GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עמוס ארבל: זמן קצר, שנה, זה לא חשוב.
<עמוס ארבל: אני מעלה את זה כאן, שנייה רגע, ברשותך.
<עמוס ארבל: או שאנחנו רוצים לדון במקרים פרטניים, שגם הם חשובים ולקחת אותם וללמוד מהם ולראות איך אפשר לתקן.
<עמוס ארבל: זה שני דברים שונים לגמרי, שזה חשוב וגם זה חשוב, אבל מהותית הדברים הם שונים.
<עמוס ארבל: בהתייחסות העניינית צריך להבין ולהזכיר שא' 5 נותן את כל הזכויות במדינת ישראל למעט דרכון ולמעט הצבעה לכנסת.
<עמוס ארבל: ושלא נטעה את אף אחד, כל הזכויות הסוציאליות והרפואיות של האנשים האלה, הילדים בני 6, בני 16, הם זכאים כמו שאני זכאי וכמו שאתה זכאי.
אברהם נגוסה: כולל גיוס לצבא.
<עמוס ארבל: למעט אמרתי.
<עמוס ארבל: שנייה רגע, אני אתייחס גם לזה.
<עמוס ארבל: אני מדבר על זכויות, לא על חובות.
אברהם נגוסה: אמרת בחירות ודרכון, לכן אני שאלתי.
<עמוס ארבל: נכון, בזכויות, בהיבט של זכויות הם זכאים להכל.
<עמוס ארבל: שנית, כל עוד א' 5 בתוקף, אף אחד במדינת ישראל לא יכול להעלות אותו על מטוס ולהרחיק אותו חזרה.
<עמוס ארבל: לא בגיל 16, לא בגיל 20 ולא בשום גיל אחר.
<עמוס ארבל: והילדים האלה הם לא שוהים כאן לא חוקית.
<עמוס ארבל: א' 5, בהנחה שיש בעיה כזו או אחרת, או התעמרות של פקיד, אז א' 5 מוארך ולא ניתנת אזרחות.
<עמוס ארבל: במצב הזה לא מעלים אותו על מטוס ומרחיקים אותו.
<עמוס ארבל: אף אחד לא יכול לנגוע בהם.
<עמוס ארבל: ככה שהביטחון לשהות במדינת ישראל הוא קיים.
<עמוס ארבל: לגבי השלוש שנים – תקופת השלוש שנים נקבעה בתקנות והיא בודקת ונותנת.
<עמוס ארבל: אפשר להוריד אותי לשנתיים, אפשר להאריך אותו גם לארבע שנים.
<עמוס ארבל: יש פה עניין של דעות ותפיסות עולם, שזה זמן ההשתקעות שנבחן ילד במדינת ישראל.
<עמוס ארבל: ההתאקלמות שלו, זמן ההשתקעות שלו, כמו שנקבע בחוק שעולה חדש יקבל דרכון רק אחרי שנה, ורואים שבאמת אכן הסתגלו ולא אחרי שנה ושנתיים לקחו את הרגליים וחזרו חזרה, או שנסעו למדינה אחרת, וגם זה קורה ויש נתונים כאלה, בטח במשרד הקליטה בעניין הזה.
<עמוס ארבל: כך שתקופת שלוש שנים היא תקופה די סבירה, שהילד כאן יסתגל, ילמד, יכיר את העברית, עם כל הקשיים וכל הבעיות של עולה חדש, בוודאי לילד, עם חברה חדשה ולהיקלט כאן ואחרי שלוש שנים הוא יכול לקבל או תושבות קבע או אזרח ישראלי וזה מה שמופיע נוהל.
<עמוס ארבל: לגבי מקרים של קטינים – שהם ממש קטינים.
<עמוס ארבל: ילד בן 3, או בן 6, או בן 10, אין שום משמעות כל כך, למעט הדרכון לגבי אם עכשיו הוא א' 5 או זה.
<עמוס ארבל: יגמרו השלוש שנים, הוא יהיה בן 13, יקבל את האזרחות הישראלית.
<עמוס ארבל: קבוצה בעייתית היא הקבוצה של לקראת גיוס.
<עמוס ארבל: זה אני כן מסכים.
<עמוס ארבל: גילאי 15-16, עד אזור ה-19.
<עמוס ארבל: אם הוא בן 19 הוא כבר בגיר, זה כבר סיפור אחר.
<עמוס ארבל: מדברים על קטינים עד גיל 18.
אברהם נגוסה: גם לא נותנים לו לעלות.
<עמוס ארבל: שנייה רגע.
<עמוס ארבל: 19 לא עולה בכלל.
<עמוס ארבל: הוא לא רלבנטי.
<עמוס ארבל: אני מדבר על בן ה-15 ל-18 או לקראת ה-18.
אברהם נגוסה: אפילו גיל 18, גם.
קסניה סבטלובה: דרך אגב, זה לא מה שבית המשפט קבע לאחרונה.
קסניה סבטלובה: הייתה פסיקה של בית המשפט במרס שנת 2016 לגבי ילד שהיה צריך לעלות בגיל 19.5.
<עמוס ארבל: אני לא מכיר - - -
קסניה סבטלובה: הוא נדחה בגלל כל מיני סיפורים.
<עמוס ארבל: ואם מרחיבים את זה גם לבגירים, אז ירחיבו גם לבגירים.
קסניה סבטלובה: בסדר, זה עד גיל 20, רק שתדע.
<עמוס ארבל: גברתי, אני יושב במקום ששם מחוקקים את החוקים ואני הפקיד הממשלתי שמבצע אותם.
<עמוס ארבל: אין שום בעיה.
<עמוס ארבל: יתקנו, אני אבצע.
קסניה סבטלובה: אז רק שתדע שזה עד גיל 20.
<עמוס ארבל: אוקיי, שתהיה הנחיה כזו, או שיהיה תיקון חקיקתי כזה, אז נעלה גם בני 30, אין בעיה.
קסניה סבטלובה: זה מה שבית המשפט מחליט לעומת הפקידים שהם רק מתנערים מהאחריות שלהם.
אברהם נגוסה: עמוס, יש לי שאלה - - -
<עמוס ארבל: גברת, את לא מכירה את ה - - -
אברהם נגוסה: עמוס, יש לי שאלה.
אברהם נגוסה: אם אנחנו נגיד שילד שעולה עם ההורים שלו על פי ויזה של 5 א', יקבל אזרחות בהגעתו למדינת ישראל, אז אם - - -
<עמוס ארבל: אז צריך להכניס את זה לחוק השבות.
קסניה סבטלובה: יקבל אוטומטית אחרי 3 שנים.
אברהם נגוסה: כן, כן - - -
<עמוס ארבל: אז תיקנת את חוק השבות לדור רביעי.
אברהם נגוסה: לא, לא, זה לא קשור לחוק השבות.
אברהם נגוסה: סליחה, אני אומר - - -
קסניה סבטלובה: אפשר שלוש שנים ושזה יהיה אוטומטית.
אברהם נגוסה: אני אומר בכוונה – בהגעתו למדינת ישראל.
<עמוס ארבל: הוא הגיע עם האמא.
<עמוס ארבל: האמא היא דור רביעי, דור שלישי - - -
אברהם נגוסה: אבל זה לא קשור.
<עמוס ארבל: שנייה, זה התיקון.
אברהם נגוסה: רגע, חוק השבות נתן זכות להורים שלו, אז ההורים שלו קיבלו מעמד עולה כזכאי חוק השבות.
אברהם נגוסה: הילד, בגלל שהוא קטין, עולה עם ההורים שלו - - -
<עמוס ארבל: כן, ביום שהוא נחת בשדה התעופה, אתה רוצה לתת לו אזרחות?
אברהם נגוסה: ביום שהוא נחת - - -
<עמוס ארבל: אי אפשר לתת אזרחות ישראלית על פי חוק הכניסה.
<עמוס ארבל: צריך קודם כל תושבות.
<עמוס ארבל: ראשית.
<עמוס ארבל: חוק הכניסה לא מאפשר לתת אזרחות ישראלית לאדם ביום הראשון שלו, שהוא נחת כאן.
אברהם נגוסה: בסדר, זה הנוהל הקיים, אבל אני אומר לך, אם אנחנו נעשה תיקון - - -
<עמוס ארבל: שנייה זכאי - - - לראות חודש, חודשיים, שנה.
<עמוס ארבל: לתקן את חוק האזרחות, בבקשה.
<עמוס ארבל: הכל אפשר.
<עמוס ארבל: הכנסת סוברנית פה להחליט מה שהיא חושבת.
<עמוס ארבל: אני אומר שוב, אני מבצע את הוראות הכנסת ואת החקיקה במדינת ישראל.
<עמוס ארבל: נכון להיום חוק השבות הוא דור שלישי והילד מקבל א' 5, הדור הרביעי מקבל א' 5 ביום הכניסה שלו, הוא לא מקבל אזרחות ישראלית.
אברהם נגוסה: אני לא נוגע בחוק השבות.
<עמוס ארבל: אז אתה יכול לתקן את חוק האזרחות.
<עמוס ארבל: אפשר.
אברהם נגוסה: כן, אוקיי, הבנתי.
<עמוס ארבל: אתה רוצה לתקן אותו, בבקשה.
אברהם נגוסה: זה מה שרציתי לדעת.
<עמוס ארבל: אני לא מוסמך לדון בתיקוני חקיקה.
קסניה סבטלובה: תקנה שבתום שלוש שנים הילדים הלאה יקבלו בצורה אוטומטית את התהליך של ההתאזרחות וזה יסתיים אחרי שלוש שנים מיום שהם קיבלו את 5 א'.
<עמוס ארבל: היום על פי הנוהל ועל פי התקנון, בצורה אוטומטית, הילדים האלה מקבלים אזרחות ישראלית אחרי שלוש שנים.
<עמוס ארבל: אין שום דבר אוטומטי בעולם.
<עמוס ארבל: גם כשאין לך דרכון ישראלי, או שנגמר התוקף שלו - - -
<קריאה: או שמאריכים להם - - -
<עמוס ארבל: שנייה רגע בבקשה.
<עמוס ארבל: הוא צריך ללכת ללשכה, לבקש בקשה לדרכון.
<עמוס ארבל: אז גם פה, נגמרות השלוש שנים, האחריות היא על ההורים שלו ועל הילד ועל כל מי שסביבו, להגיש בקשה.
<עמוס ארבל: לא יגיש בקשה, אף אחד לא ישלח לו זר פרחים עם האזרחות הישראלית.
<עמוס ארבל: צריך להגיש בקשה לאזרחות ישראלית ואם אין שום בעיה ואין שום מניעה פלילית, ביטחונית, במקרים מאד קיצוניים, אבל אין בדרך כלל ילדים כאלה, מקבלים אזרחות ישראלית - - -
קסניה סבטלובה: אני מבינה שיש עכשיו - - -
<עמוס ארבל: מקבלים אזרחות ישראלית אחרי 3 שנים, ביום, בשבוע, יכול להיות, אבל הם מקבלים.
<עמוס ארבל: אין שום בעיה עם זה.
<עמוס ארבל: אין שום מניעה בזה.
<עמוס ארבל: ואני רוצה להוסיף לזה אדוני יושב הראש, כל בקשה שכזו, שכל ילד – ותבדקו אותי בעניין הזה ואפשר וזה מוקלט ומתומלל – כל בקשה כזו שילד שהוא א' 5 שרוצה להתגייס, ואומרים לו לך תביא אישור ממשרד הפנים, אנחנו נותנים לו אישור לקצר לו את השלוש שנים והוא הולך לתהליך גיוס ואנחנו נותנים לו תושבות קבע או אזרחות ישראלית.
<עמוס ארבל: שנתיים, שנתיים וחצי, אין בזה שום בעיה.
<עמוס ארבל: בשביל גיוס – אנחנו הופכים אותו, אין שום בעיה.
<עמוס ארבל: אין שום בעיה ותבדקו אותי בעניין הזה.
<עמוס ארבל: בסדר?
קסניה סבטלובה: מתי הוא צריך להתגייס הבן?
<עמוס ארבל: אני לא נכנס למקרים הפרטניים.
קסניה סבטלובה: אבל אני רוצה לשאול.
אברהם נגוסה: רק רגע, הוא באמצע.
<עמוס ארבל: אני באמצע הדברים שלי.
<עמוס ארבל: אני לא הפרעתי לאף אחד.
<עמוס ארבל: אני רוצה להדגיש שאין פנייה של רשות האוכלוסין לגבי תום תוקף א' 5.
<עמוס ארבל: אגב, תום התוקף של א' 5 יש לו גם משמעויות אחרות.
<עמוס ארבל: ביטוח לאומי מפסיק לשלם לו, הוא לא יכול ללכת לרופא וכן הלאה וכן הלאה.
<עמוס ארבל: כלומר שהאחריות היא לא רק בדגש על האזרחות הישראלית.
<עמוס ארבל: גם אחרי השנה הראשונה, אם לא מאריכים, הילד נפגע והמשפחה שלו נפגעת, אז הוא חייב לדאוג לזה ש-א' 5 שלו יוארך כל שנה עד שהוא מגיע לתום השלוש שנים.
<עמוס ארבל: אני ממליץ כאן גם בעניין הזה, ביחד עם משרד הקליטה ואולי גם עם הסוכנות היהודית, שנשב ביחד וזה לא מאד מסובך שיהיה מידע מפורסם במרכזי הקליטה, בנתב"ג, איפה שמגיעים העולים החדשים, בפליירים, בפלקטים וכן האלה – מי הוא יהודי וכן הלאה, לנסח את זה נכון - - -
אלכס קושניר: לא, לא צריך פליירים ופלקטים.
אלכס קושניר: צריך להיות פרטניים מול בן אדם.
אלכס קושניר: עזוב עכשיו צריך - - -
<עמוס ארבל: אתה רוצה לתת פרטני, תן פרטני, אני אומר לך גם במרכזי הקליטה תשים מידע שיהיה נגיש לציבור.
אברהם נגוסה: ילד שמגיע לפי א' 5 - - -
<עמוס ארבל: מה שאתה תרצה תחליט, תעשו את זה.
<עמוס ארבל: זה לא תחום שלנו.
<עמוס ארבל: אמרתי רק כדי לסייע לכם בחלק של ה - - -
אברהם נגוסה: ההורים צריכים לדעת שאחרי שלוש שנים הם צריכים להגיש בקשה להתאזרחות.
אלכס קושניר: אז אני אומר שהנושא של הנגשת המידע יטופל.
<עמוס ארבל: זו אחריות של מרכזי הקליטה.
<עמוס ארבל: אני רק הצעתי עזרה שלנו, אם צריך.
אלכס קושניר: בניסוח כן.
<עמוס ארבל: אני לא התכוונתי לתלות, אני התכוונתי לעזור בלנסח.
<עמוס ארבל: מעבר להכל, אדוני יושב הראש, אנחנו רואים בילדים האלה כמובן בתור כאלה שרוצים להתגייס לצה"ל, או בתור הדור הרביעי שהגיעו לכאן, כמובן כאלה שצריך לטפל בהם בזריזות ובצורה הטובה ביותר.
<עמוס ארבל: יש בעיות של תורים ברשות האוכלוסין, נכון, יש בעיות של תורים.
<עמוס ארבל: אם תרצה תעשה פעם דיון אחר על הזמן שבן אדם – מהיום שהוא מגיש את הבקשה – לא רק לעולה חדש, יש גם עוד הרבה דברים אחרים שאתה צריך לחכות חודשיים-שלושה וארבעה אפילו בגלל כל מיני בעיות של עומס, של לחץ וכן הלאה, אבל לא ניכנס אליהם כרגע.
<עמוס ארבל: אם תרצה, אם אפשר לעשות את כל השמות שפה ושלא נמצאים כאן, ברשימה אחת, להעביר אותם אלינו.
<עמוס ארבל: אנחנו נבדוק אותם אחד לאחד.
<עמוס ארבל: אני מבטיח לך, אדוני יושב הראש, כמו שאתה מכיר, שאתה מקבל תשובות, גם כאן.
<עמוס ארבל: אני אחתום על המכתב, על כל אותם מקרים האלה – מדוע הם לא טופלו ואם היה עיכוב – גם לא בסדר שהיה עיכוב אז אני אגיד מה לא בסדר ואם צריך אישור מיוחד, ניתן גם אישורים מיוחדים.
אברהם נגוסה: לגברת הייתה שאלה, האם הוא ענה לך?
<פולינה חסין: עוד פעם, זה לא פתרון לילדים אחרי גיל 18, מה אחר כך?
אברהם נגוסה: טוב, מה שאנחנו נעשה - את המקרים שאתם מכירים תגישו לנו ברשימה, כמו שהוא הבטיח.
אברהם נגוסה: אנחנו בוועדה נעביר רשימה מסודרת ואז הם יטפלו כפי שהוא הבטיח ועכשיו שמעתם.
אברהם נגוסה: זה דבר אחד שצריך לעשות.
אברהם נגוסה: הדבר השני, אני אתייחס בסיכום למה אנחנו צריכים לעשות גם כחברי כנסת כדי להוריד את הלחץ מהאנשים.
אברהם נגוסה: יש מישהו שרוצה להתייחס בשלב הזה?
אברהם נגוסה: כן, בבקשה, תציג את עצמך לפרוטוקול.
<אלעד קפלן: שמי אלעד קפלן מעמותת עיתים.
<אלעד קפלן: ממש התייחסות נקודתית.
<אלעד קפלן: בנוסף לכל הדברים שעלו פה, אנחנו מקבלים הרבה מאד פניות של אנשים שהם דור שלישי, דור רביעי לזכאי השבות וגם זכאי שבות שטרם עלו למדינת ישראל, שמבקשים לבוא למדינת ישראל כדי להתגייר.
<אלעד קפלן: במקום לפתוח בפניהם את שערי הגיור ולאפשר להם לעבור הליך גיור בצורה הפשוטה והנוחה ביותר, דוחים אותם בוועדת חריגים לגיור, פוסלים אותם על הסף ויוצרים בעצם מסלול מכשולים שצריכים לעבור אותו גם זכאי שבות, גם אנשים שהם דור שני, שלישי, רביעי.
<אלעד קפלן: לפעמים גם זכאי שבות עצמם ואני חושב שאחד הדברים הראשונים שאפשר לעשות כדי להקל על האנשים את ההליך של השתלבות בתוך החברה ובתוך העם הישראלי, זה פשוט לאפשר להם לעבור הליך גיור בלי אותה ועדת חריגים.
אברהם נגוסה: לא, אני רוצה להגיד לך שאני מכיר הרבה מקרים, אני מודה שבמגזר יוצאי אתיופיה אני יודע שאפילו שהם עברו את התהליך, קיימת הבעיה הזאת שאנחנו מדברים עליה.
<אלעד קפלן: נכון.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה נובע מכך שההורים לא יודעים אם הם צריכים להגיש את הבקשה או לא ואז לא הוגשה בקשה, וכמו שאמרתי, המקרה שסיפרתי לכם קודם, הוא ידע על הבעיה רק כשהוא הגיע להצביע ואמרו לו אתה לא אזרח, אתה לא יכול להצביע.
אברהם נגוסה: לכן יש גם את הבירוקרטיה במשרד הפנים, ברור, אבל אני חושב שזה לא כל כך קשור לגיור.
<אלעד קפלן: אמרתי שזו נקודה נוספת שמדגישה את המסלול מכשולים שצריכים לעבור אנשים כשהם באים להשתלב בתוך החברה הישראלית ולעלות למדינת ישראל.
<אלעד קפלן: זה פשוט עוד נקודה אחת ואני חושב שאפשר להקל על הרבה מאד מהנקודות האלה על ידי הפחתה בבירוקרטיה וקצת שינוי תפיסה של רשות האוכלוסין.
אברהם נגוסה: אתה צודק, אבל רשות האוכלוסין לא מטפלת בתחום הגיור.
<עמוס ארבל: אנחנו קובעים את החוק של הגיור?
<אלעד קפלן: אין חוק גיור.
<אלעד קפלן: ועדת חריגים זו המצאה של רשות האוכלוסין.
<אלעד קפלן: אין לזה שום קשר לחוק.
<עמוס ארבל: בוא, תרשה לא להתייחס לדברי - - -
<אלעד קפלן: זו המצאה של רשות האוכלוסין.
<אלעד קפלן: אין חוק גיור במדינת ישראל.
<עמוס ארבל: טוב, מאה אחוז.
אברהם נגוסה: טוב, בואו נעשה ככה, כיוון שהנושא - - -
<עמוס ארבל: אנחנו אחראים על הגיור במדינת ישראל?
אברהם נגוסה: אתה מציע כפתרון לקצר את הדרך - - -
<עמוס ארבל: להיפך, אתה עושה אותנו גדולים הרבה יותר ממה שאנחנו.
אברהם נגוסה: זו הצעה טובה, אבל לדעתי נקיים על זה דיון נפרד בנושא הזה.
<ג'ק קורקוס: ג'ק קורקוס, היחידה לעלייה וקליטה, הסוכנות היהודית.
<ג'ק קורקוס: ראשית, הרושם היה שזה רק מחמ"ע, מחבר המדינות, ואני מוכרח להגיד שיש דור רביעי גם ממדינות אחרות, למשל מאמריקה הלטינית יש לא מעט.
<ג'ק קורקוס: הדבר השני, היוזמה של לעשות פלייר, או לא חשוב, לגבי לתת למי שצריך את המידע בדבר שלוש השנים, אני מציע שזה יהיה אחרי שלוש שנים, כי מה שנותנים לפני, רוב הזמן, רוב הפעמים הדברים האלה נשכחים.
<ג'ק קורקוס: העולה נמצא בלחץ, יש לו מספיק עניינים על הראש, אחרי שלוש שנים הוא לא זוכר את זה.
<ג'ק קורקוס: אני חושב שצריך ליצור איזה שהוא מנגנון של להזכיר לאותם אנשים כעבור שלוש שנים – יש לכם בעיה – א' ביטוח לאומי, ב' אזרחות.
<ג'ק קורקוס: מי עושה את זה?
<ג'ק קורקוס: אני לא יודע, אני לא רוצה להציע גוף.
אברהם נגוסה: תראה, וגם איך אתה מחפש אותו איפה שהוא נמצא אחר כך?
<ג'ק קורקוס: למשרד הפנים ולביטוח הלאומי יש את כל הנתונים של האנשים האלה.
אברהם נגוסה: אבל יש דבר אחד, כי בכל זאת ההורים צריכים לחדש כל שנה את ה-א' 5.
<ג'ק קורקוס: אז הנה, אז כל שנה אפשר לתת להם תזכורת, זאת ההזדמנות.
אברהם נגוסה: אז משרד הפנים יכול להזכיר להם.
<ג'ק קורקוס: אני רק אומר שמה שיתנו להם ביום ההגעה לא יספיק.
קסניה סבטלובה: אבל זה כמובן אם רוצים לעזור, זה לא אם לא רוצים לעזור.
אברהם נגוסה: למשל בשנה השנייה ובשנה השלישית, הם צריכים להזכיר להם שהם צריכים לגשת עכשיו, אחרי שלוש שנים.
אלכס קושניר: אדוני יושב הראש, סליחה שאני מתפרץ, אני חושב שהבעיה פה היא אחרת.
אלכס קושניר: הבעיה פה היא בכלל במודעות.
אלכס קושניר: זאת אומרת אותם עולים חדשים שמגיעים ביום הגעתם לישראל, עד כמה שהגברת פה תיארה, הם מקבלים תעודת זהות ובתעודת הזהות הזאת הילד רשום והם בכלל לא יודעים שהם צריכים לבוא בעוד שנה בשביל להאריך את המעמד שלהם.
אלכס קושניר: ובזה צריך לטפל ביום הגעתם ואנחנו נשב גם עם הסוכנות היהודית כראש נתיב וגם כמנכ"ל משרד העלייה והקליטה.
אלכס קושניר: אני מבין את הבעיה הזאת ואנחנו נטפל בה.
אברהם נגוסה: יש עוד מישהו שרוצה להציע?
קסניה סבטלובה: אני רק רוצה להוסיף.
אברהם נגוסה: כן, בוודאי, אני אתן לך.
<קרן פישזון: אני רק רוצה להוסיף שכשאנחנו נעלה את העניין לדיון, ועם כל הכבוד, משרד הקליטה מתנהל עכשיו הרבה בפייסבוק ובקבוצות.
<קרן פישזון: אולה מנהלת קבוצה של עולים חדשים שמחים.
<קרן פישזון: זה משרד קליטה בפני עצמו.
<קרן פישזון: גם אני מנהלת הרבה קבוצות וגם עמותה, שבה אנחנו עכשיו מכינים את הרשימה, אבל בהמשך, כשיתאספו לנו פניות, ועכשיו באמת כשהעלינו את הדיון אז פתאום התחילו להגיע אנשים ולהעלות את שמם, אז אנחנו יכולים להמשיך לשלוח לכם את הפרטים של האנשים?
<עמוס ארבל: כל הזמן.
<עמוס ארבל: נשתדל להיות טובים.