GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קרול נוריאל: זה אחד.
<קרול נוריאל: הדבר השני הוא תכניות לסטודנטים יהודים להתמודדות עם אירוע אנטישמי.
<קרול נוריאל: יש לנו תכנית דגל אחת שנקראת words to actions, ממילים למעשים.
<קרול נוריאל: למעשה התכנית הזאת שמה את הסטודנט היהודי במרכז ומספקת לו מענים מכל התחומים.
<קרול נוריאל: קורה אירוע אנטישמי בקמפוס, מה אתה עושה?
<קרול נוריאל: אחד, איך אתה מאפיין אותו כאירוע אנטישמי.
<קרול נוריאל: דבר שני, איך אתה יודע אם הוא פלילי, ואז אני צריך לגשת לרשויות אכיפת החוק, או אם הוא לא פלילי ואני צריך לתת לו מענה שהוא ציבורי או חינוכי.
<קרול נוריאל: אני צריך לפנות לחוג, כדי שיקיימו איזה שהוא דיון, אני צריך לכתוב מאמר בעיתון הסטודנטים.
<קרול נוריאל: יש כל מיני סוגים.
<קרול נוריאל: מעמיתים שלי בארצות הברית אני יכולה באמת להעיד שהתכנית הזאת נותנת לסטודנטים היהודים באמת עוגן ותחושה של ביטחון.
<קרול נוריאל: כשאתה יודע שאתה מוכשר לתת איזה שהוא מענה ושאתה גם יודע מי אמון מסביבך על הטיפול, אתה למעשה קצת יותר בטוח, גם קצת יותר שייך לקולקטיבי המטופל.
<קרול נוריאל: הדבר האחרון הוא תכניות לגורמי אכיפת חוק.
<קרול נוריאל: ידוע שלמעשה האדם שמקבל את התלונות האלה, השוטר, אם הוא לא יודע מה זה אירוע אנטישמי, אם הוא לא יודע מה זה פשע שנאה, אם הוא לא יודע לזהות את זה, אם הוא לא מודע לניואנסים תרבותיים, דתיים, חברתיים של הקהילה היהודית, הוא יידע לטפל בדיווחים האלה בצורה פחות נכונה, לתת מענה פחות טוב ואז כתוצאה מכך פחות יבואו יהודים להתלונן על אירועים אנטישמיים.
<קרול נוריאל: ולכן הכשרת גורמי אכיפת חוק, מבחינתנו היא באמת ראשון במעלה.
<קרול נוריאל: אני אסיים כאן באמת באיחול שבשנה הבאה תקבלו אותי כאן עם דיווחים הרבה יותר אופטימיים, עם איזו שהיא ירידה משמעותית ואני מניחה שאתם מצטרפים אלי.
אברהם נגוסה: תראו, קשה להאמין שהדברים האלה קורים במדינה שהכי הכי ידידותית למדינת ישראל וגם לעם היהודי – ארצות הברית.
אברהם נגוסה: זה נותן לנו את הכיוון מה המצב בעולם.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו צריכים באמת לקחת את הנתונים האלה.
אברהם נגוסה: נכון שיש מגמה של ירידה בכמה מקומות, אבל יש גם עלייה.
אברהם נגוסה: ולכן מאד חשובה ההתייחסות של משרדי הממשלה, אלא אם כן יש מישהו שרוצה להוסיף או מישהו מהארגונים שרוצה, או שנמשיך עם משרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת יהודה גליק, שלום.
אברהם נגוסה: גם חבר הכנסת לשעבר רן כהן.
אברהם נגוסה: אתה מצטרף אלינו או רק מבקר אותנו?
רן כהן: לא, לא, אני נמצא פה עם ותיקי קיבוץ נתיב הל"ה שמבקרים בכנסת וצופים בדיונים שלכם.
רן כהן: בהצלחה.
רן כהן: תצליחו.
אברהם נגוסה: אנחנו נפנה עכשיו למשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת יהודה גליק, פספסת, אבל יש לך את הדוח.
יהודה גליק: כן, כן, יש לי את הדו"ח ואני לא אדבר על דבר שעוד לא קראתי, לכן לשמוע את משרדי הממשלה יותר חשוב.
יהודה גליק: זה קצת חוצפה מצדי אם אני אדבר על משהו שעוד לא קראתי.
אברהם נגוסה: אז אני אפנה למשרד לענייני תפוצות.
אברהם נגוסה: לאור המציאות, מה אתם עושים, איך שיתוף הפעולה עם הארגונים כמו הליגה נגד השמצה וארגונים אחרים.
אברהם נגוסה: מטעם מדינת ישראל, איך נערכים, מה גודל התקציב שאתם מפעילים כדי להתמודד עם התופעה הזו.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמח לקבל התייחסותך, מר יוגב קרסנטי, מנהל תחום המאבק באנטישמיות, בבקשה.
<יוגב קרסנטי: תודה רבה אדוני יושב הראש, חברי הכנסת, מנכ"לית הליגה.
<יוגב קרסנטי: באמת תודה רבה על הסקירה המעניינת הזאת.
<יוגב קרסנטי: חשוב לראות מה קורה בדמוקרטיה המובילה בעולם, ובאמת עלו פה כמה קורלציות מאד מעניינות.
<יוגב קרסנטי: הקורלציה כמובן הראשונה ואולי הברורה ביותר, זה הקשר בין גודל האוכלוסייה היהודית לבין מספר ההתקפות, אבל קורלציה נוספת שעלתה מהסקר שלכם, זה שבעצם במדינות הליברליות ביותר בארצות הברית, שם יש את מספר התקריות האנטישמיות הגבוה ביותר.
<יוגב קרסנטי: נכון, אם אנחנו מסתכלים על ניו יורק ועל קליפורניה, אלה מדינות שהן נחשבות ליברליות, ושם דווקא אנחנו רואים את מספר התקיפות הגבוה ביותר וזאת תופעה מדאיגה.
<יוגב קרסנטי: היא מדאיגה, כי אני חושב שהיא גם קשורה בסופו של דבר לאווירה שתנועת ה-BDS יוצרת.
<יוגב קרסנטי: זאת אומרת אלה שתי מדינות שיש בהן פעילות יחסית גבוהה, במיוחד בקליפורניה, של תנועת ה-BDS, שיוצרת לפעמים גם אקלים שמעודד מתקפות אנטישמיות מהסוג הזה, וזה משהו שבהחלט, אדוני יושב הראש, צריך לתת עליו את הדעת, על הקשר הזה.
<יוגב קרסנטי: עניין נוסף זה הנושא של ירידה.
<יוגב קרסנטי: הראיתם פה בעצם שיש בחלק מהמדינות.
<יוגב קרסנטי: אני חושב שיש ירידה ברחוב, אבל הזירה פשוט, כמו שאת אמרת, הזירה משתנה.
<יוגב קרסנטי: זאת אומרת אם היינו משקללים את מה שקורה ברחוב עם מה שקורה באינטרנט, יכול להיות שהיינו מקבלים פה תמונה שונה.
<יוגב קרסנטי: כי מרחב הסייבר מפצה על העולם האמיתי.
<יוגב קרסנטי: כאן זה המקום להזכיר אולי גם את המאמץ שמשרד התפוצות לקחת על עצמו בתחום הסייבר מוניטורינג, פעם אחת ברמה של רשתות חברתיות ובפעם השנייה ברמה של אתרי חדשות, שבעצם כל מרחב הרשת לחלקיו, בפרישה שמתחילה בהתחלה באירופה ומשם מתרחבת לכל העולם, בעצם לייצר לנו איזו שהיא מפה של ההסתה ברשת ואני מקווה שהמפה הזאת תהיה זמינה כבר במהלך ספטמבר לציבור הרחב, באתר של משרד התפוצות.
<יוגב קרסנטי: המאמץ הזה הוא מאמץ מתמשך.
<יוגב קרסנטי: התקציבים שמושקעים בו גדלים משנה לשנה ואנחנו בהחלט רואים בזה זירה עיקרית קודם כל שנדע בכלל מה קורה שם, שנדע מה הם הרעיונות, שנדע מי מקדם אותם, שנדע מי מפיץ אותם, שנדע מה הוא הסחר, מי אלה שקונים את כל הספרים האלה של מיין קאמפף באינטרנט.
<יוגב קרסנטי: מי אלה שקונים את כל ספרות ההסתה באמזון, לאן זה הולך, מי מפיץ את זה.
<יוגב קרסנטי: אלה דברים שהיינו רוצים לתת כדי שנוכל לתת מענה לתופעה גם ברמה הנורמטיבית וגם ברמה החוקית במידה ויתאפשר.
<יוגב קרסנטי: ופה באמת אני מגיע לשיתוף הפעולה עם הארגונים היהודיים.
אברהם נגוסה: איך מגיעים לאנשים האלה להערכתך?
<יוגב קרסנטי: מוקד הניטור שלנו בעצם לתופעת האינטרנט יכול להגיד לנו באיזה מדינות זה קורה.
<יוגב קרסנטי: באיזה מדינות התפוצה היא רחבה ביותר.
<יוגב קרסנטי: פחות מעניין אותנו להגיע לכל אדם ואדם שקונה את מיין קאמפף.
<יוגב קרסנטי: מעניין אותנו לדעת באיזו מדינה יש ציבור משמעותי של קונים של הספר הזה, כי אז אנחנו נדע ששם יש בעיה.
<יוגב קרסנטי: זאת אומרת אנחנו מחפשים פה את רמת המקרו ולא את רמת המיקרו, כי אז יכול להיות שאנחנו צריכים לעשות שם פעילויות ברמה חינוכית, ואנחנו עובדים דרך אגב גם על פעילויות חינוך של הסייבר.
<יוגב קרסנטי: אמרתי שאנחנו עובדים עם יד ושם להפצת Massive online open courses , בעצם קורסים אינטרנטיים למאבק באנטישמיות שאמורים להגיע למאות אלפי אנשים, בדגש על מדינות מפתח.
<יוגב קרסנטי: יש לנו עוד מאמצים נוספים בתחום החינוך.
<יוגב קרסנטי: אז קודם כל אנחנו רוצים לדעת מה קורה וברגע שנדע מה קורה, יש לנו מדיניות שנוכל להתאים אותה בכל מדינה לעשות טיילומיט, לתפור את זה לצרכים הספציפיים שיש לנו בכל מדינה ומדינה, והכל בשיתוף פעולה עם הארגונים היהודיים, כי בסוף אנחנו כאן ואנחנו צריכים את הפרישה שיש לארגונים כמו ADL, כמובן ואחרים, לטובת ההפצה של המסר וה-ADL יצר שולחן עגול של דיון עם ארגונים.
<יוגב קרסנטי: אנחנו השתתפנו בשולחן הזה.
<יוגב קרסנטי: אנחנו מקווים להמשיך להשתתף בעתיד בשולחן הזה, שבעצם מביא לתיאום בין הגופים ולשיח פורה למאבק באנטישמיות.
יואל רזבוזוב: טוב, אני אתייחס ממש בקצרה.
יואל רזבוזוב: קודם כל תודה למנכ"לית הליגה על הדו"ח.
יואל רזבוזוב: אנחנו מקבלים מדי פעם את הדו"ח ואנחנו באמת רואים שבסוף יש מגמה של עלייה וזאת מגמה, וזה מה שמדאיג.
יואל רזבוזוב: מה שכן הפתיע אותי זה דווקא הקמפוסים, שאני חשבתי שמתוך הקמפוסים שם נוצרת האנטישמיות.
יואל רזבוזוב: אנחנו רואים את זה, אבל דווקא הסטודנטים מרגישים בטוחים יותר.
יואל רזבוזוב: אז זה דווקא כן מפתיע אותי.
אברהם נגוסה: יכול להיות, אבל אני חולק בכיוון הזה - - -
יואל רזבוזוב: מבחינת הביטחון?
יואל רזבוזוב: זהו, בגלל זה אמרתי שזה מפתיע אותי, כי אני דווקא שומע מהסטודנטים ומההורים של הסטודנטים שהם מפחדים שהילדים שלהם ילבשו איזה שהם סימנים - - -
אברהם נגוסה: ודווקא הם שידרו חוסר אונים.
אברהם נגוסה: התקיימה גם פגישה בקונסוליה בניו-יורק בנוכחות הקונסול והצוות של הקונסוליה שם וגם הייתה לנו פגישה עם כל הארגונים שפועלים בתוך הקמפוסים.
אברהם נגוסה: הם שידרו חוסר אונים גם מבחינה תקציבית כדי להילחם בתופעות האלה מול הצד השני, וגם בשיתוף הפעולה של ההנהלה של האוניברסיטה, שהם שותקים.
אברהם נגוסה: אז יש לי מחלוקת על מה שהצגת, אבל - - -
יואל רזבוזוב: אז זהו, כמו שאמרתי, גם אני מופתע, אבל אלה המספרים.
יואל רזבוזוב: זה בסוף כנראה המחקר, הסקר ואני כן רוצה להתייחס.
יואל רזבוזוב: אתמול הייתה ועדת ביקורת המדינה עם ראש הממשלה על נושא ההסברה, ובסוף אפשר להגיד שאני כן אהבתי את התשובה של ראש הממשלה, הוא אמר חברה, אני אחראי, אני לוקח את האחריות, מי אמר שהסברה צריכה להיות במשרד אחד?
יואל רזבוזוב: עכשיו עוד פעם, אני חולק עליו.
יואל רזבוזוב: אין לי בעיה שזה יהיה בכמה משרדים, אבל צריך להיות משרד מתכלל, צריך להיות משרד שייקח אחריות.
יואל רזבוזוב: ואנחנו כבר לא פעם קיימנו כאן דיונים ואמרנו שצריך להיות מישהו שייתן תשובות.
יואל רזבוזוב: בסוף ראש הממשלה לקח אחריות על עצמו, לפי הדיון של אתמול.
יואל רזבוזוב: הוא אומר אני אחראי.
יואל רזבוזוב: אם אנחנו רואים מגמה של עלייה והוא לוקח אחריות, הוא צריך לעשות משהו.
יואל רזבוזוב: אי אפשר לבוא ולהראות לנו מצגות עד כמה אנחנו טובים ומוצלחים והכל.
יואל רזבוזוב: כן עושים, יש איזו שהיא מדיניות חוץ, הוא מפקד בתור ראש ממשלה ויש לו כמה תפקידים שהוא מחזיק – שר התקשורת, שר החוץ, שר הכלכלה נכון להיום ויש עוד כמה תיקים, אבל זה לא משנה, זו לא המהות כאן.
יואל רזבוזוב: אבל אם הוא לקח אחריות ואמר אני אחראי ואנחנו רואים סקרים עם מגמת עלייה בנושא האנטישמיות, אז צריך לעשות שיעורי בית.
יואל רזבוזוב: צריך לראות איפה טעינו.
יואל רזבוזוב: אני לא אומר שזהו, כאן צריך להפסיק הכל.
יואל רזבוזוב: צריך לעשות שיעורי בית, לראות איפה אנחנו טועים, איפה אנחנו צריכים לכוון.
יואל רזבוזוב: אולי צריך עוד תקציבים, אולי צריך לחבר עוד גופים, אולי צריך לאחד את הגופים.
יואל רזבוזוב: אני לא יודע, אני לא מומחה.
יואל רזבוזוב: יש אנשים שהרבה יותר מומחים ממני.
יואל רזבוזוב: אבל זה שאנחנו רואים כל פעם מגמת עלייה בנושא של אנטישמיות, אני חושב שזו תופעה מדאיגה ואנחנו יכולים לעשות עוד 1,000 דיונים כאן, אבל שום דבר לא ישתנה אם מישהו לא ייקח אחריות ולא יעשה עם זה משהו.
אברהם נגוסה: כן, חבר הכנסת גליק.
יהודה גליק: שאלה אחת והערה אחת.
יהודה גליק: קודם כל שאלה: האם אתם משווים את נתוני הפעילות האנטישמית לפעילות השנאה הכללית.
יהודה גליק: כי יש תחושה שבאופן כללי, מאז שהרשתות החברתיות פורחות, אז יש הרבה יותר פשעי שנאה, יש הרבה יותר פשעי רצח של שוטרים שחורים, יש הרבה יותר.
יואל רזבוזוב: העולם משתגע.
יהודה גליק: החברה מתבהמת, הופכת לחברה טוקבקיסטית, הטוקבקים משתלטים על השיח הציבורי.
יהודה גליק: וזה קיים בכל העולם, אז השאלה אם באמת המספרים פה לעומת כל מה שקורה, אז יכול להיות שזה איזו שהיא רמה של דבר שצריך לבדוק אותו.
יהודה גליק: זאת שאלה.
יהודה גליק: והערה: תראו, גם אחרי שמדברים על מגמה, אנחנו צריכים לזכור שמדובר על 940 מקרים, גידול של 3% בשנה בכל רחבי ארצות הברית, בשנה שלמה.
יהודה גליק: תראו, 200,000 מליון אזרחים חיים בארצות הברית.
יהודה גליק: אנחנו צריכים לדעת.
יהודה גליק: כשאני פוגש יהודי מארצות הברית, זה לא צרפת, שאנשים מסתובבים בפחד.
יהודה גליק: עובדה שאנחנו גם לא רואים את הכמות, לצערנו לפעמים האנטישמיות מתגלה כשרואים אותה בעלייה.
יהודה גליק: היהודי האמריקאי לא חי בחרדה מתמדת של אכן מחר הוא עולה על מזוודות והוא עוזב שם.
יהודה גליק: ההיפך, הוא יכול להתמודד כמועמד לנשיאות ארצות הברית, אפילו אם הוא מפסיד להילרי קלינטון בדמוקרטים והוא יכול להסתובב באופן חופשי.
יהודה גליק: זאת אומרת צריך לקחת דברים בפרופורציה.
יהודה גליק: עדיין ארצות הברית של אמריקה היא חברה שליהודים בגדול, גם בקמפוסים וגם אני דיברתי עם סטודנטים, כשיש תקריות מדי פעם, אבל הסטודנט האמריקאי, היהודי, לומד באוניברסיטה, הוא לומד בהרווארד, הוא לומד ב-NYU.
יהודה גליק: זאת אומרת הוא לומד וצריך לזכור להישאר בפרופורציות המדוברות.
יהודה גליק: זאת אומרת בוודאי ה-ADL עושה את עבודתו מצוין וזה התפקיד שלו, אבל אי אפשר להסתכל על כל העולם דרך הפריזמה של המספרים של ADL, כי צריך לדעת שבאמת המצב בסך הכל, אם יש כמה יהודים בברוקלין מתוך המיליון יהודים שחיים שם, אם יש כמה שצעקו עליהם אז זה לא בסדר, כל מקרה צריך להיות מטופל, אבל צריך גם להיכנס לפרופורציות, אני חושב, נדמה לי.
יהודה גליק: אז אשמח עם תוכלו לענות על השאלה.
אברהם נגוסה: את רוצה להתייחס?
<קרול נוריאל: אם אפשר בקצרה.
אברהם נגוסה: אני חושב שאתה צודק בנקודה, אבל אנחנו לא צריכים לשבת עד שאנשים יתחילו לארוז מזוודות.
יהודה גליק: אני שואל.
יהודה גליק: נכון, נכון.
אברהם נגוסה: על כל תופעה אנחנו צריכים להילחם.
<קרול נוריאל: אז אני רוצה לענות באמת בקצרה על שתי ההערות שלכם, שהיו לחלוטין במקום.
<קרול נוריאל: קודם כל חשוב מאד לומר את זה וחשוב לומר את זה כאן בפרלמנט הישראלי.
<קרול נוריאל: ארצות הברית היא לא מדינה אנטישמית.
<קרול נוריאל: יש מקרים אנטישמים בארצות הברית ואתה צודק שצריך להתייחס לזה בפרופורציה.
<קרול נוריאל: יחד עם זה, אחד הדברים שאני אמרתי קודם ואחד הנתונים המשמעותיים הוא עלייה דרמטית במספר התקיפות האנטישמיות, התקיפות האלימות.
<קרול נוריאל: וכשאנחנו רואים אירועים שהם מסכנים חיי יהודים, פה אנחנו כבר מתייחסים אחרת לגמרי.
<קרול נוריאל: אז זה נכון שהאוברול הכללי, זה מה שאמרתי, עלייה של 3% היא לא מאד משמעותית, אבל העלייה בחומרה וזה שזה מסכן חיים של יהודים וחיים קהילתיים, זה בהחלט מעורר דאגה.
<קרול נוריאל: זה דבר אחד.
<קרול נוריאל: חבר הכנסת רזבוזוב, לעניין הקמפוסים.
<קרול נוריאל: תראה, אנחנו נהגנו לעשות בעבר השוואה וההשוואה הזאת עדיין עומדת בעינה, על אף הקושי לפעמים בין גילויי BDS לבין גילויים אנטישמיים.
<קרול נוריאל: היום הקו הזה באמת מאד מאד היטשטש.
<קרול נוריאל: באופן ברור BDS, גם אם הוא לא אנטישמי במהות שלו, הוא מייצר כר פורה לשיח שהוא אנטישמי.
<קרול נוריאל: זה מאד מאד נכון.
<קרול נוריאל: לכן אני חושבת שלפעמים כשאנחנו עושים את הסקרים האלה, כן שווה בכל זאת לעשות איזו שהיא הפרדה קצת מלאכותית ולהגיד, אמנם יש הרבה הרבה BDS, אבל האנטישמיות היא קצת פחות ובכל מקרה היא כן מטופלת.
<קרול נוריאל: אנחנו לא תמיד מרוצים שהיא קיימת, אבל היא מטופלת.
יהודה גליק: את יכולה להתייחס לשאלה הראשונה שלי, האם אתם עושים השוואה בין אחוז הפעילות.
<קרול נוריאל: אז אני בדיוק רוצה להתייחס לזה.
<קרול נוריאל: לעומת שנאה כללית ברשת, אנחנו עוקבים אחרי שנאה מכל הסוגים.
<קרול נוריאל: הליגה נגד השמצה במנדט הפעילות שלה לא פועלת רק לטובת יהודים אלא לטובת כל המיעוטים האחרים ואנחנו גם עוקבים אחרי שנאה נגד היספאנים ונגד LGBT, קהילת הלהט"ב, ונגד כל מי שלמעשה יש גילויי הסתה ושנאה כלפיו.
<קרול נוריאל: אני לא יכולה לתת מספרים.
<קרול נוריאל: אני כן יכולה להגיד לך דבר אחד, שהעניין הזה של איך שאנחנו מתבטאים והסטנדרטים של השיח שאנחנו רוצים לייצר בחברה שלנו פה בארץ ובחברה הכללית בעולם הגלובאלי הזה, זה הקו המנחה שלנו.
<קרול נוריאל: אנחנו רוצים לייצר שיח שהוא לא מתלהם, הוא לא שונא, בוודאי שלא, אף אוכלוסייה.
<קרול נוריאל: אני יכולה להגיד בצורה לא מדעית שהשיח האנטישמי הוא מאד רווח ברשת.
<קרול נוריאל: לפי דעתי ביחס לסטנדרטים אחרים של שיח שנאה לגבי קבוצות אחרות הוא עדיין עומד איפה שהוא במקום גבוה.
<קרול נוריאל: זו שנאה עתיקת יומין ומאד מושרשת.
<קרול נוריאל: ולכן יש הרבה גילויים אנטישמיים.
<קרול נוריאל: יוגב, אני יודעת שיש לכם הרבה עבודה בגלל העניין הזה, לנטר את זה בסייבר זה באמת העבודה הכי קשה, כי יש אוקיינוס של התבטאויות.
אברהם נגוסה: אז אנחנו נשמע את משרד החוץ, עקיבא תור, בעניין התפוצות והדתות במשרד החוץ.
<עקיבא תור: תודה רבה אדוני יושב הראש.
<עקיבא תור: הייתי שמח לומר שאפו על הדו"ח וכו', אבל אנחנו לא מסכימים עם תחושת הגוועלד.
<עקיבא תור: בעיני משרד החוץ אין בעיה מהותית של האנטישמיות בארצות הברית באופן כללי.
<עקיבא תור: זה נכון שיש תקריות, תמיד היו, תמיד יהיו, אבל זה לגמרי בשליטה.
<עקיבא תור: היהודים מרגישים המון ביטחון עצמי.
<עקיבא תור: זה מטופל במסגרת החקיקה האמריקאית.
<עקיבא תור: שני המועמדים לנשיאות, הילדים שלהם, לפחות אחד מהילדים נשואים ליהודים.
<עקיבא תור: אז לכאן כאשר הוועדה מתכנסת - - -
יהודה גליק: אז זה יגביר את האנטישמיות.
<עקיבא תור: אולי, אבל זה סימן שהיהודים מקובלים בארצות הברית.
<עקיבא תור: הבעיות שלנו היום זה בצרפת ובבלגיה, שם יש לנו אנטישמיות קשה ביותר, שמאיימת על עצם המרקם של החיים היהודיים וכאן כולנו, כולל הליגה נגד השמצה, כאן אנחנו צריכים לדעת משרד החוץ לשים את עיקר הדגש, דבר שאנחנו עושים.
<עקיבא תור: אנחנו מסכימים שיש בעיה בקמפוסים.
<עקיבא תור: זה קשור באופן השיח סביב ישראל.
<עקיבא תור: זה נושא שנדון בכל מיני מקומות, אבל בחברה האמריקאית בכלל, משרד החוץ לא היה ואנחנו איננו סבורים שיש בעיה של אנטישמיות בארצות הברית היום.
<עקיבא תור: מה שכן, הערה ל אידיאל קרלין, חברה טובה שלנו, אבל אנחנו כארגונים, כמשרד ממשלתי מול ארגון יהודי, לא מסכימים לגבי האופי של הטיפול בנושא של שיח השנאה במרחב המקוון.
<עקיבא תור: משרד החוץ סבור, כמו ממשלת צרפת,
<עקיבא תור: ממשלת גרמניה ואנחנו מנסים לגייס גם את האיחוד האירופאי, שנדרשת גישה הרבה הרבה יותר תקיפה כלפי תעשיית האינטרנט בכל הקשור לשיח שנאה ואנטישמיות.
<עקיבא תור: אנחנו יודעים שהארגונים היהודים האמריקאים סבורים שיש כאן סכנה לתיקון הראשון לחוקה לגבי חופש הדיבור.
<עקיבא תור: אנחנו לא מסכימים.
<עקיבא תור: הרי לפייסבוק, לטוויטר, לגוגל, לכולם יש קוד אוף קונדקט פנימי, שאוסר הצגת שיח שנאה והתעשייה אינה מיישמת את ההנחיות שלה.
<עקיבא תור: ואנחנו מבקשים מהאידיאל להצטרף אלינו להפעלת לחצים על התעשייה, על החברות, כדי שהם לא ידרשו מאיתנו לנטר את שיח השנאה, אלא שיעשו את זה בעצמם וימנעו את זה.
<עקיבא תור: כי בסוף היום זה שיח מסוכן וזה אסור להצגה על פי הכללים הפנימיים שלהם.
<עקיבא תור: ובעניין הזה אנחנו צריכים יותר סיוע של הארגונים היהודיים בארצות הברית.
אברהם נגוסה: יש לי שאלות.
אברהם נגוסה: שאלה אחת, אני לא מפריד בין תנועת ה-BDS לבין האנטישמיות, כי אני חושב וגם לפי מה שקיים בשטח והבנו את זה כשהיינו בארצות הברית, שה-BDS הוא האנטישמיות המודרנית.
אברהם נגוסה: ה-BDS הוא זה שתוקף את ישראל, כי ישראל היא הלב של העם היהודי.
אברהם נגוסה: אז הם רוצים לפגוע במרכזיות, בלב של הגוף.
אברהם נגוסה: לכן אי אפשר להגיד שאין אנטישמיות בארצות הברית, כי יש תנועות, יש גופים אשר מממונים.
אברהם נגוסה: אנחנו דיברנו עם הסטודנטים שפועלים שם.
אברהם נגוסה: יש ממשלות זרות או ארגונים אנטי ישראלים, שמממנים את הפעילות של הסטודנטים נגד ישראל, נגד יהדות ולכן יש פה בעיה שהארגונים היהודים, הצעירים, הסטודנטים, מרגישים חסרי אונים.
אברהם נגוסה: ולכן השאלה השנייה שלי היא מה משרד החוץ עושה מאחורי הקלעים, או בעקיפין או במישרין.
אברהם נגוסה: מה אתם עושים מבחינת כוח תקציבי או מיומנות, כדי לתמוך ולהעצים את הסטודנטים האלה.
אברהם נגוסה: גם לך יש שאלה, או שאת רוצה להתייחס?
אברהם נגוסה: אולי תתייחסי אחרי התשובות.
עליזה לביא: אני רוצה להציע אולי משהו שגם אתה תשמח, לפני שאני אדבר.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת עליזה לביא, כן.
עליזה לביא: כן, קודם כל אני רוצה לברך אותך על הדיון החשוב הזה וגם את העבודה המבורכת של הליגה נגד השמצה ובכלל של כל הנוגעים בדבר.
עליזה לביא: אנחנו במלחמה.
עליזה לביא: אין מציאות אחרת.
עליזה לביא: אני רוצה להקריא לכם את אלישבע.
עליזה לביא: אלישבע בעצם מחר מסיימת חודשיים בלשכה שלי את חופשת הקיץ שלה.
עליזה לביא: היא העדיפה לבלות כאן בכנסת, לעזור לנו.
עליזה לביא: מאז שהגעתי לכנסת תמיד יש אצלי סטודנטים אמריקאים שמגיעים, עוזרים, דווקא מתוך המקום הזה והתקווה שהכנסת צריכה להיות מענה אמיתי לאחינו מעבר לים, במיוחד בארצות הברית.
עליזה לביא: גם כמובן באירופה, אבל אני מזהה הרבה מאד תקלות יותר חמורות גם מבחינת הפניות, גם מהמקום של כל מה שאנחנו מחוקקים כאן משפיע, מה שהיה פה אתמול בלילה למשל, עם חוק המקוואות וההשלכות החמורות ביותר שלו על יהדות ארצות הברית.
עליזה לביא: הייתי רוצה לבקש ממך לתת לאלישבע, שיכולה לדבר מקרוב על נושא השיחה כאן, גם על המקום בקמפוסים, גם על הראייה שלה.
עליזה לביא: אם היית נותן לה את ההזדמנות לדבר, אני הייתי מאד שמחה.
אברהם נגוסה: נציג משרד החוץ היה באמצע הדברים.
אברהם נגוסה: אתה רוצה להשלים לאור השאלות שלי?
<עקיבא תור: כן, אדוני יושב הראש.
<עקיבא תור: אנחנו מודעים לזה, אנחנו גם זועקים בנושא המצב בקמפוסים.
<עקיבא תור: לדוגמא זה שבכל מיני מקומות נציג ישראלי לא יכול לדבר בלי הפרעה והוא הנציג הדיפלומטי היחיד שנשלל ממנו או ממנה זכות הדיבור, זה איום ונורא, אבל זאת בעיה ממוקדת בקמפוסים, שאנחנו עובדים יחד עם המשרד לעניינים אסטרטגיים, מפעילים את כל הנציגויות שלנו ועובדים עם כל הארגונים היהודים כדי להילחם בזה.
<עקיבא תור: אבל שוב, אם אנחנו מדברים על תחושה או בעיית אנטישמית בתוך החברה האמריקאית, היא קיימת.
<עקיבא תור: היא תמיד תהיה קיימת.
<עקיבא תור: תהיה תמיד גם כן שנאה לשחורים, כי אלה דברים שקיימים בתוך החברה האמריקאית, ואני לא רואה שהם יודברו אי פעם.
<עקיבא תור: אבל היהודים אינם מרגישים מאוימים, וכאשר אנחנו מדברים על אנטישמיות, אנחנו חייבים לראות את המכלול.
<עקיבא תור: והמצב שיש לנו במדינות במערב אירופה, המצב הוא כל כך קריטי וכל כך קשה שאנחנו לא חושבים שנכון להשוות בין ארצות הברית לבין המצב למשל בבלגיה ובצרפת היום, שם עצם הקיום היהודי הוא תחת איום.
<אלישבע: תודה רבה.
<אלישבע: לא תכננתי לדבר.
<אלישבע: קוראים לי אלישבע, אני מניו יורק ואני לומדת עכשיו באוניברסיטת פנסילבניה, שבפילדלפיה.
<אלישבע: אני אישית לא כל כך מרגישה אנטישמיות ביום יום שלי.
<אלישבע: איפה שאני לומדת יש המון יהודים, המון דתיים, אבל היה לי מקרה אחד ביום הראשון של באוניברסיטה.
<אלישבע: הגעתי ושמתי מזוזה בדלת וזה היה יום חמישי או שישי נראה לי.
<אלישבע: אז שמתי מזוזה בדלת.
<אלישבע: יש לי שותפה שהיא לא יהודיה והיא הייתה סבבה עם זה.
<אלישבע: דיברנו על זה קודם.
<אלישבע: ואז דיברתי על זה עם אנשים וביום שבת חזרתי לחדר שלי והסתכלתי על הדלת והמזוזה לא הייתה שם.
<אלישבע: אני לא יודעת אם זה היה בכוונה שמישהו לקח את זה, אבל דיברתי עם המנהל של איפה שגרתי ודיברתי עם האוניברסיטה והם רצו שאני אגיד משהו למשטרה, אבל אני אישית החלטתי שאני לא רוצה להגיד משהו, כי לא ידעתי אם זה באמת היה בכוונה, אם זה היה משהו אנטישמי ובכלל מה זה היה.
<אלישבע: אז פשוט שמתי עוד מזוזה וכתבתי לידה - Do Not removedולא קרה שום דבר אחרי זה.
<אלישבע: אבל אני באמת צריכה להגיד שאתם מדברים על הסטודנט האמריקאי, וזה נראה לי שזה קשה להגיד הסטודנט האמריקאי.
<אלישבע: יש מגוון של סטודנטים אמריקאים וזה לא אותו דבר בכל קמפוס, זה לא אותו דבר בכל מקום.
<אלישבע: כל אחד מרגיש וחווה את זה בדרך שונה, ונראה לי שבשנה הבאה, כשהדבר הזה יתקיים, כשיהיו פה סטודנטים אמריקאים שיכולים להציג את מה שקורה, כי זה מוזר לי שאני יושבת פה ושאני רואה את זה ושאנחנו מדברים על אמריקאים והסטודנטים, ואף אחד לא פה כדי להציג את זה.
<אלישבע: תודה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע גם מהמשרד לענייני אסטרטגיה והסברה, בבקשה.
<אדי יאיר פריימן: תודה רבה אדוני יושב הראש.
<אדי יאיר פריימן: שמי יאיר.
<אדי יאיר פריימן: אז אנחנו קודם כל רוצים לברך על הדו"ח.
<אדי יאיר פריימן: אנחנו מכירים את הליגה נגד השמצה ועובדים יחד איתם.
<אדי יאיר פריימן: אנחנו מכירים את הדו"חות ועוקבים אחרי הפעילות המבורכת שלהם, אז באמת ברכות על הדו"ח.
<אדי יאיר פריימן: אנחנו מטעם החלטת הממשלה לפני משנה, סוף 2015, המשרד שלנו לנושאים אסטרטגיים – אנשים לא זוכרים את השם – נושאים אסטרטגיים והסברה, עוסק בנושא של דה-לגיטימציה.
<אדי יאיר פריימן: אנחנו הגדרנו את תחום הפעילות שלנו כדה-לגיטימציה.
<אדי יאיר פריימן: אנחנו רואים את ה-BDS כחלק, אפשר להגיד אפילו, לא הייתי אומר קטן, אבל חלק מתוך כל המאבק נגד הדה-לגיטימציה, ואנחנו בכלל החלטנו באופן כללי, שמעתי הרבה אנשים פה מדברים על ה-BDS – אנחנו החלטנו באופן אסטרטגי לא להשתמש במילה הזו, ולהשתמש רק במילה של דה-לגיטימציה.
<אדי יאיר פריימן: אני ממליץ ליושב הראש ולכל הארגונים שיושבים כאן, להתחיל לדבר במונחים שלנו, בשפה שלנו.
<אדי יאיר פריימן: כשאנחנו מדברים על דה-לגיטימציה יש לזה קונוטציה לשנת 2001 לדרבן, יש לזה גם מחקרים.
<אדי יאיר פריימן: מדברים על שנות ה-70, על החרמות.
<אדי יאיר פריימן: החרמות לא התחילו היום, כמו שגם צוין כאן ולכן חשוב שגם לא נחזק את הסלוגנים של האנשים שמובילים את הדה-לגיטימציה.
<אדי יאיר פריימן: אנחנו נפגשנו עם כל הארגונים.
עליזה לביא: מה זאת אומרת המשפט הזה "החרמות לא התחילו עכשיו"?
עליזה לביא: בוודאי שהם לא התחילו עכשיו, אבל אתה לא מזהה דווקא מהמקום שאתה יושב בו, אתה לא מזהה אחרות בהתנהלות עכשיו?
<אדי יאיר פריימן: קודם כל הממשלה החליטה שיש סיבה להקים את המשרד הזה ולשים משאבים מאד גדולים ושר שממונה באופן מאד מכוון - - -
עליזה לביא: זאת לא תשובה.
עליזה לביא: אני נורא מצטערת.
עליזה לביא: אתמול הוחלט פה על עוד ועדה בכנסת, זאת לא תשובה שהנושא שהוחלט לשמה, שהוא יותר חשוב.
עליזה לביא: אם זאת התשובה שהממשלה החליטה, זה לא בדיוק תשובה.
עליזה לביא: אני שואלת אותך מהמקום המקצועי שלך.
<אדי יאיר פריימן: התשובה היא כן.
אברהם נגוסה: לא, גם אם זה לגבי הנושאים - - -
<אדי יאיר פריימן: אם לא הובן, התשובה היא כן.
עליזה לביא: הרי רק אתמול ראש הממשלה יושב בוועדת ביקורת על שישה משרדים שמטפלים באותו דבר.
עליזה לביא: אז זאת לא תשובה?
עליזה לביא: בוא תנסה לענות לי אתה, ממקום מקצועי, מה החירות שאתה מזהה.
אברהם נגוסה: כן, אולי תתמקד.
עליזה לביא: זה שאתה נותןDefinition , הבנתי, יופי, אז תענה.
עליזה לביא: כאילו באנו ללמוד.
אברהם נגוסה: זה לנושאים אסטרטגיים והסברה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע - - -
עליזה לביא: אנחנו לא מבינים.
עליזה לביא: אתמול שאלנו את ראש הממשלה שבע פעמים מה ההבדל.
אברהם נגוסה: מה הנושאים האסטרטגיים, מה האסטרטגיה של המשרד בנושא הזה, על מה שאנחנו מדברים, בנושא תופעת האנטישמיות בארצות הברית.
עליזה לביא: למה משרד החוץ לא יכול לטפל.
עליזה לביא: הרי אם הקימו אתכם, מה החירות שאתה מזהה?
עליזה לביא: זה מה שאני שואלת.
<אדי יאיר פריימן: אז אני אענה.
<אדי יאיר פריימן: אנחנו רואים את האנטישמיות כחלק מהמאבק בתוך הדה-לגיטימציה, כמו שאנחנו רואים את ה-BDS כחלק מהמאבק.
<אדי יאיר פריימן: יש אסטרטגיה שהנחתה מנכ"לית המשרד, שמחולקת למערכות.
<אדי יאיר פריימן: המערכות שאנחנו רואים, יש מערכות שאני לא אוכל להרחיב עליהן פה בוועדה, כי זו ועדה סך הכל גלויה ויש דיונים סגורים, אנחנו מפרטים הרבה יותר ממה שאנחנו יכולים לפרט פה.
<אדי יאיר פריימן: אבל מה שכן אפשר לפרט זה בעצם חלק מהמערכות של הקמפוסים.
<אדי יאיר פריימן: בהחלט זיהינו את זה כמערכה חשובה ואנחנו עושים עבודה מקצועית מאד מאד מקיפה בתחום של הקמפוסים.
<אדי יאיר פריימן: יש לציין, כמו שגם אמרה אלישבע בצורה מאד חכמה, יש הרבה מאד סטודנטים, הרבה מאד אוניברסיטאות.
<אדי יאיר פריימן: זה נושא מאד מגוון ויש עשרות ארגונים שפועלים בתוך המרחב הזה שנקרא אוניברסיטאות וקמפוסים.
<אדי יאיר פריימן: לכן גם מבחינתנו זה לא נכון – גם כמו שאלישבע אמרה – להגיע ובעצם להנחות איזו שהיא מדיניות ולא להקשיב לשטח ולמחקרים ולדברים שכבר נעשו בשטח.
<אדי יאיר פריימן: אז א' אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם כל הארגונים.
<אדי יאיר פריימן: מנסים גם לעזור - - -
אברהם נגוסה: כולל ADL?
<אדי יאיר פריימן: כולל ADL.
<אדי יאיר פריימן: יש להם לדוגמא פרויקט עם עוד ארגון אחר, שאנחנו מאד מאד שותפים לתכנון ובכלל, אנחנו כל זמן בקשר.
<אדי יאיר פריימן: אנחנו בקשר עם כל הארגונים שיושבים פה סביב השולחן.
<אדי יאיר פריימן: כולם בלי יוצא מן הכלל נפגשו עם השר.