GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוברט אילטוב: כשאני בדקתי מול מערכת בתי המשפט כמה שופטים יש אז התברר, עד לפני חודשיים בעצם, שלא היה, לא עולה אחד מחבר העמים ולא עולה אחד או עולה אחת מאתיופיה, למרות שלפי מספר העולים במערכת במשרד המשפטים - - - מערכת בתי המשפט היא מחוץ למשרד המשפטים לפי הנתונים שלכם?
<רון צור: הנהלת בתי המשפט זה גורם שהוא כפוף לשר, הוא לא מתחת למשרד המשפטים, משרד המשפטים הוא מיניסטריון.
רוברט אילטוב: אז איך אפשר לדעת - - -
<רון צור: אפשר לעשות פיצול.
רוברט אילטוב: פירוט של, נניח, משרד המשפטים - - -
<רון צור: הנהלת בתי המשפט, אפשר לתת בנפרד ממשרד המשפטים.
רוברט אילטוב: אז אנחנו מאוד נשמח לקבל פירוט מדויק לגבי כל המשרדים.
<רון צור: אם אני מבין את אדוני, אנחנו נוסיף לך עמודה שמדברת על סך הכול עובדים במשרד ואחוז, נוסף על הנתון שיש פה.
אברהם נגוסה: בעניין של גופים ציבוריים - - -
<רון צור: אין לנו נתון, זה לא אנחנו.
<דנה גורדון שושני: זה שירות המדינה וזה השירות הציבורי.
רוברט אילטוב: אז איך אנחנו יכולים לקבל את הנתון?
אברהם נגוסה: אנחנו נפנה גם, שאז יהיה לנו את הנתון הכללי.
<דנה גורדון שושני: אולי זה רשות החברות הממשלתיות, משרד המשפטים - - -
<רון צור: משרד הכלכלה.
רוברט אילטוב: זה יכול להיות כל משרד בנפרד, לי זה לא משנה, אבל כשאנחנו לוקחים, לדוגמה, את משרד החינוך ויש שם מעל ל-100,000 מורים, אני רוצה לדעת כמה מורים נקלטו.
רוברט אילטוב: לא יכול להיות שאחוז העולים באוכלוסייה מגיע למספרים אסטרונומיים, אבל כשאנחנו מדברים על עובדים במערכת אנחנו מגיעים למספרים מאוד קטנים של 2% עד 3%.
רוברט אילטוב: זה נראה לא הגיוני, זה לא טבעי, לכן - - -
<רון צור: אם אני אוכל להציע לחברי הכנסת פנייה נכונה למערכים הגדולים שמשרתים שירות את הציבור, לכו על רווחה, כי הוא בנוי רבדים רבדים, יש את המיניסטריון, יש גופים סטטוטוריים, יש עמותות.
רוברט אילטוב: כי הרווחה, לדוגמה, חלק מהמקומות זה מעונות ושם זה גם רופאים ומטפלים.
<רון צור: משרד החינוך, שבנוי מעובדי השלטון המקומי.
<רון צור: בקיצור יש שם ייצוג מלא, של כל השירות הציבורי, אבל זה לא נתון אצלנו.
<רון צור: המשרד עצמו כנראה יוכל להפיק לכם את הנתונים.
<רון צור: אמרתי, בריאות, רווחה וחינוך, אלה המשרדים המרכזיים, לעניות דעתי, שראוי לפנות אליהם.
רוברט אילטוב: וגם ביטחון ובטחון פנים, אלה כמויות גדולות של עובדים.
<רון צור: אתה צודק.
רוברט אילטוב: ואני מזהה שיש שם חוסר בעולים.
<דנה גורדון שושני: אתה רוצה גם רשות החברות?
רוברט אילטוב: כן, כי זה גופים מקצועיים, ששם באמת צריך לראות אם אנשי המקצוע נקלטים.
אברהם נגוסה: אז בואו נשמע גם אנשים אחרים.
אברהם נגוסה: שושנה, בבקשה.
<שושנה בן דוד: אינני רוצה להגיד שום דבר חוץ מזה שבעמוד 2-3 יש כל מיני דירוגים שאני לא מבינה ואם אני לא מבינה, אז אני רוצה לדעת מה מסתתר מאחורי זה.
<שושנה בן דוד: נגיד אני רואה אקדמאי חדש, מה זה אומר?
<שושנה בן דוד: סטודנטים לפי שעות, חוזה שכר כולל, משפטנים מופיעים בשני מקומות, חוזה אישי, חוזה בכירים, מומחים.
<שושנה בן דוד: מה זה אומר?
<שושנה בן דוד: זה לא מגדיר תפקיד.
<רון צור: לא, זה לא תפקיד, זה דירוגים.
<רון צור: בשירות המדינה הדירוגים מייצגים שני דברים, אל"ף, רקע מקצועי ודבר שני, סוג העסקה.
<רון צור: לצורך העניין, בחרת להגיד חוזים מיוחדים, אז לעתים בגלל כושר תחרות מול המשק, שקשה להביא אנשים שמשתכרים במקצועות שהאטרקטיביות שלהם מאוד גדולה והשכר שמשולם עבורם לאותם מקצועות במשק הוא מאוד גבוה, הדרך של המדינה להכניס את האנשים האלה פנימה זה להציע להם חוזה אישי, חוזה מיוחד.
<רון צור: לכן הם מופיעים פה.
<רון צור: ואז אני לא יודע להגיד בדיוק איזה מקצוע, אבל זה האופן שזה מופיע במערכת.
<רון צור: שאלת על משפטנים, אז כן, יש שני דירוגים של משפטנים, זה מופיע בצד ימין, אתם רואים שיש ספרות, זה פשוט שני חוזים שמשקפים רמות שכר שונות, אבל בפועל זו אותה אוכלוסייה מבחינת רקע מקצועי.
<שושנה בן דוד: אבל זה לא אומר איפה הם עובדים.
<רון צור: לא, יש פה שני חתכים, חתך אחד מדבר על החתך של הדירוג המקצועי ועל מודל העסקה, והעמודים הבאים, ששוב, בהתאם לבקשת חברי הכנסת אנחנו נוסיף עמודה נוספת שמדברת מתוך סך עובדים, מציגים על איזה יחידות הסמך והמשרדים הממשלתיים הם עובדים.
אברהם נגוסה: בהמשך לאותה שאלה, בעמוד 2 המספר מאחורי משפטנים חדשים זה 987.
<רון צור: כן, זה הקוד שניתן במערכת המחשב.
אברהם נגוסה: כשאתה הולך לעמוד 11, אותו מספר, אותו קוד, ומשפטנים חדש 1.
אברהם נגוסה: אותו קוד.
<רון צור: אני אסביר.
<דנה גורדון שושני: זה חמש שנים בארץ ואחרים עד עשר שנים.
אברהם נגוסה: לא, שניהם עד עשר שנים.
רוברט אילטוב: קודם כל אני חושב שלא צריך להתייחס למאפס עד חמש, כי בשנים האלה לעולים יש גם קושי להתקבל לעבודה, גם מבחינת השפה.
<דנה גורדון שושני: הציעו לי בהתחלה חמש שנים, אני ביקשתי עד עשר.
<רון צור: אני חייב להגיד על זה משהו חשוב.
<רון צור: קודם כל ההגדרה מי הוא עולה לא התייצבה.
<רון צור: הנה, רק אתמול, בהצעת החוק, היא משתנה פעם נוספת.
<רון צור: כבר מדברים על 12, בפשרה שהושגה בדקה ורבע בערך - - -
רוברט אילטוב: לא, בדקה ורבע בוועדה, אבל לפני הוועדה שוחחנו יומיים - - -
<רון צור: לא, אני הייתי פשוט עד לניסיון לפשרה בין אמירה שדיברה על 15 שנה ועשר שנים ואמרו בואו נעשה בחצי והיושב ראש שם אמר 'אי אפשר לעשות 12.5', עשו את זה 12.
<רון צור: אז רק רציתי להגיד, אל"ף, אנחנו הצגנו נתון כפי שאנחנו - - - אז בעבר - - -
אברהם נגוסה: לא, אתם תציגו לנו גם הלאה עד עשר שנים, החוק לא רטרואקטיבית.
<רון צור: ברור, אני אציג לפי עשר שנים, אבל עוד משפט אני רוצה להגיד לכם בגילוי לב, ככל שההגדרה רחבה יותר קל לנו יותר לעמוד במספרים.
<רון צור: אני אומר לכם שאתם עשיתם החלטה אתמול שכאילו מקלה על המדינה בעמידה בתנאי הזה.
<רון צור: חשוב לי לומר את זה.
<רון צור: הרי איפה האתגר של הקליטה?
<רון צור: בשנים שאין לך בכלל שפה להיקלט, בשנים שבהן אתה מחפש להביא הכנסה לארץ חדשה.
<רון צור: ככל שאתם הולכים ליותר שנים אתם כאילו מקלים על המערכת להגיד לכם ש'אנחנו בסדר', אבל אתם לא עושים טוב לעולים.
<רון צור: אני רק אומר לכם, אם יורשה לי להגיד את דעתי.
רוברט אילטוב: בוא אני אחדש לך, המספרים לא ישתנו באופן דרסטי אם אתה תעשה את ה - - -
<רון צור: הם הוכפלו.
<רון צור: תסתכל בעצמך על הנתונים ששמתי פה, ממש פי שניים, 5 ו-10.
אברהם נגוסה: שוב, אתה הולך על רופאים ואחיות, אנחנו לא ראינו בתחומים האחרים.
<רון צור: אני רק מדבר על העיקרון.
<רון צור: קשיי הקליטה הם בהתחלה, בשנים הראשונות, אנשים שנמצאים פה 15 שנה, 20 שנה, הם כבר חלק מהארץ הזאת והשפה והכו שורש, המשפחה נמצאת וכדומה.
<רון צור: זה מה שרציתי להגיד.
רוברט אילטוב: אז בוא אני אחדש לך.
רוברט אילטוב: לא סתם הדיון הזה קיים, אנחנו לא מקיימים דיונים כי בא לנו.
רוברט אילטוב: יש מקומות שהעולים נקלטים שם מסיבות כאלה ואחרות, בדרך כלל כי יש צורך ואז הם נקלטים, כמו רופאים, אחיות, מהנדסים, כי יש חוסר בשוק ואז הם נקלטים, וזה בסדר גמור, אבל יש מקומות, כשאתה תעשה את הניתוח יותר עמוק, ברזולוציה גבוהה יותר, אתה תראה שהעולים נקלטים פחות ולא משנה כמה זמן הם בארץ, גם אם הם 20 שנה בארץ הם לא נקלטים.
רוברט אילטוב: בחנתי את הדבר הזה ספציפית במערכת בתי המשפט ולא מצאתי שם עולים מחבר העמים ואתיופיה בכלל ב-25 השנים האחרונות, וזה לא משנה אם הם היו שנתיים בארץ, שלוש שנים בארץ, עשר שנים בארץ או 20, הם פשוט לא היו שם, היו עולים אחרים.
רוברט אילטוב: פה ראינו כשל במערכת ואני פניתי והכשל הזה מטופל היום במערכת עצמה וטוב שכך.
רוברט אילטוב: לכן יש מערכות שיש שם עולים ויש מערכות שיש שם כשל, וזה לא משנה כמה זמן העולים בארץ, האם הם חמש שנים בארץ ויש להם קושי יותר, ויש להם קושי יותר, ולכן גם יכול להיות שהם לא נקלטים, מכיוון שאין להם שפה והם עוד לא עברו בחינות ויש קושי אובייקטיבי, את זה גם אנחנו מקבלים ומבינים.
רוברט אילטוב: אבל כשאני רואה במערכת, ניקח לדוגמה את המשרד לבטחון פנים, יש נניח שם 300 עובדים, לא הרבה, לדעתי יש יותר, ויש רק 5 עובדים עולים, האם זה נראה הגיוני שזה 1.5%?
רוברט אילטוב: לא הגיוני.
רוברט אילטוב: האם אנחנו יכולים להצביע על בעיה?
רוברט אילטוב: כן יכולים להצביע על בעיה.
רוברט אילטוב: ואם נראה שגם מתוך העולים האלה, נניח, אין אתיופים ואין עולים מחבר העמים, יש בעיה?
רוברט אילטוב: כן, יש בעיה, כי זה קבוצות גדולות מהאוכלוסייה שאינם נמצאים שם.
רוברט אילטוב: לכן אנחנו רוצים לקבל את הניתוח כמה שיותר מפורט.
רוברט אילטוב: לכן אני אומר את זה וזה בפרוטוקול ואתה גם מקשיב ושומע.
רוברט אילטוב: לכן חשוב לנו להבין באיזה משרדים יש בעיה ובאיזה משרדים אין בעיה, כדי גם לטפל פה, בכנסת, לבוא להצביע לאותם נבחרי הציבור שתופסים את ההנהגה כשרים או סגני שרים או חברי כנסת כדי לבוא ולהגיד חבר'ה, יש פה כשל במערכת, יש פה הדרת עולים, ויש מקומות כאלה, אני יודע.
רוברט אילטוב: אבל יכול להיות שאנחנו גם טועים ויכול להיות שזה לא מספיק וצריך לתקן ויכול להיות שאנחנו רואים שיש פה מערכת בריאות שהיא בסדר גמור, גם עכשיו חסר ונקלוט עוד יותר עולים.
רוברט אילטוב: יכול להיות שקליטת העלייה של מדינת ישראל, המשרד יתחיל לעשות תכניות רציניות כדי לקלוט עולים ולמלא את המערכות.
רוברט אילטוב: גם זה נושא שחשוב לנו לבחון אותו.
רוברט אילטוב: כרגע מה שאנחנו רוצים זה לראות האם יש מערכות, ואתם נתתם לנו כ-10% מהמערכת, אתם מייצגים כ-10% מהמערכת שאותה אנחנו רוצים לבחון כי חשוב לנו שהעולים יהיו בצבא, והם מגיעים לצבא ואחוז הגיוס לצה"ל הוא מאוד גבוה, ואם אנחנו יודעים שבמערכת הצבאית יש איזה שהיא תקרת זכוכית והם מגיעים לאיזה שהוא תפקיד ומשם הם לא יכולים להתקדם אנחנו צריכים להצביע, כמערכת מבקרת, הכנסת מול גורמי הממשלה, ולהגיד, 'אדוני השר', או 'גברתי השרה, אנחנו רוצים שבנושא כזה וכזה תטפלו', כי יש פה תקרת זכוכית.
רוברט אילטוב: אנחנו רוצים להוריד את תקרות הזכוכית, הן לא צריכות להיות אצלנו במערכות, העולים צריכים להגיע ולהרגיש את עצמם שווים בני שווים.
<אסתר בלום: כמה דברים.
<אסתר בלום: ראשית כל אתה מדבר על כך שאתם לא רואים את ההדרה, אנחנו רואים את העולים ואנחנו יודעים שכל העולים שמגיעים לארץ עם קורות חיים של תואר שני ושלישי שעבדו במערכות ציבוריות בחוץ לארץ, אין להם כלל סיכוי להיקלט כאן בארץ, אין להם את הסיכוי הזה.
<אסתר בלום: אז אנחנו דיברנו על החסמים, דיברו על הרשעות, דיברנו על הרבה מאוד דברים, אבל זה בטוח שזה קיים וישנו ומדינת ישראל מפסידה, כי מדובר באנשים שהיו בקדקודים במדינות אחרות, במשרדי ממשלה אחרים, שיש להם נוהלי עבודה ויש להם המון מה לתרום למערכת כאן בארץ.
<אסתר בלום: אז זה גם נכון וגם חשוב לראות שהעובדים הם ביחידות הסמך, בקצה, אבל אנחנו גם רוצים לראות את הנקודות בעבודה המנהלית, שאנחנו רואים את האנשים האלה שמגיעים לארץ לא מתקבלים כאן לעבודה.
<אסתר בלום: מנסים, מנסים ואחר כך עוזבים ברוב המקרים.
<אסתר בלום: לגבי הנתונים עצמם.
<אסתר בלום: באמת תודה, זה משקף את הדברים.
<אסתר בלום: אם כבר משנים בהתאם לחוק את כל הנתונים, ללכת על 12 שנה, אז גם ללכת לנושא הזה - - -
<רון צור: לא, אנחנו ניצמד לדרישת היושב ראש עדיין לעשר כדי להבטיח רציפות.
<אסתר בלום: בסדר, אבל אני רק רוצה לחדד את מה שנאמר אתמול, שאולי כאן אנחנו גם מפספסים, זה בעצם העובדה שלא לקחת אנשים שהגיעו בעשר השנים האחרונות בגיל 8 או בגיל 15, אלא מי שהגיע בגיל 18 לארץ.
<קריאה: זה גם חלק מההגדרה שבאה לידי ביטוי בוועדה.
<רון צור: מה שעלה אתמול.
<אסתר בלום: כן, הייתי שם גם בדיון ולכן בהמשך לכך אני מציעה את זה.
<אסתר בלום: שוב, כשאנחנו רואים את הנתונים האלה, אם אנחנו מתעלמים ממערכת הבריאות, אנחנו רואים, הוראה, שוב, אתם אמרתם שצריכים לראות בשטח מי מעסיק את המורים וצריכים לראות כמה מורים עולים מגיעים מדי שנה.
<אסתר בלום: בוא נשווה את הנתונים, וכמה משתלבים.
<אסתר בלום: בטח לא ב-11 ועשר השנים האחרונות.
<רון צור: לא, זה במיניסטריון בלבד.
<אסתר בלום: נכון, אבל זאת השאלה שלנו, זאת אומרת אנחנו רוצים גם לראות את זה.
<אסתר בלום: אנחנו רוצים לראות עד כמה אנשים שמגיעים לכאן עם יכולות ועם תארים, שהם משתלבים במערכת בארץ.
<אסתר בלום: כנ"ל לכל המקצועות האחרים.
<אסתר בלום: אבל אם אנחנו מתקדמים עוד צעד אחד קדימה, אם אנחנו רואים פסיכולוגים, 23, אז שוב, אתה אומר שזה אולי פסיכולוגים ראשיים, לא יודעת, מנהלים, זה לא משקף.
<אסתר בלום: שוב, זה במיניסטריון.
<אסתר בלום: זה לא משקף את השירות הציבורי.
<אסתר בלום: את כלל השירות הציבורי וגם כל היחידות שמגיעות לעולה.
<אסתר בלום: אנחנו רואים את העולים ומתוך מה שאנחנו רואים והתחושה, יותר מהתחושות שלנו, הנתונים הם אמיתיים ומשקפים מה שקורה ועולה שמגיע לארץ, לוקח לו הרבה מאוד זמן לחזור למה שהוא היה בחוץ לארץ.
<אסתר בלום: הרבה מאוד.
<אסתר בלום: אם הוא מגיע לכאן והוא היה מנהל יחידה כלשהי בבית חולים, בבית ספר, לא משנה, הוא לא יחזור לזה, המערכת לא פותחת לו את הדלת.
<אסתר בלום: אמרת שכן, אנחנו רוצים לראות את זה, אנחנו רוצים שתזהו את הפוטנציאל של אותם אנשים שמגיעים לארץ ושיכולים לתרום למערכת בישראל.
אברהם נגוסה: איזה משרד את מייצגת?
<נועה נאמן: נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.
<נועה נאמן: אנחנו בנציבות מתמודדים באופן יומיומי עם הצורך בייצוג הולם ליוצאי אתיופיה, שעד היום היו בחובת ייצוג הולם, לא רק ברמת המספר אלא גם ברמת איכות התעסוקה.
<נועה נאמן: לקראת הישיבה הזאת, סתם בדקתי כמה נתונים ובמשרדים שיש בהם למעלה מ-1,000 עובדים, במשרד החוץ, 0.31%, במשרד המשפטים 0.6%, אבל כן יש מגמה של עלייה.
<נועה נאמן: אני חושבת שגם אתם תסכימו איתי.
אברהם נגוסה: מתוך כמה?
<נועה נאמן: משרדים שלמעלה מ-1,000 עובדים, אין לי את המספרים המדויקים.
<נועה נאמן: במשרדים יותר קטנים, כמו משרד התקשורת, שיש בו בין 100 ל-500 - - -
אברהם נגוסה: מה עם עליות אחרות?
<נועה נאמן: אני אספתי נתונים רק לגבי יוצאי אתיופיה.
רוברט אילטוב: אפשר להרחיב את זה לעליות אחרות?
<נועה נאמן: אלה נתונים שאני בעצמי לקחתי מנש"מ, אני לא חושבת ש - - -
רוברט אילטוב: אתם יכולים לעשות פילוח של העולים?
<רון צור: מה שאתם תגידו, בהתאם להצהרת העובד.
<רון צור: נניח ליוצאי אתיופיה, בוודאי, ארץ המוצא.
<רון צור: ככל שתגידו, נשתדל.
<רון צור: אני אומר, מה שתרצו, תגידו לנו ונעשה, בהחלט.
רוברט אילטוב: כשעובד נרשם, כשהוא ממלא טפסים הוא כותב ארץ עלייה ובדרך כלל במשרדי ממשלה זה כתוב מאיפה הוא עלה.
רוברט אילטוב: אנחנו נשמח לקבל פירוט כדי לראות אם יש לגבי עליות ספציפיות כשל במערכת.
<רון צור: אז יש לי רק בקשה אליכם, תגדירו לנו, אנא מכם, כי יוצאי אתיופיה זה נורא פשוט, אבל מדינות חבר העמים - - -
<נילי בן משה: אני חייבת להגיד נקודה מסוימת, שכל הנתונים שלנו מתבססים בעצם על חובת הדיווח של העובד.
<נילי בן משה: צריך לקחת בחשבון שיש כאלה שלא מדווחים.
<נילי בן משה: יכול להיות שיש מעבר, אבל אנחנו לא יודעים עליהם.
אברהם נגוסה: אנחנו לא מבקשים שמות, אנחנו מבקשים מספר.
<רון צור: ברור, היא רק אמרה שלא יהיה דיווח במערכת.
<רון צור: אני רציתי להגיד שאין בעיה - - -
אברהם נגוסה: אני בטוח שבכל מקום יש ארץ עלייה, תאריך עלייה.
רוברט אילטוב: אם מישהו לא מילא אין מה לעשות עם זה.
<רון צור: אבל רק הבקשה שלי אליכם, אם תוכלו, חברים, אנא מכם, לעשות לנו ספציפיקציה, אם אתם רוצים לקבץ מספר מדינות, או שתקבלו את כל המדינות בעולם.
<רון צור: שוב, מנהלת הוועדה, אתם תגידו לנו.
<רון צור: בהתאם למה שאתם תנחו כך תקבלו את הנתונים, בסדר?
רוברט אילטוב: לפי ארץ עלייה.
<נועה נאמן: רק רציתי להגיד שחשוב לנו להשתמש בכם, כי מן הסתם אתם מקבלים הרבה פניות.
<נועה נאמן: כדי להפנות אלינו פניות על אפליה, לא רק בקבלה לעבודה, אלא גם בקידום בתוך השירות הציבורי.
<נועה נאמן: אם מישהו מרגיש שהוא מופלה והוא לא התקבל לעבודה בגלל המוצא שלו, אנחנו נשמח לקבל את ה - - -
אברהם נגוסה: את יודעת כמה קורות חיים מגיעים ללשכה שלי?
<נועה נאמן: לא עניין של קורות חיים.
<נועה נאמן: אם מגיעה אליך פנייה של אדם שחש שהוא הופלה בקבלה לעבודה או בקידום לעבודה, בבקשה תפנו אלינו.
אברהם נגוסה: הם לא מקבלים אותו, אז הוא פונה אליי.
אברהם נגוסה: לי אין פתרון.
אברהם נגוסה: אני מוכן להעביר לך את כל הפניות.
<נועה נאמן: בשמחה, אני אתן אחר כך את המייל שלי ואת הטלפון ואנחנו נשמח לבחון את הפניות.
אברהם נגוסה: בשמחה.
אברהם נגוסה: טוב, סיימת?
<נועה נאמן: כן.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקבל מבטחון פנים, רב פקד רחל סימן טוב, בבקשה, תעדכני אותנו ותני לנו נתונים, היום בבטחון פנים, כמה עולים חדשים נמצאים שם.
<רחל סימן טוב: צהריים טובים.
<רחל סימן טוב: קודם כל אני חייבת לציין בראשית דבריי שמשטרת ישראל כמובן מקדמת בברכה שילוב של עולים חדשים בשורות שלה וזה כמובן מתוך החשיבות הרבה שאנחנו מייחסים לשילוב עולים חדשים בחברה רב תרבותית מתוך זה שאנחנו מבינים שזו המראה של החברה וזה החוסן של הארגון ושל החברה שלנו, לתת ייצוג הולם לכל מגוון הארצות.
<רחל סימן טוב: כיום 12% מכלל שוטרי ישראל הם עולים חדשים, אינם ילידי הארץ.
<רחל סימן טוב: אנחנו מדברים על 3,363 שוטרים שהם אינם ילידי הארץ.
<רחל סימן טוב: רק בשלוש השנים האחרונות גייסנו 166 יוצאי הקהילה האתיופית.
<רחל סימן טוב: השנה עוד לא הסתיימה, אנחנו מניחים שהנתון ודאי יעלה.
רוברט אילטוב: מתוך כמה?
<רחל סימן טוב: אנחנו מדברים על בין 4% ל-3% מכלל השוטרים.
רוברט אילטוב: כמה שוטרים יש סך הכול?
<רחל סימן טוב: יש לנו 29,140 שוטרים, 12% אינם ילידי הארץ.
רוברט אילטוב: מאיזה שנה?
<רחל סימן טוב: אין לי פה את החלוקה בשנים.
רוברט אילטוב: אם הוא עלה ב-72'.
<רחל סימן טוב: לא, אני חושבת שזה משנת 1996, אני לא בטוחה בנתון, אבל בסופו של דבר אנחנו רואים שבשלוש השנים האחרונות, משנת 2014, אנחנו מדברים על למעלה מ-166 שוטרים שהם יוצאי הקהילה האתיופית.
<שושנה בן דוד: יוצאי הקהילה, לא עולים.
<רחל סימן טוב: עולים.
<שושנה בן דוד: כולל את עולי שנות ה-70?
<רחל סימן טוב: יוצאי העדה, נכון.
<דנה גורדון שושני: יש לכם בפילוח שנת עלייה?
<רחל סימן טוב: אני יכולה לומר ש-613 שוטרים הם ילידי אתיופיה.
<דנה גורדון שושני: אבל זאת לא השאלה, אנחנו מנסים לבדוק אם זה עולי שנות ה-70, שהם כבר 30 שנה בארץ.
<רחל סימן טוב: לא, אין לי את החלוקה הזאת.
רוברט אילטוב: אנחנו מאוד נשמח לקבל את החלוקה הזו.
<רחל סימן טוב: בסדר גמור.
רוברט אילטוב: אם אפשר פילוח לפי ארצות, גם חשוב לנו.
<רחל סימן טוב: כן, ודאי, וכמובן שאנחנו עושים הרבה מאוד - - -
רוברט אילטוב: אנחנו רוצים חלוקה פחות או יותר נורמלית.
רוברט אילטוב: לדוגמה ב - - -
אברהם נגוסה: את רוצה להמשיך?
<רחל סימן טוב: אני רק רוצה להגיד שאנחנו עושים הרבה מאוד פעילויות יזומות לעידוד הגיוס של עולים חדשים, אנחנו נמצאים בקשר עם עמותת 'עולים ביחד', תכנית ארקיע, יש לנו כנסים שאנחנו מנסים להרים בשיתוף עם משרד הקליטה, פרסומים באתרי האינטרנט.
<רחל סימן טוב: יש לנו רפרנט יוצא הקהילה שככה ממש בשטח הוא הולך ומשכנע ואנחנו עם הפנים לשם.
<רחל סימן טוב: תודה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע את משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: בבקשה, חגית פלדמן, מנהלת אגף משאבי אנוש.
<חגית פלדמן: נכון.
<חגית פלדמן: אנחנו משרד הקליטה, אז רוב העולים שלנו כמובן הם עולים חדשים, על פני שנים שונות, תלוי באיזה פילוחים אנחנו לוקחים אבל גם בדוחות שקיבלתם מנציבות שירות המדינה אתם רואים שהמספר שלנו ביחס למספר העובדים הוא גדול כמובן.
<חגית פלדמן: ואם ניקח עולים של ה-20 השנה האחרונות - - -
רוברט אילטוב: כמה סך הכול יש עובדים במשרד?
<חגית פלדמן: קרוב ל-500 עובדים ותראו את המספר של העולים של החמש ועשר השנים האחרונות, רואים את המספר הגדול של העולים שנמצאים.
אברהם נגוסה: מתוך ה-500 כמה עולים חדשים?
<חגית פלדמן: השאלה מה אתה קורא עולה חדש.
<חגית פלדמן: עולה חדש בכל הדוחות של הנציבות זה מי שעלה בחמש או עשר השנים, אבל למשל רוב העובדים שלנו, יוצאי אתיופיה, או שעלו בתור ילדים קטנים, או שההורים שלהם עלו, ואם נלך לפי הדוחות של הנציבות הם בכלל לא נספרו בפנים.
אברהם נגוסה: בואי נלך על ההגדרה של משרד הקליטה, זה עשר שנים, יוצאי אתיופיה זה 15 שנים.
אברהם נגוסה: בהגדרה הזו, כמה עולים יש מתוך ה-500.
<חגית פלדמן: אנחנו יכולים להוציא את הפילוח הזה אחרת.
<חגית פלדמן: שוב, היום משתנה התמונה ואנחנו ביקשנו נתונים אחרים.
<חגית פלדמן: גם תלוי איך אתה סופר.
<חגית פלדמן: אם אתה סופר מיום קליטת במשרד, אם הם היו פחות מחמש שנים בארץ, ולא בשנים האחרונות, אז המספרים גדולים.
<חגית פלדמן: כלומר גם אלה שנקלטו לפני 20 שנה והיו חמש שנים בארץ אתה תספור אותם.
<חגית פלדמן: תלוי איך אתה רוצה לספור.
אברהם נגוסה: אני רוצה לספור את העולים החדשים שנקלטו לתוך המערכת מאפס עד עשר שנים.
<חגית פלדמן: בשנים האחרונות או מיום קליטתם?
<חגית פלדמן: זו התמונה.
<חגית פלדמן: זה משנה כי זה מספרים אחרים.
אברהם נגוסה: אני מדבר על מיום קליטתם במשרד, לא בארץ.
<חגית פלדמן: יש לי מיום קליטתם במשרד.
<דנה גורדון שושני: כשהם נקלטו הם היו עולים חדשים.
אברהם נגוסה: שכשהם נקלטו הם היו בהגדרה של עולים חדשים, עשר שנים או 15 שנה לאתיופים.
<חגית פלדמן: אני לא הוצאתי 15 שנה, הוצאתי עשר שנים.
<חגית פלדמן: על עשר שנים ביום קליטתם יש לי 138 עובדים.
<חגית פלדמן: אני אומרת שוב, בני העדה האתיופית, רובם לא ייכנסו בכלל בפנים.
אברהם נגוסה: מתוך 500 זה המספר שאת נותנת?
<חגית פלדמן: רוב העובדים שלנו עולים חדשים, אבל חלקם נקלטו אחרי שהם היו 15 שנה, אחרי שהם היו 20 שנה.
אברהם נגוסה: אז הם לא עולים חדשים.
<חגית פלדמן: הם לא מוגדרים, אבל כאשר אנחנו בוחנים לקבל אותם לעבודה זה לא נמצא בתוך הקריטריון, מי שנבחר בסוף, יכול להתמודד אחד מול השני ובסוף הם כולם עולים מבחינתנו.
אברהם נגוסה: אוקיי, עכשיו התמונה ברורה לי.
אברהם נגוסה: כשהצגת, כמי שמכיר את המערכת, אני חשבתי, וואו, מה קרה פה, זה השתנה.
אברהם נגוסה: עכשיו אני מבין, זה 103 מתוך 500.
<חגית פלדמן: 138.
רוברט אילטוב: זה עדיין מספר יפה.
<דנה גורדון שושני: לפי תפקידים ולפי דירוג, נראה לי חשוב.
<חגית פלדמן: אני חושבת שנקודה אחת שמשותפת לנו, לנציבות שירות המדינה ולארגוני העולים, הוועדה להסרת חסמים.
<חגית פלדמן: אני חושבת שנעשו מהלכים רבים לנסות לעודד את העולים לגשת ולהקל עליהם להתקבל לעבודה כאשר היו חסמים שזיהינו שהינם בעייתיים לעולים, הן בשלב הגשת המועמדות, הן בשלב הבחינות, על מנת שבסוף באמת הם יתקבלו.
<חגית פלדמן: מי כמונו במשרד רוצה שהעולים ייבחרו, אנחנו צריכים שיהיו דוברי שפות שיקבלו את העולים, אנחנו עושים את המקסימום ובשיתוף פעולה באמת עם הנציבות.
<חגית פלדמן: אני חושבת שזה המקום שהנציבות יסבירו אילו פעולות הם עשו על מנת להקל על העולים.
<חגית פלדמן: זו נקודה חשובה כי זה שינוי שחל לאחרונה.
<חגית פלדמן: אנחנו מנסים בכל דרך לגייס עולים, לא תמיד קל לנו, גם אנחנו כמשרד הקליטה.
<חגית פלדמן: אנחנו שמחים על כל עולה שמתמודד.
<חגית פלדמן: יש ארצות מסוימות, כמו עולים מצרפת, שמאוד קשה לנו לגייס, הם לא מגיעים אלינו לשלב של להתמודד בכלל.
<חגית פלדמן: אנחנו עושים את כל הפעולות כדי לעודד אותם לגשת.
<חגית פלדמן: אני חושבת שהנציבות יבואו ויפרטו את הפעולות שהם עשו כדי לעזור לנו.
רוברט אילטוב: ביטוח לאומי הוא תחת פיקוח שלכם?
<נילי בן משה: לא.
אברהם נגוסה: נציגי משרד המשפטים הגיעו?
<דנה גורדון שושני: היא צריכה להגיע.
<רון צור: אם יורשה לי להוסיף, אז באמת נאסוף את הדברים שנאמרו פה קודם ואני אתייחס קצת לפעולות שמדברות על הסרת חסמים.
<רון צור: אז למעשה ישבה ועדה משותפת לנציבות שירות המדינה והמשרד לקליטת עלייה והממשלה הגדירה מספר פעולות שצריך לבצע אותן וזה מאוד נוגע לשאלה איך אנחנו דואגים שמישהו שמגיע לשערי המדינה, איך לעזור לו, אז אני ממש מקריא מתוך הדברים: 'לאפשר לעולים הנמצאים עד שבע שנים', שימו לב, כל פעם ההגדרה השתנתה, אבל 'לאפשר לעולים הנמצאים עד שבע שנים בישראל להגיש מועמדות למכרזים בשירות המדינה ולקבל את מועמדותם ובלבד שעומדים בכל דרישות המכרז, למעט המצאת תוצאות אישור שקילת תארים והכול בתנאי שימציאו את האישור האמור עד למועד קיום ועדת הבוחנים'.
<רון צור: אז נמצאת איתי נציגת אגף בחינות ומכרזים והיא תסביר בדיוק על מה שאת נגעת מקודם, איך אדם שמגיע ממדינת מוצא ולמד באוניברסיטה כזאת או אחרת ומביא ניסיון, איך בכל אופן מתחשבים בקושי ומאפשרים לו להיקלט.
אברהם נגוסה: וגם אני רוצה שתתייחסי, כי אחד הדברים שהעולים שמגיעים למכרז, קשה להם לעבור את המבחן בגלל השפה שלהם.
אברהם נגוסה: ההתמודדות היא קשה.
<נילי בן משה: אני ציפיתי שהנקודה הזאת תעלה.
אברהם נגוסה: ההתמודדות עם ילידי הארץ, זה קשה להם לעמוד.
אברהם נגוסה: האם אתם מתחשבים על מנת להקל עליהם?
אברהם נגוסה: אני אשמח שתתייחסי גם לזה.
<נילי בן משה: אז אני אולי אתחיל בהתייחסות לעניין הזה, כי זה נושא שהוא קצת יותר רחב.
<נילי בן משה: לעניין הבחינות, אנחנו מודעים לזה שהרבה פעמים יש את הפער השפתי, כשהמשרה לא דורשת רכיב מהותי של העניין השפתי, לדוגמה כמו משפטנים, אנחנו בהחלט מאפשרים לבצע את המבחן, את ההוראות למבחן בשפה המבוקשת לפי בחירת המועמד כשאנחנו לא עושים את השוני אם מדובר על שבע שנים, חמש שנים, כל מועמד שמצהיר על היותו עולה אנחנו מאפשרים לעשות את הבחינה בשפה המבוקשת.
<נילי בן משה: אני אתייחס לנושא של החסם הכללי, שגם מתקשר למה שדיברה עליו חגית, זה הנושא של החסם האינפורמטיבי.
<נילי בן משה: כשמגישים מועמדים ואנחנו לא רואים כמות מספקת מבחינת המועמדים מקרב העולים שמגישים אנחנו יודעים להגיד שאם היו פעולות שקשורות לתחום הזה, זאת או מרת שאנחנו נוכל לעודד את הגשת המועמדים, ככה מבחינתנו אנחנו נמצה את האפשרויות אחר כך, כשזה יגיע לזירה שלנו.
<נילי בן משה: אבל עד שהם לא מגישים מועמדים למעשה קשה לנו לייצר כל מיני מנגנונים שיעודדו את התעסוקה שלהם.
<נילי בן משה: לגבי מה שדיבר עליו רון, במסגרת הוועדה בחנו כל מיני נושאים וניסינו להבין איפה נמצאו קשיים בתהליך.
<נילי בן משה: אחד הקשיים היה שלעולים חדשים קשה להמציא מסמך שמאשר את שקילת התארים שלהם, זאת אומרת שאם הם באו עם תואר מחו"ל עד לסיום שלב בדיקת תנאי הסף הם לא מצליחים להמציא את אותו אישור ולכן הוצאנו הנחיה גורפת לכלל משרדי הממשלה שכל עוד מדובר במועמד שהוא עולה שבע שנים בארץ אנחנו נאפשר לו באופן שהוא חריג להגיש את אותו מסמך עד לשלב ועדת הבוחנים.
<נילי בן משה: כך שזה כן מרווח ומגמיש במובן מסוים את התהליך וזה מעודד את התעסוקה.
<נילי בן משה: כמובן שיידענו גם את המועמדים באפשרות הזו.
<אסתר בלום: סליחה, באיזה דרך יידעתם אותם?
<נילי בן משה: אנחנו העברנו הנחיה גם, כמו שאמרתי, לכלל משרדי הממשלה וגם למשרד העלייה והקליטה, שדאגו לתרגם את ההנחיה הזו לשפות, צרפתית, ספרדית, אמהרית, אם אני לא טועה.
<נילי בן משה: זה באתר.
<נילי בן משה: אם את שואלת ברמה הפרקטית איפה זה מצוי?
<נילי בן משה: אז זה באתר.
<אסתר בלום: זה נמצא באתר שלכם ואם מישהו כאן יכול לאתר את המידע הזה, שכתוב בעברית, אז אני מורידה בפניו את הכובע.
<נילי בן משה: אז כמו שאמרתי, זה תורגם לשפות נוספות.
<נילי בן משה: המידע הזה נמצא בלחיצת כפתור.
<נילי בן משה: כחלק מהתובנות שלנו בוועדת החסמים, שגם את השתתפת וגם אני הייתי נוכחת בה, הבנו שיש מקום לשפר את הנגישות למידע הזה ואכן עשינו את זה ואת מוזמנת להיכנס ולראות.
<רון צור: בכל אופן הייתי רוצה לומר עוד שתי מילים.
<רון צור: אחת, המדינה החליטה גם לממן ואוצ'רים לעולים שרוצים לעבור סוג של הכנה למרכזי הערכה.
רוברט אילטוב: לכל העולים?
<רון צור: לכל העולים.
<רון צור: כל עולה שמבקש להיעזר בזכות הזאת שהמדינה מעמידה לרשותו.
<רון צור: והדבר השני שאני רוצה לומר זה פעולות פרו אקטיביות שאנחנו עושים.
<רון צור: נניח לגבי העדה האתיופית, אני אומר לכם שאנחנו בכל עמותה שמזמינה אותנו ורוצה, נציגינו, אני באופן אישי הולך, נפגש עם עולים, מקיים שיח.
<רון צור: אני באמת אומר את זה, ואני לא היחידי, אני נתתי את הטלפון האישי שלי לכל הקבוצה שישבה שם ואמרתי שכל אדם שמגיש מועמדות מקרבם אני מזמין אותו להתקשר אליי לפני תחילת התהליך, כדי להוריד את החשש, להסביר מה עומד להיות.
<רון צור: אנחנו עושים הרבה מאוד פעולות בגישה פרו אקטיבית, כל קהל, כל עמותה שמזמינה אותנו, אנחנו מגיעים על מנת לא רק להסתפק בזה שהעולה נפגש פעם ראשונה באתר הנציבות, אלא כל העמותות שעושות פעולות אקטיביות להביא ולהכניס פנימה לתוך שירות המדינה, אנחנו נמצאים שם.
אברהם נגוסה: השאלה מה רמת שיתוף הפעולה שלכם עם ארגוני העולים.