GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זיוה מקונן-דגו: הם אפילו לא מבקשים להגדיל את אותו סכום, 100,000 שקל ליחיד, המדינה יכולה לעמוד בזה.
<זיוה מקונן-דגו: שתיים, הנושא של הקשישים
<דנה גורדון שושני: הדיון הזה הוא בשבוע הבא, סליחה שאני קוטעת אותך, בדיוק על פתרונות דיור לקשישים ולצעירים, דיירי מרכזי קליטה.
<אפרים נגוסה: היום אנחנו מתמקדים בשכירות.
<זיוה מקונן-דגו: בשכירות.
<זיוה מקונן-דגו: הקנס שמקבלים אותם עולים, שדרך אגב אנחנו שומעים כל הזמן שהם מסתובבים עם רכבים חדשים וכו', אף אחד לא שואל מה הוא הנכס שיש לעולה אחר ואם העולה הזה רכש רכב אז זכותו, זה לא הגיוני לבוא ולהגיד שבגלל שהם כאלה וכאלה אז בואו נקנוס אותם ונעלה את שכר הדירה שלהם באותם החדרים האלה שבאמת התנאים לא פשוטים.
<זיוה מקונן-דגו: לדרוש מהם לשלם 1,500 שקל וכמובן מי שלא עומד בחובות שלו ומחויב וזה כבר הליך משפטי, בזה אנחנו מתערבים, אבל לא הגיוני שקונסים את האנשים האלה במחירים כאלה.
<אפרים נגוסה: תודה, זיוה.
<אפרים נגוסה: מולו גטנט.
<מולו גטנט: כן.
<מולו גטנט: תודה שבאתי להסביר ולדבר על הבעיה שלנו.
<מולו גטנט: אני עליתי לארץ ב-22.7.2003, נכנסתי למבשרת ציון, מקום טוב - - -
<אפרים נגוסה: מתי נכנסת?
<מולו גטנט: 2003.
<זיוה מקונן-דגו: 13 שנים.
<יהודה שרף: כן, 13 שנים, אני יודע.
<מולו גטנט: עד 8.6.2016 הייתי במבשרת, היו לי הרבה דברים טובים, הרבה דברים רעים היו לי.
<מולו גטנט: מבשרת מקום טוב, בסביבה אנשים טובים, העובדים שם במרכז הקליטה, בסוכנות ובמשרד הקליטה, שמו שם אנשים רעים ביותר, אנשים רעים, לא מדברים יפה, לא עוזרים לעולים חדשים.
<מולו גטנט: במקום עזרה עושים רע.
<מולו גטנט: אני עברתי הרבה דברים לא טובים.
<מולו גטנט: אני עליתי לבד, התחתנתי עם מישהי, הם כואב להם.
<מולו גטנט: אני רוצה להתקדם, רוצה להיות נשוי, להביא ילדים, הם כואב להם.
<מולו גטנט: אמרו לי אתה לא תהיה נשוי אתה לא תהיה במקום הזה.
<מולו גטנט: אני לא בכלא, אני לא בבית סוהר, מה שאני יכול אני יכול לעשות.
<מולו גטנט: למה אני לא להיות נשוי?
<מולו גטנט: למה לא להביא ילדים?
<מולו גטנט: אתה לא יכול.
<מולו גטנט: אני יכול, מה שאתם רוצים תעשו.
<מולו גטנט: וויכוח וסוף סוף היה לנו הרבה ויכוחים, אמרו לי, 'תצא מפה', אני לא אצא.
<מולו גטנט: אחר כך אמרו לי 'אתה לא משלם שכירות', אני משלם, הייתי משלם לפני 175 שקל.
<אפרים נגוסה: כמה?
<אפרים נגוסה: 175?
<מולו גטנט: היה חדר שלי וחצי.
<אפרים נגוסה: לשניים?
<אפרים נגוסה: כל אחד 175?
<מולו גטנט: לא, לבד.
<יהודה שרף: הוא לבד.
<אפרים נגוסה: אבל זה לא מסתדר לי עם הטבלה.
<מולו גטנט: החדר שלי חצי, במקום הזה עושים שלושה חדרים, כמו כלא.
<מולו גטנט: אחר כך מה עשו לי?
<מולו גטנט: בלי דיבור, בלי הסכמה, בלי כלום, אמרו לי 'תשלם 1,500 שקלים'.
<אפרים נגוסה: אחרי כמה שנים?
<אפרים נגוסה: כמה שנים שילמת 175?
<מולו גטנט: מ-2003 עד 2006 שילמתי את זה.
<אפרים נגוסה: אוקיי, עד 2006 המחיר ששילמת כל חודש 175 שקל.
<מולו גטנט: כן, אחרי זה אמרו 'תשלם 500 שקלים'.
<מולו גטנט: 500 שקלים אני לא יכול לשלם, לא נתתם לי דירה רגילה, אני אקבל דירה רגילה אני אשלם.
<אפרים נגוסה: אז הגדילו את זה ל-500 שקל.
<מולו גטנט: גם עליהם, כמוני.
<אפרים נגוסה: בסדר, אתה מייצג את - - -
<מולו גטנט: אחר כך לא דיברנו, לא הסכמנו בחוזה, הם רשמו חוזה, אנחנו לא הסכמנו והם רשמו.
<מולו גטנט: רשמו החוזה הזה.
<מולו גטנט: לא חתמתי על זה, הם רשמו בצד בעצמם, לבד.
<מולו גטנט: אמרו 1,500, הוויכוח ממשיך ממשיך, לא מקבלים 175 שקל, כמה חודשים, כמה חודשים, לא מקבלים.
<אפרים נגוסה: אתה רצית להמשיך לשלם 175?
<מולו גטנט: כן, אני הולך למשרד כל הזמן, לא מקבלים.
<אפרים נגוסה: והם לא רצו לקבל.
<מולו גטנט: לא מקבלים.
<מולו גטנט: אחרי שלושה-ארבעה חודשים הכסף עולה, כמה כסף?
<מולו גטנט: כמה הם מקבלים.
<אפרים נגוסה: החוב מצטבר.
<מולו גטנט: עולה החוב.
<מולו גטנט: הם מקבלים 2,000 שקל, 1,000 שקל, הם מקבלים.
<אפרים נגוסה: קיבלו?
<אפרים נגוסה: שילמת את זה?
<מולו גטנט: כן, שילמתי.
<מולו גטנט: הוא רושם מקוזז.
<מולו גטנט: מקוזז, אני לא יודע מה זה.
<מולו גטנט: לא יודע מקוזז, לא יודע כלום.
<מולו גטנט: זה לפני היה.
<אפרים נגוסה: כשהחוב הצטבר כי רצית לשלם 175 שקל, אמרו 'אתה צריך לשלם 500' - - -
<מולו גטנט: לא, אחר כך ביקשנו - - -
<אפרים נגוסה: רגע, אני רוצה שיהיה ברור.
<מולו גטנט: כן, זה לפני.
<אפרים נגוסה: עד 2006 אתה שילמת 175 כל חודש.
<מולו גטנט: נכון.
<אפרים נגוסה: מ-2006 אמרו לך מהיום 500 שקל אתה צריך לשלם.
<מולו גטנט: כן, אבל לכולם אמרו - - -
<אפרים נגוסה: רגע, אני יודע זה לכולם, אבל אתה מייצג.
<אפרים נגוסה: כרגע אני מתמקד בך.
<אפרים נגוסה: אז אתה אמרת 'אני לא משלם 500 שקל, אני מוכן להמשיך לשלם מה ששילמתי עד עכשיו, 175 שקל'.
<מולו גטנט: כן, אם אתם אומרים לי 500 שקלים אני יכול לקבל דירה רגילה.
<מולו גטנט: אנחנו יושבים במיטה, אנחנו אוכלים במיטה, אי אפשר לעבור ממקום למקום.
<מולו גטנט: ואחר כך אני רציתי להסכים איתו, תן לי דירה, אני אשלם 500 שקלים, עוד חדר.
<מולו גטנט: לא רצה לתת לי.
<מולו גטנט: אחר כך מה עשו לנו?
<מולו גטנט: סוגרים גז, סוגרים מים, חותכים חשמל.
<מולו גטנט: לפעמים לוקחים לנו דלת, אנחנו מבוקר עד לילה בעבודה, בלילה אנחנו באנו, אין דלת, לקחו אותה.
<מולו גטנט: אני לא יודע מה עושים.
<מולו גטנט: במרכז קליטה שם העובדים, שמו אותם משרד הקליטה והסוכנות בלי מקצועי, אין להם מקצוע, לעזור לאנשים אין להם, אין להם כלום לדבר בשולחן, אין כלום.
<מולו גטנט: בשם שמעון, אחראי של 'אנקום גרופ', עבריין, אין לו התנהגות, התנהגות אין לו, בכלל בכלל, עבריין.
<מולו גטנט: הוא רק רואה על כסף, הוא רואה כסף, לוקח מיד, מהר, אחר כך רושם.
<אפרים נגוסה: תתמקד בעובדות, בנושא.
<מולו גטנט: אחר כך אנחנו הלכנו לבית משפט.
<מולו גטנט: לקחו לנו דלת, סגרו לנו את המים, סגרו לנו גז, חתכו לנו חשמל.
<מולו גטנט: הלכנו למשפט, המשפט אמר להם, 'בלי אישור שלהם, פעם אחרונה אל תיכנסו'.
<מולו גטנט: עזרו לנו.
<מולו גטנט: אחר כך הם הביאו לנו 20,000 שקל חוב.
<מולו גטנט: 20,000 שקל חוב יש להם, הם בחזרה תבעו אותנו בבית משפט.
<מולו גטנט: בבית המשפט שנתיים היה לנו דיון, היה לנו ויכוח, העמדנו עורך דין.
<מולו גטנט: היה ויכוח שנתיים, שלוש שנים, סוף סוף באפריל המשפט, היה לנו דיון, אמר לנו 'תצאו ממרכז הקליטה'.
<מולו גטנט: אנחנו ביקשנו משכנתא, נקבל, נקנה, נצא כמו כולם.
<מולו גטנט: אנחנו לא קיבלנו משכנתא.
<מולו גטנט: עד היום למה נשארתם?
<מולו גטנט: אנחנו נשארנו עד היום בתקווה, אמרו לנו 'עוד מעט תקבלו משכנתא, תקנו, תצאו'.
<מולו גטנט: אומרים לנו שם.
<מולו גטנט: חיכינו, חיכינו, סוף סוף היה לנו תביעה בבית משפט, מוציא אותנו.
<מולו גטנט: טוב, שאלנו לשופטת על המשכנתא, לא קשור אלינו, תבקשו ממשרד הקליטה, אתם חייבים לצאת ממרכז הקליטה.
<מולו גטנט: טוב, ביקשנו זמן, שלושה חודשים קיבלנו ויצאנו.
<מולו גטנט: בסוף עוד הפעם התקרבנו לדיון על כסף, על החוב.
<מולו גטנט: בית המשפט, השופטת אמרה להם 'אני רוצה לסגור את התיק הזה, אני לא מטפלת בזה'.
<מולו גטנט: היה ויכוח עם עורך דין ועורך דין, אם אתם רוצים להמשיך עוד הפעם, תפתחו תיק, אני רוצה לסגור את התיק הזה.
<מולו גטנט: היא סגרה.
<מולו גטנט: אם אתם תעשו הסכמה, בסדר, אם לא, תמשיכו בתיק אחר, אני אבדוק.
<מולו גטנט: אם יוצאים ממרכז קליטה, מה אתם רוצים?
<מולו גטנט: זהו.
<מולו גטנט: לפני זה הסכמתי איתו, לאחראי של 'אנקום גרופ', 19,250 שקל מ-15.4.2011 עד 16.11.2015, סגרנו חשבון, 19,250 ב-350 שקל.
<מולו גטנט: כל החוב שלי, אני שילמתי, מזומן שילמתי לו 7,250 במזומן, ועוד נשאר לי 12,000 שקל.
<אפרים נגוסה: כל זה שילמת.
<מולו גטנט: כן, אני שילמתי לו בהוראת קבע.
<מולו גטנט: החוב שלי 650 שקל, לדירה 350 שקל, סך הכול הייתי משלם 1,000 שקל, אני סיימתי את החוב שלי, עכשיו שלחו לי, יש לך חוב 72,000 שקל.
<מולו גטנט: זה מזעזע.
<מולו גטנט: אני הסכמתי איתו, עשיתי הוראת קבע, תראו.
<אפרים נגוסה: שילמת וגם עשית הוראת קבע.
<מולו גטנט: ואחר כך אמרו לי, שלחה לי עורכת הדין שלהם, 72,000.
<מולו גטנט: 15.1, יש לי, מתי שילמתי, יש לי.
<מולו גטנט: 15.1.2012, התחלה עד היום, עד לפני חודש 72,000 שקל.
<אפרים נגוסה: מ-15.1.2012 עד עכשיו זה 72,000 שקל.
<מולו גטנט: הם חשבו ב-1,500, לא הסכמנו.
<אפרים נגוסה: ואתה שילמת בהוראת קבע כל חודש 600 שקל.
<מולו גטנט: 650 שקל.
<אפרים נגוסה: עד מתי שילמת?
<מולו גטנט: לחוב.
<מולו גטנט: לדירה 350 שקל, כל חודש שילמתי 1,000 שקל.
<אפרים נגוסה: בסדר, אבל 650 שקל שילמת כל חודש עד מתי?
<מולו גטנט: עד סיום, סיימתי לפני חודש.
<מולו גטנט: 12,000 היה לי חוב.
<מולו גטנט: 19,250 שקל היה לי חוב סך הכול.
<אפרים נגוסה: את יכולה להביא לי את ההסכם של הוראת הקבע?
<אפרים נגוסה: אז ממתי זה 650?
<מולו גטנט: לא, לפני היה, יש לי גם קבלות, מ-2007, אמרו לנו כזה, אנחנו לא הסכמנו.
<מולו גטנט: לפעמים ארבעה-חמישה חודשים חיכינו, החוב שלנו ממשיך.
<מולו גטנט: לא נתן לי לישון.
<מולו גטנט: הלכתי, אני הולך כל יום למשרד, אני מבקש ממנו, אני נותן לו.
<מולו גטנט: הוא אומר לו 'כמה כסף יש לך?' הוא אומר לי, כמה אתה רוצה, כמה יש לך?
<מולו גטנט: תעשה חשבון.
<אפרים נגוסה: מולו, אני רוצה שיהיה ברור.
<אפרים נגוסה: אני מבין, 72,000 שקל, פה קבעו לך מ - - -
<מולו גטנט: 15.1.2012.
<אפרים נגוסה: לא, אבל הם כתבו שהכניסה זה 4.9.2003.
<אפרים נגוסה: משם חישבו את זה?
<אפרים נגוסה: שולם עד 15.1.2015.
<יהודה שרף: בלי להכיר את הדבר, אדוני היושב ראש, אני אעזור לך.
<יהודה שרף: ראשית כל קודם כל התלונה היא נגד היזם, 'אנקום' זה יזם, זה לא שייך לנו, אבל מה שקורה, ומזה תוכל להבין אחרי זה, אני לא מכיר את הסיפור הספציפי הזה, אבל עולה בתקופת זכאותו משלם איקס כסף ומעבר לתקופת זכאותו הוא משלם וואי כסף ואם יש פיגור או משהו דומה לזה היזם, לא אני הכתובת, גובה ריבית, הצמדה וכל מה שקשור לדברים האלה.
<יהודה שרף: זה מה שהוא מנסה לומר לך כרגע.
<יהודה שרף: מאז שהוא עבר את תקופת הזכאות העלו לו את מחיר שכר הדירה ואם היו עיכובים או משהו דומה לזה עשו לו ריבית והצמדה וכל מה שקשור בדברים.
<זיוה מקונן-דגו: זו ממש שערורייה, איך זה יכול להיות שהם נמצאים במסגרת של עולים חדשים - - -
<יהודה שרף: תפני לכתובת הנכונה.
<זיוה מקונן-דגו: משרד הקליטה הוא האחראי לקלוט אותם, הוא שוכר אתכם, הסוכנות היהודית, כזכיין שקולט ומטפל בעולים החדשים, אתם מקבלים ממשרד הקליטה את האחריות ואתם מעבירים לגוף נוסף?
<זיוה מקונן-דגו: אני לא מבינה, יש פה שרשרת?
<יהודה שרף: את לא מבינה ואני שומע שאת לא מבינה.
<זיוה מקונן-דגו: אני לא מבינה.
<יהודה שרף: אז אני אסביר לך, לא עכשיו, כי זו לא מהות הדיון.
<זיוה מקונן-דגו: סליחה, לא, אם העולים האלה צריכים להתמודד עם גוף נוסף - - -
<יהודה שרף: עולה צריך להיות בתקופת הזכאות בתוך מרכז הקליטה, אחת.
<יהודה שרף: שתיים, מרכז הקליטה מבשרת, שהוא מדבר עליו, הוא מרכז קליטה שמופעל לוגיסטית, כלומר גביית שכר דירה, תיקונים, כל מה שקשור בדברים האלה, על ידי יזם שמשרד הקליטה שוכר אותו.
<יהודה שרף: אני כסוכנות יהודית אחראי לתת טיפול לעולה בתקופת זכאותו.
<יהודה שרף: מדובר כאן על עולה שעלה בשנת 2003.
<זיוה מקונן-דגו: מה זה זכאותו?
<זיוה מקונן-דגו: שנה ושמונה חודשים וזהו?
<זיוה מקונן-דגו: אחר כך אתם מפקירים אותו - - -
<יהודה שרף: אבל אני משאיר אותו - - -
<זיוה מקונן-דגו: לאותם זכיינים - - -
<יהודה שרף: זיוה, אני רגיל לסגנון ולהתקפות, זה בסדר, אני לא מפקיר אף עולה.
<יהודה שרף: אני מטפל בו, אני משתדל לטפל בו עד הסוף, העולה הזה עבד והתפרנס בכבוד.
<יהודה שרף: אבל, שוב, אדוני היושב ראש - - -
<אפרים נגוסה: אני אפנה אליך בצורה מסודרת שתענה לנו.
<יהודה שרף: לא, אני לא אענה, אני פשוט מתנצל שהבהרתי לך.
<אפרים נגוסה: לא, זה בסדר, תודה שהבהרת.
<אפרים נגוסה: תמשיך ואנחנו אחר כך - - -
<זיוה מקונן-דגו: אדוני היושב ראש, אנחנו באמת לא מבינים איך זה יכול להיות שיש גוף נוסף שהוא מטפל בעולים האלה.
<אפרים נגוסה: יש נציג משרד הקליטה גם, אז אנחנו נעבור אליו.
<אפרים נגוסה: קודם מולו יסיים, פשוט יהודה נכנס כדי לעזור לנו להבהיר את העניין, כי פה יש בלגן.
<אפרים נגוסה: אני רואה את הכול, הוראת הקבע, עשית ב-16.11.2015.
<אפרים נגוסה: אז החוב שהצטבר, 72,000 שקל זה עבור ארבע שנים, 48 חודשים זה ארבע שנים, אז זה בסכום של 1,500 שקל לחודש.
<אפרים נגוסה: 1,500 לחודש כפול 48 חודשים שווה 72,000 שקל.
<אפרים נגוסה: זה החישוב.
<זיוה מקונן-דגו: ביזיון שמבקשים 1,500 ל - - -
<אפרים נגוסה: מה שפה צריך להיות, התחלת את החוזה, אני רואה גם את החוזה פה, חוזה השכירות שלך זה 175 - - -
<מולו גטנט: 175 שקל היה לפני.
<אפרים נגוסה: ראיתי עכשיו את החוזה, 175 שקל.
<אפרים נגוסה: עכשיו אתה אומר שעד 2006 שילמת, מ-2006 הגדילו את זה ל-500.
<אפרים נגוסה: מ-2006 עד סוף 2011 שילמת 650 שקל כל חודש.
<מולו גטנט: לא.
<מולו גטנט: יש קבלה בדף הישן.
<מולו גטנט: 7,000 שקל ו-2,000 שקל.
<אפרים נגוסה: כן, כל הקבלות ששילמת, אבל על איזה שכר דירה, של 500 או של 175 ששילמת?
<מולו גטנט: לא, 500 שקל לא הסכמנו.
<מולו גטנט: אחר כך לכל העולים במבשרת עשו 350.
<אפרים נגוסה: אז התשלום זה על פי 350.
<מולו גטנט: אתה עושה חשבון, לפעמים הכסף יותר, לפעמים פחות.
<אפרים נגוסה: אוקיי.
<אפרים נגוסה: אתה עד 14.1.2012 שילמת כל חודש 350 שקל.
<מולו גטנט: אני חושב 350 שקל.
<מולו גטנט: הם אומרים לי 1,500, אני לא משלם, לא הסכמתי.
<אפרים נגוסה: לא, רגע.
<אפרים נגוסה: 1,500 שקל התחילו עד 15.1.2013 שילמת, כתוב פה.
<אפרים נגוסה: מ-16.1.2012 הם הגדילו לך ל-1,500 שקל.
<מולו גטנט: אחר כך אנחנו לא הסכמנו לזה, חתכו מים, חתכו חשמל, סגרו גז.
<אפרים נגוסה: עכשיו הוויכוח פה הוא על 72,000 שקל.
<מולו גטנט: אני כבר יצאתי ממרכז הקליטה בלי כלום, נפגעתי בכל דבר, המדינה זרקה אותי.
<מולו גטנט: לא קיבלנו משכנתא.
<אפרים נגוסה: אתה לא גר שם עכשיו?
<מולו גטנט: לא, אני משלם 3,500 שקל לשכירות.
<אפרים נגוסה: אתה לא גר במבשרת?
<מולו גטנט: יצאנו כבר חודש, בבית משפט.
<מולו גטנט: הסברתי.
<מולו גטנט: בית המשפט אמרו לנו ב-10 באפריל 'תצאו ממרכז הקליטה'.
<אפרים נגוסה: אז יצאתם לפי בית המשפט.
<מולו גטנט: יצאנו, בלי כלום.
<מולו גטנט: ואחר כך יש כמה חברים, היינו חמישה בדיון.
<אפרים נגוסה: אני חשבתי שאתה עכשיו גר במבשרת.
<מולו גטנט: לא, יצאתי כבר.
<אפרים נגוסה: ואתה מתווכח עכשיו על 72,000 שקל.
<מולו גטנט: אבל שילמתי, הסכמתי איתו, האחראי של 'אנקום גרופ', הסכמתי איתו ב-350.
<מולו גטנט: עשיתי חשבון, מ-2012 עד 2016, 48 חודשים ב-350 - - - מחק לי, לא עשה לי חשבון, 4,200 שקל, לא עשה לי חשבון, אמרתי לו בסדר, מה שבא לך תעשה חשבון.
<אפרים נגוסה: מתי יצאת?
<מולו גטנט: ב-8.6.
<מולו גטנט: ב-7.8 היה לנו סוף ה - - -
<אפרים נגוסה: לא, אני רוצה לדעת מתי יצאת ממבשרת.
<אפרים נגוסה: ביוני?
<אפרים נגוסה: עכשיו?
<אפרים נגוסה: לפני חודש?
<אפרים נגוסה: עד אז אתה גרת במרכז קליטה.
<אפרים נגוסה: ואתה הסכמת להחזיר 350 שקל כל חודש.
<מולו גטנט: אני שילמתי הכול.
<אפרים נגוסה: אתה משלם.
<מולו גטנט: שילמתי, זהו.
<אפרים נגוסה: ולמרות זאת הם חישבו את זה לפי 1,500 שקל לחודש ואז יש לך את זה.
<אפרים נגוסה: אפילו מתוך 1,500 שקל, 350 שילמת.
<מולו גטנט: נכון, שילמתי.
<מולו גטנט: גם חבר שלי היה בדיון, דיבר איתם, עם עורכת הדין שלהם, רינת, והם הסכימו לו ב-350.
<מולו גטנט: היה לו חוב כמוני.
<אפרים נגוסה: התמונה ברורה.
<מולו גטנט: אני אמרתי לו, בוא תשלם, זה חוב שלנו, לא - - - זה כסף שלהם, תשלם.
<אפרים נגוסה: תסכם, כדי שנשמע ממשרדי הממשלה.
<מולו גטנט: אמרתי לחבר שלי, 'לך, אני שילמתי כך וכך, 350.
<מולו גטנט: גם אתה תשלם'.
<מולו גטנט: הלך לעורכת הדין שלהם, דיבר, הסכימו ב-350, שילם 20 וכמה חודשים, 9,000 שקל שילם וסגר.
<מולו גטנט: כמוני.
<מולו גטנט: עכשיו שלחו לי - - -
<אפרים נגוסה: חתמת על הוראת קבע.
<מולו גטנט: חתמתי, הנה, אתם רואים.
<מולו גטנט: עשיתי.
<מולו גטנט: והאחראי שלי, שמעון, מ'אנקום גרופ', זהו, סגרתי.
<אפרים נגוסה: כל חודש לוקחים לך 1,000 שקל.
<מולו גטנט: 1,000 שקל.
<מולו גטנט: עכשיו סיימתי את החוב שלי, 7,250 שילמתי מזומן.
<מולו גטנט: קצת יש לי, זה לפני 2012, בדיוק באותו יום בתביעה אמרו לנו 'תצאו מהבית, תקנו בית'.
<מולו גטנט: יצאתי, הלכתי לבנק, קיבלתי אישור, תעודת זכאות, הלכתי לאשקלון, מצאתי בית ב-420,000 שקל.
<מולו גטנט: באתי, אישור, במשרד.
<מולו גטנט: הם אמרו לי 'יש לך חוב, אתה לא תקבל אישור'.
<דנה גורדון שושני: מה זה קשור?
<מולו גטנט: התקווה מתה.
<מולו גטנט: מצאתי ב-420,000 שקל, מצאתי דירה באשקלון.
<מולו גטנט: אמרו לי 'תצאו עכשיו', טוב, בסדר - - -
<אפרים נגוסה: אבל החוק שלך זה עם - - - מה השם של החברה?
<מולו גטנט: 'אנקום גרופ'.
<מולו גטנט: הייתי משלם גם - - -
<אפרים נגוסה: עשית הוראת קבע והם לוקחים כל חודש, זה הוראת הקבע שנמצאת.
<אפרים נגוסה: מה הקשר שאם אתה לוקח את המשכנתא, הזכות שלך היא ממשרד השיכון, ממשרד הקליטה.
<מולו גטנט: יש להם קשר בטלפון, 'יש לו חוב'.
<אפרים נגוסה: בסדר, הבנתי.
<אפרים נגוסה: עכשיו אתה רוצה לקבל, שישחררו לך את תעודת הזכאות שלך, שתיקח את המשכנתא ותקנה את הדירה.
<אפרים נגוסה: זה מה שאתה - - -
<מולו גטנט: אני ביקשתי, לא נתנו לי, 'יש לך חוב, אתה לא יכול'.
<מולו גטנט: התקווה שלי מתה, נגמרה.
<מולו גטנט: מצאתי דירה, רוצה לעשות חוזה.
<אפרים נגוסה: אבל החוב, הוא סידר את זה עם החברה.
<מולו גטנט: ביקשתי אישור, 'יש לך חוב, אתה לא תקבל אישור', זהו, נגמר הסיפור.
<אפרים נגוסה: אתה הראית להם שהגעת להסדר עם 'אנקום גרופ', שאתה משלם בהוראת קבע כל חודש 1,000 שקל?
<אפרים נגוסה: את זה הראית להם?
<מולו גטנט: לא, זה לפני זה.
<אפרים נגוסה: מי לא מאשר לך את המשכנתא?
<אפרים נגוסה: הבנק או משרד הקליטה?
<מולו גטנט: לא, הבנק נתן לי את הזכאות, הלכתי וחיפשתי דירות, מצאתי, הסכמתי לבעל הבית, באתי לקבל אישור - - -
<אפרים נגוסה: ממי?
<מולו גטנט: למשרד הקליטה במבשרת, הסוכנות.
<מולו גטנט: הפקידה שם אמרה לי, 'יש לך חוב, אתה לא תקבל אישור, לא ישחררו לך'.
<מולו גטנט: מה הקשר לזה?
<מולו גטנט: אני אשלם, אני משלם.
<מולו גטנט: היא דיברה בטלפון עם הסוכנות, משרד הקליטה, לא יודע, היא דיברה בטלפון, 'לא יקבל אישור'.
<מולו גטנט: ככה.
<מולו גטנט: חוסמים אותנו.
<אפרים נגוסה: סיימת?
<מולו גטנט: גם החבר'ה שיש להם חוב יותר.
<אפרים נגוסה: בסדר, זו דוגמה.
<אפרים נגוסה: אי אפשר לדבר עם כולם, אתה מייצג אותם.
<אפרים נגוסה: בוא נשמע את משרדי הממשלה שהזמנו אותם בשביל זה, כדי שייתנו לנו את הגרסה שלהם.
<אפרים נגוסה: אתם שמעתם עכשיו.
<אפרים נגוסה: קודם כל, אם אנחנו נתחיל, תעשו לנו סדר בקשר למה שהממ"מ הציג לנו מבחינת הטבלה, של מעל 18 חודשים, זה מה שבן אדם, או משפחה צריכה לשלם.
<אפרים נגוסה: כמו שהמקרה מצפת שאמרתי להם - - -
<יהודה שרף: אתה מדבר על עולי אתיופיה או אתה מדבר על עולים ככלל?
<אפרים נגוסה: לא, כרגע אנחנו נתמקד בעולי אתיופיה.
<אפרים נגוסה: כמו שאמרתי בפתיחה, 1,728 עולה חדש שמתגורר בצה"ל 9 והוא גם רכש דירה, אז למה - - -
<יהודה שרף: אדוני היושב ראש, אני חושב שמן הראוי היה שאם יש דברים כאלה, שאני אקבל את זה מראש ואני אכין שיעורי בית ונבוא עם תשובות.
<יהודה שרף: אני יושב כאן ואז אומר לי היושב ראש, מתוך 6,000 העולים שיש במרכזי הקליטה, על עולה שנמצא בצפת שנעשה לו, או כן או לא, אני לא יודע, עוול.
<יהודה שרף: על מנת שאני אוכל לתת תשובה אינטליגנטית הייתי אמור לקבל את שם העולה, מה מי וכדומה, הייתי בודק והייתי מקבל תשובה במקום.
<אפרים נגוסה: פנינו למשרד הקליטה, אז אני אבקש ממשרד הקליטה בעניין הזה.
<אפרים נגוסה: אולי השאלה לא הייתה צריכה להיות אליך, אז אולי אתה תסביר לנו, יהודה, בעניין הנהלים והמדיניות לפי הטבלה פה.
<יהודה שרף: המחירים - - -
<אפרים נגוסה: רגע, אני הבנתי את העניין של מבשרת.
<אפרים נגוסה: אתה מבין בעניין מבשרת?
<אפרים נגוסה: אני רוצה קודם כל עד מתי הזכאות נגמרת ועד הזכאות כמה משלם ואחרי שנגמרת הזכאות איך זה עובר?
<אפרים נגוסה: למה צריכים להשאיר אותם בידי חברה פרטית?
<יהודה שרף: מרכזי הקליטה, כפי שכתוב במכתב הלוואי שהעברנו לנהלים, ישנם שני סוגי מרכזי קליטה, יש מרכזי קליטה סוכנותיים, שעליהם אני אחראי מ-א' עד ת', ויש בעקבות העלייה מאתיופיה מרכזי קליטה של המדינה שאני מקבל אותם כאחריות טיפולית בעולה ונושא שכר הדירה נקבע על ידי המדינה.
<יהודה שרף: הזכאות אמורה להיות לעולה יוצא אתיופיה ל-24 חודש, למה?
<יהודה שרף: שנה אולפן וגיור ואחרי זה עוד שנה להתארגן ובשנה השלישית לצאת החוצה.
<יהודה שרף: זה לא הגיוני ואנחנו אמרנו, אוקיי, ניתן להם באותו מחיר שלוש שנים, אבל אחרי שלוש שנים עולה צריך לצאת החוצה.
<יהודה שרף: צריך לצאת החוצה לחיים עצמאיים ולקבל מהמדינה את מה שהוא אמור לקבל.
<יהודה שרף: עולה שלא יוצא ונשאר מועלה לו שכר הדירה.
<יהודה שרף: שכר הדירה שמועלה לו הוא מופחת משמעותית ממה שהיה משלם לו היה שוכר דירה באותו אזור או באותו מקום בארץ.
<יהודה שרף: אני מבצע, אני קבלן ביצוע.
<יהודה שרף: אני עכשיו נותן הערת סוגריים, אדוני היושב ראש, עם עקיצה שבקריצה.
<יהודה שרף: אני היום מחכה שתהיה החלטת ממשלה להביא את השארית ואני אהיה קבלן הביצוע, אני לא קובע מה מי ואיך.
<יהודה שרף: אותו דבר גם כאן, אני קבלן הביצוע שמטפל בעולה מ-א' עד ת'.
<יהודה שרף: בעולים שנמצאים בתוך מרכזי הקליטה שלנו אנחנו אחראים על הכול.
<יהודה שרף: האם עד כאן אני מובן?
<אפרים נגוסה: כן.
<יהודה שרף: אלה המחירים שנקבעו, אנחנו כמעט שלא מעדכנים אותם.
<יהודה שרף: רוב העולים שנמצאים בתוך מרכזי הקליטה, רובם עוזבים אחרי שלוש שנים.
<יהודה שרף: המקרה שמתואר כאן הוא מקרה חריג יחסית, של עולה שנמצא ב-2003 בתוך מרכז הקליטה.
<יהודה שרף: כן, אכן יש עולים, אני כרגע לא מתייחס למה שנמצא כאן, שתקועים לנו בתוך מרכז - - - המילה תקועים, אני מתנצל, היא לא נכונה, שנמצאים הרבה זמן בתוך מרכז הקליטה.
<יהודה שרף: אז אם מדובר על עולים קשישים ואם מדובר על משפחות חד הוריות, אנחנו משתדלים לא להחמיר, כי הפתרון של האוכלוסייה הזו הוא לא פתרון של הסוכנות היהודית, הוא פתרון של המדינה.
<יהודה שרף: אנחנו לא הריבון, אנחנו היינו הריבון עד 48', אחרי 48' ברוך ה' יש מדינה והיא הריבון.
<יהודה שרף: אותם אנשים קשישים שנמצאים, ברור לנו, לכולנו, וזה גם ברור למשרד הקליטה, שהם זקוקים לדיור ציבורי.
<יהודה שרף: דיור ציבורי זה סיפור אחר שאדוני מכיר אותו יותר טוב ממני.
<יהודה שרף: זה הסיפור לגבי מרכזי הקליטה.
<יהודה שרף: אם אדוני היה שואל אותי מה הכי טוב ואני לא אומר את זה בציניות, הכי טוב שכל העולים היו מגיעים לקליטה ישירה ובאותו כסף שאני משקיע בתוך מרכז הקליטה הייתי נותן להם טיפול פי שניים יותר טוב.
<יהודה שרף: שתבין משהו - - -
<זיוה מקונן-דגו: נכון, אולי פי עשרה.
<יהודה שרף: שתבין משהו, סתם קח את קרית גת.
<יהודה שרף: רק להחזיק את המבנה המדינה גובה ממני 1,300,000 דולר.
<יהודה שרף: ועוד משהו, לפני שאני בכלל אומר ג'ק רובינסון, תאר לך שלו היינו קולטים את העולים בקליטה ישירה בקרית גת, אני סתם נותן את קרית גת כדוגמה, והייתי משקיע רק בטיפול מיליון דולר, לא 1,300,000, מיליון דולר, אתה יודע איזה טיפול הייתי נותן לאותם אנשים?
<יהודה שרף: לעילא ולעילא.
<יהודה שרף: אבל אין את המצב הזה, אני לא מחייב אף עולה לבוא למרכז קליטה, אם היו שואלים משפחה שלי, ויש לי משפחה של עולים, אני אומר להם 'חבר'ה, לכו תשכרו דירות, תלכו לאולפן בעיר, אל תלכו למרכז קליטה'.
<יהודה שרף: זה מקום זמני, מרכז קליטה הוא מקום זמני, הוא לא מקום קבע.
<יהודה שרף: אנחנו משתדלים להקל עד כמה שניתן על העולים.
<יהודה שרף: אתה צריך להבין משהו, אדוני היושב ראש, ואתה מכיר אותנו הרבה הרבה זמן, אני לא מקבל כסף מהמדינה בשביל להחזיק את מרכזי הקליטה שלי, אני משנורר, מתרומות.
<יהודה שרף: מי כמוך יודע, ופה אנשים לא יודעים, שהתורמים של היום זה לא התורמים של אתמול.
<יהודה שרף: לא פעם ולא פעמיים ולא שלוש אני שומע מהתורמים 'יש מדינה, מה אתה רוצה מאיתנו?
<יהודה שרף: די, מספיק, תרמנו 20, 30, 40, 50 שנה, מספיק'.
<יהודה שרף: דור התורמים של היום זה לא דור ניצולי השואה שהיה בזמנו בארצות הברית, שהיית מדבר איתם על עלייה ועל ציונות והייתה לחלוחית בעיניים שלהם והכיס היה נפתח.
<יהודה שרף: היום זה תורמים אחרים שמסתכלים על זה אחרת, מסתכלים בחור של המנעול ומוכנים לתת על דברים אחרים, לבתי חולים, לאוניברסיטאות ועוד ולא לנושא שלנו.
<יהודה שרף: ולמרות זאת אנחנו חורקים שן ומחזיקים את מרכזי הקליטה, זה מה יש.
<אפרים נגוסה: אבל בכל זאת אני רוצה להתעקש בעניין המקרה מצפת.
<יהודה שרף: אם אדוני ייתן לי את הפרטים תקבל תשובה, אבל לא עכשיו.
<יהודה שרף: אני אלמד והוא יקבל תשובה.
<אפרים נגוסה: לא, אני אגיד לך.
<אפרים נגוסה: החוזה שנחתם - - -
<יהודה שרף: אבל אדוני - - -
<אפרים נגוסה: לא, אני רוצה להגיד לך, אני כתבתי מכתב ב-6 באפריל למר חביב קצב, מנכ"ל משרד העלייה והקליטה, והעתק למר יהודה שרף, מנהל היחידה לעלייה, קליטה ומשימות מיוחדות - - -
<יהודה שרף: זה עבדך הנאמן.
<אפרים נגוסה: ומר ראובן קפלן, מנכ"ל עמידר.
<אפרים נגוסה: אני שלחתי את כל הפרטים של המקרה עם החוזה, העתק אליך.
<אפרים נגוסה: גם של עמידר.
<יהודה שרף: כן, אז מה?
<אפרים נגוסה: לא, אתה אומר לי שאתה לא מכיר את ה - - -
<יהודה שרף: אני לא מכיר, כי תבין משהו - - -
<אפרים נגוסה: אבל אני שלחתי מכתב.
<אפרים נגוסה: לא זכיתי להתייחסות בנושא הזה, זה מקרה שעולה חדש נמצא בארץ שנתיים במרכז קליטה, הוא משלם 1,724 למרות שיש לו חוזה לצאת ממרכז הקליטה.
<אפרים נגוסה: אז נכון, משרד הקליטה צריך לענות, אבל עשיתי גם העתק שתדעו.
<יהודה שרף: אני אענה לאדוני בכתב את מה שאמרתי לו יותר מפעם אחת בעל פה, הכתובת זה לא הסוכנות היהודית.
<יהודה שרף: שמת אותי לידיעה, אוקיי, בסדר, אז אני יודע על הדבר הזה.
<אפרים נגוסה: אתם לא מטפלים בצה"ל 9?
<יהודה שרף: הוא לא שלי.
<יהודה שרף: אני מפעיל אותו, אני אחראי על התפעול, אני אחראי על חברה ותרבות, אני אחראי על הנושא של הרווחה, אני אחראי על ביטחונם של העולים, משתדל לעשות להם הכשרות תעסוקה, ואדוני מוזמן לראות מה נעשה היום בצה"ל 9, זיוה בטח מכירה את המנהלת שם.
<יהודה שרף: אמת או לא?
<זיוה מקונן-דגו: אני לא הייתי שם, אז אני לא יכולה להגיד.
<יהודה שרף: אז אני ממליץ לך בחום.
<יהודה שרף: זו דוגמה הכי לא טובה שיכולה להיות.
<יהודה שרף: אבל אוקיי, את מה שאמרתי בעל פה תקבל בכתב, שאני לא הכתובת.
<אפרים נגוסה: עמידר לפחות כתבו לנו מכתב, שהם מתנערים מהאחריות, מי שקובע את שכר הדירה זה משרד הקליטה.
<אפרים נגוסה: הם לפחות אמרו לנו, בהעתק - - -
<יהודה שרף: אני אבדוק, תעביר לי.
<יהודה שרף: אני מתנצל שלא עניתי, אדוני יעביר לי את המכתב, מבטיח לו שעד יום ראשון תהיה לו תשובה.
<אפרים נגוסה: אז עכשיו, לפני שאני פונה לעניין של משרד הקליטה, זה שוב יבוא למשרד הקליטה, אבל באופן כללי אני רוצה להגיד במקרה של מבשרת ציון, שכולנו יודעים, הבעיה פה היא שהעולים נופלים בין הכיסאות.
<אפרים נגוסה: משרד הקליטה הביא גוף פרטי, זכיין, והזכיין הוא זה שמטפל בעניין הזה והעולה פשוט - - - אני אגיד מה שזיוה אמרה, זו הפקרות של העולים לגוף פרטי שמטרתו זה רווח, להרוויח.
<אפרים נגוסה: לכן אני אומר, הסוכנות אומרת שהאחריות של משרד הקליטה, משרד הקליטה אומר 'יש לי זכיין' ואז העולים באמצע נופלים בין הכיסאות והזכיין, הוא קובע מה שהוא רוצה, את השכירות.
<אפרים נגוסה: מ-500 קבעו 1,500, למה?
<אפרים נגוסה: האם זה מידתי לקבוע את המחיר הזה?
<אפרים נגוסה: בא להם לקבוע 1,500 כדי שהעולה ירגיש ממורמר ואז יברח משם.
<אפרים נגוסה: זה מה שקורה.
<אפרים נגוסה: 1,500 שקל ליחיד, זה מה שאני ראיתי פה.
<אפרים נגוסה: נציג משרד הקליטה, בבקשה תתייחס, גם לצפת וגם למבשרת.
<אפרים נגוסה: שלום לכולם.
<אפרים נגוסה: שמי אפרים נגוסה, אני תקציבאי באגף בכיר לדיור.
<אפרים נגוסה: ראשית אני מתנצל שתפסו אותי בהתראה קצרה, כי זה לא הנושא שאני אמור לטפל בו, אבל בכל זאת אני אשתדל לתת מענה במידת האפשר.
<זיוה מקונן-דגו: זו עוד שערורייה, ששולחים מישהו שלא מתמצא בנושא.
<אפרים נגוסה: פה אני צריך להגיד, אני להגנתך, היום במשרד הקליטה יש לכל העובדים טקס, הם ביקשו שנדחה את הדיון.
<אפרים נגוסה: הבוקר הם הודיעו לנו.
<אפרים נגוסה: אנחנו התעקשנו לא לדחות את הדיון ושישלחו לנו נציג.