GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קסניה סבטלובה: אבות לשישה ילדים שלוקחים עכשיו פסק זמן מהעבודה כדי להיות פה בוועדה הזאת – שאפו, חברים כל הכבוד לכם.
קסניה סבטלובה: אתם והילדים שלכם זה העתיד של מדינת ישראל.
קסניה סבטלובה: אני בטוחה שבהידברות ובפנייה נרגשת באמת למשרד החינוך, לגורמי העירייה ביחד עם ועד ההורים אנחנו באמת נצליח לעשות שינוי ולמנוע את סגירת בית-הספר.
אברהם נגוסה: היה דיון מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: אבל אני, כמו שאמרתי לכם, התחלנו את המהלך ולא סיימנו.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך לטפל בנושא הזה.
אברהם נגוסה: כפי שאמרתי קודם, יש פה מצב מיוחד – הנושא הזה מאוד חשוב, כי יש פה אזרחים שמאוד מרוצים מבית-הספר, מהמורים, מהעירייה.
אברהם נגוסה: אני מברך את העירייה שיצרתם בית-ספר כזה שמקיר לקיר יש הסכמה של התושבים שלהם, זה הישג גדול לעירייה ויישר כוח לעירייה.
אברהם נגוסה: דבר שני, אני מסתכל גם על משרד החינוך - הבנתי את העמדה של משרד החינוך, גם את העמדה של משרד הקליטה, למרות שמשרד הקליטה כמו כולנו רוצים אינטגרציה, אבל פה יש הצלחה.
אברהם נגוסה: ההצלחה – שלא סוגרים את זה, וזה מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: אפשר לחזק את בית-הספר הזה אם אתם חושבים שהוא חלש, אני מתכוון למשרד החינוך ולעירייה.
אברהם נגוסה: אם אתם חושבים שבית-הספר הזה הוא סקטוריאלי, אפשר לעשות אותו אינטגרלי.
אברהם נגוסה: אני בטוח, יש עולים מצרפת, יש עולים מארצות-הברית ומארצות אחרות, אפשר להביא אותם לחזק גם אם הם לא עולים ולעשות את בית-הספר הזה אינטגרלי.
אברהם נגוסה: ולכן, הוועדה קוראת לראש העיר, לעיריית קריית אתא לפתוח את כיתה א', וכיתה ב' לשנה הבאה.
אברהם נגוסה: אני אומר כיתה א' וכיתה ב', כי אלה שהלכו השנה יחזרו לכיתה ב' בבית-הספר הזה.
אברהם נגוסה: זו הקריאה וההחלטה של הוועדה.
אברהם נגוסה: אנחנו, על סמך החלטה זו נפנה במכתב לראש העיר, לשר החינוך וגם ליו"ר ועדת החינוך.
אברהם נגוסה: אני מבקש שתהיה הידברות עם ועד ההורים ומשרד החינוך והעירייה.
אברהם נגוסה: בדיון הזה הרגשנו שאין הידברות.
אברהם נגוסה: אני רואה שזה שלא קיים הידברות יצר פער שאתם יכולים לפתור אותו בהידברות.
<רון פכטר: אני רוצה לציין שוב פעם, שמשרד החינוך היה נכון להיפגש ולהידבר עם ההורים בכל שעה, בכל יום.
<רון פכטר: היה לנו סירוב בעניין הזה, חשוב לי להדגיש את הנושא הזה.
<רון פכטר: משרד החינוך לעולם ותמיד מקפיד על כך שהוא בא בדברים עם ועדי הורים, עם כל הורה שרוצה, אנחנו רצינו וביקשנו ודחו אותנו.
אברהם נגוסה: הוועדה מחזקת וקוראת לוועד ההורים לדבר עם משרד החינוך והעירייה – זה חשוב מאוד.
אברהם נגוסה: עם הידברות אפשר להגיע להסכמה.
אברהם נגוסה: הדבר תעקוב אחר הנושא הזה, ואנחנו נקיים במועד הקרוב דיון לאחר שהכנסת חוזרת מהפגרה.
אברהם נגוסה: אני מסכם את הדיון – תודה לכל המשתתפים.
אברהם נגוסה: צהריים טובים לכולם, אנחנו נתחיל.
אברהם נגוסה: בוועדה מתקיים היום דיון והשר ידווח לנו על פעילות המשרד והמנכ"ל גם נמצא על ידו, מר דביר כהנא.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמח לשמוע על פעילות המשרד, היקף התקציב.
אברהם נגוסה: אלה דבר שחשוב להתייחס אליהם.
אברהם נגוסה: אני נוסע הרבה ונפגש עם קהילות בארצות הברית וגם באירופה, ויש לי דאגה בעיקר בצפון אמריקה, בעניין שכל הזמן עולה, של הדור הצעיר אשר מתרחק, ולכן צריך לחזק את הזהות היהודית.
אברהם נגוסה: גם פה בישראל יש כל מיני תלונות שלא מקבלים אותם, לא מכירים בהם.
אברהם נגוסה: אתה מכיר את הסוגיה ואני אשמח אם תתייחס גם לנושאים האלה.
אברהם נגוסה: נמצאים איתנו גם חבר הכנסת מוטי יוגב, חבר ועדה, וגם חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חבר ועדה.
אברהם נגוסה: תודה רבה לכולם על כך שבאתם.
אברהם נגוסה: אני מעביר את רשות הדיבור לכבוד השר.
נפתלי בנט: טוב, שלום לכולם.
נפתלי בנט: תודה ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת נגוסה ולחברי הכנסת מוטי יוגב ויואל רזבוזוב.
נפתלי בנט: אני אתחיל בתמונה הגדולה ואחר כך נתאר גם את הפעילות.
נפתלי בנט: לתפיסתי למדינת ישראל יש שני כובעים.
נפתלי בנט: פעם אחת היא מדינת האזרחים שגרים בה – יהודים, ערבים, דתיים, חילוניים וכו', ופעם שנייה היא מדינה של יהודי כל העולם.
נפתלי בנט: כל יהודי בעולם, באוקלהומה או בבואנוס איירס או באתיופיה, יש לו איזו שהיא זיקה, איזו שהיא זכות במדינת ישראל.
נפתלי בנט: עכשיו, מה היא בדיוק – קשה להגדיר, אבל בוא נגיד החידוש הגדול בתפיסה שלנו – אנחנו מנסים לחולל שינוי תפיסתי ביחס לתפוצות.
נפתלי בנט: אם עד היום, כשיצאנו ליהודים בתפוצות, בגדול אמרנו יש לכם שתי פונקציות – או שתעלו לארץ או שתתרמו.
נפתלי בנט: אם אתם לא מתכוונים לעלות לארץ ולא לתרום, אין לנו כל כך מה לעשות איתכם.
נפתלי בנט: אנחנו לא מקבלים את זה יותר.
נפתלי בנט: בוודאי, למען הסר ספק, האם היינו רוצים שכל היהודים יעלו לארץ – כן.
נפתלי בנט: זה הבית שלהם ופה המקום הראוי.
נפתלי בנט: האם זה יקרה בדור הזה?
נפתלי בנט: לא.
נפתלי בנט: הרבה מאד יהודים קבעו את משכנם באופן קבע בתפוצות, אבל למרות שהם עשו את זה, אנחנו רוצים להגדיר יעד חדש וזה שימור יהדותם של אותם יהודים ושימור הזיקה של אותם יהודים למדינת ישראל.
נפתלי בנט: אני חייב לומר, אני מסתכל 100 שנים קדימה ואנחנו רואים למול עינינו אסון, בוודאי אסון בהיקף שהיו מעטים כאלה בתולדות העם היהודי, של אובדן כל כך גדול של מספר יהודים שמתבוללים, כמעט אפשר לספור על כף יד – היה אובדן עשרת השבטים בבית ראשון, חורבן הבית, חורבן בית שני, השואה, אבל אנחנו עכשיו באסון בקנה מידה עצום; ולא יכול להיות שמדינת היהודים לא תעשה כלום, מה גם שאנחנו מדינה חזקה מאד, אנחנו מדינה חזקה כלכלית.
נפתלי בנט: אז בעצם אנחנו החלטנו כן להקדיש תקציב של מדינת ישראל, לטובת היהודים שם, גם אם לא יהיה לזה החזר כלכלי ישיר.
נפתלי בנט: לכן זה שינוי מאד גדול.
נפתלי בנט: עכשיו, אנחנו הקמנו את מה שאנחנו קוראים לו מוזאיק יונייטד, שזה שותפות בין מדינת ישראל לבין התפוצות, שזה ארגון חלץ מאד זריז, מאד מהיר, בעל יכולת סטראטפית נקרא לזה, שיכול לבצע בלי כל האיטיות המובנת בתוך משרדי ממשלה; ומטרתה היא עצומה: היא לעצב את המאה שנים הבאות של הקשר בין יהדות התפוצות למדינת ישראל.
נפתלי בנט: לקח זמן להקים את זה ולתקצב את זה ועכשיו זה אפ-אנד-רנינג.
נפתלי בנט: כמה מהפעולות הראשוניות שאנחנו מבצעים: כניסה מאסיבית לאוניברסיטאות שיש בהן כמות ניכרת, מספר גדול של יהודים, בשותפות עם הלל, עם חב"ד ועם עולמי, שמטרת הארגונים והשותפות הזאת, היא יצירת חיזוק זהות יהודית וחיזוק הזיקה בין ישראל לתפוצות.
נפתלי בנט: הדבר השני שאנחנו עושים, גילינו שבמדינת ישראל אין כל כך מודעות ליהדות התפוצות, לא כל כך איכפת וצריך לשנות את זה.
נפתלי בנט: אנחנו רוצים שילדי ישראל והציבור הישראלי יהיה איכפת לו, ולכן יצאנו עם כמה פרויקטים.
נפתלי בנט: יצאנו לדרך, כבר יש סיורים של ישראלים משמעותיים, מנהיגות ישראלית מקומית, שיוצאת לקהילות בעולם אשר תשפיע עלינו, פעילויות במערכת החינוך.
נפתלי בנט: עולם שלם נוסף זה עולם האנטישמיות.
נפתלי בנט: אפשר להגיד מה, אנחנו לא אחראים עכשיו על כל יהודי בפריז, אז אנחנו - - - יהודי פריז, אבל ישי לנו אחריות מסוימת ולכן הקמנו מטה פעולה לעניין אנטישמיות.
נפתלי בנט: אנחנו גם מנטרים.
נפתלי בנט: זה אפ-אנד-רנינג, זה עובד.
נפתלי בנט: ניטור, מעקב, קשר עם קהילות, עזרה בהכשרת הקהילות מה הן צריכות לעשות ואני לא רוצה להאריך פה יותר מדי.
נפתלי בנט: מיפוי חקיקה – השלמנו מיפוי של החקיקה בכל אחת ממדינות היעד הרלבנטיות שיש בהן אנטישמיות, מה הן, כדי לראות איפה הלקונות שלהן ואז לעודד את אותן ממשלות לחוקק בעניין הזה.
נפתלי בנט: אנחנו מרחיבים והקמנו והשקענו במעין תגלית לאימהות, מה שנקרא פרויקט מומנטום, מקסים.
נפתלי בנט: מביאים אימהות למדינת ישראל, והייתי בכמה מהכנסים שלהם, אימהות יהודיות מכל העולם.
נפתלי בנט: אנחנו כמובן ממשיכים להרחיב את ההשקעה כל הזמן בתגלית המקורית.
נפתלי בנט: עוד נקודה מעניינת נוספת, אנחנו מביאים תיכוניסטים כבר באלפים למדינת ישראל.
נפתלי בנט: זה שונה מתגלית במובן שאנחנו עושים את זה בעיקר דרך ארגון השומר החדש.
נפתלי בנט: הרבה מאד עבודת כפיים.
נפתלי בנט: בנימה אישית, הורי הגיעו להתנדב בישראל, התנדבו בקיבוץ חצי שנה ואותה התנדבות בקיבוץ היא שהביאה אותם – הם היו חילוניים לגמרי, בלי זיקה יהודית כמעט, בלי כלום, ועוד קיבוץ דפנה, של השומר הצעיר.
נפתלי בנט: אבל אותה שהייה של חצי שנה והעובדה שהם השקיעו, קטפו ועבדו, הזיעה שאתה מזיע על ארץ ישראל בסוף קושרת אותך למדינה, ובסופו של דבר בעקבות הדבר הזה הם עלו לארץ – זו אותה מכאניקה שאנחנו מקווים לייצר גם בעניין הזה.
נפתלי בנט: נקודה אחרונה ואז אני אעביר את המקל לדביר.
נפתלי בנט: אני גם שר החינוך ובימים אלה, בסיורים הרבים שאני עושה, לא מספיק סיורים, אבל בסיורים שאני עושה גיליתי חור גדול בבתי ספר יהודים.
נפתלי בנט: אין להם תשתית למענה.
נפתלי בנט: אני אדגים.
נפתלי בנט: אתה בית ספר בסן פאולו ואתה רוצה חומר לשיעור על חנוכה לילדי כיתה ז' – למי אתה פונה בספרדית, בפורטוגזית?
נפתלי בנט: למי אתה פונה?
נפתלי בנט: בישראל יש במערכת החינוך משהו שנקרא מפמ"רים, יש מפמ"ר פיזיקה, מתמטיקה, היסטוריה, יש לך כתובת, מוקד מידע.
נפתלי בנט: אז אין את זה.
נפתלי בנט: אין היום גוף שאם אתה מנהל בית ספר, מורה, אתה צריך הפעלה על מי היה הרמב"ם לילדי כיתה ד' בקולומבוס ג'ורג'יה בארצות הברית.
נפתלי בנט: אתה לבד.
נפתלי בנט: מה, אתה מתחיל לחפש באינטרנט?
נפתלי בנט: אז אנחנו עכשיו במשרד החינוך, עם משרד התפוצות בתהליכים ראשוניים של יצירת מעין מפמ"ר תפוצות שייתן מענה.
נפתלי בנט: אנחנו לא נשלח מורים אין סופיים, אנחנו לא יכולים את זה, אבל להיות המוקד העולמי לעניין ידע של חינוך יהודי, כן.
נפתלי בנט: אני רוצה לומר לכם תודה, חברי הכנסת, ליושב הראש ולכל האנשים פה.
נפתלי בנט: אנחנו יום אחד, עוד מאה שנה מהיום ישאלו אותנו – אתם ידעם על האסון הזה שקורה?
נפתלי בנט: מה עשיתם?
נפתלי בנט: מה עשיתם כדי לצמצם את ממדי האסון, כדי להתמודד עם זה, וזה מה שדופק לי בראש כשאני מתעסק בזה.
נפתלי בנט: תודה.
אברהם נגוסה: תודה רבה, תודה, כבוד השר.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך לשמוע עדכון על פעילות המשרד על ידי מנכ"ל המשרד, בבקשה.
<דביר כהנא: תודה רבה.
<דביר כהנא: ברשות
<דביר כהנא: כם אני אתן סקירה כללית במה המשרד עוסק וניכנס עם מצגת לשני נושאים יותר לעומק.
<דביר כהנא: נתנו קריאת כיוון גם בישיבה הקודמת כשהצגנו לוועדה את פעילות המשרד בנושא ישראלים בישראל והקשר שלהם לתפוצות וגם בנושא מאבק באנטישמיות ונרצה קצת להעמיק ולהציג בפניכם יותר נתונים, את הרקע לעבודה ואת תכנית העבודה שאנחנו עושים ונמשיך לעשות.
<דביר כהנא: אז ככלל, כפי שהשר ציין, אנחנו עסוקים בראש ובראשונה בחיבור וקשר של יהדות העולם הן לזהות והן לישראל.
<דביר כהנא: המיקוד בצורה ברורה בקרב הפחות משויכים בעולם היהודי, אנחנו מדברים על מיליוני אנשים, כ-70%-80% בצפון אמריקה וכמובן כל היתר פזורים בכל מדינות העולם.
<דביר כהנא: במסגרת אותה שותפות שהשר ציין – מוזאיק שמה – אנחנו היום בשותפות מעמיקה וגדולה עם העם היהודי, יוצרים תכניות ארוכות טווח להתערבות.
<דביר כהנא: אנחנו קוראים לזה פלטפורמות, בדומה לתגלית ולמסע, שהם שני פרויקטים שמוודאים שותפות גם עם ממשלת ישראל, גם עם יהדות העולם, ובהם אנחנו מביאים צעירים לישראל.
<דביר כהנא: פה רוב המיקוד שלנו הוא בעצם פעילות בתפוצות עצמן, החל מגיל תיכון, מחנות הקיץ, הקמפוסים.
<דביר כהנא: במסגרת הזאת אנחנו עסוקים תחת החשיבה שבין גמר הקמפוס, גמר הסמכת התואר לבין הקהילה, שגם שם אנחנו חושבים על מסגרת של פרויקטים משמעותיים שייצרו קהילות של צעירים, מה שאנחנו קוראים young professionals, ובין היתר אנחנו נמצאים בתהליך חשיבה מתקדם גם על מסגרת התנדבותית עולמית, שבה כל יהודי יוכל להתנדב ולתרום, הן במסגרת הקהילה, הן בישראל, הן במדינות עולם מתפתחות ובמקומות שונים בעולם, כמסגרת כזו שמאחדת גם אותנו, את אזרחי ישראל וגם את יהדות העולם תחת אלונקה משותפת שבה אדם יהודי תורם בגלל שהוא יהודי, בגלל הערכים היהודיים שלו.
<דביר כהנא: זה גם פרויקט שיאחד אותנו מאד.
נפתלי בנט: דביר, אני צריך לצאת עוד שתי דקות והוא רצה שאני אשמע בן אדם אחד או שניים.
אברהם נגוסה: אני מבקש סליחה שאני עוצר אותך, כי השר יוצא ולפני זה הרב שאול פרבר ביקש, בבקשה.
אברהם נגוסה: השר צריך לצאת וביקשת לומר את דבריך כשהשר נמצא.
<שאול פרבר: אני מודה לכם על זכות הדיבור ובאמת הפעילות שלכם מאד מבורכת ואתם משקיעים הרבה משאבים בקשר בין התפוצות למדינת ישראל.
<שאול פרבר: באותו רגע מדינת ישראל, במיוחד המדיניות הבדלנית של הממסד הדתי, באה ולא רק הורסת לכם את העבודה, אלה בעצם גורמת להתפצלות לשני מחנות ואולי יותר.
<שאול פרבר: בימים האחרונים התפרסם סיפור מתוך המון סיפורים שגם השר הגיב לזה בפייסבוק שלו, שמדינת ישראל – ואני לא מדבר רק על הרבנות, אני מדבר על ממשלת ישראל שלא מקבלת אנשים, רבנים, רבנים ציונים, רבנים שמסרו נפשם למען מדינת ישראל ביהדות התפוצות, לא מקבלים אותם, לא מכירים בהם לצורך גיור.
<שאול פרבר: וכאן אנחנו לא מדברים רק על הסיפור של גיורים שהיו ושעלו ארצה, אנחנו מדברים על אלה שבעצם רוצים להתחבר לעם היהודי.
<שאול פרבר: וכאן אני פשוט רוצה להעלות שאלה אחת.
<שאול פרבר: כאן לא מדובר רק על איוונקה טראמפ ולא מדובר רק על הרב לוקשטיין.
<שאול פרבר: כאן אנחנו מדברים על עשרות, מאות, אולי אלפני רבנים וודאי ובוודאי עשרות אלפי אנשים שקשרו את גורלם לעם היהודי.
<שאול פרבר: וכיום ממשלת ישראל, דרך הרבנות, לא מכירה בהם.
<שאול פרבר: ואני פשוט בא ושואל שאלה מאד פשוטה.
<שאול פרבר: אינני רוצה להרוס את החגיגה.
<שאול פרבר: באמת, זה לא תפקידי כאן.
<שאול פרבר: אני שואל את השאלה עד מתי.
<שאול פרבר: באיזה שלב אנחנו נבוא ואנחנו נגיד אנחנו מוכנים לשלם מחירים כדי שזה לא יקרה?
<שאול פרבר: בגלל שאנשים שכבר לקחו צעד, שנלחמים בהתבוללות, שבאים ואומרים נישואי תערובת זה לא בשבילנו, אנחנו מוכנים לעבור גיור כדי שאנחנו כן נחבר ויהיה קשר לעולם היהודי וכאן הם באים למדינת ישראל או אפילו אם הם לא באים למדינת ישראל, הם צריכים לקרוא בניו-יורק טיימס שמדינת ישראל לא מכירה בהם כיהודים.
<שאול פרבר: אז אני פונה גם לשר, גם ליושב ראש הוועדה וגם למנכ"ל – מה אתם מוכנים לעשות בשביל האנשים האלה?
<שאול פרבר: מה אתם מוכנים לעשות בגלל שכל עבודה שאתם עושים, ברגע שהממסד הדתי כאן נותן סטירת לחי, זה לא רק מרחיק אנשים.
<שאול פרבר: ברגע שאתם מאפשרים, ממסד דתי, להגיד דבר כזה, זה בעצם הורס את כל עבודתכם החשובה והמבורכת.
נפתלי בנט: אתה נוגע בנקודה סופר נכונה ואני מסכים איתך שאנחנו, מדינת ישראל עושה שגיאות חמורות מאד.
נפתלי בנט: גם התבטאתי בחריפות ובמיידיות בהקשר של האירוע האחרון, שרק ביטא תופעה גדולה יותר.
נפתלי בנט: אנחנו במערכה לא פשוטה בעניין הזה.
נפתלי בנט: אני שמח שאתה מבטא את זה ונותן לנו עוד אנרגיה ועוד כוח להילחם בזה.
נפתלי בנט: אנחנו מדברים פה על גיורים כהלכה, אנחנו לא מדברים פה על משהו שהוא חצי רציני.
נפתלי בנט: משהו רציני לגמרי, בלי פשרות וכשעושים את זה, זה בסוף חותר מתחת.
נפתלי בנט: אני אפילו לא מצליח להבין מה המטרה של מי שעוצר את הדברים האלה.
נפתלי בנט: לא מבינים שאם אתה לא מאפשר לגיורים כהלכה לעבור, אז בסוף הלחץ יפרוץ את הכל.
נפתלי בנט: בסדר.
נפתלי בנט: ההערה נשמעה היטב.
נפתלי בנט: אני מודה לך.
נפתלי בנט: אני חייב לצאת.
נפתלי בנט: אני משאיר אתכם בידיו האמונות של דביר כהנא.
נפתלי בנט: תודה רבה, יישר כוח.
אברהם נגוסה: מאה אחוז.
אברהם נגוסה: בבקשה, כבוד המנכ"ל, תמשיך.
מרדכי יוגב: הוא עתיד להגיד לכם דברים מדהימים.
<דביר כהנא: בגדול התחלנו לתאר.
<דביר כהנא: בעצם אני אנסה לסקור בקצרה את פעילות המשרד ואתמקד בעזרת מצגת בשתי תכניות מעשיות, אחת בנושא ישראלים ותפוצות, השקף פה לפניכם, ואחרי כן גם בנושא המאבק באנטישמיות, בעזרתו האדיבה של מר יוגב קרסנטי, שהוא מנהל במשרדנו את כל המאבק באנטישמיות.
<דביר כהנא: אז בקצרה אני אסקור את המרחב של פעילות המשרד.
<דביר כהנא: אמרנו בראש ובראשונה אנחנו עסוקים לקרב ולחזק את הקשר בקרב הפחות משויכים.
<דביר כהנא: אותה שותפות שאנחנו חלק ממנה, שנקראת מוזאיק יונייטד, בעצם פועלת על ה-Jewish Life Cycle, היא פועלת במרחב שבין גיל בת מצווה/בר מצווה, אל גיל כניסה לקהילה – 30-35.
<דביר כהנא: היא בעצם בונה התערבות נכונה, כשההתערבות הזו היא כיצד לייצר תוכן משמעותי ולשלש את מספר המשתתפים בכל זירה וזירה.
<דביר כהנא: באותה פעילות, שהיא פעילות מאסיבית, מדובר פה בשותפויות של עשרות מיליוני דולרים, ביחד עם פילנתרופים יהודים מהעולם, כיצד אנחנו מייצרים את אותו רצף והמשכיות שאדם צעיר, תלמיד, סטודנט, שנגענו בו פעם אחת, יישאר ברצף ונוכל לאפשר ולהציע לו מגוון אפשרויות כיצד להתחבר, הן לזהותו והן לישראל, כמרכז העם היהודי.
<דביר כהנא: אז הנושא הזה הוא הנושא הראשון.
<דביר כהנא: הנושא השני שבו אנחנו עסוקים, הוא יצירת מסגרת ארגונית גדולה להכפיל ולשלש את מספר הסטודנטים היהודים מהעולם, שיבואו ללמוד בישראל.
<דביר כהנא: אנחנו עסוקים בתחום הן בשיתוף פעולה הדוק עם המל"ג, ות"ת, כיצד להביא לפרק זמן משמעותי החל מסמסטר, שנת לימודים, תואר שלם, הן תואר ראשון והן תארים מתקדמים, ו - - - הקרובים אנחנו נוכל להכריז על זה בצורה רשמית ועל דרכי הפעולה.
<דביר כהנא: תחום שלישי שאנחנו עסוקים בו הוא באמת כפי שהשר ציין, התערבות מאסיבית וסיוע אל המערך, אל מסגרות החינוך הפורמאליות בתפוצות.
<דביר כהנא: גם פה אנחנו בראש ובראשונה מתמקדים בקרב בתי ספר שמשרתים אוכלוסייה שעד היום אין שם הצלחה משגשגת ביצירת זהות וקשר לישראל, בתוך ה-Jewish days school's.
<דביר כהנא: מדובר בשלב הראשון בהתמקדות באירופה ובדרום אמריקה ואנחנו גם נמצאים באיזה שהוא תהליך תכנון ושותפות עם מספר גופים משמעותיים בצפון אמריקה, על אף שהמספרים של התלמידים בצפון אמריקה, לצערנו הרב המספר של תלמידי ה- Day School בצפון אמריקה הוא נמוך מאד.
<דביר כהנא: עולם שלישי שאנחנו עסוקים בו, הוא חממה לפרויקטים פורצי דרך.
<דביר כהנא: אנחנו מנסים לזהות פרויקטים משמעותיים שיש להם מנהיגות חזקה וגם מנגנון יישומי, לזהות אותם בתחילת דרכם ולתת להם בוסט של התערבות ממשלתית, שמסייעת להם בשלב הפריצה.
<דביר כהנא: אנחנו לא רואים את עצמנו כקרן פילנתרופית ממשלתית שבאה לתמוך שנה בשנה בארגונים, אלא באמת איך אנחנו מאפשרים ליוזמות חדשות, צעירות, שיש להן פוטנציאל לייצר מגע משמעותי בקרב אלפי משתתפים מקרב יהדות העולם ואנחנו משקיעים בהם.
<דביר כהנא: ישנם מספר דוגמאות.
<דביר כהנא: השר ציין לדוגמא את ארגון ממונטום, שבאמת הביא עד היום כבר אלפי נשים.
<דביר כהנא: פרויקט מדהים.
<דביר כהנא: ועוד כהנה וכהנה פרויקטים שאנחנו תומכים בהם.
<דביר כהנא: אם יהיה זמן אנחנו נשמח לפרט.
<דביר כהנא: הנושא האחרון, לפני שניכנס לעומק שני הנושאים שתיארתי, שאנחנו גם ציינו אותו בעבר, אנחנו הקמנו ועדה ציבורית שעוסקת ובימים אלה אנחנו מקווים משלימה את עיסוקה, עתידה להגיש דו"ח למשרדנו בעוד כחודשיים.
<דביר כהנא: קראנו לנושא מעגלי העם היהודי.
<דביר כהנא: בעצם אנחנו עסקנו במיפוי של מיליוני אנשים, שהם אינם בני דת אחרת, הם אינם יהודים והם מרגישים זיקה וקשר אל העם היהודי.
<דביר כהנא: השאלה הגדולה היא מה אסטרטגיית הפעולה שלנו כמשרד תפוצות.
יואל רזבוזוב: מה זה זיקה?
<דביר כהנא: ישנן פה באמת תתי קבוצות רבות.
<דביר כהנא: אפשר להסתכל מאפריקה, אל דרום אמריקה, אל אירופה.
<דביר כהנא: ישנן קבוצות של אנוסים, צאצאי האנוסים.
<דביר כהנא: ישנן קבוצות רבות שאפשר לקרוא להן מתייהדים, שמנהיג כריזמטי כזה או אחר גילה רצון וסוחף קהילה שלמה ויש להם רצון גדול להיות באיזה שהוא מעמד בקשר עם ממשלת ישראל.
<דביר כהנא: צריך גם לציין שרובם המוחלט איננו רוצה לעבור דווקא תהליך גיור ואיננו רוצה לעלות לישראל, אבל ישנה תופעה עולמית של מיליוני אנשים שמרגישים קשר וזיקה והשאלה היא כיצד אנחנו מתמודדים עם אתגר ענק שמייצר לנו גם הזדמנויות רבות, הן לנו לממשלת ישראל והן כמובן לעם היהודי כולו.
<דביר כהנא: אז אנחנו נקבל בקרוב את המלצות הוועדה.
<דביר כהנא: נשמח להציג אותן כאן בישיבה הבאה.
<דביר כהנא: ברשותכם, אני אכנס לנושא ישראלים ותפוצות.
<דביר כהנא: כפי שהשר אמר, ניגשנו לנושא הזה ברצינות רבה וערכנו סקרים - - -
יואל רזבוזוב: עד שהוא ימצא, אני אתייחס לכמה דברים.
אברהם נגוסה: עד שתתקנו, אז נשמע את חבר הכנסת יואל רזבוזוב, בבקשה.
יואל רזבוזוב: כמה שאלות.
יואל רזבוזוב: שאלה אחת, אתה התייחסת לעניין של תגלית, של מסע, האם בכלל קיימת איזו שהיא רגולציה, האם זה נעשה בדאטא בייס, האם יש מעקב מה קורה עם אותם אנשים שמסיימים, יוצאים, מגיעים לכאן בתגלית או במסע או בכל דבר אחר, כל תכנית אחרת שמגיעה לארץ.
יואל רזבוזוב: אני חושב שחשוב לשים את הדעת על כך וממש ליצור במשרד התפוצות את הדאטא ולדעת וממש לעקוב לאורך הזמן.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה דבר נכון לעשות.
יואל רזבוזוב: הדבר השני, כל המלחמה באנטישמיות.
יואל רזבוזוב: הרי לא פעם דיברנו על כך שלא יכול להיות ששלושה משרדים, ואני יודע שמשרד התפוצות יצא מזה, זה משרד החוץ, משרד ראש הממשלה ומשרד התפוצות.
יואל רזבוזוב: אני חושב שצריך להיות גוף אחד.
יואל רזבוזוב: עדיין, אם זה תקן שקיים אצלכם, אז כדאי ולא משנה – לא מעניין אותי אם זה יהיה אצלכם או שזה יהיה במשרד החוץ או שזה יהיה במשרד ראש הממשלה – אבל שיהיה גוף אחד שכל התקנים יושבים אצלו וגוף אחד רציני, שגם נוכל לבקר אותו.
יואל רזבוזוב: כי היום אנחנו גם לא יודעים לבקר.
יואל רזבוזוב: כי ברגע שזה מתחלק בין שלושה משרדים, אז כל אחד אומר – טוב, אנחנו יודעים לעשות את זה, הם יודעים לעשות את זה.
יואל רזבוזוב: הדבר השלישי, מה שהרב פרבר אמר כאן, אני חושב שדווקא כאן אני מבין את ההשלכות הפוליטיות והכל בתוך הממשלה, אבל כן צריך לתת, משרד התפוצות צריך לתת את הדעת על כך, על יחס ליהודי העולם ואנחנו יודעים עוד מעט מי הולך כנראה להתמנות לרב הרפורמי, וזה כנראה תהיה רבה ואז עוד פעם יהיה פיצוץ.
יואל רזבוזוב: אז אני חושב שאתם פה כן צריכים לעשות איזה דו שיח מול הקולגות שלכם בממשלה, אחרת אנחנו מאבדים ואני הייתי עכשיו בביקור בארצות הברית, כועסים עלינו מאד.
<דביר כהנא: ברשותך, אני אתייחס בקצרה?
<דביר כהנא: קודם כל אתה צודק לגמרי בנקודה הראשונה, שאחד מהאתגרים המשמעותיים ביותר זה לייצר את אותו רצף והמשכיות ולא לגעת, נקרא לזה, בלקוחות שלנו רק פעם אחת.
<דביר כהנא: גם פה אני חושב שהכניסה שלנו דווקא והמעורבות הממשלתית בשותפות הזו, מייצרת תפיסה שהיא בדרך כלל הפוכה מהתפיסה הקהילתית, מהתפיסה הפרויקטאלית.
<דביר כהנא: הרבה פעמים אנחנו קוראים לזה פרוג'קטיטיס, שיש פה בעיה מובנת שבונים פרויקט ומרחיבים אותו, אבל בעצם לא מסתכלים על רצף.
<דביר כהנא: ואנחנו באמת באנו אל השולחן, אל השותפות הזאת, ואיך בונים בשותפות.
<דביר כהנא: זה לא אנחנו ממשלת ישראל נלמד אתכם, נסביר לכם, אלא באמת בשותפות כזו, איך מייצרים תפיסה שהיא טופ-דאון והיא באה ואומרת יש לנו סוף סוף לִיד, לקחנו, הצלחנו למשוך אדם לפרויקט אחד, איך מייצרים לו את הרצף.
<דביר כהנא: היום באמת היוזמה המשותפת הזו – בשמה החדש – מוזאיק יונייטד – היא באמת בתוך תהליך תכנון מאד מתקדם, שאנחנו אומרים שיש לנו הרבה יותר מה להציע מאמזון.
<דביר כהנא: ה-Digital Community, שתקום והיא תקום בתקופה הקרובה, היא בעצם באה ואומרת יש לנו הרבה מאד מה להציע.
<דביר כהנא: יש המון ארגונים שעושים פעילות מדהימה, הן פעילות מכוונת והן פעילות בשטח, מקבלת שבת כזו או מלימוד או התנדבות והשאלה הגדולה היא איך באמת מתרגתים את הלקוח.
<דביר כהנא: לקחנו אותו מתגלית, הצענו לו ולא רק שהצענו לו דיגיטלית, אנחנו גם מנסים פה לבנות את המחברים, את הקונקטור בין תכנית שנמצאת על הקרקע לבין הפעילות הבאה.
<דביר כהנא: ובין היתר לדוגמא היום, ביחד עם תגלית אנחנו מפתחים מודל של המדריכים שבאים ועולים על אוטובוס של תגלית, שהם יהיו מחויבים לשתי פעילויות המשך על הקרקע, כפולו-אפ לאותו סיור.
<דביר כהנא: עכשיו, זה לא פולו-אפ חד פעמי, שבאותן שתי פעילויות מצליח לייצר את השינוי שהוא הגיים-צ'ינג'ר, אלא הוא בעצם המחבר לפעילות הבאה, שהיא מתמשכת על פני סמסטר בקמפוס, שני סמסטרים, או פעילות של young professionals על פני כל השנה.
<דביר כהנא: ואז באמת איך שומרים אותם ברצף, זה אתגר שאנחנו מנסים לבנות לו מענה אסטרטגי.
<דביר כהנא: בנושא המאבק באנטישמיות, עוד רגע נרחיב וגם בסוף נתייחס לשאלה האם צריך ונכון לרכז את התחום הממשלתי במשרד אחד; והנושא השלישי הוא בוודאי נושא שאנחנו מנסים.
<דביר כהנא: אנחנו חושבים שתפקידנו בשולחן הממשלה לייצג ולהשמיע את קולן של הקהילות, את האתגרים שלהן, את האתגרים שלהן שם וגם כמובן את האתגרים שלהן בקשר מולנו.
<דביר כהנא: כמובן זה לא תלוי רק בנו ואנחנו משמיעים את קולן ומנסים לקרב שותפים רבים שישמיעו את אותו קול.
<דביר כהנא: בזה ממש אפשר לגלוש אל תוך המצגת הזאת.
יואל רזבוזוב: לא, חשוב שהם יידעו שיש ייצוג.
יואל רזבוזוב: שהם יידעו שבשולחן הממשלה יש להם ייצוג.
יואל רזבוזוב: גם אם אתה בסוף, או אני לא יודע, מי שעומד בראש המשרד שלך לא מזדהה, זה לא משנה, היום זה השר בנט, מחר זה שר אחר, אבל לפחות שיידעו הקהילות שיש להן ייצוג.
אברהם נגוסה: שהקולות שלהם יישמעו.
יואל רזבוזוב: כן, אנחנו הרבה פעמים מסתמכים עליהם, אז חשוב שגם ניתן להם איזה שהוא - - -
<דביר כהנא: לחלוטין.
<דביר כהנא: אנחנו שומרים על קשר הדוק גם עם ראשי הארגונים הגדולים, ראשי הזרמים, עם הפדרציות.
<דביר כהנא: וגם צריך לזכור ולהגיד שאנחנו צריכים כולנו לעשות מאמץ גדול מאד להגיע אל אותם אנשים שהם המאסה.
<דביר כהנא: אנחנו מדברים במספרים שכל הקהילה המשויכת, מה שאנחנו קוראים בגדול, זה אותם אנשים שאנחנו כולנו רגילים לשוחח איתם, הם כ-15% מהעם היהודי.
<דביר כהנא: השאלה הגדולה היא איך מגיעים באמת אל מיליוני אנשים, הם לא מיוצגים ולא מרגישים מיוצגים לא באמצעות ארגון כזה או אחר, ושם האתגר הגדול של העם היהודי.
<דביר כהנא: והרבה פעמים אנחנו נקלעים כמובן להרבה פוליטיקה יהודית, שיש אומרים שהיא יותר מפוליטיקה ישראלים ויש על זה מחלוקת.
אברהם נגוסה: האם זו אסטרטגיה נכונה לחזק ולהדק את הקשר עם המיוצגים, אז המיוצגים האלה גם יביאו את אלה.
אברהם נגוסה: אם אלה שמיוצגים מתרחקים, אז יהיה לנו קשה להביא את אלה שלא מיוצגים.
<דביר כהנא: לגמרי, אבל בעיקר להתמקד בשותפות איתם, איך מייצרים אסטרטגיית פעולה שונה ממה שהם עשו עד היום וממה שאנחנו עשינו עד היום ולהגיע ולגעת בליבם של הפחות משויכים, שהם קהל היעד של כולנו.
<דביר כהנא: ושם אנחנו באמת מתמקדים.
<דביר כהנא: זאת אומרת פחות בשיח, או לרכז את השיח בקרב אותם ארגונים שאנחנו רגילים לשוחח איתם.
<דביר כהנא: כמובן שאין ספק שגם בזה צריך להשקיע, אבל עיקר המאמץ הוא באמת להגיע אל אותם אנשים שעד היום הם לא ביקורתיים כלפינו, הם לא ביקורתיים כלפי היהדות.
<דביר כהנא: פשוט לא נגענו בהם וזה האתגר הגדול.
<דביר כהנא: אז ברשות
<דביר כהנא: כם אני ארוץ מהר על המצגת.
<דביר כהנא: בוודאי גם לנקודה השלישית שהעלית, שהיא נכונה, ברגע שגם הקהל הישראלי, וזה לא מדובר רק על משרד ממשלתי כזה או אחר או על שר כזה או אחר, באמת שהציבור הישראלי ירגיש את הקשר ואת ההבנה העמוקה גם מה הם האתגרים של הקהיליות היהודיות בעולם וגם מה המחויבות שלנו לאותן קהילות, על אף שבצורה כזו או אחרת זה לא יתבטא בעלייה - - -
יואל רזבוזוב: לצערנו כולם מרגישים את הטריוויאלי כאן, שיש לנו יהודים בחו"ל ואף אחד לא מבין את החשיבות.
<דביר כהנא: נכון.
<דביר כהנא: אז באמת הצבנו פה מטרות.
<דביר כהנא: אמרנו גם להגביר את הידע של הקהל הישראלי בישראל לגבי היהודים בתפוצות, הקהילות, היחידים, האתגרים שלהם; להגביר את תחושת השייכות בין יהודים – גם של ישראל וכמובן בין יהודים בישראל ליהדות התפוצות, ולהניע את הישראלים בישראל לפעולה.
<דביר כהנא: לערב אותם בתחומי עשייה שקשורים ביהדות התפוצות.
<דביר כהנא: נכנסנו אל הנושא הזה ואמרנו קודם כל בואו נבין מה המצב הקיים ובאמת עשינו בחינת עמדות בקרב הציבור הישראלי.
<דביר כהנא: עוד רגע אני אשמח להציג לכם את עיקרי הדברים.
<דביר כהנא: יצרנו את מדד הקשר עם התפוצות, ופה הפרויקטים שנגזרו מתוך תחום הפעולה הזה, צריכים בצורה מאד ברורה להשפיע על המדד, ואם לא השפענו על המדד אז לא הצלחנו בתפקידנו.
<דביר כהנא: אז מדד הקשר לתפוצות או מדד הקרבה לתפוצות ועוד רגע נציג כיצד בנינו את המדד הזה.
<דביר כהנא: אנחנו נכנסנו ועוד ניכנס לביצוע פעולות בזירות שונות כדי להשפיע על המדד, וכמובן אנחנו נמדוד את האימפקט ואת ההשפעה שלנו.
<דביר כהנא: אפשר להגיד שמה שעלה מסקר העמדות זה נתונים מאד מעניינים.