GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אפרים נגוסה: כלומר הדרישה שלנו הייתה שהמנכ"ל יהיה, לא זה שאנחנו מזלזלים באפרים.
<זיוה מקונן-דגו: חס וחלילה, יש לו תפקיד מכובד וחשוב, אבל - - -
<אפרים נגוסה: אפרים, המנכ"ל אמר 'אין שום סיכוי שאני אגיע מכיוון שזה תאריך שנקבע מראש'.
<אפרים נגוסה: אם היו אומרים לנו לפני כמה ימים היינו יכולים לדחות את הדיון, היום היה קשה לנו לדחות את זה, בכל זאת התעקשנו לא לדחות את זה ואפרים היה צריך להיות בטקס ושלחו אותו לפה.
<אפרים נגוסה: אפרים פה, כנציג משרד הקליטה לענות לנו על השאלות, מה שהוא לא יוכל לענות אנחנו נקבל בכתב ממנכ"ל משרד הקליטה.
<אפרים נגוסה: תמשיך.
<אפרים נגוסה: את המכתב אנחנו גם ניתן לך.
<אפרים נגוסה: זה מכתב שלא ראיתי אותו, אבל בכל זאת, ככלל - - -
<אפרים נגוסה: תעביר למנכ"ל, הוא קיבל את זה.
<אפרים נגוסה: שיהיה לכם.
<אפרים נגוסה: בכל מקרה ככלל אנחנו כמשרד בעצם ההנחיה הגורפת לכל המרכזים זה שבשנתיים הראשונות וכן גם בשנה השלישית, ולפעמים גם יותר, שלא גובים מעבר ל-500 שקל מהעולים החדשים שנמצאים שם במרכזי הקליטה.
<אפרים נגוסה: יחד עם זאת אנחנו יודעים שהחוזה שחתום למשך 24 חודשים ומעבר לזה זה בעצם סוג של הפרת חוזה בין העולה לבין אותו המקום.
<אפרים נגוסה: 500 שקל אתה אומר ל-24 חודשים?
<אפרים נגוסה: 500 שקל זה סדר גודל, אני לא זוכר את הסכומים.
<אפרים נגוסה: למי?
<אפרים נגוסה: ליחיד?
<אפרים נגוסה: כן, ליחיד.
<אפרים נגוסה: אם אנחנו - - -
<אפרים נגוסה: זה לא מסתדר לי עם הטבלה פה.
<אפרים נגוסה: אחרי 18 חודש - - -
<יהודה שרף: מעל 18 חודש משלם 500.
<אפרים נגוסה: עד 18 חודשים 350.
<אפרים נגוסה: זה 24 חודשים.
<אפרים נגוסה: זה בהתחלה שכר הדירה.
<אפרים נגוסה: אוקיי, עד 24 חודשים 350, אחרי 24 חודשים 500 שקל.
<אפרים נגוסה: ה-1,500 שאתם פה - - -
<זיוה מקונן-דגו: בשטח הם אומרים לנו שהם משלמים 500, גם הבודדים, היחידים.
<אפרים נגוסה: יש לי את הטבלה.
<אפרים נגוסה: הטבלה מהממ"מ וכתוב עד 18, הם תיקנו לנו עד 24 חודשים.
<זיוה מקונן-דגו: זה לא משנה, אנחנו יודעים מהשטח, גם הקשישים הבודדים משלמים 500 שקל.
<זיוה מקונן-דגו: אם יש שני קשישים, הם משלמים 1,000 שקל ליחידת דיור.
<זיוה מקונן-דגו: כל אחד 500, אז אני לא מבינה למה לקשיש פה כתוב שזה 200 שקל.
<אפרים נגוסה: לקשיש כתוב 200 שקל אחרי 24.
<אפרים נגוסה: כתוב.
<אפרים נגוסה: אם יש לך עובדות תביאי לנו.
<זיוה מקונן-דגו: אוקיי, אני אשמח להביא.
<אפרים נגוסה: בשבוע הבא יש לנו דיון.
<אפרים נגוסה: תביאו לנו עובדות, אם יש קשיש שמשלם מעל 200 שקל שפה כתוב.
<אפרים נגוסה: הדברים ברורים, גם אתם, נציגי העולים, תבינו, עד 24 חודשים 350 שקל.
<אפרים נגוסה: אחרי 24 חודשים 500 שקל ליחיד.
<אפרים נגוסה: אני מניח שהוועדה התכנסה בעצם בשביל למה מעלים את זה ל-1,500 שקל ליחידים.
<אפרים נגוסה: שוב, כפי שציינתי קודם, מכיוון שזה חוזה שמתקיים בין הגוף המפעיל או לחלופין המשרד שלנו, וזה עובר מעל 24 חודשים, זה סוג של הפרת חוזה אם הבן אדם לא מתפנה מהמקום ולכן יש מצב שצריך להעלות את המחירים.
<אפרים נגוסה: אני לא יודע בדיוק מאיזה תקופה מעלים ל-1,500 אבל זה עליות שנגבות לפי השכר שנמצא במשק, לפחות 50% מאותו שכר שמדברים עליו.
<אפרים נגוסה: בסופו של דבר צעירים שרוצים לצאת מתוך מרכזי הקליטה, יש את ה-1,500 שנותנים לסיוע לשכר דירה.
<אפרים נגוסה: וזו המהות, מרגע שאמרנו שמרכזי קליטה הם לא טובים והם גרועים מאוד לקליטה, אז אנחנו צריכים לשאוף להוציא אותם ממרכז קליטה ולהיטמע ביישובי הקבע.
<אפרים נגוסה: לכן כל זוג צעיר או יחיד שנמצא במרכז קליטה, והוא כבר עבר אולפן, והוא עבר מעבר לארבע שנים, אני לא חושב שהם צריכים להמשיך ולשהות באותו מרכז קליטה, אלא לקחת את הסיוע של ה-1,500 שקל, להיות עצמאיים ולהיטמע בחברה.
<אפרים נגוסה: לכן עכשיו לבוא ולהגיד למה מעלים ל-1,500 אני חושב שזאת טעות.
<אפרים נגוסה: אפרים, אני שואל שאלה, קודם כל מי קובע את ה-1,500 שקל?
<אפרים נגוסה: מי קבע אני יכול לבדוק, כי כרגע אני לא יכול להגיד לך בוודאות מי קובע.
<אפרים נגוסה: באופן עקרוני זה אמור לצאת מהמשרד.
<אפרים נגוסה: על סמך מה?
<אפרים נגוסה: אני לא יודע.
<זיוה מקונן-דגו: על סמך מה?
<זיוה מקונן-דגו: על סמך זה שהמדינה באה ואומרת, 1,500 סיוע אתם יכולים לקבל ולצאת, אתם לא יוצאים?
<זיוה מקונן-דגו: אז אנחנו נגבה את זה מכם.
<אפרים נגוסה: זו השערה שלך, זיוה.
<אפרים נגוסה: לא, אתה אמרת אתה.
<אפרים נגוסה: בוא נעשה ככה, 1,500 נותנים להם - - -
<אפרים נגוסה: אנחנו לא מדברים על השערות.
<זיוה מקונן-דגו: אז תביאו נתונים.
<זיוה מקונן-דגו: גם כשאתה יודע שהדיון מתעסק בנושא של שכר דירה, בין 500 שקל ל-1,500 שקל, אתה אומר השערה, אתה לא יודע.
<זיוה מקונן-דגו: אז אני כן משערת, מה לעשות?
<זיוה מקונן-דגו: כי אין לנו אפשרות, כי משרד הקליטה לא נותן לנו מידע.
<אפרים נגוסה: זה משהו אחר, זה דברים שאני יכול לבדוק ולראות.
<אפרים נגוסה: אבל לבוא ולהגיד שזה ככה, בלי לבדוק עובדות, זה לא נכון לומר את זה.
<זיוה מקונן-דגו: אנחנו מצפים מכם לעובדות, זה מה שאנחנו מבקשים ולא מקבלים, מה לעשות?
<אפרים נגוסה: זה מה שאמרתי, שאני אבדוק.
<אפרים נגוסה: העניין ככה, נכון ש-1,500 שקל זה מי שיוצא משם ושוכר דירה בפרטי ואז הוא מקבל כסף מהמדינה, 1,500 שקל חמש שנים סיוע.
<אפרים נגוסה: עכשיו מה שקורה, אם הוא היה מקבל את זה, האם אתם נותנים לו עכשיו, כשהוא משלם במרכז קליטה 1,500, האם נותנים לעולים?
<אפרים נגוסה: אתם לא נותנים לעולים, אז מה פתאום לוקחים לו במקום לתת לו?
<אפרים נגוסה: ההחלטה אומרת לתת לו, כמובן בתנאי שהוא יוצא ממרכז קליטה, זה ברור, אבל מה שעכשיו נותנים - - - תראו, אם כך זה משרד הקליטה קובע.
<אפרים נגוסה: אם אתה אומר בכיוון הזה, זה לא 'אנקום', החברה הפרטית או הזכיינית קובעת את המחיר, זה נשמע שמשרד הקליטה קובע.
<אפרים נגוסה: בשביל זה אמרתי, מכיוון שאני לא יודע את העובדות בוודאות אני אבדוק ואתן תשובה.
<אפרים נגוסה: זה מה שאמרתי, אבל באופן עקרוני, אם אנחנו הולכים לכיוון של באמת לעזור לעולים לצאת ממרכזי הקליטה אנחנו שוב מתעקשים ואומרים שהכי נכון שהצעירים ייצאו וישכרו דירה וייטמעו בחברה.
<אפרים נגוסה: זו דעתי האישית אפילו.
<אפרים נגוסה: לא דעה אישית, אני רוצה שתגיד את מדיניות המשרד, זה מה שאני רוצה לקבל.
<אפרים נגוסה: דעה אישית זה משהו אחר.
<אפרים נגוסה: אז עכשיו אני רוצה לשאול, האם העולים החדשים מודעים ואתם עשיתם הסברה וגם האם כתוב בחוזה באופן ברור שאחרי 24 חודשים הם צריכים לצאת ואם לא יצאו השכירות תעלה ל-1,500 שקל.
<אפרים נגוסה: האם זה הוסבר להם?
<יהודה שרף: אין מדיניות, אדוני היושב ראש, אין החלטה גורפת שאומרת שאחרי 24 חודש צריך לשלם 1,500 שקל.
<יהודה שרף: ואני אומר לך במלוא האחריות, בלי לבדוק ספציפית, אני כמעט שלא מכיר צעיר בודד שנמצא שלוש שנים במרכז הקליטה או שלוש וחצי שנים שמשלם 1,500 שקל.
<יהודה שרף: קשה לי להאמין.
<יהודה שרף: אבל כל הנושא של שכר הדירה והחוזה מוסבר על היום הראשון.
<יהודה שרף: יש לנו מדריכים מתורגמנים, יש לנו סומכות במרכזי הקליטה, וזה התפקיד שלהם.
<יהודה שרף: בשיחה שעושה מנהל מרכז הקליטה - - - אני לא מדבר על היום כי זה יהיה, כשאדוני יעזור לי להביא את הגל החדש, אבל נכון להיום זה לא נעשה, אבל כשהגיעו העולים היו שיחות קהילה, מעבר למה שעשתה הסומכת או הסומך, מעבר למה שעשה המדריך או המדריכה המתורגמנים, עם מנהל מרכז הקליטה בנושא שכר הדירה.
<יהודה שרף: הדברים האלה מוסברים.
<יהודה שרף: מוסברים לעולה.
<אפרים נגוסה: שאחרי 24 חודשים אם הם לא ייצאו - - -
<יהודה שרף: אנחנו נותנים להם הרבה מעבר ל-24 חודשים.
<אפרים נגוסה: יש כאלה שנשארים גם ארבע שנים ועדיין לא משלמים את ה-1,500 שקל.
<יהודה שרף: יש כאלה שנמצאים ארבע ואפילו יותר והם משלמים את אותו סכום.
<יהודה שרף: אין פה שרירות, יש כאן בדיקה, מי העולה שגובים לו, האם הוא עובד, האם הוא לא עובד.
<יהודה שרף: לא רוצה להיכנס ליותר מדי פרטים כרגע, אבל לא תמצא עולה מובטל או עולה קשיש או אם חד הורית שיעלו לה את זה אחרי שלוש וגם לא אחרי ארבע שנים.
<יהודה שרף: ואם תמצא, אני מוכן לבדוק את עצמי.
<אפרים נגוסה: סיימת, אפרים, או יש לך מה להוסיף?
<אפרים נגוסה: אז אנחנו הולכים למשרד השיכון.
<אפרים נגוסה: אתם מפעילים את מרכז הקליטה תפוז, לדומגה אני אומר, יכול להיות שאתם גם מפעילים עוד מרכזי קליטה, אבל תפוז נהריה, איך אתם מפעילים את זה?
<אורה דואק: המרכז בנהריה, בכלל משרד השיכון לא מפעיל מרכזי קליטה, זה לא - - -
<אפרים נגוסה: לא, מבחינת דיור אני מדבר.
<אורה דואק: אבל רק המבנה הזה הוא בבעלות המדינה, נכס של המדינה ומה שאני בדקתי ובהיסטוריה הסתבר שב-2006 מנהלת האגף במשרד הקצתה את המרכז הזה לסוכנות היהודית ליואל דוד.
<אורה דואק: היא הקצתה את זה ובמכתב שמצאתי היא אומרת 'אנו מסכימים שמרכז הקליטה תפוז בנהריה ימשיך וישמש כמרכז קליטה.
<אורה דואק: אישורנו זה יהיה בתוקף כל עוד ישנם עולים הזקוקים למגורים במרכז הקליטה.
<אורה דואק: הנושא ייבדק שוב בעוד עשר שנים', כלומר אנחנו מסיימים עשר שנים אוטוטו.
<אורה דואק: אז אנחנו בעצם העמדנו רק את המתקן, את הנכס, אבל מי שמפעיל זו הסוכנות היהודית.
<אפרים נגוסה: מי קבע את שכר הדירה?
<סוני זינגר: שכר הדירה בנהריה הוא לפי הטבלה של משרד הקליטה לעולי אתיופיה, למעט מקרה חריג אחד שמשלם 1,500 שקלים כי הוא לא בתקופת הזכאות וזה מקרה נקודתי.
<אורה דואק: ורק רציתי להוסיף, כשהדברים צפו ועלו וצח פנה אלינו וכו', אז דאגנו לשלוח נציגה לנהריה והיא הלכה למבנה, עשתה ביקור שם ובחנה את הדירות, הסתכלה, בדקה מה המצב של הדירות, כמה דירות ריקות, ויש שם דירות שממתינות, שופצו והן ממתינות לקליטת עולים שיגיעו.
<אורה דואק: זה מה שאני יודעת.
<אורה דואק: נעשו שם פעולות תחזוקה של החלפת חלונות, תאורה, מעליות שופצו, ספרינקלרים לפי דרישות כיבוי אש.
<זיוה מקונן-דגו: זה אתם שיפצתם?
<אורה דואק: הסוכנות היהודית שיפצה - - -
<זיוה מקונן-דגו: רק את הדירות הפנויות.
<זיוה מקונן-דגו: הדירות שקיימים בהם עולים חדשים - - -
<סוני זינגר: אנחנו משפצים את כל המקום, דירות פנויות אנחנו מכינים לקראת קליטה מחודשת ואזורים ציבוריים אנחנו כל הזמן מתחזקים.
<זיוה מקונן-דגו: אוקיי, אבל הדירות עצמן, שחיים בהן עולים חדשים, הן בהזנחה מאוד מאוד גדולה.
<זיוה מקונן-דגו: ודרך אגב, מרכז הקליטה הזה, אין בו גז, בגלל שחברות הגז לא היו מוכנות להפעיל גז, בגלל שהבניין הזה רעוע.
<סוני זינגר: לא.
<זיוה מקונן-דגו: סליחה, תשאלי את - - -
<סוני זינגר: יש לנו הרבה מאוד מרכזי קליטה שהוחלט בגלל עניין בטיחותי לא להפעיל גז.
<סוני זינגר: אנחנו רואים חדשות לבקרים התפוצצויות של גז.
<סוני זינגר: לשייך את זה שהבניין הוא רעוע - - -
<זיוה מקונן-דגו: זה לא קשור.
<זיוה מקונן-דגו: אם הבניין - - -
<סוני זינגר: יש פה נציגה שהייתה בשטח ומדברת על זה שהבניין מתוחזק וקיים.
<סוני זינגר: להגיד שאין גז בגלל שהבניין רעוע זה השערות מרחיקות לכת.
<זיוה מקונן-דגו: אלה לא השערות, אלה הדברים ש - - -
<אפרים נגוסה: רגע, רגע.
<אפרים נגוסה: מה שזיוה אומרת, השיפוץ זה לאלה שהדירות פנויות ולא הדירות שהעולים גרים בהם.
<יהודה שרף: שישמרו עליהן.
<סוני זינגר: ברור, כי הם צריכים לתחזק את הדירות של עצמם.
<סוני זינגר: כל עולה שמקבל מקבל דירה חדשה משופצת.
<יהודה שרף: גם אם העולה מחוץ למרכז הקליטה, כשהוא חי בדירה, הוא שומר על הדירה, הוא משפץ, הוא מנקה אותה?
<זיוה מקונן-דגו: זה לא קשור לניקיון, אנחנו מדברים על שיפוץ ועל מטבח שלא מתפקד.
<זיוה מקונן-דגו: אנחנו לא מדברים על לנקות את הדירה.
<זיוה מקונן-דגו: אל תעשו נכים מהאנשים האלה, באמת.
<יהודה שרף: עולה מקבל דירה, עולה בתוך מרכז קליטה שמקבל דירה ונכנס לדירה הוא מקבל אותה מאובזרת ומשופצת ומסוידת, עם מטבח, עם מקרר, עם תנור, עם כיריים חשמליות ולא גז, בגלל כל מיני דברים, הכול תקין.
<יהודה שרף: אם הוא - - -
<זיוה מקונן-דגו: מעניין למה, בגלל - - -
<אפרים נגוסה: זיוה, אנחנו לא נסיים היום כי פותחים את המליאה ואנחנו צריכים לסיים.
<אורה דואק: אני רק רוצה להוסיף - - -
<אפרים נגוסה: אני אתן לך להמשיך, אני רק רוצה להגיד שאין לנו זמן, אנחנו נמשיך את הדיון הזה בשבוע הבא בנוכחות מנכ"ל משרד הקליטה.
<אפרים נגוסה: בשבוע הבא ביום שלישי יהיה המשך.
<אפרים נגוסה: בנוסף לדיון שקבענו על פתרון דיור ליוצאי מרכזי קליטה, לקשישים וצעירים, אני רוצה שנמשיך את זה כי יש שאלות שלא קיבלנו תשובה ולכן המנכ"ל צריך לענות לנו בשבוע הבא.
<אפרים נגוסה: אורה, בבקשה.
<אורה דואק: אני רק רוצה לסיים ולומר, אני דיברתי על השיפוץ של הדירות ועל רכיבים שהוכנסו, כמו בטיחות אש וכו'.
<אורה דואק: יחד עם זאת אנחנו מודעים לכך שיש דברים שצריך לטפל בתחזוקת המעטפת של המבנה, אנחנו מודעים לזה וזה מה שדווח לי, אבל המבנה הזה, מסתיימות עשר שנים ואנחנו נביא את זה לדיון בוועדה מיוחדת במשרד שמתכנסת לדון מה יהיה גורל המבנה, איך נמשיך להפעיל את המקום הזה ואיך זה יתקדם.
<אפרים נגוסה: יהודה, אני זוכר שהייתה מדיניות שאם עולה חדש, משפחה שעושה חוזה לרכישת דירה, היא מקבלת פטור שלושה חודשים משכר דירה, האם המדיניות הזו קיימת?
<אפרים נגוסה: אז אני רוצה שתתייחסו למכתב שעכשיו נתתי לכם העתק, אם הבן אדם נמצא שנתיים במרכז קליטה ואם הוא עשה חוזה, למה עדיין הוא צריך לשלם 1,700 שקל.
<יהודה שרף: אני אבדוק.
<אפרים נגוסה: אני רוצה שתבדקו ואני דורש, אם זה אכן נכון, להחזיר לו רטרואקטיבית.
<יהודה שרף: אדוני, אם נעשתה טעות הוא יקבל את הכסף חזרה.
<יהודה שרף: אגב, קרו מקרים שנעשו טעויות, זה לא הגיע לכנסת, העולה הגיע למנהל מרכז הקליטה, הוא בדק והחזירו לו את הכסף.
<אפרים נגוסה: בסדר.
<אפרים נגוסה: אנחנו ממשיכים את הדיון בשבוע הבא ביום שלישי ומי שלא הצליח לדבר ניתן לו לדבר בשבוע הבא.
<אפרים נגוסה: אנחנו סיימנו, הישיבה נעולה.
אברהם נגוסה: צהריים טובים לכולם, אנחנו התכנסנו היום לדון בנושא הדרת עולים חדשים משירות המדינה, כדי לבחון את שיעור העסקתם ביחס לשיעורם באוכלוסייה וליזום תכנית להגברת שילובם בשירות המדינה.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת רוברט אילטוב פנה אליי וביקש לקיים את הדיון הזה, אני מקווה שהוא יצטרף אלינו בהמשך.
אברהם נגוסה: אנחנו מודעים להדרה הקיימת, לדוגמה שופטים עולים שמכהנים.
אברהם נגוסה: ב-20 בדצמבר הקרוב ימונו לראשונה שתי שופטות יוצאות אתיופיה ושופט אחד עולה מברית המועצות לשעבר.
אברהם נגוסה: עד היום, למיטב ידיעתי, אני יודע על עולי אתיופיה בוודאות, אבל על עולי רוסיה, עד היום אף עולה לא מונה לתפקיד כזה.
אברהם נגוסה: אז שופטות ראשונות מהעלייה מאתיופיה ושופט ראשון מהעלייה מברית המועצות לשעבר.
אברהם נגוסה: אני שמח גם לגלות מנתוני הנציבות, יחסית אני אומר את זה, שכ-10% מעובדי המדינה היום התקבלו לעבודה כאשר היו עולים עד עשר שנים מיום עלייתם.
אברהם נגוסה: זה על פי הנתונים שנציבות שירות המדינה הציגה לנו.
אברהם נגוסה: מדובר בכ-7,496 איש, 4,191 עולים עד חמש שנים בארץ התקבלו לשירות המדינה.
אברהם נגוסה: אני מבקש מנציבות שירות המדינה להציג בפנינו את עיקרי הנתונים הנוגעים להעסקת עולים חדשים חמש עד עשר שנים בארץ כאשר הם נקלטו בשירות המדינה.
אברהם נגוסה: אבקש שלא להתייחס לנתונים הנוגעים לרופאים ואחיות כי אנחנו מודעים לכך שמספרם גדול יחסית, אלא מקצועות אחרים.
אברהם נגוסה: אבקש גם לקבל את ההתייחסות לנתונים המתחבאים, הייתי אומר, בנתונים שהעברתם לנו והם שיעור העולים העובדים במקצועות התחזוקה והניקיון שהם המקצועות הפחות מתגמלים בשירות המדינה.
אברהם נגוסה: אשמח אם תבהירו לנו היכן הם מצוינים בנתונים.
אברהם נגוסה: הייתי מאוד רוצה לקבל גם נתונים על שיעורם של העולים בכל אחד מן המקצועות המפורטים ביחס לשיעורם של הוותיקים, מה מספר העולים מול הוותיקים שנמצאים בשירות.
<רון צור: ראשית, תודה שהזמנתם אותנו.
<רון צור: אני רוצה קודם כל לפתוח במה שאתה ציינת בנתונים.
<רון צור: נושא של קליטת עולים בעינינו ובראייתנו כנציגות שירות המדינה וכמעסיק ובעצם כיד וזרוע ביצועית של נבחרי הציבור, אנחנו רואים בקליטת עלייה דבר חשוב ומרכזי וזה בעצם סוג של ערך שמלווה אותנו בעשייה היומיומית.
<רון צור: המילים הן לא מילים ריקות.
<רון צור: בסופו של דבר כשאתם רואים את הנתונים, ואחרי זה נצלול לתוכם, הנתונים מראים עובדה, 10% מקרב עובדי המדינה, שעובדים ומכהנים כיום בשירות המדינה בעת קליטתם היו מוגדרים כעולים חדשים.
<רון צור: זאת אומרת כאשר אנחנו מדברים על המילה הדרה, לרוב המילה העברית הדרה באה להציג מצב שבו לא ניתן להיכנס לתוך מערכת, המערכת דוחה קבוצות אחרות.
<רון צור: הנתונים מראים לנו כעובדה שזה לא כך.
<רון צור: הדלתות של שירות המדינה פתוחות, אנחנו תיכף נדבר על פרטים, לא רק ברמת כותרות, אבל דלתות שירות המדינה לעולים פתוחות.
<רון צור: הייתה ועדה ממשלתית שישבה לפני שנה על חסמים, כל חסם שאנחנו מוצאים שאפשר להסיר אותו, ואני מיד אגע בנקודות שעוסקות בחסמים, אנחנו עושים, אבל שוב אני רוצה לחזור ולומר, ברמה העובדתית המספרים מראים שאין הדרה רוחבית.
<רון צור: עדיין, נניח לגבי האוכלוסייה האתיופית, הייתה ועדה אחרת, כי המילה עולים באופן כללי, לעתים הממוצעים מסתירים אי שוויוניות.
<רון צור: נניח לנושא של עלייה מאתיופיה, ועדה בראשות מנכ"לית משרד המשפטים, שעסקה בכלל בנושא גזענות בכל המשק, שם מצאה שהיו תופעות שגרמו לאי קליטה מספיק טובה, דרך אגב במשק כולו, ומהמקום הזה יש תכנית ספציפית ליוצאי אתיופיה, אבל כשמסתכלים באופן כללי על עולים אז לא ניתן לראות דוגמאות שמעידות באופן רוחבי, אם תרצו, על הדרה.
יואל רזבוזוב: סליחה שאני קוטע, אבל לפי הנתונים כאן אנחנו רואים, אחיות ורופאים הבנו, זו הכמות הגדולה, כל השאר, אני רואה פה, צריך לרשום מתוך כמה, למשל יש לך 10, מתוך מה?
יואל רזבוזוב: מתוך 1,000, אז אנחנו רואים שזה 1% ו-0.1%.
<רון צור: אז ראשית אני רוצה לומר, אנחנו נותנים נתונים כפי שאתם מבקשים, אני התבקשתי להציג רק מספר אחד, כמה עובדים יש, לפני - - - אז קודם כל, כל נתון שהוועדה תרצה לקבל תקבל.
אברהם נגוסה: אבל אני ביקשתי שתתייחס - - -
<רון צור: לגבי הנושא של רופאים ואחיות.
<רון צור: אני לא מציע להתעלם מהמספרים הרלוונטיים ברופאים ואחיות, אל"ף, סדר גודל של 30%-35% מעובדי המדינה הם עובדי מערכת הבריאות, זו מערכת מאוד גדולה.
<רון צור: זאת אומרת אם תחשבו, אני לא יודע אם כולכם מכירים, אבל שירות המדינה, שזה ה-central government, יש בו בגדול שני מרכיבים, מרכיב אחד זה המיניסטריונים, זאת אומרת משרד הבריאות, משרד התחבורה, המשרד לקליטת עלייה וכדומה, שזו הזרוע הביצועית של השר, וישנן יחידות סמך, יחידות סמך זה הגופים הביצועיים שממש נוגעים באזרחים, כמו רשות המסים או רשות אכיפה וגבייה.
<רון צור: עיקר יחידות הסמך, המספר גדול ביותר של עובדים נמצא דווקא בבתי החולים.
<רון צור: זה שמראים קליטה יפה של כמות עולים שם, זה לא מעיד על שום דבר חוץ מאשר זה שבאופן טבעי אל"ף, יש קליטה יפה של אקדמאים, כי גם רופאים וגם אחיות זה אקדמאים, ושנית, זו פשוט מערכת מאוד גדולה שלתוכה אפשר היה לקלוט עולים.
<רון צור: אין יותר מדי אלטרנטיבות לרופאים שהגיעו מארצות הניכר לישראל להיקלט חוץ מאשר בבתי החולים הממשלתיים.
<רון צור: יש מעט מאוד בתי חולים אחרים.
<רון צור: אני חושב שהנתון הזה הוא נתון חיובי, הוא לא נתון שלילי.
<רון צור: אם תסתכלו על הרשימה, ומה שמונח לפניכם, אני אומר למי שלא רואה את הנתונים, יש את הרשימה בצורה מסודרת על המקצועות, על כל מפרט המקצועות שמעידים איך פרוסים אותם אנשים.
<רון צור: רובם ככולם הם אקדמאים, זה לא מקצועות, כי הייתה שאלה, האם העולים - - -
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת רוברט אילטוב, יוזם הדיון.
אברהם נגוסה: נציבות שירות המדינה, הוא מציג לנו את הנתונים.
<רון צור: אני רק אמשיך ואומר שאם תסתכלו על הרשימה תוכלו לראות שעיקר המשרות פה הן משרות אקדמאים, דהיינו אלה לא משרות של עובדי כפיים, זה לא משרות של אנשים שנמצאים בעבודות שהן עבודות דחק או עבודות צווארון כחול, רובן הן עבודות שזה מה שיש ברוב שירות המדינה, אלה עבודות של פקידים, אנשים שיושבים ועושים - - -
רוברט אילטוב: זה לא פקידים, אלה רופאים ואחיות ומהנדסים.
<רון צור: כן, אני אמרתי זה מקודם, כשאתה לא היית, שאין יותר מדי אלטרנטיבות - - -
רוברט אילטוב: אם אתה מוציא את הרופאים, האחיות ומהנדסים מהרשימה הזאת אז נוצר מצב שאתה שואף לאפס במגזר הציבורי עם העולים.
אברהם נגוסה: אני ביקשתי בהתחלה, כשפתחתי, לא להתייחס למספרם של הרופאים והאחיות.
רוברט אילטוב: אתה רואה, במסמך שהם שלחו, שזה מרכז רפואי, מרכז רפואי, מרכז רפואי.
<רון צור: אבל הסברתי, אדוני, כשאתה לא היית, אני אחזור בשבילך.
<רון צור: זה קורה בגלל ששירות המדינה בנוי משתי שכבות בעיקרון, ממיניסטריונים, שזה הזרוע הביצועית של השרים, זה המשרדים עצמם, כמו משרד העלייה והקליטה, משרד התחבורה, משרד התקשורת, וגופי ביצוע, יחידות ביצוע שנוגעות באזרחים.
<רון צור: רוב העובדים מרוכזים במערכת הבריאות, בבתי החולים הממשלתיים, אין כמעט בתי חולים אחרים בישראל, יש מעט בתי חולים - - -
רוברט אילטוב: ואין צבא?
רוברט אילטוב: אין משטרה?
רוברט אילטוב: אין כיבוי אש?
רוברט אילטוב: הם נתנו לנו תמונה שאנחנו נראה את - - - זה לא מתאים.
<רון צור: תרשה לי, אדוני - - -
אברהם נגוסה: רון, אני בכוונה ביקשתי מהתחלה, אל תכלול ואל תיכנס לרופאים ולאחיות.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחס למקצועות האחרים.
<רון צור: אני חושב שיש פה אי הבנה, כי נניח האמירה שעוסקת בשאלתך על הצבא או גופים אחרים, זה לא שירות המדינה, זה שירות ציבורי.
<רון צור: אני מייצג - - -
רוברט אילטוב: אנחנו מדברים על הכול, אנחנו לא מדברים על - - -
<רון צור: אז אני לא יכול לייצג את הכול.
<רון צור: חשוב שתדע מה אני מייצג.
רוברט אילטוב: המשרד לבטחון פנים אתה מייצג?
<רון צור: כן.
רוברט אילטוב: חמישה עובדים עולים, כמה אלפי עובדים יש שם?
<רון צור: אין שם אלפים, יש שם מאות בודדות.
רוברט אילטוב: לא, אבל משטרה, לדוגמה?
רוברט אילטוב: לא קשורה אליך?
<רון צור: המשטרה לא קשורה.
<רון צור: אני מבקש רגע להסביר לחברים שנמצאים פה.
אברהם נגוסה: תמשיך, אבל אל תיכנס לרופאים ולאחיות.
אברהם נגוסה: אני ביקשתי מראש, אני יודע מה יקרה ולכן ביקשתי מראש.
<רון צור: בסדר, לא אדבר מילה על הרופאים.
אברהם נגוסה: אוקיי, אז אני רוצה שתגיד, במשרד לבטחון פנים, כמה יש עובדים ותיקים וכמה - - - אני גם ביקשתי מול הוותיקים, מספר העולים וכמה סך הכול עובדים יש.
<רון צור: יש פה את הנתונים.
רוברט אילטוב: לא, אין.
<רון צור: יש.
רוברט אילטוב: כמה סך הכול עובדים יש במשרד ה - - -
<רון צור: אז עוד פעם, במגזר הציבורי שזה כולל שלטון מקומי, צבא, משטרה, חברות ממשלתיות, אלה גופים סטטוטוריים, יש בין 750,000 למיליון משרתי ציבור.
<רון צור: לא עליהם אנחנו מדברים, אני לא מייצג אותם.
<רון צור: נציב שירות המדינה, סמכותו היא רק על 75,000 עובדים מתוך כל אלה.
<רון צור: לכן תבינו שכשאני מדבר על הנתונים, אל תטעו שאם כתוב במשרד לבטחון פנים, לצורך העניין, שיש 5 עובדים, אם זה 5 מתוך 100 אז זה 5%, זה לא כל - - -
רוברט אילטוב: וכמה עובדים יש במשרד לבטחון פנים?
<רון צור: אז אני עכשיו אסתכל.
<רון צור: אתה שואל שאלה ספציפית.
<רון צור: תסתכלו בעמוד השלישי, יש לכם פה את כל רשימת המשרדים, שהם כן בסמכות נציבות שירות המדינה, אתם תוכלו לראות מול כל אחד מהמשרדים, אני מוכן לעזור לך לחפש את השאלה הספציפית שאתה שאלת, אבל פה יש לכם בצורה שקופה לחלוטין, כל אחד מהגופים האלה, כמה עולים עובדים בו.
<רון צור: במשרד לבטחון פנים – 5 עובדים.
אברהם נגוסה: אבל אני רוצה לדעת כמה סך הכול עובדים.
<רון צור: אני מוכן לבדוק.
<רון צור: לא התבקשתי להציג את זה כך, אני מוכן להעביר לכם את הנתון.
<רון צור: אבל אני אומר לכם שבמיניסטריון - - -
רוברט אילטוב: בוא נתחיל מהתחלה.
רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לדעת כמה עולים נקלטים בשירות המדינה.
<רון צור: קיבלת את התשובה.
רוברט אילטוב: אתה נותן לנו פה הערה בסוף, שכ-10% מהעובדים האלה הם עובדי מדינה.
רוברט אילטוב: כמובן שאם אנחנו מורידים את הרופאים, אחיות ומהנדסים, אז אנחנו מגיעים למספר - - -
<רון צור: לא, כי אז אני אגיד לך להוריד את מערכת הבריאות בכלל.
<רון צור: המונה חייב להיות עם מכנה, מתמטיקה כולנו מבינים.
<רון צור: אם אתה מחליט להוריד ממשרות שירות המדינה את כל המשרות של מערכת הבריאות אז - - -
רוברט אילטוב: את מערכת החינוך אתה כולל?
<רון צור: מערכת החינוך, זה רק הנהלת משרד החינוך.
רוברט אילטוב: כמה עובדים עובדים בהנהלת ה - - -
<רון צור: זה לא עובדי הוראה וכדומה.
רוברט אילטוב: כבוד היושב ראש, הבעיה היא שהם נתנו לנו מספרים ואין לנו מול מה להשוות.
רוברט אילטוב: הם זורקים לנו 10% מסך הכול העובדים ואז אנחנו לא יודעים למה אנחנו משווים.
רוברט אילטוב: המידע הזה לא נותן לנו שום אינדיקציה.
אברהם נגוסה: אם אתה אומר לנו, במשרד לבטחון פנים, נניח, יש 5,000 עובדים - - -
<רון צור: מה פתאום?
<רון צור: יש מאות.
אברהם נגוסה: סתם אני זורק דוגמה.
<רון צור: ברור.
אברהם נגוסה: אתה אומר לי שיש 5,000 עובדים, מתוך 5,000 יש לי 100 עובדים עולים חדשים.
אברהם נגוסה: אז אני יכול לראות את זה, אם זה בפרופורציה או לא.
<רון צור: כל נתון שתבקש תקבל.
אברהם נגוסה: אבל עכשיו אתה נותן לנו 5, מתוך כמה?
<רון צור: אני נתתי את מה שאתם ביקשתם.
<רון צור: אל תגיד לי לא.
<רון צור: אני ישבתי מול מרכזת הוועדה - - -
<דנה גורדון שושני: אני כתבתי לו - - -
<רון צור: תקשיבו, חברים, אני מבקש שלא תגידו סתם דברים, אנחנו ניתן כל נתון שהכנסת תדרוש מאיתנו, אבל אני מבקש שתבקשו את זה מראש.
<רון צור: על ידי מנהלת הוועדה שלכם ביקשתם נתון, העברתי את זה מראש, יכולתם לבקש הבהרות.
רוברט אילטוב: מי כתב את המסמך הזה?
רוברט אילטוב: אתה כתבת את המסמך הזה.
<רון צור: אני לא כתבתי, אני ריכזתי אותו ואני הבאתי לכם אותו.
רוברט אילטוב: אתה כותב פה, המשמעות, כ-10% מעובדי המדינה המכהנים כיום כעובדי מדינה - - -
<רון צור: בדיוק.
רוברט אילטוב: כיום נקלטים אותם עולים חדשים, על פי קריטריון של עשר שנים מיום עלייתם ארצה.
רוברט אילטוב: איך אני יכול להשוות למול מה?
<רון צור: 75,000 עובדים בשירות המדינה.
<נילי בן משה: אתה מבקש בעצם יחסיות פרטנית ביחס לכל משרד.
<נילי בן משה: אין בעיה, אנחנו נציג את הנתונים האלה, אבל זה לא מה שהתבקשנו להביא לכם.
<רון צור: אין בעיה, אנחנו נכין לכם את זה תוך יום.
<רון צור: ברגע שאתם תבקשו תקבלו מה שאתם רוצים, בכל חתך, בכל דבר.
<נילי בן משה: כרגע החתך הוא יחסי ביחס לכלל עובדי שירות המדינה וזה עומד על 10%.
רוברט אילטוב: סך הכול יש 75 עובדים.
<נילי בן משה: כן, בדיוק.
<נילי בן משה: אם אתם רוצים התפלגות ספציפית ביחס למשרדים זה משהו שאנחנו יכולים לעשות.
<רון צור: כל מה שתרצו, כל נתון שתרצו תקבלו בכל צורה, בכל חתך.
<רון צור: כן, לשלב הזה.
רוברט אילטוב: כבוד היושב ראש, מהמסמך הזה קשה לי להבין את התמונה הכללית.
רוברט אילטוב: אני מבקש שיכינו לנו ריכוז של כל הגופים שנכללים אצלם, כמה עובדים נקלטו פר משרד, או גוף, לא משנה, יש פה גם גופים שהם לא משרדים, נכון?
<רון צור: כן, כי זה יחידות הסמך, זה מה שאמרתי.
רוברט אילטוב: אז כמה עובדים יש שם בסך הכול וכמה עובדים נקלטו.
<רון צור: בהחלט, בשמחה.
רוברט אילטוב: שאנחנו נדע.
<רון צור: אני אוסיף פה שתי עמודות, סך הכול עובדים ואחוז.
רוברט אילטוב: זה אחת.
רוברט אילטוב: ומה שעוד חשוב לנו, כמה מתוכם הם בדרג ניהולי וכמה מתוכם בדרג מקצועי כזה או אחר, שיהיה לנו פירוט כמה שיותר, שאנחנו נדע האם העולים נקלטים כש"ג ואז יש לנו מספר גבוה, או שהם נקלטים בתפקידים באמת רציניים ומכובדים, כפי שאנחנו מצפים שזה יהיה.
<דנה גורדון שושני: זה כן מופיע לך, כאן, כמה רופאים, כמה דירוג מח"ר, כמה מומחים, כמה חוזי שכר.
רוברט אילטוב: כן, ואז את רואה 1, 2, 1, 2.
<דנה גורדון שושני: אבל יש גם ציון באיזה רמות.
רוברט אילטוב: ואני רוצה שיהיה לנו נתון כזה, בדיוק אותו דבר, בלי מערכת הבריאות.
<רון צור: בסדר גמור, בשמחה.
רוברט אילטוב: מה שאני עוד רציתי, כי זה לא כל הגופים הממשלתיים, זה רק חלק קטן, כ-10%.
רוברט אילטוב: אני בכוונה נתתי בפנייה שלי דוגמה בנוגע למערכת בתי המשפט.
רוברט אילטוב: פה, לפי הנתון הזה, אנחנו רואים שבמערכת בתי המשפט, או בפרקליטות, במשרד המשפטים עובדים כ-81 עובדים - - -
<קריאה: 81 עולים אולי.
<קריאה: אתה אמרת עובדים.
רוברט אילטוב: מספר עובדים במשרד המשפטים, 81.