GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ציפי קוריצקי: זה נכון שיש צורך גדול במורים בתחומי המדעים והמתמטיקה ומורים בתחום האנגלית.
<ציפי קוריצקי: יחד עם זאת, אנחנו התחלנו בשינויים האלה בעקבות החלטת הממשלה להסרת החסמים.
<ציפי קוריצקי: יצרנו מתווה חדש לקליטת המורים ונכון להיום אנחנו עושים מאמצי על באמת לקדם ככל האפשר את המורים החדשים.
<ציפי קוריצקי: פתחנו שבעה מסלולים, ביחד עם משרד הקליטה, להכשרות לתעודות הוראה על חשבון המדינה, בשפות שונות ובתחומים שונים, על מנת לאפשר לכל מי שרק יכול להיכנס לתוך מערכת החינוך.
<ציפי קוריצקי: כל מי שיכול ועונה על הדרישות.
<ציפי קוריצקי: הקמנו ועדה להכרה בתעודות הוראה בתוך המשרד.
<ציפי קוריצקי: שוב, על מנת למנוע את הטרטור שלהם ממשרד למשרד ואת ההליכות שלהם, עד שהרבה פעמים הם מתייאשים, כדי לצמצם זמן וכדי להקל עליהם כמה שרק אפשר ולהיות מענה.
רוברט אילטוב: אנחנו יכולים לבקש ממך גם את הפילוח לפי מקצועות הוראה?
<ציפי קוריצקי: יש לי.
<ציפי קוריצקי: קודם כל מבחינת ארצות מוצא, אם זה מעניין, אז יש לנו ארצות דוברות רוסית - כ-400, דוברות אנגלית – כ-310 ודוברות צרפתית – כ-115 מורים.
<ציפי קוריצקי: דוברי ספרדית יש לנו עוד כ-58 ותושבים חוזרים 105.
<ציפי קוריצקי: כל היתר מתחלקים.
<ציפי קוריצקי: סך הכל 1,080 מורים בין שנת 2009 לשנת 2016.
<ציפי קוריצקי: מבחינת השכלת המורים, אז תואר ראשון כמחצית מהמורים.
<ציפי קוריצקי: תואר שני – עוד כשליש מהמורים וגם תואר שלישי, יש לנו כ-25 מורים.
<ציפי קוריצקי: אחרים לא ידוע.
<ציפי קוריצקי: מבחינת תחומי הדעת של המורים, אז יש לנו בעיקר אנגלית - כמחצית מהמורים, מתמטיקה ומדעים – עוד כ-270 מורים, טכנולוגיה – 50 מורים וכל היתר מתחלק בין המקצועות ההומניסטיים, אומניות וחינוך גופני.
יואל רזבוזוב: כמה בחינוך גופני?
<ציפי קוריצקי: בחינוך גופני כ-50.
<ציפי קוריצקי: אם מעניין אתכם לשמוע מה הן הפעולות שאנחנו עושים כדי להסיר חסמים, אני מוכנה.
רוברט אילטוב: אלה יהיו דיונים נוספים.
רוברט אילטוב: אנחנו כרגע רוצים לעבור על הנתונים היבשים.
<ציפי קוריצקי: מבחינת הנתונים, אלה הנתונים.
רוברט אילטוב: מה שאנחנו נבקש מכל מי שנמצא פה, כדי להקל גם על פעילות הוועדה, שתרכזו לנו את זה בתוך טבלאות, כדי שהתמונה תהיה יותר ברורה ואנחנו נשמח לקבל מכם גם כמה עובדים קלטתם ב-10 השנים האחרונות וכמה מהם עולים.
רוברט אילטוב: גם זה חשוב לנו.
<דנה גורדון שושני: ובבקשה למייל של הוועדה.
אברהם נגוסה: אני שוב אומר משנת 2006.
רוברט אילטוב: ולמייל של הוועדה, לא לחברי הכנסת.
אברהם נגוסה: מי שעלה משנת 2006.
אברהם נגוסה: 10 שנים מבלבל אותם, אז אני מציין את השנה, משנת 2006.
רוברט אילטוב: כמה עובדים קלטתם משנת 2006 וכמה מהם עולים.
אברהם נגוסה: לא, לא כמה עובדים.
<ציפי קוריצקי: כמה מורים עולים.
רוברט אילטוב: נכון, נכון.
<קריאה: בסדר, אבל מתוך כמה שנקלטו לשירות המדינה, גם משנת 2006, בהתאם.
רוברט אילטוב: גם זה נתון חשוב.
רוברט אילטוב: כי אם אנחנו רואים שב-10 השנים האחרונות הם קולטים כראוי, זה בסדר.
אברהם נגוסה: אז אנחנו נקבל את זה בכתב.
<ציפי קוריצקי: בסדר גמור.
<ליזי מרטין: אם יורשה לי, אני רוצה לדעת באיזו שהיא מסגרת, אם אפשר באמת לדון ספציפית בוועדה בנושא מורים עולים.
<ליזי מרטין: אני יכולה להגיד שבאמת נעשו מאמצים גדולים ואנחנו מכירים בהם ועדיין התהליך הוא ארוך מאד.
<ליזי מרטין: אנחנו לא רואים מורים שנקלטים באופן מלא במערכת לפני שנה וחצי אחרי שהם עולים, אפילו אם הם באים עם תעודת הוראה – במקרה שלנו באנגלית – אבל גם בשפות אחרות.
<ליזי מרטין: לאנשים עם B.A, M.A - תעודת הוראה לוקח להם שנה וחצי.
<ליזי מרטין: המסמכים שהם צריכים למלא, גם אם הם מורים של שפה, הם עדיין בעברית.
<ליזי מרטין: הם צריכים לעשות קורס במהלך שנה וגם ברגע שהם נקלטים בתוך המערכת, גם לפני שיש להם תעודת הוראה פה בישראל, זה אומר שהמשכורת שלהם היא נמוכה מאד, בגלל שלא מכירים במה שהם מגיעים איתו מחו"ל.
<ציפי קוריצקי: תיקון מהחודשים האחרונים, לאור מתווה חדש הם נכנסים מיד בשנה הראשונה שלהם לרפורמות והם משתכרים באותו שכר של כל המתמחים בארץ.
<ציפי קוריצקי: זה חידוש גדול שלא היה להם בעבר, יש להם את זה עכשיו.
<ליזי מרטין: אבל אני לא יודעת אם זה חל על כולם.
<ליזי מרטין: יש לי פה מייל - - -
<ציפי קוריצקי: מבחינת תנאי שכר.
רוברט אילטוב: יש לכם נתונים לגבי ההשכלה הגבוהה?
רוברט אילטוב: קליטת המרצים?
<ציפי קוריצקי: לא.
<דנה גורדון שושני: בשביל זה נזמין את ור"ה.
אברהם נגוסה: אני חושב שבשאלה שלך אנחנו נקיים דיון בעתיד, לא רק לגבי המורים, גם לגבי דרכי הקליטה או שילובם.
אברהם נגוסה: קודם נקבל את הנתונים ואז נראה גם את החסמים בדרך לשילובם.
אברהם נגוסה: איזה חסמים יש ומה אפשר לעשות.
אברהם נגוסה: אנחנו יכולים לעשות את זה, כמו שעשינו את עניין רופאי השיניים, הרוקחים וכו'.
אברהם נגוסה: אסתר, בבקשה.
<אסתר בלום: אסתר בלום מארגון קעליטה.
<אסתר בלום: תודה רבה, תודה על הנתונים, למרות הזמן הבהול.
<אסתר בלום: אני חושבת שחשוב להראות בתמונה הכוללת עוד שני נתונים.
<אסתר בלום: המספר, התכלס של העולים החדשים שהגיעו משנת 2006, הייצוג ההולם השנה ובעצם מה האחוז שאנחנו מחפשים.
<אסתר בלום: הדבר השני זה גם פילוח של משלח יד של העולים שהגיעו באותן שנים.
<אסתר בלום: יש חלק מהנתונים במשרד הקליטה, וזו גם קצת בעיה, שאנחנו לא מצליחים להוציא משם כמה אנשים באמת הגיעו, באיזה מקצועות ואנחנו אולי גם נוכל לקבל את התמונה הכוללת והשלמה.
<אסתר בלום: תודה.
רוברט אילטוב: כן, אבל יש נניח סטודנטים שמגיעים לפה וכבר מקבלים פה את המקצוע.
רוברט אילטוב: השאלה אם אנחנו נדע להגיע לאותו פילוח ברמות שאת רוצה.
<אסתר בלום: בזה אני בספק.
רוברט אילטוב: לא מעט חברי צעירים מגיעים לפה ורוכשים כבר מקצוע כאן ועדיין במסגרת אותן 10 שנים.
<אסתר בלום: זה נכון, אבל בכל זאת נגיד מבחינת האנשים שמגיעים עם השכלה ומהם מצהירים על כך - - -
רוברט אילטוב: או שמגיעים לפה ומשנים את המקצוע.
רוברט אילטוב: גם זה קורה.
<אסתר בלום: יש גם, נכון.
אברהם נגוסה: יש הרבה שעושים הסבה מקצועית.
<אסתר בלום: נכון.
אברהם נגוסה: אנחנו נעבור למשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, דפני מושיוב, בבקשה.
<דפני מושיוב: טוב.
<דפני מושיוב: אני מברכת על התהליך שעוברים כאן.
<דפני מושיוב: אצלנו בגדול הנתון הוא כמו שהציגה אותו נציבות שירות המדינה.
<דפני מושיוב: אנחנו מגיעים בממוצע ל-6% מהעובדים.
<דפני מושיוב: יחד עם זה צריך בהחלט לטייב את הנתונים.
<דפני מושיוב: ואני רק רוצה להבין, אני כבר רשמתי איזה 4-5 שאלות.
<דפני מושיוב: רק נדייק אותן.
<דפני מושיוב: אתם רוצים לדעת מה מספר העולים שנקלטו במערכת ב-10 השנים האחרונות, שהם עלו ב-10 השנים האחרונות.
<דפני מושיוב: מה מספר העובדים שנקלטו במערכת ב-10 השנים האחרונות.
<דפני מושיוב: מה מספר העולים שעלו משנות ה-90.
<דפני מושיוב: מה מספר העובדים שנקלטו בשנות ה-90.
<דפני מושיוב: אתם רוצים לדעת את החתכים של סוגי המקצועות, כלומר אני כבר הייתי מציעה פשוט שזה יהיה מנוסח אצלכם ואולי תפיצו את זה שוב, כדי שאנחנו נהיה מדויקים.
<דפני מושיוב: זה מאד יעזור.
אברהם נגוסה: אז 2006.
<דפני מושיוב: אז הנתונים החסרים זה על ה-10 שנים האחרונות.
<דפני מושיוב: כלומר זה היה הבלבול כאן.
<דפני מושיוב: אנחנו מדברים על 6% ומתוכם 2.5% הם יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: מתוך 6%?
רוברט אילטוב: לא, מתוך 100.
<דפני מושיוב: לא, לא.
אברהם נגוסה: מה זה 6%?
רוברט אילטוב: סך הכל עולים מתוך העובדים.
<דפני מושיוב: זה הסך הכל.
רוברט אילטוב: ו-2.5% זה סך כל עולי אתיופיה מכל העובדים.
יואל רזבוזוב: שליש מהעולים.
<דפני מושיוב: אבל אני גם רוצה להבדיל שיש כאן סוגיה שאולי כדאי לחשוב עליה, בעצם שתי סוגיות.
<דפני מושיוב: אחת, ההבדל בין שירות ישיר, ששם מאד נדרש הנושא של השפה ואנחנו רואים.
<דפני מושיוב: היה לנו דיון קודם על קושי מאד עצום למצוא היום אנשי מקצוע דוברי צרפתית.
<דפני מושיוב: זה מכשול מאד גדל ואולי צריך - - -
אברהם נגוסה: את מתכוונת עובדים סוציאליים?
<דפני מושיוב: תשמע, בכלל.
<דפני מושיוב: אנשים שייכנסו למערכת שהם דוברי-.
<דפני מושיוב: אולי עורכי דין, אולי כלכלנים, אתה יודע, יש עוד מקצועות במערכות הממשלתיות.
<דפני מושיוב: אני חושבת שאולי כדי לחדד את הנקודה גם לגלים השונים ולשפות היותר קשות.
<דפני מושיוב: אולי לתת להם איזו שהיא דרך של תמרוץ.
<דפני מושיוב: אולי לבוא ולהגיד תהיה תוספת של תקנים, אבל הם יהיו צבועים לשפות מסוימות מארצות מסוימות.
<דפני מושיוב: אני מעלה את זה כסוגיה, כי זה קשה.
רוברט אילטוב: זה בלתי ניתן לעשות לדעתי.
<דפני מושיוב: למחשבה.
<דפני מושיוב: אני חושבת שצריך להדגיש - - -
רוברט אילטוב: היום במעון אחד צריך עולה חדש ומחר הוא לא צריך.
<דפני מושיוב: תראה, אני חושבת שהיום יש שירותים של צריכת - - -
רוברט אילטוב: אז תיתן לו קביעות ואתה אחר כך לא יכול להעביר אותו.
רוברט אילטוב: מה תעשה בדיוק?
רוברט אילטוב: לא?
אברהם נגוסה: תראה, העלייה נמשכת.
רוברט אילטוב: כן, אבל לא בטוח שבמעון הזה תצטרך.
רוברט אילטוב: יש פה ועדי עובדי, יש פה סיפור שאתה לא תצא ממנו.
<דפני מושיוב: אני חושבת שזה שווה חשיבה ואולי מה שנקרא גיוון בצורת מתן השירות.
<דפני מושיוב: לא היו צריך בצורה ישירה של אדם נמצא על ידך.
<דפני מושיוב: אולי באמצעות טלפון, אולי באמצעות סקייפ.
<דפני מושיוב: אתה יודע, יש היום כל מיני שירותים שונים שניתן לתת אותם גם לאנשי קצה באזורים שהם אפילו פריפריאליים.
<דפני מושיוב: לתת שירות למישהו שנמצא בעוטף עזה מירושלים, אתה יכול היום גם באמצעות טלפון או סקייפ.
<דפני מושיוב: למחשבה לגבי המחוקקים.
<דפני מושיוב: אני חושבת שצריך לשים לב למכרזים.
<דפני מושיוב: היום המדינה קונה המון שירותים ובמכרזים יכול להיות שצריך לבקש את מצבת כוח האדם והגיוון שקיים בה.
<דפני מושיוב: כי גם זאת דרך למתן שירותים ואפשרות לאנשים להיכנס לשירות הציבורי או השירות העקיף, לא הישיר.
רוברט אילטוב: אנחנו לא מבקשים כרגע הצעות לייעול, אנחנו כרגע רוצים את הנתונים.
<דפני מושיוב: אמרתי, זה מה יש.
רוברט אילטוב: הסוגיות שאת מדברת עליהן הן נושא לדיון מאד חשוב, אבל לא כרגע.
רוברט אילטוב: קודם אנחנו רוצים לראות את התמונה.
רוברט אילטוב: אנחנו מבינים שמתוך סך הכל עובדים יש 2.5% עובדים שהם עולי אתיופיה מסך כל העליות ועוד 4% עולים אחרים, סך הכל בערך 6%.
רוברט אילטוב: זה הנתון.
רוברט אילטוב: עכשיו אנחנו מבקשים את הפילוח לפי מה שביקשנו.
<דפני מושיוב: כן, הבנתי.
רוברט אילטוב: זה מה שרלבנטי.
אברהם נגוסה: גם באיזה מקצוע הם.
<דפני מושיוב: תנסחו את השאלות, שלא נתבלבל.
רוברט אילטוב: הרי מה שאת מעלה אין לזה סוף, כי לכל משרד יש ההיבטים משלו, את הנושאים המקצועיים משלו, האם לתת שירות בשפה פה או לא.
רוברט אילטוב: אנחנו כרגע לא מדברים על הסוגיה של לתת שירות בשפת האם.
רוברט אילטוב: אנחנו כרגע מדברים על קליטת העולים, האם הם מתחברים פה בשפה או לא מתחברים, כרגע זה פחות רלבנטי.
רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לראות את הקליטה של העולים.
רוברט אילטוב: זה שצריך לתת שירות בשפה כזאת או אחרת, זו סוגיה חשובה כאין כמותה, אבל כרגע לא בדיון.
רוברט אילטוב: לכן אנחנו נדון כנראה במסגרת אחרת על הסוגיות האלה.
אברהם נגוסה: כן, אנחנו נדון על זה.
אברהם נגוסה: אסתר, יש לך שאלה.
<אסתר בלום: כן, ודווקא אני חושבת שזה מאד נפגש כמעט, הסוגיה הזאת של השפה.
<אסתר בלום: הרבה פעמים אומרים שהפסיכולוג לא יתקבל - - -
רוברט אילטוב: אני מסכים, זו סוגיה לדיון.
<אסתר בלום: הוא לא מתקבל לעבודה והוא לא מתקבל להתמחות, בגלל שהרמה שלו בעברית היא נמוכה מדי.
<אסתר בלום: מצד שני אומרים לנו רגע, אבל יש לי עולים חדשים שסגורים בחדר עם ארבעה קירות לבנים ואף אחד לא מטפל בהם, אף אחד לא יכול לדבר איתם בשום שפה, ורגע, איפה הם נפגשים, והעולים החדשים הם כאן והם רק מבקשים לעשות התמחות.
<אסתר בלום: זה בדיוק מה שאנחנו צריכים לעשות, ראייה מערכתית כוללת, לא נקודתית.
אברהם נגוסה: אסתר, הבנתי.
אברהם נגוסה: מה שאת מעלה זה שאלה שאנחנו צריכים לדון.
אברהם נגוסה: גם לפני שבוע דיברנו על זה וחסרים עובדים מקצועיים מול העולים החדשים כמו עובדים סוציאליים.
אברהם נגוסה: אנחנו הולכים לקיים דיון מיוחד בנושא הזה, איך אנחנו מגייסים, מה צריך לעשות, איזה חסמים יש, למה עולים חדשים לא מתגייסים לכיוון הזה.
אברהם נגוסה: על כל זה אנחנו נקיים דיון בקרוב, אבל אני רוצה להתמקד עכשיו בנתונים.
רוברט אילטוב: עוד שנייה.
רוברט אילטוב: אנחנו ניתן דוגמא אפילו בדיון פה.
רוברט אילטוב: מערך הכבאות לדוגמא, אין להם קשר לשפה, הם מכבים שריפות.
רוברט אילטוב: הם צריכים לוחמים.
רוברט אילטוב: במשטרה, בחלק מן המקרים, כלוחמים הם לא צריכים את השפה, הם צריכים חברה שיודעים.
רוברט אילטוב: אותו דבר בצה"ל.
רוברט אילטוב: השאלה עוד הפעם, איפה צריך את השפה ואיפה לא צריך, זה דיון מורכב יותר, לא לדיון פה, היא חשובה מאין כמוה.
רוברט אילטוב: אנחנו גם מחוקקים חקיקות שונות בסוגית השפה ונגישות האנשים ברמת השפה – אם זה לעניין התרופות או לעניין הביטחון וכל הדברים האלה.
רוברט אילטוב: גם אני חוקקתי את החוקים, אבל כרגע זה לא נושא לדיון, למרות שהוא חשוב.
רוברט אילטוב: לא אמרנו שהוא לא חשוב.
רוברט אילטוב: יש משרדים שזה יותר חשוב, כמו לדוגמא משרד הפנים ומשרד הרווחה ומשרד הבריאות ויכול להיות אפילו משרד החינוך, אבל זה כרגע לא על שולחנה של הוועדה.
רוברט אילטוב: אנחנו נדון בזה באופן רחב, אבל לא עכשיו.
רוברט אילטוב: בבקשה, סליחה אדוני.
אברהם נגוסה: אני מבין שמשרד הביטחון לא בא עם נתונים.
אברהם נגוסה: מישהו הגיע לפה?
<דנה גורדון שושני: הם גם יעבירו לוועדה נתונים לפי בקשת הוועדה.
אברהם נגוסה: אז תעבירו לנו בכתב.
<קריאה: אנחנו העברנו את הנתון, אבל לא על פי הפילוח משנת 2006.
<דנה גורדון שושני: אני מציעה שתגדירו מפורשות עכשיו מה אנחנו מבקשים מהם.
רוברט אילטוב: אבל כמה אפשר להסביר?
<דנה גורדון שושני: כי הם לא הבינו.
רוברט אילטוב: בטח שהבינו.
רוברט אילטוב: מישהו לא הבין מה ביקשנו?
אברהם נגוסה: לכן אנחנו אמרנו, מי שעלה משנת 2006 והלאה.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה 10 שנים וכך זה יהיה ברור.
רוברט אילטוב: שנייה, אני רוצה לחזור עוד הפעם על מה שאנחנו מבקשים.
רוברט אילטוב: קודם כל, היום נתתם לנו נתון, כפי שהבנתם אותו.
רוברט אילטוב: אנחנו רוצים את הנדון הזה משנות ה-90, מגל העלייה הגדול, כולל העולים מאתיופיה וכולל העולים מחבר העמים, כולל העולים מצרפת, כולל כולם.
רוברט אילטוב: שניים, אנחנו רוצים עשר שנים אחורה.
רוברט אילטוב: זה שני הדברים החשובים ביותר, אלה הדברים.
רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לראות כמה אנשים נקלטו ב-10 השנים אחורה גם, בכלל במערכת.
רוברט אילטוב: האם הקליטה של העולים היא יחסית לאותה קליטה של הוותיקים.
רוברט אילטוב: יש מבין, או שלחזור?
<קריאה: מי שנקלט ב-10 השנים האחרונות.
<קריאה: זאת אומרת רגע, מי שנקלט בשנת 2006, אם הוא היה עולה אז, זה מה שאתה שואל?
אברהם נגוסה: העלייה בשנת 2006 זו נקודת המוצא שלנו, כי אנחנו נמצאים היום - - -
<קריאה: מי שעלה בשנת 2006.
<קריאה: משעלה משנת 2006 ועד שנת 2016 נקלט והיה עולה חדש.
<קריאה: עולה חדש הוא 10 שנים בארץ.
<קריאה: לא, ואז אנחנו חוזרים לשנת 1996.
<קריאה: עלה מ-2006.
אברהם נגוסה: לא, לא, מה שהוא אמר זה נכון, אנחנו רוצים לקבל תמונה כללית משנות ה-90, אוקיי?
אברהם נגוסה: כיוון שהתבלבלתם, אני רוצה להבהיר.
אברהם נגוסה: מאפס עד 10 שנים, למרות שכתוב במסמך, אז אתם דיווחים לנו על אנשים שקיבלתם אותם נניח בשנות ה-80, כשהם היו עדיין מאפס עד 10 שנים.
אברהם נגוסה: זה לא משה שאנחנו ביקשנו.
<קריאה: אבל ברשותך, לא זה הבלבול שלנו, הבלבול הוא אחר.
אברהם נגוסה: לא, לא, תני לי לסיים את זה כדי שזה יהיה ברור.
אברהם נגוסה: ולכן אני אומר שאנחנו רוצים ב-10 השנים האחרונות, דהיינו עולה חדש שעלה בשנת 2006 הוא היום 10 שנים.
אברהם נגוסה: אז אני רוצה לדעת לגבי העולים החדשים שעלו משנת 2006 עד עכשיו ושהם נקלטו במשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: זה מענה לקריטריון שלנו, של 10 שנים.
רוברט אילטוב: כל אלה שעלו לפני ונקלטו בשנת 2006, זה בנתון השני שביקשנו.
אברהם נגוסה: בנתון הראשון.
אברהם נגוסה: עכשיו זה ברור?
<דפני מושיוב: אבל למה שלא תנסחו את השאלות בצורה מסודרת?
<דפני מושיוב: תשלחו לנו למשרדים, הכי טוב, הכי ברור.
אברהם נגוסה: נעביר לכם, בהחלט.
אברהם נגוסה: נעביר לכתב בכתב.
אברהם נגוסה: אתם תקבלו את זה.
<קריאה: יופי.
<קריאה: זאת אומרת מי שנקלט בשנת 2007, לצורך העניין והוא היה רק 5 שנים בארץ, הוא לא בקטגוריה הזאת.
אברהם נגוסה: הוא 11 שנים, אז הוא לא.
רוברט אילטוב: הוא נכנס בקטגוריה משנות ה-90.
אברהם נגוסה: הוא יופיע בשנות ה-90, אוקיי?
<אורלי גילאון: אנחנו הפקנו את הנתונים לגבי כאלה שבאמת עלו משנת 2006 ועכשיו השאלה שלי היא צעד אחד קדימה לגבי למה אנחנו משווים את המספר הזה, וזו בעצם השאלה שאתם ביקשתם ממני להשלים, כמה התגייסו בסך הכל.
<אורלי גילאון: אז אנחנו השלמנו את המספר.
<אורלי גילאון: בסך הכל משנת 2006 גויסו לשורות הקבע 11,100 שוטרים.
<אורלי גילאון: השאלה שלי היא, אם זה המספר שאני צריכה להשוות אליו.
<אורלי גילאון: כי מתוכו חלקם הם ילידי ישראל.
רוברט אילטוב: סליחה רגע, אנחנו רוצים מהנתון הזה להפיק האם ב-10 השנים האלה אתם קלטתם מספיק עולים.
<אורלי גילאון: אז אני יודעת שקלטנו מתוך ה-11,000 - היו 9,300 ילידי ישראל, 1,800 ילידי חו"ל.
<אורלי גילאון: יכול להיות שקלטנו והם היו עולים חדשים בשנת 2006, כי הם עלו בשנת 2000.
<אורלי גילאון: יכול להיות גם שהם עלו קודם.
רוברט אילטוב: ואז יש לכם פה גם כן שני נתונים.
רוברט אילטוב: נתון אחד אלה שעלו משנות ה-90.
רוברט אילטוב: יכול להיות שהוא לא יליד ישראל, אבל עלה בשנות ה-60 בתור ילד וקלטתם אותו כעורך דין.
רוברט אילטוב: לא יודע.
<אורלי גילאון: אז השאלה למה משווים?
אברהם נגוסה: עוד נתון, שיהיה ברור, ב-10 השנים האחרונות, נניח משנת 2006 עד עכשיו, אם קיבלתם 500 עובדים, אז כמה מהם זה עולים חדשים.
אברהם נגוסה: לכן חשוב לנו גם הנתון של כלל העובדים במשרד וגם הנתון – ב-10 שנים כמה קיבלתם.
אברהם נגוסה: כמה המשרד קיבל ומתוכם כמה זה עולים חדשים.
<אורלי גילאון: ויכול להיות שהם היו עולים חדשים והם לא עונים על התנאי שהם עלו בשנת 2006.
<אורלי גילאון: כשגייסתי אותם בשנת 2006 – הם היו עולים חדשים.
<אורלי גילאון: צריך להכניס את הנתון הזה.
<בלאל מוסא: אבל הבקשה היא לגבי שנת 2006.
<אורלי גילאון: לא, אבל למה אני משווה את זה?
<אורלי גילאון: זה המספר המוחלט, אז למה הוא רוצה להשוות את זה?
אברהם נגוסה: לא, אבל הם לא 10 שנים.
<אורלי גילאון: למה להשוות את זה?
רוברט אילטוב: אנחנו מבקשים שני נתונים.
אברהם נגוסה: לכן הם יופיעו לך בחלק הראשון, של משנות ה-90.
אברהם נגוסה: כי אם הוא עלה בשנת 2000 ואת קיבלת אותו בשנת 2006, אז הוא צריך להופיע בנתון של - - -
רוברט אילטוב: משנות ה-90.
<אורלי גילאון: בדיוק, זה היחס.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לראות את הפרוגרסיה, אוקיי?
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסם.
<בלאל מוסא: יש לי הצעה בתור נציבות שירות המדינה, שיש לנו את כל הנתונים על משרדי הממשלה, אז אני מציע שאת הנתונים לגבי המשרדים תקבלו דרך נציבות שירות המדינה, בשביל שתהיה לנו אחידות בעניין ולא כל אחד יתבלבל.
אברהם נגוסה: אין לנו בעיה.
אברהם נגוסה: לנו זה יהיה נוח.
אברהם נגוסה: כי היו חלק שאמרו שלא לפי נציבות שירות המדינה.
<בלאל מוסא: לא, אני מדבר נתונים על משרדי הממשלה, על עובדי המדינה, שהם מוגדרים כעובדי מדינה.
<בלאל מוסא: לגבי כוח אדם בהוראה נגיד, אני לא יכול לתת נתונים.
<בלאל מוסא: על שב"ס, משטרה, אני לא יכול לתת נתונים.
<בלאל מוסא: אז מה שאני מציע שמשרדים שאני כן יכול לתת עליהם את הנתונים, אני אתן, כדי למנוע בלבול בגרסאות שונות של נתונים.
אברהם נגוסה: נשמח.
אברהם נגוסה: אני מסכים, אין לנו התנגדות.
אברהם נגוסה: זו גם מה שהייתה הדרישה הראשונה שלנו, לפני שבוע.
אברהם נגוסה: בדיון בשבוע שעבר נמסר לנו שלא כולם תחת נציבות שירות המדינה ולכן פנינו.
אברהם נגוסה: מה שתחת נציבות שירות המדינה, אתם תציגו לנו.
אברהם נגוסה: מי שלא נכלל, יציג לנו באופן פרטי.
<שמעון לייני: אני מציע עוד דיוק אחד, למען הסדר הטוב, כי יש מקומות שבאמת יש תנועת כוח אדם אצלם, אז זה רק לגבי העובדים הקבועים.
<שמעון לייני: יש מקומות שיש בהם אוכלוסיות שמתחלפות – סטז'רים, סטודנטים, ממלאי מקום וכל מיני אוכלוסיות כאלה.
<שמעון לייני: שזה יהיה רק לגבי העובדים הקבועים.
<קריאה: אבל למה?
<קריאה: מונים גם את הסטודנטים.
אברהם נגוסה: לא, לא, רגע.
אברהם נגוסה: זה חשוב מאד.
אברהם נגוסה: הנקודה חשובה מאד, תודה רבה לך על התרומה.
אברהם נגוסה: אנחנו לא מדברים על כאלה שנשלחו על ידי כוח אדם כמנקים או כשומרים או מתמחים.
<שמעון לייני: יש מתמחים.
<שמעון לייני: יש סטודנטים.
<שמעון לייני: יש כל מיני.
אברהם נגוסה: זה לא כולל מתמחים, אלא עובדים קבועים.
<קריאה: גם סטודנטים.
<שמעון לייני: סטודנטים הם לא קבועים.
אברהם נגוסה: סטודנטים הם נתמכים.
<קריאה: יש סטודנטים ויש מתחמים.
<קריאה: זה שתי קטגוריות.
אברהם נגוסה: אתם תגדירו.
<קריאה: יש גם סטודנטים שהם במשרות מסומנות.
רוברט אילטוב: חברים, אנחנו מדברים על מי שנקלט במערכת כעובד רגיל, בלי הערות כאלה ואחרות.
רוברט אילטוב: לא כממלא מקום, לא כעובד זמני.
רוברט אילטוב: אנחנו מדברים על עובדים קבועים שנכנסים למערכת.
אברהם נגוסה: יש מישהו מהשלטון המקומי?
<דנה גורדון שושני: לא, הם אמרו שהם לא קשורים.
<יעל אבידן: אני אשמח להתייחס.
אברהם נגוסה: את מייצגת את השלטון המקומי?
<יעל אבידן: אני מייצגת את צה"ל.
<יעל אבידן: אני מבינה שאתה לקראת סיכום.
אברהם נגוסה: צה"ל אמרו לנו שהם ישלחו את הנתונים.
רוברט אילטוב: לא, זה משרד הביטחון.
רוברט אילטוב: היא מצה"ל.
אברהם נגוסה: אוקיי, הבנתי, בסדר.
אברהם נגוסה: תציגי לנו.
<יעל אבידן: טוב, שלום, שמי יעל, אני נציגת חטיבת התכנון של אגף כוח אדם בצה"ל.
<יעל אבידן: אני אגיד שבצה"ל הדברים הם קצת שונים, ראשית מכיוון שמדובר במקום שירות ולא במקום עבודה ושנית מכיוון שאנחנו מגייסים את כולם.
<יעל אבידן: בצה"ל נכון להיום - - -
רוברט אילטוב: לכן חשוב לנו לדעת מה אחוז העולים.
<יעל אבידן: אז בצה"ל נכון להיום, בשנים האחרונות אנחנו מדברים על סדר גודל של 82% מקרב המשרתים שהם ילידי הארץ.
<יעל אבידן: היתר הם עולים ותיקים, עולים חדשים או יוצאי אתיופיה, על פי ההגדרות של יליד אתיופיה או אחד מהוריו נולד באתיופיה.
רוברט אילטוב: את מדברת על קבע?
<יעל אבידן: אני מדברת על שירות חובה.
רוברט אילטוב: אנחנו מדברים על קבע.
רוברט אילטוב: שירות חובה זה חובה.
<יעל אבידן: נכון, לכן זה שונה.
אברהם נגוסה: עובדים קבועים.
רוברט אילטוב: אנחנו מדברים על אלה שמועסקים בצה"ל לא כחובה אלא כקבע, ופה אנחנו רוצים לדעת כמה עובדים עולים אנשי קבע נקלטים במערכת.
אברהם נגוסה: בדרך כלל יש הרבה במשמר הגבול.
רוברט אילטוב: ודווקא בצה"ל, חשוב לנו גם לראות האם הם מתקדמים בדירוג של דרגות ואיפה הם נמצאים.
<יעל אבידן: אז חשוב לי כאן להגיד שיש כאן שני דברים שונים מהותית מיתר המקומות, א' שכאן הקליטה היא לא קליטה מבחוץ.
<יעל אבידן: זאת אומרת יש כאן התפתחות מתוך המערכת ויש כאן תהליך שבו אתה נקלט לשירות חובה, מוכיח את עצמך, מביא את עצמך לידי ביטוי ובהמשך הדרך מתקדם גם בדרגות הזוטרות, ובהמשך הדרך גם בדרגות הבכירות יותר.
<יעל אבידן: זה שינוי אחד.
<יעל אבידן: דבר שונה נוסף זו העובדה שצה"ל לא כפוף לחוק ייצוג הולם ולכן הדברים כאן מן הסתם נראים אחרת וכמובן שיש כאן ניסיון לאורך הדרך להביא לידי ביטוי את כל האוכלוסיות.
<יעל אבידן: זה גם בא לידי ביטוי בתכניות שונות שגם הצגנו מספר פעמים בעבר, אבל במובן הזה יש - - -
רוברט אילטוב: לכן אנחנו מתייחסים לצה"ל כצבא העם והעם כולו נמצא שם.
רוברט אילטוב: חשוב לנו לראות אם העולים משתלבים, גם אם החוק לא חל עליכם, כי חשוב לנו לראות אם חייל יכול להיות לוחם, האם הוא יכול להתברג בדרגים גבוהים יותר ולא רק בשלוש-ארבע שנים הראשונות שהוא משרת בצה"ל.
רוברט אילטוב: זה מאד חשוב לנו, כי העולים באופן יחסי נמצאים שם מתוקף החוק באופן מאד ייצוגי ורחב, וחשוב לנו שהם גם יתקדמו, כוועדה.
רוברט אילטוב: כמובן ברור לנו כל הדברים שיכול להיות שהם בעייתיים בגלל הסיווג וכל הדברים האלה, אבל ברמת העיקרון, יש מקומות שזה פחות חשוב.
רוברט אילטוב: לכן חשוב לנו לראות שהעולים הם מיוצגים בצה"ל במקומות, כפי שהם נקלטים בבקו"ם והם ממשיכים הלאה.
אברהם נגוסה: יש לך מה לומר?
אברהם נגוסה: קודם כל אני מאד מודה לכם, משרדי הממשלה, על מה ששיתפתם אותנו.
אברהם נגוסה: קליטת עליה היא משימה לאומית של כולנו, של כולם.
אברהם נגוסה: משימה הלאומית כולנו צריכים להתגייס ולעבוד בשיתוף פעולה ואנחנו לא מחפשים אשמים.
אברהם נגוסה: אנחנו רק מחפשים דרך איך אנחנו יכולים לקדם את העולים ולחבק אותם לתוך המערכת התעסוקתית במדינת ישראל.
אברהם נגוסה: לכן חשוב לנו שתעזרו לנו כדי שמפה, מהכנסת, אנחנו נקדם חוקים והחלטות שיכולים גם לעזור להם, ואז כולנו ביחד נקדם את המשימה הלאומית שיש לנו.
אברהם נגוסה: לכן אני מבקש, את הבקשות שיש לנו אנחנו נעביר אליכם בכתב, שוב, מה בדיוק אנחנו מבקשים, ואנחנו מבקשים מכם את ההתגייסות לתת לנו את הנתונים בהקדם האפשרי.
אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים, וכמובן תודה למנהלת הוועדה.
אברהם נגוסה: התכנסנו היום לדון בנושא חשד לפגיעה בתינוקות יוצאי אתיופיה הנימולים על ידי מי שאינם מוהלים מוסמכים.
אברהם נגוסה: מתחקיר שערך אוריה אלקיים, מחטיבת החדשות של תאגיד השידור הציבורי, למדנו על תופעה קשה אשר במסגרתה נימולו תינוקות בני יומם, בני יוצאי אתיופיה, על ידי מי שהתחזו כמוהלים, כמובן על פי הכתבה, בעידודו לכאורה של מוהל ותיק, הרב אליהו אסולין.
אברהם נגוסה: זהו שיא נוסף - - -
<זיוה מקונן דגו: זה לא רב.
אברהם נגוסה: כל בן אדם, עד שיש החלטת בית משפט אנחנו לא יכולים לשפוט, אנחנו לא בית משפט.
אברהם נגוסה: לכן אני מבקש, הדיון, אני מבין את הנושא, הוא דיון רגיש, ואני מבקש בדיבורים שלנו לשמור את תרבות הדיבור.
אברהם נגוסה: זה חשוב, זה יתרום לדיון וגם אנחנו רוצים להגיע לתוצאה וזה חשוב מאוד.
אברהם נגוסה: זהו שיא נוסף של אפליה כלפי אוכלוסיית יוצאי אתיופיה, הנתפסת כאוכלוסייה מוחלשת שאינה מבינה לכאורה מימינה ושמאלה.
אברהם נגוסה: היא אף מוגדרת בכתבה כבשר תותחים.
אברהם נגוסה: אני מבקש להדגיש שהדיון היום מתקיים בסוגיה העקרונית של רשלנות לכאורה של ניצול מצוקת עולים חדשים יוצאי אתיופיה, גם לעולים חדשים וילידי הארץ, אוכלוסייה מוחלשת שאינה בקיאה בשפה העברית והיא חסרת קשרים.
אברהם נגוסה: בנוסף מבקשת הוועדה לבדוק איך ייתכן שאין פיקוח על מוהלים ועל הכשרתם של המבקשים לשמש כמוהלים.
אברהם נגוסה: אני חושש שמילת תינוקות על ידי מי שאינו בקי בתחום עלולה לגרום נזק בלתי הפיך.
אברהם נגוסה: אני קורא לחקור את הפרשה ולהעמיד לדין את מי שצריך אם הדברים יתבררו כנכונים.
אברהם נגוסה: לא ייתכן שיוצאי אתיופיה לא יזכו להגנה בפני סיכון תינוקותיהם הזעירים וחסרי האונים.
אברהם נגוסה: אני מבקש להביא לידיעת
אברהם נגוסה: כם כי המוהל, הרב אליהו אסולין, שלח לוועדה מכתב, לי כיושב ראש הוועדה, ובו הביע התנצלות על התבטאותו תוך ציון כי הוא משעה את עצמו מהסמכת מוהלים עד להודעה חדשה.
אברהם נגוסה: כמובן שיש נציגים שלו שהגיעו, יש מי שמייצג אותו פה?
אברהם נגוסה: בבקשה, אז אני אבקש לקרוא את המכתב שחברי הוועדה, חברי הכנסת וגם המשתתפים ישמעו את המכתב שהוא שלח.
אברהם נגוסה: אתי נמצאים חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת דב חנין, חבר הכנסת מלכיאלי וחבר הכנסת שטרן וגם חברת הכנסת שלי יחימוביץ וחברת הכנסת קסניה סבטלובה.
דב חנין: וחברת הכנסת יעל גרמן.
אברהם נגוסה: וחברת הכנסת יעל גרמן.
שלי יחימוביץ': וחברת הכנסת לשעבר פנינה תמנו שטה.
אברהם נגוסה: וחברת הכנסת לשעבר - - -
דב חנין: מבחינתנו תמיד חברת הכנסת.
אברהם נגוסה: והארגונים, נציגי הארגונים נמצאים פה.
אברהם נגוסה: אני אתן את רשות הדיבור, ראשון חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.
דב חנין: תודה לך, אדוני היושב ראש.
דב חנין: אני רוצה לומר משהו לגבי הדיון הזה כי התחקיר שפרסם מר אוריה אלקיים הוא תחקיר מצמרר, מזעזע, אבל מה שהתחקיר הזה בעצם מספר לנו זה על שורה של עבירות פליליות מאוד מאוד קשות.
דב חנין: כמו שאמרת, אדוני, אנחנו לא משטרה, אנחנו לא גורם חוקר, אבל הסיפור הזה איננו סיפור של דיון ציבורי שצריך לנהל אותו בשאלה של האם ראוי או לא ראוי והסברים כאלה או הסברים אחרים.