GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פנינה תמנו: אף אחד לא אמור לתת לנו אישור על היהדות שלנו, הדיון הזה, הייתי רוצה לראות את אותם רבנים עזי מצח, ששמים ספק יהדות ושמים עננה על היהדות שלנו, שם הבעיה.
פנינה תמנו: הבעיה מתחילה מהראש, כשבלנית אתמול נאלצת לשבת בבית מושפלת, אחרי שרב המועצה מוציא הודעה לכל הנשים שטבלו אצלה לחזור ולטבול עוד פעם, כי זה לא תופס, זה לא בא סתם.
פנינה תמנו: זה לא נכנס לוואקום שאין בו שום דבר, יש פה קרקע שפעם אחת ולתמיד מ-85', אני זוכרת את ההפגנה הראשונה לי, הייתי בת 5, בת 5, אבא שלי הביא אותי לפה למנורה.
פנינה תמנו: כמה אנחנו צריכים להיאבק?
פנינה תמנו: מגיל 5 אני מפגינה.
פנינה תמנו: על מה נאבקנו ב-85'?
פנינה תמנו: על היהדות שלנו?
פנינה תמנו: אני לא צריכה אישור מאף לבן שאני יהודייה.
פנינה תמנו: ואני מבינה את הכאב של זיוה, אנחנו הפכנו להיות כלי משחק בידי אנטישמים שונאי יהודים, זו המדינה הזאת, הפכנו להיות שונאי יהודים.
פנינה תמנו: במקום שהתחנכנו לאהבת אדם, אהבת הארץ, אף אחד לא יערער לנו את היהדות שלנו.
פנינה תמנו: אני חושבת שצריכה להיות פה ועדת חקירה.
פנינה תמנו: שיבואו הרבנים ויגידו מה הם חושבים עלינו, מי נתן להם את האישור?
פנינה תמנו: למה המונופול בידיים שלהם?
פנינה תמנו: אני רוצה לדעת למה.
פנינה תמנו: מי הם, שאני אפגע בכל שירות, למה אני צריכה כל פעם שאני הולכת למקווה לחשוש שאולי אותה בלנית תסתכל עליי בעין עקומה, למה אני צריכה לחשוש על הבן שלי?
פנינה תמנו: למה הבן שלי, לא הצלחתי לעלות לבמה בגלל הבן שלי והרבה כמותו.
פנינה תמנו: אם זה היה נושא אחר אני מבטיחה לכם שהמשטרה ורשויות האכיפה היו כבר מתדפקות על דלתו, כל התקשורת הייתה פותחת בזה.
פנינה תמנו: אם זה היו יהודים מאירופה אני מבטיחה לכם שזה היה עושה רעש עולמי, אבל מה זה משנה במדינת ישראל, במדינת היהודים?
פנינה תמנו: זה שחורים, את מי זה מעניין בכלל?
פנינה תמנו: זיוה, את מי זה מעניין?
פנינה תמנו: זה לא מעניין אף אחד וזו המסקנה שלא רציתי להגיע אליה, שזו מדינה ששונאת שחורים, שונאת יהודים.
פנינה תמנו: אני רוצה את הרבנים שיבואו לפה.
פנינה תמנו: נגוסה, אתה צריך להביא את הרבנים שיבואו לפה לדין בכנסת, בכנסת ישראל.
פנינה תמנו: נשבר לנו, נשבר לכולנו.
פנינה תמנו: אף אחד לא יזלזל במה שסבא שלי כמעט מת בדרך בשביל להרים את כולם, לקח את ספר התורה, על מה ולמה?
פנינה תמנו: ואני צועקת ולא מתביישת בזה, ותזעקי את הזעקה שלך, כי אתם לא שומעים, כי אף אחד לא שומע במדינה הזאת.
<זיוה מקונן דגו: אל תלכי, זה הבית שלנו.
<זיוה מקונן דגו: שהם יברחו.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע ממשרד הבריאות, הרב פנחס פרנקל, בבקשה.
רויטל סויד: אין רופא?
אברהם נגוסה: מה משרד הבריאות עושה כשקורים דברים כאלה?
אברהם נגוסה: איפה הוא?
<קריאה: משרד הבריאות היה מודע להרבה דברים ש - - -
אברהם נגוסה: בוא נקשיב, אז אנחנו - - -
<קריאה: במשרד הבריאות יושבים אשכנזים ו - - -
אברהם נגוסה: סליחה, אני אמרתי מראש, הנושא הוא לא נושא קל, אבל אנחנו צריכים לדעת לשלוט ברגשות שלנו כי אנחנו רוצים להגיע לפתרון, לתוצאות.
<פנחס פרנקל: אדוני היושב ראש, אני הרב פנחס פרנק, משמש בתפקיד רב וממונה ארצי על ענייני דת במשרד הבריאות.
<פנחס פרנקל: נציגים נוספים ממשרד הבריאות הוזמנו ולא יכלו להגיע - - -
<קריאה: לא רצו.
<קריאה: לא לא יכלו, לא רצו.
אברהם נגוסה: למה לא רוצים - - -
<קריאה: הם מפחדים.
<פנחס פרנקל: הוזמן נציג נוסף שלא יכול היה להגיע.
אברהם נגוסה: אתה לא מייצג את משרד הבריאות?
<פנחס פרנקל: אני מייצג את משרד הבריאות.
<פנחס פרנקל: כל מה שאני אומר עכשיו זה בתיאום עם הגורמים המקצועיים במשרד הבריאות.
<פנחס פרנקל: דבר ראשון, אנחנו מגנים בצורה חריפה כל גילוי של התנהגות גזענית או אפליה בכל קבוצת אוכלוסייה שהיא.
<זיוה מקונן דגו: זה שאין - - - זה לא גזענות?
<זיוה מקונן דגו: זה - - -
<זיוה מקונן דגו: זה הרב שלכם.
<פנחס פרנקל: ברור שיש מקום לבדוק את הדברים לגופם ולנקוט בכל האמצעים - - -
אברהם נגוסה: אני מבקש שנציגי המשרדים שהוזמנו - - -
<קריאה: למה הביאו אותך?
אברהם נגוסה: זה גם זכותם להשמיע.
אברהם נגוסה: אנחנו לא נגיע לפתרון אם אנחנו לא יודעים לשמוע את כל הצדדים.
<פנחס פרנקל: פיקוח על המוהלים.
<פנחס פרנקל: הפעולה הנקראת ברית מילה היא פעולה שלפי ההגדרה לא נקראת עיסוק ברפואה, היא נקראת פעולה דתית שנעשית מרצון של ההורים, לפי בחירה שלהם, הם בוחרים את המוהל.
<פנחס פרנקל: לכן, היות שהפעולה הזאת מוגדרת כפעולה דתית הפיקוח על זה נמצא בידי הרבנות הראשית לישראל.
<קריאה: באמת?
<קריאה: אז למה באתר שלכם מופיע מוהל?
<פנחס פרנקל: ועדה שחברים בה גם רופאים וגם נציגים של משרד הבריאות וגם מוהלים בכירים, שיש להם ניסיון רב שנים, גם בחלק הרפואי.
אברהם נגוסה: אני מבקש שתבהיר, יש פה תפקיד של משרד הבריאות בנושא הזה.
אברהם נגוסה: גם אם הרבנות קובעים או נותנים את האישור אתם, כמשרד הבריאות, יש לכם חלק במתן ההסמכה או האישור לבצע, או שאין?
<פנחס פרנקל: יש לנו חברים בוועדה של הפיקוח על המוהלים, אבל הוועדה הזאת נמצאת מבחינת רגולציה תחת האחריות של הרבנות הראשית לישראל ולא באחריות של משרד הבריאות.
יעל גרמן: את זה צריך לשנות, אדוני.
<פנחס פרנקל: היות שהפעולה הזו לא מוגדרת כעיסוק ברפואה, היא מוגדרת כפעולה דתית.
<פנחס פרנקל: ברור שאם יש תלונות על מוהל שגרם לנזק אז התלונה הזו מגיעה גם למשרד הבריאות.
קסניה סבטלובה: זה לא קצת מאוחר מדי בשלב הזה?
קסניה סבטלובה: זה לא מאוחר מדי כשהמוהלים שמועלים ב - - -
<פנחס פרנקל: היות שלפי הסטטיסטיקה, אני מוסיף על דעת עצמי, הגיעו הרבה יותר תלונות על רופאים שהיו מוהלים ועל בעיות שנגרמו בעקבות - - -
קסניה סבטלובה: אולי כי אותם אנשים לא יודעים להתלונן, אין להם שפה, יש להם מחסומים מלהתלונן, אולי בגלל זה הם לא מתלוננים?
עליזה לביא: אדוני, שאלת הבהרה.
עליזה לביא: על התעודה שמקבל מוהל, מי חתום עליה?
<קריאה: נציג משרד הבריאות.
עליזה לביא: משרד הבריאות חותם עליה.
אברהם נגוסה: רגע, מי שנותן את התעודה, מי שחותם על התעודה זה משרד הבריאות.
<פנחס פרנקל: גם נציג של משרד הבריאות.
אברהם נגוסה: אוקיי, גם נציג משרד הבריאות וגם נציג הרבנות הראשית, אז זו עבודה משותפת.
קסניה סבטלובה: ומה הוא בודק?
יעל גרמן: אבל זה באחריות הרבנות הראשית, אדוני היושב ראש.
<פנחס פרנקל: הוא בודק את מידת הידע, האם המוהל יוכל להתמודד עם סיבוכים במהלך העבודה שהוא עושה והאם הוא נוקט בפעולות הנדרשות כדי שאחרי החתך, החתך הזה יתאחה ולא יהיו סיבוכים וכדומה.
עליזה לביא: אבל אני לא מבינה, בכל סטז' משרד הבריאות מעורב.
עליזה לביא: הרי לא פותחים היום בתי ספר לרפואה כי אין מספיק מיטות במדינת ישראל.
עליזה לביא: אז כאן, כשאתם חתומים ונותנים את הגושפנקה מהמקום הבריאותי, כמו שהסברת עכשיו, של חתך, אתם בודקים כמה סטז' המוהל הזה עשה או איפה הוא עשה אותו?
<פנחס פרנקל: - - - הוועדה וזה תשמעו ממנו.
<פנחס פרנקל: מחלקת הבריתות ברבנות הראשית לישראל, היא אחראית והיא מכירה את כל הסדרים והנהלים של עבודת הוועדה.
עליזה לביא: אז אתם בעצם סומכים עליהם?
עליזה לביא: החתימה שלכם היא רק - - -
<פנחס פרנקל: יש שם גם רופאים שמפקחים, הם לא רק מעורבים בהסמכה.
<זיוה מקונן דגו: וילדים שחורים, למשרד הבריאות לא אכפת מילדים שחורים.
<זיוה מקונן דגו: זה לא מעניין אותו - - -
אברהם נגוסה: זיוה, אני מבקש מהם.
קסניה סבטלובה: זה ממקום של כאב, מה לעשות?
<קריאה: - - - אוהבים אותם
<זיוה מקונן דגו: אני לא צריכה את האהבה שלך.
<זיוה מקונן דגו: אני לא צריכה את האהבה שלך - - -
<קריאה: נמצא פה הרב הדנה והוא - - -
<זיוה מקונן דגו: לא, אני לא צריכה את האהבה שלך.
<זיוה מקונן דגו: אל תסתכל עליי לפי הצבע - - -
<קריאה: מה זה קשור לרב הדנה?
<קריאה: מה זה קשור עכשיו?
<קריאה: - - - לא בעקבות תחקיר, לפני שנה ולפני שנתיים ולפני - - -
<זיוה מקונן דגו: לא, אתה לא צריך - - -
אברהם נגוסה: זיוה, אם את לא מפסיקה, נא לצאת, בבקשה.
<זיוה מקונן דגו: אני אצא, בשמחה אני אצא.
<זיוה מקונן דגו: אני יוצאת.
<זיוה מקונן דגו: דיון גזעני, אנשים גזענים יושבים פה.
<זיוה מקונן דגו: נציג של רוצח יושב פה ו - - -
אברהם נגוסה: אני מבקש לצאת.
<פנחס פרנקל: אני רוצה להוסיף, לגבי המקרה הספציפי - - -
אברהם נגוסה: אני מבין שמשרד הבריאות בורח מאחריות.
אברהם נגוסה: מצד אחד אתה אומר שאתם חותמים, אתם מעניקים את האישור, ומצד שני אני מבין שאתה מעביר את האחריות לרבנות הראשית, כך זה נשמע.
<פנחס פרנקל: אני אומר שהרגולציה נמצאת ברבנות הראשית לישראל.
אברהם נגוסה: אז בוא תחליט, או שאתם אחראים או לא אחראים.
<פנחס פרנקל: אנחנו בודקים, המוהל, ההסמכה שלו היא דתית, רק למוהל צריך להיות גם ידע רפואי וזה נבדק על ידי נציגי משרד הבריאות בוועדה הזו.
<פנחס פרנקל: התפקיד שלו הוא תפקיד דתי והוא לא רופא ולכן בכותרת נמצאת הרבנות הראשית לישראל ולא משרד הבריאות.
<פנחס פרנקל: לגבי המקרה הספציפי הזה, שעליו נערך התחקיר, היות שטרם נעשה שימוע למוהל הזה אז לא ניתן לתת חוות דעת סופית, אבל ד"ר וסטרייך, שהוא חבר בוועדה הזאת, הוא לא זומן לדיון הזה, הוא אמר לי שלא נצפתה בעיה רפואית בכל התחקיר שלו.
<ירון יחיאס: לא בדקו, אנחנו רוצים שיבדקו.
<אוריה אלקיים: האם הנציג מדבר על הרב אסולין ספציפית?
<אוריה אלקיים: כי רק לפני שנה היה אירוע חמור.
<ירון יחיאס: לפני שנה התלוננו עליו.
<פנחס פרנקל: אנחנו מגנים גזענות, התפקיד של - - -
קסניה סבטלובה: האם חתמתם למתלמדים שלו, שאף פעם לא עברו שום הכשרה ולא ידעו שום דבר?
קסניה סבטלובה: האם חתמתם להם?
קסניה סבטלובה: לא, אני רוצה לדעת, האם חתמתם גם למתלמדים האלה, שהם אנשים שאין להם שום ידע רפואי - - -
<פנחס פרנקל: לא, אני אומר, לגבי המתלמדים, אני חייב להוסיף, יש חובה ליידע הורה שמבקש ממוהל שימול שהמוהל הזה הוא מתלמד והוא לא מוהל מוסמך, לא משנה אם יש לו דרגה של מוהל מוסמך או מוהל בדרגה נמוכה יותר, אבל חובה ליידע את ההורים בכך שמי שמבצע את המילה הוא מתלמד.
קסניה סבטלובה: מי צריך ליידע?
רחל עזריה: ומה הסנקציה?
קסניה סבטלובה: אותו מתלמד צריך ליידע?
רחל עזריה: מי בודק ומה הסנקציה וכמה סנקציות כאלה הושתו בחמש השנים האחרונות?
רחל עזריה: אלה השאלות.
<פנחס פרנקל: הרבנות הראשית לישראל היא האחראית על זה.
קסניה סבטלובה: השאלה היא גם מי אמור ליידע, האם ההורים מודעים לזכויות שלהם?
קסניה סבטלובה: האם הם יודעים איזה תעודות לבקש?
קסניה סבטלובה: האם משרד הבריאות גם מנגיש את זה מבחינה לשונית?
קסניה סבטלובה: שאנשים יידעו מי מוהל ומי סתם מתחזה.
יוסי יונה: יתרה מזאת, חברתי, צריך לשים מגשר תרבותי, הרי זה ברור.
אברהם נגוסה: רגע, תנו לו לענות על השאלות.
<פנחס פרנקל: - - - כל האוכלוסיות המוחלשות, שיידעו את הזכויות שלהם, שיידעו שאם מתלמד מבצע את הברית חובה ליידע את ההורים וש - - -
יוסי יונה: השאלה אם אתם מעסיקים מגשרים תרבותיים.
יוסי יונה: יש פונקציה שבמקרים כאלה, עם קהילות של עולים, שיש מה שנקרא פונקציה של מגשר תרבותי.
יוסי יונה: כי אם עכשיו בא אדם והוא מציג את זה בפניה של הגברת או של האב, עד כמה אתה יכול להיות בטוח שבאמת הוא עשה את עבודתו נאמנה?
<פנחס פרנקל: יש פונקציה להנגשה תרבותית במשרד הבריאות ואנחנו נשתף פעולה עם המשרדים האחרים - - -
קסניה סבטלובה: אז עד עכשיו זה לא היה קיים?
קסניה סבטלובה: זה מה שאנחנו רוצים לדעת, האם זה תורגם, האם זה הופץ, האם יש - - -
רחל עזריה: לא, אבל אני שאלתי כמה פעמים - - -
<פנחס פרנקל: - - - די חדש, הוא התחיל ב - - - חברת הכנסת גרמן יודעת מזה, זה די חדש שפועל בבתי חולים וגם בקהילה ואנחנו, אני אישית ודאי - - -
קסניה סבטלובה: לא, כי העולים בסך הכול 30-35 שנה פה בארץ, לא מצאתם זמן לטפל בזה.
<פנחס פרנקל: אני אתמוך בזה, בשיתוף פעולה עם המשרדים האחרים, דהיינו הרבנות הראשית לישראל ומשרד החינוך.
רחל עזריה: אני רוצה לשמוע את התשובה לגבי השאלה ששאלתי.
אברהם נגוסה: אני רוצה לעשות סדר בעניין הזה מהכתב, שהוא חקר את הנושא והוא הציג את הכתבה, כי פה נוצרו דברים שלא ברורים בין הסמכות של הרבנות לבין הסמכות של משרד הבריאות.
אברהם נגוסה: מה אתה יודע על זה?
<אוריה אלקיים: כן, שלום לכולם.
<אוריה אלקיים: מרגיש לי ככה בזמן שהדיון מתנהל שאנחנו קצת מפספסים את המטרה.
<אוריה אלקיים: הרב אסולין הוא לא אחד והוא לא פועל לבד בחלל הזה שנוצר בשנים האחרונות.
<אוריה אלקיים: לא מדובר בתופעה חדשה, בתחקיר עצמו, היו שתי גרסאות, הגרסה של הפייסבוק שהיא גרסה ללא קריינות, אבל גם הייתה גרסה ביוטיוב שהיא ארוכה ומפורטת יותר, ואגב, מהתגובה של הרב אסולין, שניתנה לאדוני יושב ראש הוועדה, נראה שהוא לא צפה בכלל בתחקיר המלא משום שכל טענותיו מופרכות בזו אחר זו, לגבי התחקירן שהוא טוען שהוא הגיע לבריתות נוספות.
<אוריה אלקיים: הרי אנחנו רואים בכניסה, מתחת לבית של המשפחה הפיליפינית, בדרום תל אביב, הוא מדריך אותו על מכסה המנוע של הרכב ואומר לו באופן זריז, 'אתה צריך לעשות כך וכך' ואיך הוא מסביר את זה?
<אוריה אלקיים: 'כדי שזה לא תהיה פעם ראשונה'.
<אוריה אלקיים: הרב אסולין טען במכתבו, בין היתר, שהתחקירן שלי היה פעמים רבות קודם כל בבריתות מילה, זה שקר מוחלט ועזות מצח.
<אוריה אלקיים: כשהם מנסים להתנצל על מילים בוטות שנאמרו על ידי הרב אסולין, אז מן הראוי היה שהוא היה מתייחס לעובדות שנחשפו בתחקיר ולא מנסה לסבן ולהוציא את התחקיר לא מדויק.
<אוריה אלקיים: כמו שהתחלתי, הרב אסולין לא לבד, אסולינים יש הרבה.
<אוריה אלקיים: במסגרת התחקיר הזה אנחנו חשפנו עוד שלושה מוהלים ועוד מאכר אחד, שלושה מוהלים שמדברים בסוף בדיוק באותה צורה.
<אוריה אלקיים: אחד מהם טוען שבגלל משטרת ההגירה לא נותנים לבני העובדים הזרים להתרבות פה ולכן קשה מאוד להשיג היום, בשנים האלה, בריתות.
<אוריה אלקיים: דהיינו, משתמע מהדברים הללו שהתופעה הזו היא תופעה של שנים ארוכות.
<אוריה אלקיים: ואם אנחנו עוזבים רגע את העד הזה, המוהל, יש עוד אחד, מוהל נוסף שטוען שלפני כמה שנים היה מקרה שתועד שבו מוהל אמר למתלמד שלו 'קח תחתוך בברית של משפחה ממוצא אתיופי', הוא אמר 'תחתוך בלי שההורים יידעו', וההורים במזל ידעו וזה הגיע לבית משפט.
<אוריה אלקיים: כך על פי טענת המוהל.
<אוריה אלקיים: עוד מוהל שטען שהמקרים הללו וכל העניינים הללו ידועים ויש מאכר שנחשף שהוא זה שמוביל את התחקירן שלנו ואת המוהל הבכיר, הרב אסולין, לבית משפחה בדרום תל אביב ואומר לו לבצע חיתוך ומילה על כל ארבעת שלביה בפעם הראשונה בחייו, בפעם הראשונה שבה הוא נוכח בברית.
<אוריה אלקיים: התופעה הזו, אני חייב לומר ולציין מהעבודה על התחקיר הזה, אנחנו לא היינו צריכים לעבוד קשה כדי לשמוע דברים מהסוג הזה ממוהלים.
<אוריה אלקיים: היינו בסך הכול צריכים להתקשר למוהלים, לבקש להתלמד, לבקש ללמוד ושמענו.
<אוריה אלקיים: אנחנו לא עשינו 50 שיחות, אנחנו ביצענו בסך הכול שבע שיחות טלפון, מתוך שבע שיחות הטלפון ארבעה אמרו את אותם דברים.
<אוריה אלקיים: שלושה, אגב, לא רצו לדבר, הם אמרו 'בואו ניפגש ונדבר'.
<אוריה אלקיים: מוהל שתועד, מוהל מבת ים, אמר שהכול קומבינות, הכול קומבינות, הוא צריך למבחן של הרבנות הראשית להביא יהודי והיהודי הזה הוא אתיופי.
<אוריה אלקיים: הכול קומבינות, ככה הוא סיכם את זה, מה לעשות?
<אוריה אלקיים: ככה השיטה פועלת.
<אוריה אלקיים: ברשותכם, יש פרצה גדולה בשוק הבריתות בישראל.
<אוריה אלקיים: כל הנוכחים כאן, גם גורמי הרבנות הראשית, יודעים את זה.
<אוריה אלקיים: דוגמה אחת, הרב מורסיאנו והרבנות הראשית בכלל לא מכירה את המוהלים המתלמדים, היא לא יודעת מי הם, היא לא יודעת עליהם שום דבר משום שהם בכלל לא עוברים ברבנות הראשית, הם קודם כל מגיעים לרב הסומך, לרב שמסמיך אותם, לרב שמלמד אותם, לצורך העניין הרב מבת ים או הרב אסולין, הוא מלמד אותם במשך כמה חודשים ואז הם מגיעים לפתוח תעודת מוהל ברבנות הראשית בירושלים.
<הרב משה מורסיאנו: מה זה נקרא לפתוח תיק, אתה יודע?
<אוריה אלקיים: ואז מתחילות הפרוצדורות.
<אוריה אלקיים: אבל רגע, לפני - - -
<הרב משה מורסיאנו: מה זה לפתוח תיק?
<אוריה אלקיים: לפני, אדוני.
<אוריה אלקיים: אני לא אפריע לך כשתדבר.
אברהם נגוסה: אני אתן לך את רשות הדיבור.
<אוריה אלקיים: הפרוצדורה מתחילה רק אחרי שהמוהל המתלמד עובר הכשרה של שלושה חודשים, במקרה של הרב אסולין, אבל צריך בערך חצי שנה אצל המוהל המומחה.
<אוריה אלקיים: אני דיברתי עם הרב מורסיאנו ואני דיברתי עם גורמים ברבנות הראשית לפני פרסום התחקיר הזה, הם אומרים 'אנחנו לא מכירים את המוהלים המתלמדים', לא מכירים אותם.
<אוריה אלקיים: ויש פה עוד עניין, עד שמוהל מתלמד, לפני הברית הראשונה, אחת מההוראות של הרבנות הראשית, שהוא צריך לעבור חיסון נגד צהבת.
<אוריה אלקיים: בין היתר, הוא צריך לעבור עוד חיסונים רבים, והרבנות מכירה בכך שהוא צריך להתלמד אחרי שהוא צופה בעשרות בריתות.
<אוריה אלקיים: לפני שהוא מגיע לרבנות הראשית, לפני שהוא בכלל עובר את החיסונים הללו הוא כבר מבצע ברית.
<אוריה אלקיים: כלומר יכול להיות מאוד שהוא לא חוסן נגד צהבת והוא כבר מתלמד על ילדים.
<אוריה אלקיים: זה חלק מהפריצות בשוק הזה.
<אוריה אלקיים: ואני חייב לומר, אני ממש מתנצל על הלהט, מהסיבה המאוד פשוטה, בימים האחרונים, מאז פרסום התחקיר, אנשים תוקפים ומאשימים את הרב אסולין לבד.
<אוריה אלקיים: הכי קל היום זה להעמיד לדין את הרב אסולין, לשלול לו את התעודה, או, על פי מה שאני כבר מבין, לשלול לו את תעודת ההסמכה, כאילו שמישהו יודע שהוא סומך, כאילו שהוא לא מבקש 11,000 דולר מתלמיד פרטי ואז הוא סומך אותו.
<אוריה אלקיים: הוא לא צריך יותר מדי.
<אוריה אלקיים: הרבנות בכלל לא מכירה את זה.
<אוריה אלקיים: זה שלב אחד.
<אוריה אלקיים: הוא השעה את עצמו מהסמכת מוהלים, כל הכבוד, אבל הרבנות תעשה חיים קלים לעצמה, במחילה, אם היא רק תטפל ותתמקד ברב אסולין ותטיל אותו כשעיר לעזאזל.
<אוריה אלקיים: הסיפור פה הוא רחב יותר, יש פה תופעה מתחת לאף של הרבנות הראשית, באישור של הרבנות הראשית מתנהלים בדרום תל אביב מדי יום עשרות בריתות על ידי מאכרים שמתווכים בין משפחות שלא יודעות בכלל שהמתמחה עושה את הברית, וזה קורה גם במשפחות של בני העדה האתיופית, כי - - -
<קריאה: ביפו גם?
<אוריה אלקיים: בריכוזים של עובדים זרים ובריכוזים של בני העדה האתיופית זה מה שקורה, אנשים מלים אותם ומביאים את המתמחים ללא רשות ההורים.
<אוריה אלקיים: זה מה שנחשף בתחקיר ומי שלא צפה בתחקיר המלא מוזמן לעשות את זה.
<אוריה אלקיים: הרבה מהטענות שלו והרבה מהשאלות שלו ייפתרו אחרי שהוא יצפה בעשר דקות, זה הכול.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת רחל עזריה, בבקשה.
רחל עזריה: אני קודם שאלתי כמה שאלות לגבי מי מפעיל את הסנקציות, מי עוקב כמה תלונות התקבלו, כמה סנקציות הושתו, ובינתיים ביררתי קצת והסתבר שיש ועדה בין משרדית של משרד הבריאות והרבנות ואין שום חוק שמכוח החוק עובדת אותה ועדה.
רחל עזריה: לא רק זה, אפילו אין חוזר מנכ"ל.
רחל עזריה: זאת אומרת בעצם מדובר רק בהמלצות.
רחל עזריה: אני מאוד אשמח שתפריכו את מה שאני אומרת ותספרו שאתם קיבלתם 120 תלונות, טיפלתם ב-100, מיגרתם את התופעה, זו תופעת יחיד.
רחל עזריה: אבל אני לא חושבת שזה מה שאני אשמע, כי אני יודעת שאין שום חוק ואין שום חוזר מנכ"ל ואין כלום, שזה בעצם אומר שהכתבה שאנחנו ראינו משקפת מציאות, שאנחנו רוצים לעצום עיניים, אבל מציאות כזאת קורית כשאף אחד במדינה לא לוקח אחריות.
רחל עזריה: האמת היא, אני חייבת לומר, כבוד היושב ראש, חבר הכנסת נגוסה, אני מאוד שמחה שאתה מעלה את הדיון הזה, יש פה משהו, לצערי כמעט לא מפתיע, כי בהתנהלות של הרבנות כמעט בכל תחום אנחנו רואים את אותה תופעה חוזרת על עצמה, זה כאילו מדינה בתוך מדינה, אף אחד לא צריך לקחת אחריות.
רחל עזריה: הם שומרים על החבר'ה, כל אחד שומר על השני, אין כללים, אין חוקים, אין תקנות, זה מתחיל בקבורה, כל הכללים לא מוחלים וכל אחד עושה מה שהוא רוצה, וזה ממשיך בכשרות, אנחנו שומעים פעם אחר פעם כאילו יש פה כשרות של רבנות וכשרות מהדרין, אבל בעצם אנחנו יודעים שכל אחד לוקח לעצמו, איך הם קוראים לזה?
רחל עזריה: הם קוראים לזה הכנסת כלה, אתם יודעים למה זה?
רחל עזריה: כי זה הכנסה קלה, כי אפשר לבוא לבעל עסק ולבקש.
רחל עזריה: הם קוראים לזה הכנסת כלה, ככה זה נקרא, וכל בעל עסק יודע שכדאי לו לשלם את אותה הכנסת כלה.
רחל עזריה: אותו דבר אנחנו רואים בבית הדין הרבני, שכל ניסיון להכניס איזה שהוא מעקב ואיזה שהיא בדיקה, מה קורה בבית הדין הרבני עולה בתוהו.
רחל עזריה: אפילו כשהבאתי תקציב ותקנים ממשרד האוצר, השר כחלון, שהוא יו"ר המפלגה שלי, אמר 'אני נותן לך מה שאת צריכה כדי לעזור למסורבות לגט, לעזור לעגונות'.
רחל עזריה: הבאתי תקציב ותקנים כדי שתהיה מערכת מחשוב טובה, כדי שנוכל לגלות את מסורבות הגט ונוכל לעזור להן.
רחל עזריה: בית הדין הרבני רצה את התקנים והתקציב אבל בלי להתחייב שיפעילו את מערכת המחשוב.
רחל עזריה: למה להתחייב?
רחל עזריה: לא יהיה שום דבר ואנחנו כמובן נמשיך.
רחל עזריה: ואני רוצה להסביר לכם משהו, תקשיבו, כבוד מועצת הרבנות הראשית, כבוד ה - - -
פנינה תמנו: אבל נראה לי שפספסת משהו, הם לא היו מתמחים על הבן שלך.
פנינה תמנו: הם לא היו מתמחים על הבן שלך.
פנינה תמנו: סליחה, לא על הגב שלנו לנהל את המאבק של כל - - -
רחל עזריה: אני מאוד מצטערת - - -
פנינה תמנו: עם כל הכבוד, מה שאת עושה פה - - -
רחל עזריה: אני מצטערת, אנחנו רואים שזה חוזר על עצמו וכל פעם מישהו אחר - - -
פנינה תמנו: חוזר על עצמו מי?
פנינה תמנו: חוזר על עצמו על יוצאי אתיופיה.
רחל עזריה: מסורבות גט יש מכולם וכשרות, כולנו סובלים מאותה בעיה.
רחל עזריה: ואת צודקת, כל פעם מישהו אחר סובל, אבל זה תמיד אותו דבר, כי ברבנות אין דין ואין דיין.
פנינה תמנו: זה לא אותו דבר.
פנינה תמנו: חברת הכנסת עזריה, זה לא אותו דבר.
אברהם נגוסה: פנינה, אני מבקש.
רחל עזריה: אף אחד לא לוקח אחריות, זה מדינה בתוך מדינה, הם יכולים לעשות מה שהם רוצים ומה שאסור לאף אחד אחר במדינה הזאת לעשות הם יכולים לעשות כי אין שום פיקוח.
אברהם נגוסה: תודה, נא לסכם.
רחל עזריה: וכבוד היושב ראש, אני מבקשת שמה שאתה תדרוש, כדי שהמקרים האלה לא יקרו לאף קבוצה בחברה הישראלית, אני מבקשת, אנחנו נוכל לעשות את זה ביחד, הצעת חוק שתגדיר את הכללים ואת הסנקציות ושהכול יהיה מכוח חוק.
רחל עזריה: כי עד שזה לא יהיה בחוק, שאנחנו, הרשות המחוקקת, שאמורה גם לפקח על עבודת הממשלה, עד שאנחנו לא ניקח את זה לידיים וניקח אחריות על מה שקורה שם, הם יוכלו להמשיך לעשות את מה שהם רוצים, כי אין להם צורך לענות לאף אחד אף פעם בשום דבר.
רחל עזריה: גם הדיון הזה, אתה יודע, הם יענו והם יילכו הביתה והם יודעים שזה רק המלצות ולכן הם לא צריכים לעשות שום דבר.
רחל עזריה: אבל אם אנחנו רוצים באמת למגר את התופעה ולא רק לקיים דיון זה יהיה רק על ידי הצעת חוק ואני אשמח לעבוד על זה ביחד לפתור את העניין הזה.
אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים את הדיון כדי למגר את התופעה, אנחנו ביחד נילחם על זה.
רחל עזריה: אבל אנחנו צריכים שתהיה סנקציה ושיהיה ברור מה החוק.
קסניה סבטלובה: זה יותר מסנקציה, זה הרוח הגזענית שנושבת משם.
רחל עזריה: אבל אם אין חוק אז - - -
אברהם נגוסה: נעשה את החוק.
קסניה סבטלובה: אבל יש חוקים שאוסרים על גזענות במדינה, יש חוקים כאלה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מהנציג של הרבנות הראשית, הרב משה מורסיאנו, מנהל המחלקה לבריתות.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים שתבהיר לנו, הכתב שערך את התחקיר אמר שמי שלימד אותו מסיים הכול ואתם סתם חותמים.
אברהם נגוסה: תסביר לנו, האם יש נוהל של מבחנים, נוהל של מעקב, תסביר לנו מה הנוהל של הרבנות הראשית בנושא.
<משה מורסיאנו: קודם כל אנחנו לא פחות מכולם מגנים את הביטויים שנשמעו, אנחנו מגנים את הביטויים לחלוטין של אותו מוהל, מה שצפינו כולנו יחד בתחקיר.
<משה מורסיאנו: אני רוצה לומר קודם כמה מילים.
<משה מורסיאנו: הגינוי הזה יכול להיות מאיתנו גדול יותר מאשר מכולכם, כי באיזה שהיא נימה יש כאן כאילו שקושרים כאן את הנושא של ברית מילה עם הביטויים, עם ההתנהגות הזאת, עם המוהל הזה שלא מיידע את ההורים קודם ועושה אולי את הדברים במרמה.
<משה מורסיאנו: לגביו אני פחות אתייחס כי זה נמצא בבדיקה שלנו, הוועדה הבין משרדית שמפקחת על המוהלים כבר זימנה אותו, הוא לא יכול היה להגיע, בהתייעצות משפטית החלטנו שלא לקיים את הדיון עד שגם הוא יבוא כדי שנשמע קודם את הגרסה שלו לכל הנושא.
<משה מורסיאנו: במכתב שהוא שלח לנו דרך עורך הדין שלו היו כמה דברים מהתחקיר שהוא הסתייג.
<משה מורסיאנו: אוריה כאן אמר שהוא לא צפה בזה מספיק, אם הוא היה צופה הוא לא היה אומר את זה.
<משה מורסיאנו: אנחנו לא נכנסים לזה.
<משה מורסיאנו: הוא יגיע כבר בימים הקרובים.
<משה מורסיאנו: כדי למצות את האמת וכדי לברר את כל התחקיר, מעבר למה שהוצג, וכמו שהתחקירן אמר קודם, זה לא בעיה של אחד, יש עוד כמה, איך שהוא הגדיר את זה, עוד כמה אסולינים שמסתובבים, הזמנו גם אותו.
<משה מורסיאנו: גם התחקירן כבר הוזמן, לפני הדיון הזה, הזמנו אותו ליום ראשון שעבר, הוא לא הגיע, הוא בחר שלא להגיע לוועדה, אבל אנחנו מצדנו רוצים להגיע פה לחקר האמת בצורה מושלמת.
<אוריה אלקיים: אני רק אומר שאני לא אמור להגיע לוועדות שמנהלת הרבנות.
<משה מורסיאנו: בסדר, אתה מנוע מזה מבחינה עיתונאית, זו נקודה שלך, אבל אנחנו, שאף אחד פה לא יאשים אותנו שאנחנו מנסים לטאטא מתחת לשטיח, אנחנו עשינו את כל הזימונים האפשריים כדי להגיע לחקר האמת.
<משה מורסיאנו: הוועדה התכנסה ממש תוך ימים ספורים בהרכב מלא, כשחלקם הגדול הם רופאים, בכל הוועדה הזו יש רב אחד.
<משה מורסיאנו: חושבים שזו ועדה של הרבנות, אז בטח רבנים מסתובבים שם.
<משה מורסיאנו: יש לנו שמונה חברי ועדה, מתוכם רב אחד, יש ארבעה רופאים, שני פרופסורים, יש עוד נציגי מוהלים שהם אנשי מקצוע.
<משה מורסיאנו: אז לבוא ולהאשים אותנו שמנסים למרוח את זה, בשום פנים ואופן, אנחנו לא ניתן לזה לקרות.
<משה מורסיאנו: הקשר שלי עם העדה האתיופית היא יומיומי, הוא לא מתחיל בעקבות תחקיר כזה או אחר, אנחנו מבצעים את בריתות המילה של המבוגרים בבתי חולים, לאלה שבאים להתגייר, חלק גדול מהם אתיופים, מעולם לא שמעתי מאף אחד מהם שום תלונה.
<משה מורסיאנו: אנחנו קולטים את הבקשות שלהם, אנחנו עושים את זה בצנעה, מפנים אותם לבתי החולים, מבררים שהכול עבר לשביעות רצונם ומעולם לא שמענו שום תלונה.
פנינה תמנו: אתה מדבר - - -
<משה מורסיאנו: שנייה אחת, שנייה אחת.
פנינה תמנו: לא, לרגע אתה תכליל את כולנו כמי שצריכים לעבור גיור.
<משה מורסיאנו: לא, לא נגעתי בנקודה הזו.
אברהם נגוסה: תתמקד בנושא ואז - - -
פנינה תמנו: לא, אלה שאינם יהודים.
<קריאה: זה לא הנושא.
פנינה תמנו: לא, חשוב.
<משה מורסיאנו: זה הנושא שלי כרגע?
פנינה תמנו: לא, אתה יודע, מה לעשות?
פנינה תמנו: הישראלי הטיפוסי רואה אתיופי, כולם אותו דבר.
<משה מורסיאנו: לא, אני לא כזה.
<משה מורסיאנו: כל ה - - -
<ירון יחיאס: כל המשרד שלכם כזה.
<ירון יחיאס: אתם מטילים ספק ביהדות אתיופיה, 45 שנה.
<ירון יחיאס: אני מטפל ספק ב - - - אותו דבר.
<משה מורסיאנו: אם תקשיב טוב עד הסוף, אני חושב שתקבל תשובות לרוב הדברים שאתה שואל, לכל הפחות.
<משה מורסיאנו: בנוסף לזה, לא בעקבות תחקיר כזה או אחר, נמצא פה איתנו ידידי הרב יוסף הדנה, שהוא בעצמו יוכל לומר לכם כמה פעמים אני דיברתי איתו על הנקודה הזאת שאנחנו צריכים להכשיר קאדר של מוהלים אתיופיים ודווקא, כדי שהם ייתנו את כל המענה לדברים האלה.
<משה מורסיאנו: שכל אמא אתיופית שנולד לה ילד, היא תדע שיש לה גם את בני העדה שלה, שאיתם היא יכולה לתקשר יותר בקלות - - -
פנינה תמנו: אז אתה - - -
<קריאה: תגיד לי, אתה נורמלי?
<משה מורסיאנו: לא, לא, לא.
<משה מורסיאנו: אל תאמרי דברים שלא אמרתי.
<משה מורסיאנו: אל תאמרי - - -
<קריאה: אני לא מאמינה שזה מה שאתה מציע.
רחל עזריה: זה בדיוק מה שאמרתי, מדינה בתוך מדינה.
רחל עזריה: אתה לא מבין שהחוקים של מדינת ישראל חלים עליך, אתה כאילו לא מבין את זה.
<קריאה: יש לכם גם כמה מוהלים אולי ש - - -
אברהם נגוסה: בבקשה, נא לסכם.
<משה מורסיאנו: אני לא חבר כנסת - - -
<ירון יחיאס: אתה עובד ציבור ואתה לא יכול להגיד דברים שכאלה.
<משה מורסיאנו: תשמע עד הסוף.
<משה מורסיאנו: כבוד היושב ראש, אם אפשר כמה מילים רק ממש להשלים.
<משה מורסיאנו: אנחנו דיברנו עם הרב הדנה כדי לנסות לקדם את זה.
<משה מורסיאנו: אני שמח שלאחרונה, עוד לפני התחקיר, הגיע מוהל אחד כזה, הוא התחיל את התהליך, את הבחינה הראשונה הוא עבר ועבר אותה בהצלחה, ואני מקווה שבקרוב נוכל לברך מבחינתו על המוגמר.
פנינה תמנו: אתם בודקים כמה ילדים אתיופים עברו התעללות בידי מוהלים?
<משה מורסיאנו: איזה התעללות?
<משה מורסיאנו: אני לא מקבל את הביטוי הזה.