבר מחוסר ידיעה של העברית וכל הקשיים ש אמרתם, לשלב אותם עם צעירים, במקום שאין מאבטח אחד, יש ארבעה וחמישה, ואנחנו רואים את זה בעיריות.
<בני פרץ: לשלב אדם מבוגר בפנים, שהוא מתחיל את הדרך, כך הוא יכיר, יידע, וגם ייכנס עם ה שפה וגם יידע אחר כך לבוא ולהבחן, להבין.
<בני פרץ: במקום לבוא ולהקשות עליו מתחילה, כשהמצב הכלכלי קשה מאוד במדינה.
<בני פרץ: אני חושב שזו הדרך.
אברהם נגוסה: שאלת שאלה טובה, אז נשמע.
אברהם נגוסה: מה אתם עונים?
<אייל זילברמן: אני אתן את התשובה לזה.
<אייל זילברמן: התשובה היא מאוד פשוטה.