GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קסניה סבטלובה: מוהל אתיופי לאתיופים, אחרי זה בתי ספר נפרדים, אחרי זה מגורים נפרדים - - - על מה אתה מדבר בכלל?
<משה מורסיאנו: כשאני מקבל טלפונים אלינו למחלקה ממשפחות אתיופיות, לפעמים זה מסיבה שהן מעוטות יכולות, כששואלים אותי אם אני מכיר איזה מוהל אני מבין את השאלה שלה ואני מבין את מה שאני רוצה, אני שולח אליהם את המוהלים הכי מומחים והכי טובים, שהם יילכו לעשות את הברית.
<משה מורסיאנו: לא רק את המוהלים המוסמכים, את המוהלים המומחים והטובים ביותר כדי שהם יבצעו את זה.
<משה מורסיאנו: כך שלשייך לנו דברים מהסוג הזה זה באמת להוריד את זה.
<משה מורסיאנו: אם יש מישהו שכשל ועשה את זה, זה לא שייך אלינו, זה לא אנחנו והוא יטופל במסגרת הוועדה יחד עם הלשכה המשפטית אצלנו, את מה שמגיע הוא יקבל.
פנינה תמנו: אז מה אתם עושים בוועדה?
<אוריה אלקיים: האם אתם מתכוונים לטפל בזה רוחבית?
<משה מורסיאנו: אנחנו מקבלים ממשרד הבריאות את כל המקרים של סיבוכי ברית של תינוקות שמגיעים לבתי חולים ואחוז המקרים הוא אפילו לא פרומיל, ביחס לכל פעולה רפואית אחרת זה האחוז הכי נמוך שיכול להיות.
<משה מורסיאנו: יתרה מכך, אנחנו מקבלים גם את הדיווחים של רופאים, זה על פי בקשה כי משרד הבריאות אחראי על זה ושם אנחנו נוכחים לדעת שבחלק גדול מהמקרים האחוזים אצל הרופאים הם, לכאורה, אי אפשר לנקוב ככה במדויק כי זה לא מדע מדויק, לכאורה הם יותר גבוהים מאשר אצל המוהלים.
<משה מורסיאנו: משפט לסיום, אם אנחנו נשים לב, אני רוצה לעשות פה הפרדה בין אם הייתה פה אתיקה לא מוצלחת של המוהל ואם הייתה פה התנהגות גרועה - - -
<קריאה: התנהגות גזענית.
<משה מורסיאנו: התנהגות גרועה מאוד - - -
<קריאה: לא, זה פשוט ביזיון, אתם מנותקים.
קסניה סבטלובה: זה פשע, זה פשע.
פנינה תמנו: התעללות וחבלה בחסרי ישע.
קסניה סבטלובה: אתיקה זה כשאני - - - כשאתה עושה משהו נגד תינוק - - -
<משה מורסיאנו: אני מדבר על הנושא המקצועי.
<משה מורסיאנו: אני עכשיו רק אשלים את הנושא המקצועי.
<משה מורסיאנו: אם נשים לב אנחנו נראה שרוב הרופאים הכירורגים הבכירים במדינת ישראל, כשהם צריכים לעשות ברית מילה לבן או לנכד שלהם הם בוחרים מוהל - - -
פנינה תמנו: מתמחה, ביום הראשון שלו.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מיושב ראש איגוד המוהלים, הרב חיים מילר, בבקשה.
<חיים מילר: אני רוצה לומר דבר אחד, אני למעלה מ-40 שנה במקצוע ולמעלה מ-30 שנה מתעסק הרבה עם יהודי אתיופיה, בפתח תקווה כולם מכירים אותי ולפי דעתי נעשה להם עוול - - -
קסניה סבטלובה: שמענו הרבה על פתח תקווה, בהקשר שלילי מאוד.
<זיוה מקונן דגו: אם הגזענות.
<זיוה מקונן דגו: לא אם המושבות, אם הגזענות.
קסניה סבטלובה: אין דיון שפתח תקווה לא עולה.
אברהם נגוסה: זיוה, את חברי הכנסת אני לא יכול לעצור, זו הפריבילגיה שלהם, אבל אתם, בבקשה.
אברהם נגוסה: את רשוחמה, את תדברי, בבקשה תנו לאנשים לדברים בתורם.
אברהם נגוסה: אני הולך לפי הרשימה שנמצאת פה.
<חיים מילר: מבלי להיכנס לאותו מוהל, מה שעשה עשה, אנחנו מגנים את זה, כל ציבור המוהלים, כל המוהלים שחברים באיגוד המוהלים מוחים וממש כואב להם מה שקרה, אבל אם אנחנו ניכנס לעצם הנושא, יותר מדי לקחו את יהודי אתיופיה ועשו מהם בעייתיים.
<חיים מילר: אני מתעסק איתם יום יום - - -
עליזה לביא: מה זה, מי לקח?
<חיים מילר: אנשים שמדברים יותר מדי.
עליזה לביא: אנחנו מדברים יותר מדי?
<ירון יחיאס: אה, אז נסתום את הפה, פשוט?
<חיים מילר: לא אמרתי, תן לי להסביר.
קסניה סבטלובה: זה הרגל קבוע ברבנות.
<ירון יחיאס: הנחות היסוד שלכם בתור ממסד חרדי כלפי יוצאי אתיופיה - - -
<חיים מילר: עזוב חרדי עכשיו.
<ירון יחיאס: זה קשור ועוד איך.
<ירון יחיאס: ויוצאי ברית המועצות, ויש לך מחקרים באקדמיה, אני פשוט - - -
אברהם נגוסה: ירון, אתה לא בזכות דיבור.
<חיים מילר: אני מדבר בתור מוהל.
<חיים מילר: אני לא מדבר, לא בתור רב, לא בתור מסדר קידושין, לא בתור בלן, לא בתור שום דבר, כרגע - - -
<קריאה: גם לא בתור חרדי.
אברהם נגוסה: כבוד הרב, בבקשה, אני רוצה שתסביר, אתה כיושב ראש איגוד המוהלים, מה מערכת הפיקוח שלכם, מה אתם עושים?
אברהם נגוסה: האם אתם מפקחים?
<חיים מילר: דבר ראשון, אנחנו דואגים שלכל מוהל מוסמך יהיה ביטוח - - -
<ירון יחיאס: נגד תביעות נזיקין אולי.
אברהם נגוסה: האם אתם בודקים שהוא קיבל את ההסמכה, את התעודה, כדין?
<חיים מילר: לא יכול להיות מוהל - - -
עליזה לביא: קודם כל להגן על המוהל, קודם כל ביטוח.
<חיים מילר: זה גם להגן על ההורים.
<חיים מילר: כשיש ביטוח זה חלק.
<ירון יחיאס: להגן מתביעות נזיקין.
<חיים מילר: כל מוהל, עד שהוא מקבל את תעודת ההסמכה הוא עובר תקופה ארוכה של בחינות ועובר מפקח ולא פעם ולא פעמיים קורה שהמפקח לא מאשר אותו ולוקח - - -
<קריאה: ועוד קודם לכן הוא מתנסה.
<חיים מילר: ורופא לא מתנסה?
<ירון יחיאס: זה רופא, עם כל הכבוד.
<חיים מילר: רופא לא מתנסה בניתוחים?
פנינה תמנו: על היום הראשון?
פנינה תמנו: ביום ראשון הוא מתנסה על תינוקות בלי ליידע את ההורים.
פנינה תמנו: כמה התופעה הזאת - - -
<קריאה: שיעשו את זה על הילדים שלכם?
<קריאה: מה אתה מנסה להצדיק דברים שכאלה?
<חיים מילר: מה עושה רופא מתמחה?
<חיים מילר: על מי הוא מתלמד?
פנינה תמנו: אה, על מי הוא לומד?
פנינה תמנו: על אתיופים?
פנינה תמנו: על האוכלוסיות המוחלשות?
<חיים מילר: למי שאין כסף - - -
פנינה תמנו: אז אתה מודה בזה ש - - -
<חיים מילר: למי שאין כסף לשלם ניתוח - - -
פנינה תמנו: אז תשאל אותו, אדוני היושב ראש, אני רוצה לדעת אם זו פרקטיקה נהוגה שהם מתמחים על ילדים יוצאי אתיופיה ועל פליטים - - -
<חיים מילר: לא, לא, לא.
אברהם נגוסה: אז תני לו להסביר.
פנינה תמנו: ועל עוד אנשים.
פנינה תמנו: אני רוצה לדעת על מי אתם מתמחים, את מי אתם שולחים?
פנינה תמנו: אני רוצה לדעת, האם אתה מסכים שבן אדם - - -
קסניה סבטלובה: האם אתה תשלח מתמחים - - -
<חיים מילר: אני התמחיתי על יהודים.
<קריאה: אה, ואתיופים לא יהודים?
<קריאה: 'אני התמחיתי על - - -
פנינה תמנו: כבודו יהיה מוכן שהוא - - -
<חיים מילר: אני לא מסכים.
<אוריה אלקיים: האם הרב מילר הכיר את התופעה הזאת לפני פרסום הכתבה?
אברהם נגוסה: אז תסביר לנו.
<חיים מילר: אני מסביר.
<חיים מילר: כל מוהל שרוצה להיות מוהל מוסמך עובר הכשרה, גם רפואית, גם הלכתית, גם פיקוח, ועד שהוא לא ביצע בידי מוהל מוסמך שמוסמך ללמד, לא כל מוהל מוסמך ללמד, צריך מינימום שנים - - -
<אוריה אלקיים: מינימום שלוש שנים.
<חיים מילר: תן לי לדבר.
<אוריה אלקיים: לא, רק חשוב.
<חיים מילר: בשביל להיות מוהל מומחה צריך מינימום עשר שנים להיות מינימום ומינימום בריתות במשך שנה לעשות ואם הוא לא עשה את מספר הבריתות האלה הוא לא מקבל תעודת הסמכה להיות מוהל מומחה.
<חיים מילר: גם מוהל שרוצה לחדש את הרישיון צריך לשלוח רשימת בריתות שהוא ביצע במשך תקופה מסוימת, עם הכתובות, עם הטלפונים.
<חיים מילר: בוועדה יושבים ומתקשרים מדי פעם להורים ושואלים 'איך היה המוהל?
<חיים מילר: המוהל היה בסדר?
<חיים מילר: הייתם מרוצים?
<חיים מילר: ' כשיש תלונות, מטפלים בתלונות - - -
רחל עזריה: מה זה אומר מטפלים?
<חיים מילר: אני כבר מסביר לך.
<חיים מילר: היה מוהל שלקח ילד מעל גיל חצי שנה, שזה אסור לנו למול על פי התקנון של משרד הבריאות, שללו לו את הרישיון.
<חיים מילר: הוא עכשיו - - -
רחל עזריה: אבל במקרים כמו המקרים שאנחנו מדברים עליהם, במקרים האלה - - -
<חיים מילר: רגע, רק תבינו דבר אחד, אנחנו לא יכולים לטפל - - -
רחל עזריה: חשוב לי למקד את זה כי אנחנו באמת יכולים לקיים דיון נוסף על מוהלים שמלים מעל גיל חצי שנה למרות שאסור, אבל חשוב לי לשמוע בנושא שאנחנו מדברים עליו, על המוהלים שמגיעים עם המתמחים ולא מיידעים את המשפחה.
רחל עזריה: כמה אירועים כאלה גיליתם?
רחל עזריה: כמה תלונות?
<חיים מילר: יש בעיה אחת ויחידה.
קסניה סבטלובה: כמה רישיונות שללתם?
<חיים מילר: רגע, אתם צריכים להבין דבר אחד, שום ועדה לא מסתובבת ברחוב ומחפשת אנשים מה הם עושים, אותו דבר הוועדה הזאת.
<חיים מילר: כשמגיעה תלונה התלונה נבדקת לעומק והמוהל מקבל מה שהוא צריך לקבל.
<חיים מילר: אני לא יכול לבדוק מוהל שמסתובב בתל אביב ועושה מה שהוא עושה כשלא מגיעה תלונה, כמו שלא מגיעה תלונה על רופא.
פנינה תמנו: אז מי כן מפקח?
רחל עזריה: מה, במערכת הבריאות ככה זה עובד?
רחל עזריה: אם לא מגיעה תלונה על רופא?
רחל עזריה: בקיצור, אז הכול פרוץ.
אברהם נגוסה: סכם במשפט אחד, בבקשה.
<חיים מילר: אז אני אומר עוד פעם, שלא תחשבו שלהיות מוהל זה כל כך קל וכל תלונה שמתקבלת בוועדה מטופלת בצורה הכי חמורה שיכול להיות.
קסניה סבטלובה: אבל איך אתם מתמודדים אנשים שלא יכולים להתלונן?
קסניה סבטלובה: שלא יודעים לאן ללכת?
קסניה סבטלובה: איך אתם - - -
רחל עזריה: מישהו יודע איפה מתלוננים?
<ירון יחיאס: זאת הבעיה בתפיסה שלך.
רחל עזריה: אוריה, אתה שמעת על מקום שאפשר להגיש בו תלונות?
קסניה סבטלובה: איך אתם מתמודדים עם התופעה הזאת של מתמחים ש - - -
רחל עזריה: הכול פרוץ, אף אחד לא יודע.
רחל עזריה: אנחנו לא מקבלים דף שאומר איפה מגישים תלונות.
<חיים מילר: יש לנו תלונות שאנחנו מקבלים בוועדה, אז אנשים יודעים איפה.
<אוריה אלקיים: אבל איך משפחה אתיופית או אריתראית תדע להתלונן?
רחל עזריה: אבל לא רק משפחה אתיופית, אף אחד לא יודע איפה מתלוננים.
<חיים מילר: למה הם לא יודעים?
<חיים מילר: כמו שהם יודעים לפנות למוהל.
<אוריה אלקיים: אגב, לא תמיד מקרים כאלה שמתלמדים מתנסים על תינוקות נגמרים בנזק, צריך לומר.
<אוריה אלקיים: לא תמיד, אבל הם לא יודעים בכלל שהמתלמדים התנסו וממילא הם לא יודעים להתלונן.
רחל עזריה: אף אחד לא יודע איפה להתלונן.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע את יצחק טיים, אתה הדובר הבא אחרי חבר הכנסת יואל רזבוזוב.
יואל רזבוזוב: תודה, אדוני היושב ראש, על הדיון הנחוץ והחשוב הזה.
יואל רזבוזוב: אני הגעתי באיחור ואני לא שמעתי את נציג משרד הבריאות, רק הבנתי שהוא אומר שמילה לפי ההגדרה זה לא עיסוק ברפואה, זו פעולה דתית.
יואל רזבוזוב: אני חושב שצריכים לקרוא כאן למשרד הבריאות שמישהו כאן צריך לפקח.
יואל רזבוזוב: אני לא חושב שזה נכון להשאיר את זה בידיים של משרד הדתות, או רגולטור אחר, זה חייב להיות תחת משרד הבריאות אם אנחנו רוצים - - - בסוף, איך שלא נתווכח אני כן חושב שיש פה פעולה כירורגית ואיך שלא נקרא לזה, דתית או לא דתית, אני חושב שמשרד הבריאות חייב להיות אחראי על כך ואנחנו חייבים לדרוש את זה ממשרד הבריאות ומשר הבריאות כדי שהוא יהיה הרגולטור והאחראי על זה, כדי שבאמת כל ברית מילה, כל ניתוח כזה יעבור דרך משרד הבריאות.
יוסי יונה: אדוני היושב ראש, רק הערה, אנחנו לא עוסקים פה ברשלנות מקצועית, אנחנו עוסקים פה במקרה של גזענות, אז המון מהדיון הולך לאיך עושים רגולציה ואיך עושים ככה וככה.
יוסי יונה: הדיון פה זה לא עכשיו איזה רשלנות מקצועית שבאים למישהו ואומרים איך נפקח.
אברהם נגוסה: הדיון הוא בעקבות התחקיר שראינו בכתבה, זה הדיון.
יוסי יונה: לא הרשלנות המקצועית, אלא גילויי גזענות בוטים.
פנינה תמנו: בדיוק.
פנינה תמנו: בתוך עמנו אנחנו חיים, אבל אנחנו תת קבוצה - - -
אברהם נגוסה: בבקשה, יצחק טיים.
<יצחק טיים: אני מאמין שיצוצו עוד כמה מקרים, השיירה עוברת והכלבים נובחים, משרד הדתות הוא הבעיה המרכזית של יהודי אתיופיה בישראל.
קסניה סבטלובה: לא רק של יהודי אתיופיה, אני רוצה להגיד.
<יצחק טיים: משרד הדתות הוא הבעיה הכללית של מדינת ישראל.
קסניה סבטלובה: כן, זה נכון.
אברהם נגוסה: לא, יצחק, פה לפחות נעשה ברור - - -
<יצחק טיים: לעניין הבריתות.
אברהם נגוסה: מי שאחראי זה הרבנות הראשית ומשרד הבריאות.
<יצחק טיים: משרד הדתות פוגע בשיטתיות והרבנות הראשית בקהילה האתיופית.
<יצחק טיים: עכשיו זה בעניין הבריתות, זה היה בהכרת הקייסים, ברישום נישואין, ילדים בפתח תקווה ולא חסר מקרים, אפשר להביא פה עשרות מקרים.
<יצחק טיים: השיא שהם הגיעו אליו עכשיו זה אשכרה לקחת ילדים, לעשות בהם ניסויים ולעבור עליהם סטז' ברמייה ובשקר.
<יצחק טיים: חלאות המין האנושי שיושבים במשרד הזה יודעים ומודעים לדברים האלה והם שותקים, כי מדובר פה בהרבה כסף ובילדים אתיופים שאפשר לעשות בהם הכול ולדפוק אותם.
<יצחק טיים: אתם בממשלה הזאת יודעים את זה והאנשים בכנסת יודעים את זה, האנשים האלה צריכים לשבת מאחורי סורג ובריח.
<יצחק טיים: די לעצום עיניים ולצעוק, כולכם פה כמעט, ממשרד הדתות או מהרבנות או ממשרד הבריאות, רובכם יודעים ושותקים.
<יצחק טיים: זה עוול, זה פשע, זה פשע מוסרי, מה שקורה פה.
<יצחק טיים: ההורים שלנו, האימהות שלנו עוברים פה השפלות ודברים נבזיים, בשתיקה ובידיעה של מדינת ישראל ושל הממשלה הזאת.
<יצחק טיים: זאת בושה מה שקורה פה.
<יצחק טיים: אם זה היה קורה באירופה ראש הממשלה, חברי כנסת ושרים היו זועקים, זועקים, אבל בישראל זה כשר לעשות את זה לאתיופים ושחורים.
אברהם נגוסה: משרד הדתות, הרב יוסף הדנה, בבקשה.
<יוסף הדנה: אדוני היושב ראש, קודם כל אני מברך על היוזמה ועל ההתכנסות ממש בלי לקחת זמן ואני מקווה, בעזרת ה', שהדיון גם כן ייתן פרי, אבל אני רוצה לומר לכם, ברגע ששמעתי, כמו כולכם, את הסרטון, אני חושב שכל אדם ששומע לא יכול ממש להבין מה קרה פה בדיוק.
<יוסף הדנה: איך יכול בן אדם לעשות את הדברים האלה?
<יוסף הדנה: אני כרב בישראל לא יכול להבין.
<יוסף הדנה: ברית מילה בזמן קצר כל כך, דבר שלוקח הרבה זמן.
<יוסף הדנה: אני חושב שברית מילה זה דבר מקודש מאוד, בברכה אנחנו אומרים להכניסו לבריתו של אברהם אבינו, זה דבר מאוד מקודש אז כשעושים את הדבר הזה צריכים לעשות שיהיה ממש בשמחה, עם כל ההתרגשות.
<יוסף הדנה: אנחנו בהחלט מגנים ואני מיד כששמעתי פניתי לרבנות הראשית בישראל.
<יוסף הדנה: היות שהם, הרבנות הראשית, הם המפקחים של המוהלים אז פניתי ואומר מה שנאמר לי, כולם המומים, הרבנים, כולם המומים.
<יוסף הדנה: הדבר הראשון שעשו, השעו אותו מעבודה.
<יוסף הדנה: אמנם הוא כותב שהוא השעה את עצמו, אבל הרבנות הראשית קודם כל השעתה את הבן אדם, שלא ימשיך לעבוד.
<יוסף הדנה: ודבר שני, ישנם דיונים ברבנות הראשית.
<יוסף הדנה: אני גם מאמין שיעשו דיונים ממש עקרוניים, זה לא רק הבן אדם הזה, צריך לבדוק את כל הנושא הזה.
<יוסף הדנה: אז אני מאמין שהדברים האלה לא יחזרו על עצמם ואנחנו נעקוב ונפעל בהתאם בכל חומרת המצב.
<יוסף הדנה: תודה.
אברהם נגוסה: פנטהון אספה דויט, מנכ"ל טבקה, בבקשה.
<פנטהון אספה דויט: אדוני היושב ראש, נאמרו פה הרבה דברים, אני אנסה לקצר.
<פנטהון אספה דויט: הממסד הדתי והרבני, ממסד שהיה אמור להיות יותר מחבק, בגלל היותו גוף לכאורה שאמור לפעול על פי ערכים יהודיים, הממסד הדתי הרבני, אדוני היושב ראש, הוא אחד הגופים הגזעניים ביותר במדינת ישראל.
<פנטהון אספה דויט: אי הכרה מתמדת של לא מעט רבנים שלא רוצים להכיר ביהדותם של יהודי אתיופיה.
<פנטהון אספה דויט: זה אפילו לא נוגע לעניין הלכתי, זו פשוט גזענות.
<פנטהון אספה דויט: גם אותם יוצאי אתיופיה, שעברו גיור כהלכה, גיור לחומרה, לא זוכים להתייחסות שוויונית על ידי הרבנים שנמצאים באותו ממסד רבני דתי.
<פנטהון אספה דויט: בעיקר הרבני החרדי.
<פנטהון אספה דויט: גילוי הגזענות שמופיע שם ברישום לנישואים, סירוב לקבל ילדים יוצאי אתיופיה לבתי ספר, סירוב לתת אישור יהדות לעבודה במסעדות או במקומות כשרים, הם אומרים 'אתם לא מספיק יהודים', שלילת סמכויות של הקייסים, המנהיגים הרוחניים שלנו, שלא נותנים לעשות שום דבר, אלה שעזרו לנו לשמר את היהדות במשך אלפי שנים.
<פנטהון אספה דויט: רבנים שלא סופרים יוצאי אתיופיה.
<פנטהון אספה דויט: תלמידים בישיבות לא נספרים למניין בתפילות.
<פנטהון אספה דויט: יש רבנים שלא סופרים אותם.
<קריאה: מקבלים עליהם כספים ומקפיאים.
<פנטהון אספה דויט: רק אתמול, כמו שחברת הכנסת לשעבר ציינה, ביבנה, אותה בלנית שפוטרה, בבושת פנים היא נשארה בבית.
<פנטהון אספה דויט: על מה אנחנו מדברים פה?
<פנטהון אספה דויט: המקרה של אסולין זה מקרה בודד, רק משהו אחד בקצה של הקצה של הקצה.
<פנטהון אספה דויט: המעשה הנבזי שלו, הפושע הזה, הגזען, אני חושב שזה מבטא תופעה מושרשת בתוך הממסד הדתי הרבני, אדוני היושב ראש.
<פנטהון אספה דויט: ב-2016 זכויות בעלי חיים, חשוב לשמור על הזכויות שלהם, והנה כאן, רבנים, בשם הדת, שולחים תינוקות בני יומם למשחטה.
<פנטהון אספה דויט: אדוני, זה משחטה, לא יותר ולא פחות.
<פנטהון אספה דויט: אני אסיים.
<פנטהון אספה דויט: אני רוצה לקרוא כאן, אדוני היושב ראש, להכריח את הממסד הדתי הרבני להכיר בזכות המלאה של קייסים ומנהיגים רוחניים של יוצאי אתיופיה.
<פנטהון אספה דויט: אנחנו נטפל בעניין היהדות שלנו, אנחנו בעצמנו, אדוני היושב ראש.
<פנטהון אספה דויט: אני חושב שהגיע הזמן למסד את המוסד הקייסי בתוך הרבנות הדתית, אדוני היושב ראש.
<פנטהון אספה דויט: יהודי אתיופיה, לא נמשיך להיות שבויים בידי פושעים, לא נהיה מכונה לקבלת תקציבים.
<פנטהון אספה דויט: צריך לעקור את התופעה הזאת, את החולי הזה, לעקור אותו מהשורש.
<פנטהון אספה דויט: זה לא יעבור מעצמו.
<פנטהון אספה דויט: אני רק אסיים בשתי מילים.
<פנטהון אספה דויט: צריך להשתחרר מזה, אנחנו צריכים להשתחרר מהתופעה הזאת מעצמנו.
<פנטהון אספה דויט: חקיקה ממשלתית, אדוני היושב ראש, הסדרה של מעמד הקייסים, הסדרה של נושא המוהלים, כל דבר שנוגע ביהדות יהודי אתיופיה, צריך להסדיר אותו על פי חוק.
<פנטהון אספה דויט: הקייסים שלנו יותר ישרים ויראת שמים לנגד עיניהם תמיד והם לא פחות טובים משום רב ישראלי.
אברהם נגוסה: יש נציגים של הרב אסולין שהגיעו לפה ואנחנו רוצים לתת להם להביע את הצד שלהם.
אברהם נגוסה: ד"ר רוני גלעד - - -
<ירון יחיאס: שיביעו בבית משפט, כשתהיה חקירה.
אברהם נגוסה: רופא שמתמחה באורולוגיה בבית חולים השרון, ועורך הדין שלו זה עורך דין דוד הלפר.
אברהם נגוסה: בבקשה, ד"ר רוני גלעד.
<רוני גלעד: שלום.
<רוני גלעד: ראשית, אני לא חושב שזה נכון להציג את זה כאני מייצג את הצד שלו, אני לא מייצג את הצד שלו, אני הוזמנתי על ידו.
<רוני גלעד: כמובן שהדברים ראויים לכל גינוי והם ייבדקו איפה שצריך, אם בבית המשפט או בוועדה לפיקוח על מוהלים, ויינקטו הצעדים הראויים.
<רוני גלעד: אני רוצה לשים את הפוקוס על שני נושאים.
<רוני גלעד: נושא אחד זה הנושא של התהליך של הכשרת המוהלים שקיים כבר אלפי שנים, מדור לדור.
<רוני גלעד: לא הרב אסולין המציא את זה, זה היה לפניו וזה יהיה אחריו, ואני מבקש שהתוצאות של הדיונים האלה ייקחו בחשבון שאנחנו נוכל לשמר את התהליך הזה מדור לדור.
<רוני גלעד: זה דבר ראשון שחשוב להגיד.
<רוני גלעד: דבר שני, לוועדה, בתהליך של ה - - -
<זיוה מקונן דגו: לתת ניסוי לשחורים ולנחותים?
<רוני גלעד: לא.
<זיוה מקונן דגו: למה?
<זיוה מקונן דגו: מדור לדור - - -
<רוני גלעד: זה לא שחורים ולא נחותים.
<רוני גלעד: אני רוצה להגיד לך שכל מוהל, כולל אני וכולל מר מילר וכן הלאה, את הבריתות הראשונות עשה על הילדים שלו וזה הערה אליך, כשאתה אמרת 'לילדים שלך היית עושה את זה?
<רוני גלעד: ' התשובה היא כן, אני עשיתי את זה - - -
<זיוה מקונן דגו: לאחר שלמדת.
<רוני גלעד: לא, לא.
<ירון יחיאס: בדיוק, הזילות הזאת, תעשו אצל הילדים שלכם, תסלח לי.
<ירון יחיאס: זו זילות וזה פגיעה בעוללים וזו עברה על החוק ואפשר להגיע עם זה עד החוק הבינלאומי.
<ירון יחיאס: מנסים להסביר לנו, מנסים להצדיק בפנינו פשע.
אברהם נגוסה: אנחנו ניתן לו להשמיע - - -
<ירון יחיאס: זה מה שאתם עושים, מנסים להצדיק פשע.
<ירון יחיאס: אני רוצה שמשרד המשפטים יחקור אתכם, ועדת פלמור, ויבדקו.
אברהם נגוסה: ירון, אני מבקש.
<ירון יחיאס: כי זה מצמרר, והנחות היסוד הללו, אנחנו נותנים להם הכשר.
אברהם נגוסה: כמה שזה קשה צריכים ללמוד לשמוע את שני הצדדים.
<ירון יחיאס: לא גזענות, אני מתנצל, גזענות ממוסדת לא תהיה פה.
<רוני גלעד: סליחה, אין פה גזענות.
<רוני גלעד: אני רוצה להגיד את עמדתי.
<רוני גלעד: אתה הערת קודם, 'האם על הילדים שלך היית עושה את זה?' אז אני עונה לך שהתשובה היא כן ואני חושב שכמעט כל מוהל, אחת הבריתות הראשונות שהוא עשה הייתה על הילדים שלו.
<רוני גלעד: לבוא ולהציג את זה כאילו - - - זה דבר אחד.
<זיוה מקונן דגו: לבן שלך אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה.
<ירון יחיאס: בדיוק, מה שאתה רוצה תעשה לילדים שלך.
<רוני גלעד: דבר שני, לגבי הנושא של התיעוד.
<רוני גלעד: אני חושב שהפתרון לכל הבעיות האלה הוא רגולציה.
<רוני גלעד: היות שאני עשיתי, גם את התהליך של ההתמחות כרופא וגם את התהליך של התמחות כמוהל על ידי הרבנות, התהליך על ידי הרבנות, וזה אוריה אלקיים העלה קודם, הוא לא עד הסוף.
<רוני גלעד: זאת אומרת צריך מהתחלה, מהתחלה של כניסה של מוהל לעניינים האלה הוא כבר צריך להיות מפוקח, כבר הבדיקות מהתחלה, כבר ההפטיטיס, כבר תעודה מרופא, כבר שיהיה לו מעמד, שיהיה לו כרטיס, שיהיה כתוב 'מוהל מתמחה', 'מוהל מתלמד'.
<רוני גלעד: אני חושב שזה יכול לעזור.
אברהם נגוסה: מה שאתה מציע, מהתחלה, המועמדים צריכים לעבור דרך הרבנות הראשית, לא רק אחרי שהוא סיים.
<רוני גלעד: בהחלט, כמו בבית חולים, כשרופא הולך, כתוב לו 'רופא מתמחה', כך מוהל מתמחה.
אברהם נגוסה: עורך דין דוד הלפר, בבקשה.
<דוד הלפר: צהריים טובים לכולם.
<דוד הלפר: אנחנו נמצאים כאן בהחלט בראש מורכן ונכלם.
<דוד הלפר: אין מישהו, לרבות הרב עצמו, שיכול לעמוד מאחורי הדברים ולהצדיק אותם, חלילה וחס, נהפוך הוא.
<דוד הלפר: לגופם של דברים אני לא אוכל להתייחס מאחר שהנושא נמצא, לפי מיטב ידיעתי, בבדיקת הרשויות, לרבות, נאמר כאן קודם, בדיקת משטרה.
<דוד הלפר: כך שלעובדות ולדברים עצמם אני לא אוכל להתייחס, למרבה הצער, למרות שיש לי הרבה מאוד איך להתייחס.
<דוד הלפר: אני חושב שלאור כל הנאמר כאן, לפחות במובן הרוחבי הציבורי, מה שכן צריך לעשות בשלב הזה זה למצוא את המשבר הזה כהזדמנות לתיקון, לתיקון ציבורי, תיקון כללי, במובן הצר של נושא הבריתות ובמובן הרחב של בני העדה האתיופית ושל כלל העדות והציבורים בישראל.
<דוד הלפר: הרב לקח אחריות ולוקח אחריות על הדברים החמורים שנאמרו, הוא פנה במכתב, כפי שציין אדוני היושב ראש, אל כבודו מיד עם זימונו והוא ציין את חשבון הנפש וההפנמה של הדברים שהוא עובר.
<דוד הלפר: הוא מתנער מהדברים שלו עצמו, הוא השעה את עצמו, הדברים נמצאים בבדיקת הרשויות, כמו שאמרתי, ועל כך לא אוכל להרחיב מעבר לדברים שנאמרו.
<דוד הלפר: תודה רבה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את משרד הקליטה, דוד יאסו, בבקשה.
<דוד יאסו: קודם אני מצטרף לכל הברכות הנכונות.
<דוד יאסו: אני לא בא לדבר כנציג משרד הקליטה, אני מייצג את המשרד הזה בכבוד רב, אבל אני רוצה להגיד שני דברים.
<דוד יאסו: כשהתחלנו את המסע, בדרך אחת מהאימהות, כדרך נשים, ואז כל הקהילה עמדה - - - בדרך מאתיופיה לסודן, המתינו שבוע ימים עד שתסיים דרך נשים.
<דוד יאסו: בדרך נולד תינוק, הרי הדרך הייתה בין חודש לחודש וחצי, ובדיוק בשמונה ימים שלו מלו אותו, מילה.
<דוד יאסו: אני מדבר איתכם לא במדינת ישראל, לא באתיופיה, שנולדתי וגדלתי שם, במדבר.
<דוד יאסו: אני סגן אלוף במילואים ועושה שירות בכיף, זאת מדינתי, אני מגן עליה.
<דוד יאסו: מ-84' עד פרשת הדם, כל שלושה חודשים תרמתי דם.
<דוד יאסו: יש אצלי בבית, אני מראה את זה לילדים שלי, את הפנקסים הצהובים של מד"א.
<דוד יאסו: בפרשת הדם, אחד האנשים שהובילו זה אני הייתי.
<דוד יאסו: בחיים לא חשבתי שהדם שלי נזרק, אבל יותר, אם אני החמרתי ואמרתי שפרשת הדם זו אחת הפרשות הכי קשות, היום עוד יותר קשה.
<דוד יאסו: לראות תינוקות, ובעידן של היום, בעידן של רבנים מפוקחים, להביא מתלמד, לא עבר את הבדיקות שאתה עברת, כבוד הדוקטור, לא משנה לי מה עשית.
<דוד יאסו: כבוד הרב, יושב ראש המוהלים, אני אגיד לך דבר אחד, יש לי במשפחה רופאים, רופא, לפני שהוא מגיע לניתוח הוא לומד לפחות שלוש שנים תיאוריה.
<דוד יאסו: תיאוריה שלוש שנים באוניברסיטה, רק אחרי זה מתחיל הנושא של הניתוח.
<דוד יאסו: פה אפילו לא קיבל חיסון של צהבת, לא עבר את התדרוך שהיה צריך לקבל, לפתוח את התיק במשרד הבריאות והרבנות, לא פתח את זה, ואף אחד לא מדבר על מה שקורה.
<דוד יאסו: זה בדיוק מה שקורה.
<דוד יאסו: אני בחברה הזאת, אני לא אתיופי, נולדתי באתיופיה, אני ברמ"ח איבריי יהודי.
<דוד יאסו: האיפה והאיפה הזאת צריכה להיעלם.
<דוד יאסו: שלא תהיה אי הבנה, קליטת יוצאי אתיופיה היא לא בעיה של עולי אתיופיה, זו בעיה חברתית.
<דוד יאסו: החברה בעצמה גורמת להביא שנאה בתוך העם היהודי.
<דוד יאסו: אם זה לא יטופל, רבותיי, אדוני היושב ראש והוועדה, אני חושב שהדברים האלה צריכים להיות אצלכם, זה כואב, נשבר הלב, מאוד קשה, חבל שאנחנו מגיעים ליום הזה.
אברהם נגוסה: זיוה מקונן, בבקשה.
אברהם נגוסה: בקיצור, כי את דיברת הרבה.
אברהם נגוסה: את רשומה, אני חייב לתת לך, אבל בקיצור.
<זיוה מקונן דגו: אדוני היושב ראש, אני הכנסתי שני בנים לבריתו של אברהם אבינו, ברעדה גדולה, בחרדה גדולה, בני 8 ימים, אחד מהם היה פג בכלל ושני הבנים האלה, כשאבא שלהם, האיש שלי, העביר אותם למוהל, הגוף שלי רעד.
<זיוה מקונן דגו: אני הייתי מוכנה להקריב את עצמי ולחתוך את עצמי, רק כדי שהסכין הזה לא יהיה עליהם, בתור אמא.
<זיוה מקונן דגו: מה שקורה פה, הדיון הזה, במקום לפושע הזה, ועם כל השותפים שלו, ששיתפו פעולה ונתנו לו שוחד, במקום להכניס אותם לבית המעצר כבר, שיהיו במעצר, שולחים להם סנגורים, שיירה.
<זיוה מקונן דגו: אתה יודע, מה שהכי קשה שלי, היהירות של האנשים האלה.
<זיוה מקונן דגו: היהירות של האנשים האלה, שהם חושבים שהם פשוט הסגנים של אלוהים, שהקדוש ברוך הוא פשוט בא ונגע בהם ונתן להם את הסמכות.
<זיוה מקונן דגו: והם מחללים את שם ה', הם מחללים את שם ה'.
<זיוה מקונן דגו: בתור אישה מאמינה, בתור אישה שסבתא שלה לא נגעה בשתייה, בכוס מים של נוצרי, בבית נוצרי, בתור אישה ששילמה את המחיר כדי להיות בבית הזה ולראות את היהירות של האנשים האלה, שיכולים להיות עליונים, מעליי.
<זיוה מקונן דגו: זה חילול ה'.
<זיוה מקונן דגו: חילול ה', ריבונו של עולם.
<זיוה מקונן דגו: הבית השלישי לא ייבנה כשאלה האנשים שעומדים והם אלה האחראים על שמירת היהדות שלנו במדינה הזאת.
<זיוה מקונן דגו: אין יראת ה'.
<זיוה מקונן דגו: 8 ימים.
<זיוה מקונן דגו: תינוק בן 8 ימים, ריבונו של עולם, שנברא בצלם אלוהים, תינוק בן 8 ימים, איך אתה יכול לבוא ולהגיד בשר תותחים?
<זיוה מקונן דגו: אני לא מדברת על היהדות שלי, על אני כיהודייה, כאמא יהודייה, אני מדברת כאמא.
<זיוה מקונן דגו: פיליפינים?
<זיוה מקונן דגו: קווקזים?
<זיוה מקונן דגו: אתיופים?
<זיוה מקונן דגו: אריתראים?
<זיוה מקונן דגו: אנשים נבראו בצלם אלוהים, וריבונו של עולם, אנחנו יושבים פה ומנסים לתת פרשנויות.
<זיוה מקונן דגו: אז תרדו מהעץ, תורידו את הכיפה, תתנערו, תבקשו מחילה.
<זיוה מקונן דגו: בשם ה' תבקשו מחילה מכל ילד, מכל אמא, מכל אדם שאתם חושבים שהוא פחות, כי הוא נברא בצלם אלוהים.
<זיוה מקונן דגו: לא יותר מזה.
<זיוה מקונן דגו: אם אתם עובדי אלוהים, ריבונו של עולם, תבקשו מחילה מכל אדם ואדם.
<זיוה מקונן דגו: זה הכול.
<זיוה מקונן דגו: תורידו את היהירות הזאת שלכם.
<זיוה מקונן דגו: יש לי עיניים כחולות, אני בהיר, אני באתי משם אז אני יותר טוב.
אברהם נגוסה: הרב יפת אלמו, בבקשה.
<אלמו איוגב: קודם כל אני מאוד מודה לך שהבאת את הדיון הזה, אני מאוד מודה לכל אלה שהשתתפו וראו ושמעו את הזעקה המרה הזו.
<אלמו איוגב: אני מתבייש היום שיש לי כיפה ואני מתבייש לשים כיפה בשם אנשים שפוגעים בצלם אלוהים, אדם שנברא בצלם אלוהים, פוגעים בו פגיעה אנושה ולא מתביישים.
<אלמו איוגב: וגם אתה, הבחור הצעיר שמייצג אותו, תתבייש, אני אומר לך בכנות, אל תעבוד לכסף.
<אלמו איוגב: זה מעשה נורא.
<אלמו איוגב: הבית הזה שה' החזיר לנו, בגללכם ייהרס הבית הזה.
<אלמו איוגב: אני אומר לכם בכנות, המעשה הנורא ביותר שיכול להיות.
<אלמו איוגב: זה קצה הקרחון של הגזענות, אברהם, קצה הקרחון של הגזענות.
<אלמו איוגב: אתה הולך, הילדים נפרדים, לומדים ברמה הכי נמוכה של חינוך, אתה הולך בעבודה, אתה תמצא את כל הצעירים בחברות כוח אדם, דופקים אותם, המעט שמקבלים את זה.
<אלמו איוגב: בכל מקום אתה רואה שזה - - - בעלייה, לפני כמה שנים החליטו כלום.
<אלמו איוגב: כל זה מעשה גזענות אחד גדול.
<אלמו איוגב: לכן אני מבקש להוציא חוק, שאדם שמתנהג בגזענות העונש מקסימלי, בלי עונש שום דבר לא ישתנה.
<אלמו איוגב: והדבר האחרון שאני רוצה לומר, לקהל של יוצאי אתיופיה, קומו תילחמו על זהותכם, אל תחכו שמישהו יעשה לכם, למענכם.
<אלמו איוגב: קומו, תדברו על עצמכם, תילחמו בשביל עצמכם.
<אלמו איוגב: אבותיכם נלחמו שם בחוץ לארץ נגד אלה שבאו לנצר אותם.
<אלמו איוגב: קומו.
<אלמו איוגב: ליהדות שלהם.
<אלמו איוגב: אני לא צריך שום אישור מאף אדם, אלא רק מהקדוש ברוך הוא, שהוא ברא אותי והוא זה שהביא אותי לכאן.
<אלמו איוגב: לכן צריך לחוקק חוק שמגביל את כל הגזענים האלה.