GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יונתן טיקוצקי: אנחנו נדרשים להגיש דו"ח אחת לשנה ואנחנו נגיש את זה בהמשך השנה.
<יונתן טיקוצקי: אני לא מתחמק מזה.
<מרב תורג'מן: אוקיי, אחת לשנה זה אומר בתוך שנה קלנדרית.
<מרב תורג'מן: הדו"ח הקודם שהגשתם היה לפני שנה, נכון?
אברהם נגוסה: לא ידוע לי על דו"ח שהוגש.
<דנה גורדון שושני: הביאו לנו תיק מלא מסמכים, אבל לא - - -
<מרב תורג'מן: ולא דו"ח מסודר.
אברהם נגוסה: זה לא דו"ח מסודר.
אברהם נגוסה: היו אותן סיבות שקודם אמרת.
<מרב תורג'מן: טרם הגשתם דו"ח מסודר, ככל הנראה מחקיקת החוק, מכניסתו לתוקף של התיקון הזה אתם לא הגשתם דו"ח מסודר, שכולל את כל הנתונים של הרשויות המקומיות.
<יונתן טיקוצקי: בשנת 2013 אנחנו הגשנו כמו שאתם אומרים.
<יונתן טיקוצקי: מספר מועט של רשויות הגישו לנו דיווחים ואותם אנחנו הגשנו לוועדה.
<יונתן טיקוצקי: בשנת 2014 אנחנו הצגנו פה את תמונת המצב, כמו שקיבלנו אותה נכון לאותה תקופה.
<יונתן טיקוצקי: כרגע הנקודה היא שבגלל השדרוג של מערכת הדיווח אצלנו, אז - - -
קסניה סבטלובה: זה נורא מוזר ששדרוג דווקא פוגע באפקטיביות וביעילות שלכם.
קסניה סבטלובה: בדרך כלל זה להיפך, אבל טוב.
<יונתן טיקוצקי: זה לא פוגע באפקטיביות.
<יונתן טיקוצקי: בפעם הקודמת אנחנו הצגנו מצב של פחות מ-130 רשויות מתוך 250 בשטח.
<יונתן טיקוצקי: שנה קודם אנחנו הגשנו תמונת מצב של 30 רשויות.
<יונתן טיקוצקי: בגלל זה אני אומר שהעניין של מחשוב הנתונים לא פוגע באפקטיביות, הוא מייעל אותה, כי אנחנו צריכים השנה לקבל דיווחים ברמה מעמיקה יותר ומפורטת יותר.
אברהם נגוסה: אני זוכר - - -
<מרב תורג'מן: איך הוא מסביר את זה שעד היום הרשויות המקומיות לא הגישו להם את הדו"ח?
<מרב תורג'מן: זה מה שאני מתקשה להבין.
אברהם נגוסה: לפני שנה הסברתם, אמרתם שיש חוסר שיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות.
אברהם נגוסה: זה מה שאמרתם לנו בוועדה, שיש לכם בעיה שהרשויות המקומיות לא מדווחות לכם ולכן אתם לא יכולים להציג לנו.
אברהם נגוסה: אז אני רוצה לדעת האם השנה יש שיתוף פעולה?
<יונתן טיקוצקי: בשנה האחרונה עלה שיתוף הפעולה.
<יונתן טיקוצקי: חל שיפור בשיתוף הפעולה עם הרשויות ועכשיו הרשויות ממתינות להחלטות שלנו בנוגע למילוי הדו"חות.
<יונתן טיקוצקי: ועוד פעם, אני רוצה להדגיש את הנקודה הזאת, אנחנו מקבלים מהרשויות תמונת מצב מלאה בנוגע לכל ההיבטים של כוח אדם.
<יונתן טיקוצקי: את הסיפור של ייצוג הולם ליוצאי אתיופיה אנחנו הכנסנו לתוך הדו"ח.
<יונתן טיקוצקי: לא שמנו את זה בתור נישה צדדית וזמנית רק בשביל לקבל את זה.
<יונתן טיקוצקי: זה נמצא מובנה בתוך ה- - -
אברהם נגוסה: ביקשנו לפני שנה.
אברהם נגוסה: אני לא יודע אם אתה היית או מישהו אחר, אבל גם בשנה שעברה ביקשנו באופן ברור.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לדעת לגבי יישום חוק ייצוג הולם ליוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: החוק גם נמצא אצלכם משנת 2011.
אברהם נגוסה: אז אנחנו לא צריכים כל הזמן להזכיר לכם את זה, כי זה תפקידכם ואי יישום החוק זו הפרה חוקית.
<יונתן טיקוצקי: אנחנו נפעל לשיפור הדיווח.
<יונתן טיקוצקי: נקבל את הדיווח היותר מעודכן מהרשויות - - -
<קריאה: אני מציע להעמיד לדין את המחשב, שהוא לא בסדר.
קסניה סבטלובה: אולי תתנו תאריכים במקום ויעדים ברורים?
קסניה סבטלובה: ובאמת תתחייבו לעשות את זה.
אברהם נגוסה: מתי?
<יונתן טיקוצקי: סליחה, לא שמעתי.
קסניה סבטלובה: זה נשמע רחב מדי.
קסניה סבטלובה: פשוט תתנו יעדים ותאריכים ברורים.
קסניה סבטלובה: עכשיו הכל הסתדר, יש מחשבים, אפשר לעבוד, אז פשוט תתקדמו עם זה.
אברהם נגוסה: ואתה יכול להתחייב לנו על תאריך, עד מתי אתם יכולים להציג לנו בכתב את הדו"ח?
<יונתן טיקוצקי: כרגע אני לא יכול.
אברהם נגוסה: אתה לא יכול.
קסניה סבטלובה: אז אתה תבקש, אדוני יושב הראש.
אברהם נגוסה: כן, אני אבקש, בסדר.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע עדכון מחברת החשמל.
אברהם נגוסה: מר עופר קרן, ממונה על העסקה רב גונית.
<עופר קרן: כן, בנוסף אני גם עוזר לסמנכ"ל משאבי אנוש והתחומים האלה מתחברים יחד בשליטה על כל מערך משאבי האנוש בחברה.
<עופר קרן: אז אנחנו ממשיכים במלוא המרץ, כמו שאנחנו מגיעים לכל ועדה, לדווח על המשך המדיניות של הדירקטוריון והנהלת החברה, עם תכנית חומש מוסדרת ועמידה בדרישות החוק.
<עופר קרן: אנחנו היום, נכון לאתמול, הגענו ל-1.4% בקליטת בני העדה.
אברהם נגוסה: 1.4%.
<עופר קרן: 1.4%.
אברהם נגוסה: אתה יכול להגיד לי במספרים?
<עופר קרן: במספרים, יש לנו היום 161 עובדים, נכון לאתמול.
<עופר קרן: ואתה רוצה גם את החלוקה – גברים-נשים, קבועים-ארעים.
<עופר קרן: שיעור אקדמאים.
<עופר קרן: יש לי את הכל, אם אתם רוצים לשמוע.
אברהם נגוסה: תציג, אבל אני חושב שזה - - -
<עופר קרן: יש לנו היום 135 עובדים גברים בחברה, 17 נשים, 54 קבועים, 107 ארעיים.
<עופר קרן: שיעור האקדמאים הוא 22 עובדים – 14% מתוכם.
<עופר קרן: שיעור הנדסאים וטכנאים – 31, שזה 15%.
<עופר קרן: בנוסף, אנחנו המשכנו ואני דיווחתי בוועדה קודמת על פרויקט עתיד נאור, שזה פרויקט שלנו, של קליטת סטודנטים מהפריפריה ואנחנו בעצם משלמים להם מלגת קיום של 1,600 שקלים בחודש.
<עופר קרן: הם נותנים יום עבודה בשבוע ואנחנו בחופשים שלהם מהלימודים מעסיקים אותם במשרה מלאה ולאחר מכן אנחנו קולטים אותם, כשהם מסיימים את הלימודים, לחברה והם מקבלים עדיפות במתן התחייבות בחברה.
<עופר קרן: אני משלב לא רק את הנושא הזה, אלא גם מחקרים מהשטח.
<עופר קרן: אני מעסיק אצלי סטודנטים מבני העדה שלומדים תואר ראשון בפסיכולוגיה, משאבי אנוש, שהם בעצם יורדים לשטח, למרכזי הקליטה, לעשות לי את המחקרים וגם עושים מחקרים בתהליך הקליטה שלנו בחברה – האם הוא טוב, לא טוב, מה ההתאמות שאנחנו צריכים לעשות.
<עופר קרן: גילינו שבעצם בני העדה יותר ניגשים במקצועות הטכנולוגיים למקצועות ההנדסאים ולא למקצועות ההנדסה.
<עופר קרן: לכן הרחבנו רק עבור בני העדה האתיופית עוד חמישה מקומות לבני העדה האתיופית שלומדים את מקצועות ההנדסאים במקצועות הטכנולוגיים ובימים אלה הם נקלטים לחברה, לפרויקט הזה.
<עופר קרן: במהלך השנה האחרונה מונו שני מנהלי מחלקות מקרב בני העדה.
<עופר קרן: בנוסף אנחנו ממשיכים את כל התכנית הזאת במלוא המרץ, לקלוט את בני העדה, לטפח אותם, לשלוח אותם ללימודים אקדמאים בכל מיני תחומים ואנחנו בהמשך עשייה.
אברהם נגוסה: קודם כל אני מברך על ההתקדמות.
אברהם נגוסה: דבר שני, אני מקבל הרבה מכתבים מעובדים שאתם מפטרים אותם.
אברהם נגוסה: כי דווקא אנשים שיש להם ניסיון והם בעלי משפחה, אחרי שהם לקחו משכנתא, רכשו דירה, אתם מפטרים אותם מהעבודה.
אברהם נגוסה: אתה יכול להסביר לי מה ההיגיון בזה?
<עופר קרן: ראשית, חברת החשמל בשנת 2016 – זה לא הרבה – זה לא הרבה, אני מכיר את המכתבים, כי אני עונה לך.
<עופר קרן: בשנת 2016 אף עובד לא קיבל קביעות בחברת החשמל.
<עופר קרן: אף אחד.
<עופר קרן: לכן זה המצב שקיים במצב של החברה.
<עופר קרן: עדיין עם כל המצב הכלכלי הקשה של החברה, אנחנו ממשיכים להעסיק עובדים ולקלוט עובדים, אבל כרגע, במצב הנוכחי, אנחנו לא יכולים להעניק קביעויות.
<עופר קרן: מה שקורה, אנחנו כפופים להסכמים קיבוציים, כמו שאתה מכיר.
<עופר קרן: הסכם קיבוצי של עובד, כל עובד בחברת החשמל, הוא לחמש שנים ובתום חמש השנים, מי שנמצא בתפקידי ליבה ותומך ליבה, אנחנו מביאים אותו לדיון קביעויות.
<עופר קרן: אנחנו לא יכולים לתת לכל העובדים בחברה את הקביעות.
<עופר קרן: אנחנו כן נותנים העדפה מתקנת בתוך התהליך הזה, לעובדים מבני העדה, אבל אין מאה אחוז.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע גם מחברות אחרות.
אברהם נגוסה: נשמע את רכבת ישראל.
אברהם נגוסה: יש כאן נציג?
אברהם נגוסה: מאלתא?
<אדם פלוטקין: שלום, אני אדם פלוטקין, אני עוזר בכיר למנכ"ל אלתא.
<אדם פלוטקין: אלתא היא חברה בת של התעשייה האווירית, היא נמצאת באשדוד.
<אדם פלוטקין: נמצאת איתי פה מישל טובלי, שהיא אחראית במשאבי האנוש של אלתא על קשרי קהילה ומטפחת את כל הנושא הזה של העסקת בני העדה האתיופית.
<אדם פלוטקין: כשהיינו פה לפני שנה רצינו לספר על שני פרויקטים שאנחנו עושים ולא היה זמן, אז אני מקווה שעכשיו גם נוכל לספר על שני הפרויקטים האלה.
<אדם פלוטקין: אז אנחנו רואים בהעסקה של בני העדה האתיופית שליחות ועוד לפני שנכנס לתוקפו החוק בשנת 2011, התחלנו לקלוט עובדים בני העדה, למרות שהחוק לא חייב, וכל זה מתוך ראייה של החשיבות הלאומית של הנושא הזה.
<אדם פלוטקין: היום אנחנו מעסיקים 39 עובדים יוצאי העדה.
<אדם פלוטקין: התעסוקה שלהם היא מאד איכותית אצלנו.
<אדם פלוטקין: 17 מתוכם הם מהנדסים ואקדמאים ו-9 הנדסיים וטכנאים.
<אדם פלוטקין: כלומר כמעט שני שלישים מאלה שאנחנו מעסיקים, הם טכנאים, מהנדסים, אקדמאיים והנדסאים.
<אדם פלוטקין: מאז הדיון הקודם, שהיה לפני כשנה, קלטנו 5 עובדים נוספים, שזה בערך גידול של 15% לעומת מה שהיה בדיווח הקודם וגם הם עובדים איכותיים בתחומים של הנדסת חשמל, תעשייה וניהול ומדעי החברה.
<אדם פלוטקין: באופן כללי, אני אישית פה כבר פעם רביעית בדיונים שהתחילו בשנת 2013.
<אדם פלוטקין: גדלנו מ-22 ל-39 עובדים, כמעט הכפלנו את הכמות ואנחנו עדיין במגמה שאנחנו ממשיכים.
<אדם פלוטקין: עוד פעם אני רוצה להדגיש שכולם מועסקים במשרות מאד איכותיות.
<אדם פלוטקין: יש לנו למשל אחד העובדים שהוא ראש צוות התוכנה של מערכת כיפת ברזל, שאנחנו שותפים לה.
<אדם פלוטקין: ערוצי הגיוס שאנחנו עובדים בהם זה עמותה של עולים ביחד, שאנחנו עובדים איתה בשותפות גדולה מאד.
<אדם פלוטקין: אני מזמין את ראש הוועדה ואת חברי הוועדה לבקר באלתא.
<אדם פלוטקין: הוועדה הקודמת, בראשותו של חבר הכנסת יואל רזבוזוב ביקרה באלתא.
<אדם פלוטקין: הפגשנו אותה עם עובדים ששמחו לספר וככה הוועדה גם יכלה להתרשם ממקור ראשון מהאיכות של העובדים ומהקליטה שלהם באלתא.
<אדם פלוטקין: אני רוצה פה להשאיר שתי דקות למישל, לספר על שני הפרויקטים.
<אדם פלוטקין: אחד העניינים זה שאנחנו חברת הייטק ש-85% מהעובדים הם מהנדסים, מתכנתים וכך הלאה, ובעצם יוצאי העדה האתיופית, הבוגרים שלהם, אין לנו מספיק בוגרים של האוניברסיטאות וכך הלאה כדי לקלוט.
<אדם פלוטקין: אנחנו עושים פעילויות כדי שבעוד 4-5 ו-6 שנים יהיו יותר.
<אדם פלוטקין: אז מישל.
אברהם נגוסה: אני מוכן לתת יותר משתי דקות, כי כשרוצים, כך מצליחים.
<מישל טובלי: ואני יכולה לדבר שעות.
אברהם נגוסה: אתם מודל לחיקוי, לכן נשמח מאד לשמוע יותר, גם אחרים ישמעו.
<מישל טובלי: תודה.
<מישל טובלי: שמי מישל, אני ראש תחום קשרי קהילה באלתא.
<מישל טובלי: אלתא תורמת בצנעה לקהילה, כאשר אנחנו מאמינים שנושא החינוך, ורוב הפעילות שלנו היא בנושא חינוך, בבחינת דור העתיד ולדאוג שהחברה הצעירים כבר בכיתות ח' ו-ט', יקבלו חינוך טכנולוגי, חינוך למתמטיקה, פיזיקה, אנגלית 5 יחידות, שזה יהיה הבסיס שלהם ולא נצטרך להגיע לחוקים.
<מישל טובלי: מה שאנחנו עושים ספציפית – זה נכון לגבי כלל התלמידים באשדוד וכלל הפעילות שלנו בעיר אשדוד – אנחנו יושבים באשדוד – אנחנו מאמינים בפתגם שאומר שעניי עירך קודמים ולכן רוב הפעילות שלנו בקהילה מתרחשת בעיר אשדוד.
<מישל טובלי: שני פרויקטים ספציפיים שאנחנו מייעדים לבני העדה האתיופית, זה פרויקט אחד שאנחנו השנה מתחילים בו פיילוט שנקרא נגת.
<מישל טובלי: למדתי שהפירוש של המילה זה שחר והחלטנו לתת לפרויקט הזה סוג של נגיעה טכנולוגית, והכוונה פה לעשות עבודה עם תלמידים בכיתות ח'-ט' ו-י' באלתא, כאשר מהנדסים בכירים באלתא, כולל עובדים בני העדה האתיופית, שצריכים להוות להם דוגמא אישית, גם בפעילות העשרה וגם לימוד של מתמטיקה, פיזיקה ואנגלית, כשהכוונה שלנו זה דווקא לקחת לאו דווקא את המצטיינים, את התלמידים הפחות טובים וכן למשוך אותם כלפי מעלה.
<מישל טובלי: לעשות להם סוג של העצמה, כדי שאותם ילדים ילמדו אחר כך מקצועות ריאליים והדרך לאוניברסיטה תהיה פתוחה בפניהם.
<מישל טובלי: מעבר לפרויקט הזה, יש פרויקט באשדוד של קציני ים אורט אשדוד, ששם בעצם אנחנו גם מפתחים את כל הנושא של החינוך, גם בנושאי אלקטרוניקה, חשמל, ושם אנחנו דואגים שעובדי אלתא, ממוצא אתיופי, ייקחו חלק בהתנדבות הזו וגם מעבירים בעצם את השיעורים וגם נותנים את הדוגמא האישית ומספרים את הסיפור האישי שלהם.
<מישל טובלי: אנחנו מאמינים שהכל בא מהבסיס ובחינוך.
<מישל טובלי: אני חייבת לציין, אנחנו חברה ממשלתית, כל הפעילות היא בהתנדבות של העובדים.
<מישל טובלי: הם מדפיסים כרטיס כשהם הולכים לפעילות הזו, זה על חשבונם והם עושים את זה באמת באהבה גדולה.
<מישל טובלי: בכלל באלתא יש נקודה חמה לבני העדה האתיופית.
<מישל טובלי: אני אישית מכירה אותם, את כל ה-39 אחד אחד.
<מישל טובלי: אני מעסיקה סטודנטית שעובדת אצלי, שמה אלאם לגאס, סטודנטית בת העדה שעובדת אצלי וזה היה חשוב לי.
<מישל טובלי: ובאמת, אנחנו מאמינים שהרוח הגבית של ההנהלה, של מנכ"ל אלתא לכל הנושא הזה היא בלתי רגילה ואנחנו מאמינים ששם היא תהיה.
<מישל טובלי: אנחנו גם פועלים לכלל בני הנוער באשדוד, אבל לקחנו עלינו את הנושא של בני העדה האתיופית, כי חשוב לנו שהם ישולבו, כי אותם עובדים שמשולבים באלתא, הם משולבים בזכות ולא בחסד.
<מישל טובלי: זה אנשים שהתקבלו כשהם היו מועמדים יחד עם עובדים אחרים ולא הייתה שום בעיה.
<מישל טובלי: זה באמת על קצה קצה המזלג.
<מישל טובלי: ואם באמת הוועדה תכבד אותנו בביקור באלתא, אז נשמח להראות לכם פעילות נוספת שאנחנו עושים שם.
אברהם נגוסה: אם רוצים – אז כך אפשר לעשות את זה ולכן אני חושב שזה מאד חשוב ותמשיכו.
אברהם נגוסה: אנחנו מאד שמחים לבוא גם לבקר.
<מישל טובלי: אז אנחנו נתאם עם דנה.
<מישל טובלי: נשמח לארח אתכם.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו את ארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה.
אברהם נגוסה: ירון יחיאס מייצג את העניין של ייצוג הולם ואנחנו נשמח לקבל נתונים עדכניים, אם יש לך או הערות.
<ירון יחיאס: ברשותך, אני אשמח להקשיב לעוד כמה גופים ואז אני אתייחס.
אברהם נגוסה: דוד מהרט ממרכז ההיגוי של יוצאי אתיופיה.
<דוד מהרט: תודה אדוני יושב הראש.
<דוד מהרט: ראשית אני חושב שזה דיון מאד חשוב, רק אני קצת הופתעתי מזה שבין היתר אחד הדברים שהמשרדים הממשלתיים יכולים לטעון שהם לא מגייסים עובדים, אנחנו לא נפטר עובדים ותיקים בשביל לקלוט עובדים חדשים.
<דוד מהרט: אז מהנתונים עולה שהעיסוק של בני הקהילה קטן בגלל שקלטו עובדים חדשים.
<דוד מהרט: כלומר, הקליטה של העובדים החדשים דווקא הייתה צריכה לאפשר להם לתקן את האחוז הזה ולהגדיל את מספרם של בני הקהילה.
<דוד מהרט: זו הערה אחת.
<דוד מהרט: הדבר שלשמו ביקשתי את רשות הדיבור, הוא באמת נושא של עובדי מרכז ההיגוי, למרות שמשרד החינוך לא נמצא פה ואני מבין שאתם עוסקים בתאגידים ציבוריים, ובכל זאת אנחנו מדברים על תעסוקה של אנשים.
אברהם נגוסה: אני צריך להבהיר למשתתפים שהיום, כפי שאמרתי בהתחלה, הזמנו את הארגונים האלה ולא את משרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: מחר יהיו משרדי הממשלה, אבל בכל זאת, ביקשתם להשתתף בדיון ולהציג גם – אתה ועוד נציג.
אברהם נגוסה: אני מבקש שתציג בקיצור, כי אין מי שיגיב, כי משרד החינוך לא נמצא.
<דוד מהרט: נכון, אז אני אקצר.
<נילי בן משה: אני פה.
אברהם נגוסה: את ממשרד החינוך?
<נילי בן משה: אני מנציבות שירות המדינה.
אברהם נגוסה: את מכירה את הנושא?
<נילי בן משה: לא, משרד החינוך לא.
אברהם נגוסה: לא, לא, מרכז ההיגוי.
אברהם נגוסה: הנושא הוא מרכז ההיגוי.
<נילי בן משה: לא, זה לא.
אברהם נגוסה: היום יש עובדים שנופלים בין הכיסאות, כי משרד החינוך הוציא למכרז את מרכז ההיגוי או את המגשרים, או שחילקו את זה לשלושה, אז אני אגיד הגופים שהיו מטפלים בנושא הזה לא קלטו את העובדים שעבדו הרבה שנים.
אברהם נגוסה: בנושא הזה אנחנו נרחיב מחר, כשהמשרדים הרלבנטיים יהיו.
אברהם נגוסה: תציג בקיצור.
<דוד מהרט: כן, בקצרה.
<דוד מהרט: אז כפי שאמרת, מכרז ההיגוי של עולי אתיופיה קיים 22 שנה ומשרד החינוך מגדיר אותו, ככה בחוזר מנכ"ל - מרכז ההיגוי של יוצאי אתיופיה ומערכת החינוך הוא הזרוע המייעצת של משרד החינוך לקידום שילובם והישגים החינוכיים והחברתיים של יוצאי אתיופיה במערכת החינוך מהגיל הרך ועד לחינוך מבוגרים.
<דוד מהרט: המרכז הוקם בשנת 1994 על ידי משרד החינוך וכן הלאה.
<דוד מהרט: כלומר, זה גוף שלא עונה בהגדרה על עובדי קבלן באופן קלאסי, אלא המשרד הקים אותו ביוזמה שלו ובמימון שלו והוא פועל 22 שדה.
<דוד מהרט: עכשיו משרד החינוך התעקש לעשות מכרז, לפני כשבעה חודשים, בדצמבר, ובמסגרת המכרז הזה בעצם עשה דבר בלתי חברתי, בלתי מוסרי ובלתי חינוכי.
<דוד מהרט: אנשים שעבדו כ-22 שנה, כאמור, הוא אמר אני רוצה שחלק מכם תמשיכו לעבוד.
<דוד מהרט: אני בעצם רוצה רק את המגשרים ואני גם לא רוצה את המגשרים הוותיקים, כי אני רוצה עכשיו שהגישור יהיה רק לאלה שעלו ב-10 השנים האחרונות.
<דוד מהרט: אבל כל הצוותים המחוזיים, המנהלים הארציים, הם בכלל לא במכרז.
<דוד מהרט: מבחינתי יש מכרז חדש וככה אני זורק את כל האנשים ששירתו את המערכת כל כך הרבה זמן – הביתה.
<דוד מהרט: היום, כשאנחנו מדברים עם משרד החינוך, אז מה שמציעים לאנשים האלה, אומרים למגשרים לכו לעבוד אצל הקבלן החדש.
<דוד מהרט: לצוות המחוזי והארצי אומרים – לכו לחתום בלשכת העבודה.
<דוד מהרט: אנחנו חושבים שזה דבר בלתי סביר, בלתי הגיוני.
<דוד מהרט: מדינה, או משרד שמימן אותנו, ניהל אותנו, עבדנו איתו ברציפות, שהוא גוף כמו שאמר פרופסור רובינשטיין, שר החינוך כשהקים אותו - אני מקים אתכם, אני שם אתכם מחוץ למשרד כדי שתהיו עצמאים ליזום ולדבר ולהציג את העניינים של בני הקהילה באופן הגון, באופן ישר ובאופן אמיתי, שלא תהיו תחת פקידי משרד החינוך, שתסבלו מיראה מהם ומהיד המתנשאת שלהם.
<דוד מהרט: אבל מה שקורה היום במדיניות המכרז, שפקיד זוטר יכול לכתוב מכרז שישלח רבים מבני הקהילה הביתה.
<דוד מהרט: מדובר בכ-65 אנשים.
<דוד מהרט: אנחנו חושבים, אדוני יושב הראש, ואני יודע שהדיון צריך להיות בעיקרו מחר, אנחנו מבקשים גם את תמיכתך וגם תמיכה של כל אחד, כי אנחנו חושבים שאנשים ששירתו גם את המערכת ואת הקהילה והמערכת עדיין זקוקה להם, כי זה לא שבני הקהילה השתלבו, הכל גן עדן ואפשר לשלוח את האנשים האלה הביתה.
<דוד מהרט: לא.
<דוד מהרט: במשרד החינוך מיליוני שקלים מסתובבים ויכולים לשלב את האנשים האלה.
<דוד מהרט: אגב, מדובר בכל המקרים שאתם רואים באנשים האלה.
<דוד מהרט: אגב, אני גם מציע לכל התאגידים האלה, אם אתם חפצים באנשים מקצועיים, אנחנו נשמח לתת לכם רשימה של אנשים, לא רק של עובדי מרכז ההיגוי, אלא גם של אנשים אחרים.
אברהם נגוסה: מי עוד רוצה להציג בקיצור?
אברהם נגוסה: אני אתן לך להתייחס לנושא.
אברהם נגוסה: מי עוד?
אברהם נגוסה: מה שדוד אמר זה מספיק?
<דוד מהרט: תגידו מה שאתם רוצים.
אברהם נגוסה: ממרכז ההיגוי יש עוד מישהו שרוצה להוסיף בקיצור?
אברהם נגוסה: הוא אמר את זה בגדול, אבל אני הבטחתי לשני נציגים ואני עומד בהבטחתי.
<יאיר גטה: אז תודה רבה אדוני יושב הראש.
<יאיר גטה: בהחלט היום זה לא הנושא, אבל בכל מקרה, אני אומר שהיום הייתה לנו דוגמא נפלאה - - -
אברהם נגוסה: תגיד את שמך לפרוטוקול.
<יאיר גטה: קוראים לי יאיר גטה, יועץ ומנחה מגשרים אזורי במרכז ההיגוי.
<יאיר גטה: אני אומר שהיום ראינו דוגמא איך באמת קודם כל ניגשים לוועדה ואיך, כמו שדוד הקדים אותי ואמר, שבעצם איך פקידים תוקעים תהליכים והחלטות ממשלה שמתקבלות לקידום יוצאי אתיופיה ואיך התהליכים נתקעים בתוך הבירוקרטיה המסולפת של כל מיני חברות וכל מיני משרדים.
<יאיר גטה: גם בוועדה הזאת, אדוני יושב הראש, היינו פה כמה וכמה פעמים ובוועדה התקבלה החלטה פה אחד, בהסכמת רוב חברי הוועדה, חברי כנסת והמלצה למשרד החינוך לקליטה ישירה של העובדים.
אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד לך שהתקדמנו לא בקצב שרצינו, אבל יש איזו שהיא התקדמות.
<יאיר גטה: לצערי - - -
אברהם נגוסה: היום לא כל העובדים נופלים בין הכיסאות.
אברהם נגוסה: יש עובדים שהתקבלו.
אברהם נגוסה: יש עובדים שעוד לא התקבלו.
אברהם נגוסה: כמה לא התקבלו מתוך 65 אנשים?
<דוד מהרט: מתוך 65 אנשים המשרד מדבר על כך שיקלוט כ-7 אנשים ישירות אליו בתפקיד מורה מגשר.
<קריאה: 6 אנשים.
<דוד מהרט: 6 אנשים בתפקיד שבחלקו הוא בכלל תפקיד זמני.
<דוד מהרט: זה כל מה שהמשרד מוכן לקלוט, למרות שאצלך בדיון, גם בוועדת החינוך, שמוטי יוגב ניהל שם ואתה היית שם, עירית בירן אמרה אנחנו נקלוט את כולם, נתפור להם חליפות.
<דוד מהרט: היום לא רק שלא תופרים חליפות, אפילו גרביים הם לא נותנים.
<דוד מהרט: והמשרד אגב סובל מתת ייצוג.
<דוד מהרט: הייצוג של בני הקהילה במשרד החינוך - - -
אברהם נגוסה: בוא תגיד לי מספרית לכמה תפרו חליפות.
<דוד מהרט: אז אני אומר לך, המשרד אומר שהוא יקלוט שישה ואת כל השאר – לחלק הוא אומר תלכו לעבוד אצל הקבלן החדש, במקרה הזה עמותת פידל.
אברהם נגוסה: הוא קיבל אותם?
<דוד מהרט: אנחנו לא יודעים.
<דוד מהרט: ולכל השאר הוא אומר לכו הביתה.
אברהם נגוסה: אוקיי, לכמה מהם נאמר לכו הביתה?
<דוד מהרט: נכון לעכשיו לשישה - - -
אברהם נגוסה: לא, את זה נברר.
אברהם נגוסה: אני אומר שהקבלן שזכה, יכול להיות שהזכיין יקלוט אותם, אבל מי שעכשיו לא אצל זכיין ולא במשרד החינוך נשאר באוויר.
אברהם נגוסה: מה המספרים?
<קריאה: אני יכול לתת - - -
אברהם נגוסה: מספר.
אברהם נגוסה: רק מספר אני צריך.
<יאיר גטה: 21.
<קריאה: שלושה אנשי צוות, שמונה מנחים, בסך הכל 11, שהם מחוץ למכרז.
<קריאה: ובסוף אוגוסט, ב-1 בספטמבר אין להם משכורת.
אברהם נגוסה: אז מ-65 הגענו ל-11.
אברהם נגוסה: אז יש התקדמות.
<יאיר גטה: לא, לא.
<יאיר גטה: אם אפשר לסיים את הדברים, בבקשה.
אברהם נגוסה: בבקשה, אני אתן לך, תסיים.
<יאיר גטה: אני חושב שיש בכלל הטעיה בכל ההצגה, כי כשאנחנו התחלנו את המאבק אנחנו יצאנו למאבק לקליטה ישירה של כלל עובדי מרכז ההיגוי ומה שהמשרד מציע כרגע בעצם לעבור לזכיין החדש, זה בעצם אותה שרשרת של תעסוקה שהייתה עד עכשיו ולא יצאנו למחאה בשביל הדבר הזה.
<יאיר גטה: אנחנו יצאנו למחאה בשביל העסקה ישירה.
<יאיר גטה: אנחנו יצאנו למחאה בשביל קליטה ישירה של כלל העובדים ומה שהמשרד כרגע מנסה לצייר, תמונת מצב פסטוראלית, כאשר רק 7 מתוך 65 עובדים נכנסו, אני חושב שזה בדיחה, כי גם השבעה שמדובר, שהם - - -
אברהם נגוסה: לא, הסיבה שאני ביקשתי מספר, כי אנחנו מדברים ופה יש גורמים, תאגידים, חברות ממשלתיות וכל זה - - -
<יאיר גטה: שהם לא מכירים את הסיפור.
אברהם נגוסה: ולכן, אם הם יכולים לעזור בכיוון הזה, שיידעו במה מדובר ובכמה מדובר.
אברהם נגוסה: לכן זו הסיבה ששאלתי את המספר, אבל הדיון בנושא הזה יהיה מחר.
<קריאה: אבל לא להסיר את האחריות ממשרד החינוך.
<יאיר גטה: נכון, אנחנו לא רוצים להסיר את האחריות ממשרד החינוך וגם זה שהמשרד שולח אותנו לקבלן החדש, אני חושב שזה לא פתרון, אלא רק לדחוף אותנו עוד פעם הצידה, לחצר האחורית של משרד החינוך.
אברהם נגוסה: טוב, אז בואו, אני אומר שהסברתי לכם מהתחלה, היום הדיון לא קשור למשרד החינוך.
אברהם נגוסה: מחר זה הדיון.
אברהם נגוסה: בכל זאת נמצאת איתנו נציגת נציבות המדינה ואם יש לה מה להתייחס לנושא, אז אני אשמח.
<נילי בן משה: לנושא הזה אין לי מה להתייחס, כי זה לא נושא משאבי אנוש וזה נושא של פעילות של משרד החינוך.
<נילי בן משה: אני רציתי לדבר מכיוון שהפורום הזה זה פורום של הדיווח של ייצוג הולם, כולל גם שירות המדינה ורק רציתי לעדכן על הנתונים שלנו.
<נילי בן משה: אז נכון לדו"ח שלנו, של שנת 2015, היו 1,186 יוצאי אתיופיה, שהם 1.63 אחוז מסך כל עובדי המדינה, אבל בגלל שאנחנו לוחצים ועושים עבודה מאד מאד גדולה מול כל המשרדים, במחצית השנה הנוכחית עד אתמול – אמצע שנת 2016, אנחנו כבר ב-1,350 יוחאי אתיופיה בשירות המדינה, שמהווים 1.78% סך הכל עובדים.
אברהם נגוסה: זה בתקנים?
<נילי בן משה: כן, כן, עובדים מן המניין, לא קבלן.
<נילי בן משה: קבלן לא נחשב בספירה שלנו.
<נילי בן משה: אנחנו לא מדברים על עובדי קבלן, רק עובדים מן המניין שהם עובדי מדינה.
אברהם נגוסה: כולל סטודנטים מתמחים?
<נילי בן משה: לא, לא כולל סטודנטים.
<דוד מהרט: כמה במשרד החינוך?
<נילי בן משה: לשנת 2015 אני יכולה להגיד לך, אבל זה לא כולל מורים כי הם לא שייכים.
<דוד מהרט: לא, בלי מורים.
<נילי בן משה: למשרד עצמו אני יכולה להגיד לך.
<דוד מהרט: אני יודע על 0.69.
<נילי בן משה: דרך אגב, הדו"ח הזה קיים באתר של הנציבות, שגם כל אחד יכול לראות אותו.
<נילי בן משה: משרד החינוך - - -
<דוד מהרט: 0.69.
אברהם נגוסה: אם אתה יודע, למה אתה שואל?
אברהם נגוסה: תן לה שהיא תענה.
<נילי בן משה: נכון, יפה – 0.69.
<נילי בן משה: זה לשנת 2015 בדיוק המספר.
<נילי בן משה: 0.69 שזה 15 עובדים.
<נילי בן משה: לשנת 2016 אין לי מעיבוד הנתונים פה.
<ירון יחיאס: סליחה, חבר הכנסת נגוסה, אולי היא יכולה גם לפרט, הם הכינו תכנית מאד טובה בנציבות - - -
<נילי בן משה: זה מחר.
<ירון יחיאס: לא, אבל כן חשוב שתפרטי פה לתאגידים ולחברות הממשלתיות, מה אתם עושים במידה ומשרד ממשלתי לא עומד בייצוג עצמו.
<נילי בן משה: אוקיי, אז זה באמת במסגרת.
<נילי בן משה: מה שאנחנו עושים, כל המשרדים באים לוועדת חריגים אצלנו.
<נילי בן משה: במסגרת ועדת חריגים, חוץ משהם צריכים להסביר איך הם עומדים בתקנים, הם צריכים להגיד איך הם עומדים בכל האוכלוסיות של ייצוג הולם, שזה היום לפי החוק ארבע אוכלוסיות – אחד זה אנשים שהם בתפקידים בכירים, יוצאי אתיופיה, אנשים עם מוגבלות וערבים.
<נילי בן משה: משרד שעומד במה שהוא צריך בייצוג הולם מקבל V.
<נילי בן משה: משרדים שלא עומדים חייבים להציג תכנית איך הם הולכים לעשות, תכנית אופרטיבית ולא כללית ומשרדים שאנחנו מרגישים שאין תכנית ואין ממש היענות, אנחנו מגיעים עד לשלב של הקפאת תקנים.
<נילי בן משה: בנוסף, ההתחייבות שלנו בתכנית הממשלתית, מעבר לקליטה והגברת הייצוג ההולם של יוצאי אתיופיה, אנחנו התחייבנו על כמות קליטה של אקדמאים, כי האמונה שלנו, שכשאתה קולט אקדמאים אז בעצם אחת הבעיות שגם אצלנו יש, שהאחוז בתפקידים בכירים הוא נמוך, אבל אם אתה קולט אקדמאים בתפקידים של אקדמאים, אז בעצם אתה פותח את הדרך ליישום.
<נילי בן משה: בנושא של המשרות, עוד דבר.
<נילי בן משה: אנחנו מסמנים משרות מסומנות שמיועדות רק לאוכלוסיות של ייצוג הולם - כל פעם זה לאוכלוסייה מסוימת – לאוכלוסייה של יוצאי אתיופיה, שמה שזה מאפשר, זה פשוט מאד כמות המועמדים שמגיעים לשירות המדינה היא כמות מאד מאד גדולה.
<נילי בן משה: אני רק אספר, יוצאות בערך 2,500 משרות פומביות, מתוכן יש לנו 188,000 מועמדויות.
<נילי בן משה: זאת אומרת ש-186,000 אנשים מקבלים תשובות שליליות.
<נילי בן משה: המשרות המיידיות פשוט מאד מאפשרות ליוצאי אתיופיה הרבה יותר להיראות ולראות וזה כלי שגם למשרדים הוא מאפשר לעשות ייצוג הולם, גם לקליטה.
אברהם נגוסה: אז אני יכול לחסוך לך לגבי מחר, אני חושב שזה כדאי.
אברהם נגוסה: אני אעלה את השאלה הזאת כדי שגם התאגידים והחברות הממשלתיות ברשויות המקומיות יידעו ואני אשמח אם תבהירי לנו, כי במסגרת ועדת השרים והתכנית הממשלתית לשילובם המיטבי של יוצאי אתיופיה, התכנית אושרה ונציבות המדינה הבטיחה, לא רק הבטחה, זו החלטה – לשלב 30 סטודנטים לתואר ו-50 אקדמאים כל שנה בשירות הציבורי.
אברהם נגוסה: אז אנחנו נשמח לדעת איך אתם מתקדמים עם זה.
אברהם נגוסה: התכנית היא לשנים 2016-2019, ארבע שנים, כל שנה 30 סטודנטים ו-50 אקדמאים.
אברהם נגוסה: עד עכשיו, בשנת 2016, כמה הצלחתם לשלב?
<נילי בן משה: אוקיי, אז לגבי סטודנטים אין לי פה את הנתונים.
<נילי בן משה: לגבי אקדמאים – בחצי שנה האחרונה קלטנו 31.
אברהם נגוסה: 31.
אברהם נגוסה: אז נשארו לכם עוד כמה חודשים.
<נילי בן משה: חצי שנה.
<נילי בן משה: אנחנו עומדים בזה.
אברהם נגוסה: חצי שנה, אז כנראה תכפילו את זה.
<נילי בן משה: כן, אנחנו מקווים שאנחנו נהיה מעל 50.
אברהם נגוסה: למה לא התקדמתם עם סטודנטים?
<נילי בן משה: לא, לא, זה לא שלא התקדמנו, אין לי פה את הנתון כי באתי לדיון ייצוג הולם וסטודנטים הם לא - - -
אברהם נגוסה: אה, אין נתונים.
<נילי בן משה: אני אנסה להביא למחר את הנתונים.
אברהם נגוסה: אז אני אשמח מאד.
אברהם נגוסה: זה מאד חשוב לנו.
<נילי בן משה: בסדר גמור.
אברהם נגוסה: אני מאד מברך על ההתקדמות תודה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע מנמל אשדוד בבקשה, איציק שטיינברג, סמנכ"ל משאבי ניהול.
<איציק שטיינברג: נמלי ישראל, לא נמל אשדוד.
<דנה גורדון שושני: אוקיי.
<דנה גורדון שושני: כך נרשמתם.
אברהם נגוסה: נמלי ישראל באשדוד.
<איציק שטיינברג: לא.
<איציק שטיינברג: נמלי ישראל הם לא באשדוד.
<איציק שטיינברג: נמלי ישראל זה החברה שבונה את הנמלים החדשים.
אברהם נגוסה: אוקיי, אז למה נכנס השם אשדוד?
<דנה גורדון שושני: ככה הם נרשמו.
<איציק שטיינברג: אז ככה, יש חברת נמל אשדוד, חברת נמל חיפה, חברת נמל אילת וחברת נמלי ישראל.
<איציק שטיינברג: חברת נמלי ישראל היא החברה שעכשיו מקימה את שני הנמלים החדשים, אחד בחיפה ואחד באשדוד, שיהיו מתחרים לנמלים הקיימים.