GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד יאסו: כדי לא לפגוע במספר המשתתפים מקרב הצעירים משרד העלייה והקליטה גם בשנת 2015 וגם בשנת 2016 הגדיל את התקציב, רק בגלל הכרות וראייה נכונה עד כמה התוכנית הזאת חשובה והייתה ראייה שאנחנו ממשיכים אותה.
<דוד יאסו: כפי שאמר גם אשר סלמסה, אני וחבריי חיים סלם וברוך שמעון פוגשים אותם בשטח.
<דוד יאסו: אנחנו גאים בכם וגאים על העשייה ויודעים מאיפה יצאתם ולאן הגעתם.
<דוד יאסו: יחד עם זה, כפי שאמרת, ואתה יודע, יש החלטת ממשלה שהתייחסה לשילוב בני הקהילה בחברה הישראלית.
<דוד יאסו: החלטת הממשלה קבעה שמשרד העלייה והקליטה יטפל עד 15 שנים מיום העלייה.
אברהם נגוסה: ידעתי שתגיע לזה.
<דוד יאסו: ביקשת תשובה.
<דוד יאסו: אני עונה תשובה.
<דוד יאסו: אדוני היושב-ראש, אני פורש כאן הכול.
<דוד יאסו: כל עוד לא הייתה ההחלטה הזאת משרד העלייה והקליטה סייע כפי שהוא עשה במינהל הסטודנטים, כפי שעשה בכל התוכניות, במוקדים וכן הלאה, כי זה אחת מתוכניות הדגל שלנו.
<דוד יאסו: אבל ברגע שיש החלטת ממשלה אנחנו חייבים להיצמד להחלטה הזאת.
<דוד יאסו: אמרנו, וגם חברי התנועה הקיבוצית שמעו, מבחינת משרד העלייה והקליטה אנחנו לא סוגרים את הדלת.
<דוד יאסו: כן נממן צעירים וצעירות שיגיעו, עד 15 שנים בארץ נממן אותם.
<דוד יאסו: שאר הפרויקטים עוברים לפי החלטת הממשלה למשרדים הרלוונטיים.
<דוד יאסו: את פרויקט הבריאות שאנחנו מימנו מעבירים למשרד הבריאות, נושא התעסוקה צריך לעבור למשרד הכלכלה.
<דוד יאסו: לכן קיימנו מספר דיונים.
איתן ברושי: כמה בוגרי צבא יש שעונים על הקריטריון הזה, שחלפו כבר 15 שנה מאז עלייתם?
<דוד יאסו: אני לא יודע.
<דוד יאסו: השאלה שלך במקומה.
איתן ברושי: זאת לא פעם ראשונה שמשתמשים בזה.
אברהם נגוסה: כאשר הממשלה קיבלה החלטה ושינתה את המדיניות היא לא השאירה את זה באוויר, היא מצאה תחליף.
אברהם נגוסה: כל מי שנמצא בארץ יותר מ-15 שנים המשרדים הרלוונטיים יטפלו בעניינו.
אברהם נגוסה: לדוגמה, המשרד הרלוונטי יכול להיות משרד הכלכלה.
אברהם נגוסה: למשרד הכלכלה גם ניתן תקציב.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אבל אם יש מספיק צעירים בוגרי צבא שעונים לקריטריון, ולאחרונה הממשלה, גם בזכותך, החליטה להביא עוד עולים יוצאי אתיופיה – זה עלה לו בבריאות אבל הוא השיג את זה.
אברהם נגוסה: זה עוד לא התממש.
איתן ברושי: נתתי לך מחמאה, מה אכפת לך...
אברהם נגוסה: אנחנו לא נוותר.
אברהם נגוסה: הם יהיו.
חיים ילין: בינתיים יש לך בעיה, אתה צריך עוד כמה חברי כנסת כדי לקדם.
איתן ברושי: בינתיים הגדילו את הקואליציה.
אברהם נגוסה: אני אופטימי.
איתן ברושי: בזכותך נכנס ליברמן.
איתן ברושי: אני אומר כרגע שצריך לפי דעתי דווקא כן לנסות להיצמד ל-15 שנים ולראות.
איתן ברושי: אם אמרו פה שיש 250 מועמדים אז אפשר לראות כמה אנשים בוגרי צבא יש.
<חיים סלם: על זה אין ויכוח.
<חיים סלם: השאלה לגבי עולים אם הם כבר 15 שנים בארץ.
איתן ברושי: את זה לא תיאמתי עם חברי מהתנועה הקיבוצית, אבל אם יש פוטנציאל מספיק גדול של בוגרי צבא שעונים לקריטריון של 15 שנים, בואו נתרכז בהם ואז רשימת ההמתנה תהיה קצרה יותר.
איתן ברושי: תוכלו להגיד למשל שאפשר להביא 100-200 אנשים שיעמדו בקריטריונים והמשרד שלכם יתקצב.
איתן ברושי: סופה לנדבר טיפלה יפה במשבר הקודם והיא עשתה את זה מהר יותר מהשר שסיים, אלקין.
איתן ברושי: גם פורר שיושב בכנסת היה אז מנכ"ל והם גילו אתכם נכונות.
איתן ברושי: איציק שפרן הציג אז גירעון גדול של כסף והעניין הזה הסתדר.
איתן ברושי: זה היה אִיוּם גדול על התוכנית עוד לפני ההחלטות האלה, בשל סיבות אחרות.
איתן ברושי: לפי דעתי – אני אומר את זה גם לאיציק שפרן ולגבי אסם – אם אנחנו יכולים לסמן פוטנציאל לתוכנית, שמאפשר קיומה של התוכנית והכפלתה מ-100 ל-200, לפי דעתי נכון להיצמד לכלל של 15 שנים, יש בזה היגיון, שהבסיס שניתן בתוכנית תל"מ הוא בסיס לאנשים שנמצאים בישראל פחות זמן ולא לוותיקים יותר.
<חיים סלם: תשאל את אשר סלמסה מתי הוא עלה לארץ.
<חיים סלם: אז אתה עוזב את האנשים האלה.
אברהם נגוסה: עכשיו אשר סלמסה הוא בוגר, הוא לא המקרה.
איתן ברושי: אני מדבר כרגע על התנועה הקיבוצית.
איתן ברושי: היא לא יכולה לשנות את החלטות הממשלה, בשביל זה אתם קיימים.
איתן ברושי: היא יכולה לבצע את החלטות הממשלה.
אברהם נגוסה: אני חושב שיש לנו כתובת.
<חיים סלם: הוויכוח הוא בעצם לא זה.
<חיים סלם: אם יש מספיק מועמדים שנמצאים בארץ פחות מ-15 שנים- - -
אברהם נגוסה: משרד העלייה והקליטה מוכן לממן.
<גבי אסם: זה לא המצב.
<חיים סלם: הקושי כרגע הוא ש-80%-90% מהתוכנית- - -
אברהם נגוסה: לזה יש לי כתובת.
אברהם נגוסה: לירית סרפוס ממשרד ראש הממשלה, אני רוצה שתבהירי לנו.
אברהם נגוסה: משרד העלייה והקליטה זה ברור, ידעתי גם שיגידו את זה.
אברהם נגוסה: לגבי הקריטריון של 15 שנים בארץ אין לנו בעיה, משרד העלייה והקליטה יממן.
אברהם נגוסה: אחרי 15 שנים בארץ, כפי שאת מכירה את ההחלטה, משרדי הממשלה מקבלים את הירושה או את המשך הטיפול.
אברהם נגוסה: איזה משרד להערכתך צריך להיות אחראי?
אברהם נגוסה: אני שואל אותך כמי שמרכזת במשרד ראש הממשלה את התוכנית החדשה של הממשלה.
<לירית סרפוס: בוקר טוב.
<לירית סרפוס: אני מאגף ממשל וחברה.
<לירית סרפוס: אני מתכללת את התוכנית הממשלתית לקידום השילוב של יוצאי אתיופיה.
<לירית סרפוס: האגף שלנו משמש גוף המטה של ועדת השרים לקידום השילוב של יוצאי אתיופיה, שעומד בראשה ראש הממשלה.
<לירית סרפוס: לפי החלטת הממשלה נקבעו צוותי מעבר שצריכים לדון בתוכניות או בתחומי אחריות שהיו במשרד העלייה והקליטה ולפי המדיניות החדשה לא יכולים להישאר במשרד העלייה והקליטה וצריכים לעבור למשרדים אחרים.
<לירית סרפוס: אנחנו עושים את צוותי המעבר האלה בכל אחד מן המשרדים שאישר את התוכניות שלו בוועדת השרים, ובין היתר עלתה על השולחן גם תוכנית תל"מ.
<לירית סרפוס: ראשית, התרשמנו מהתוכנית, נתחיל בזה, ושמענו עליה דברים טובים לא רק ממשרד העלייה והקליטה, כי הם אולי משוחדים, הם היוזמים וההוגים, אבל שמענו דברים טובים גם מגורמים אחרים.
<לירית סרפוס: נקודת המוצא היא שאנחנו רוצים לחפש בית חם לתוכנית הזאת.
<לירית סרפוס: אבל השאלה איפה.
<לירית סרפוס: יש כאן מישהו ממשרד הכלכלה?
<דנה גורדון שושני: הם הוזמנו ולא הגיעו.
אברהם נגוסה: זה חמור מאוד.
אברהם נגוסה: הם הוזמנו ולא הגיעו.
אברהם נגוסה: זה לא מקובל עלינו.
אברהם נגוסה: משרד שהוזמן חייב להגיע לפה, בעיקר כשזה נוגע אליו ישירות, והתוכנית הזאת נוגעת ישירות במשרד הזה.
<לירית סרפוס: אני לא מוסמכת לייצג את העמדה של משרד הכלכלה, אבל אני כן יכולה להגיד לכם מה- - -
איתן ברושי: זה לא מדויק.
איתן ברושי: ראש הממשלה הוא גם ממלא מקום שר הכלכלה היום, את יכולה לייצג אותו.
אברהם נגוסה: אני מסכים אתך.
אברהם נגוסה: וגם את יודעת שמשרד הכלכלה מהתוכנית הזאת קיבל, אם אני זוכר נכון, יותר מ-55 מיליון שקל, דווקא לתוכניות לשילוב בתעסוקה.
<לירית סרפוס: משרד הכלכלה קיבל כסף בתוכנית למשימות מוגדרות שיש בצדן גם מדדי הצלחה ברורים והם כולם מפורטים.
<לירית סרפוס: כדי שתוכנית תיקלט במשרד, קודם כול הצד המקבל צריך לגלות רצון, הוא צריך לרצות את התוכנית, הוא צריך שהיא תתאים למערך העבודה של המשרד, שהוא יידע לעבוד איתה, שזה יתאם את עקרונות הליבה של עבודת המשרד, שזה יהיה בסדר העדיפויות שלו, שלא יהיו לו כלים אחרים לתת מענה לאוכלוסיות.
<לירית סרפוס: כל התנאים האלה צריכים להתממש.
<לירית סרפוס: פה משרד הכלכלה צריך להגיד את עמדתו בנושא הזה.
<לירית סרפוס: אנחנו ניסינו לבדוק גם אופציות נוספות.
<לירית סרפוס: הצענו את האפשרות שזה יעבור למשרד הרווחה.
<לירית סרפוס: במשרד הרווחה דווקא יש פתיחות גדולה מאוד, רוצים מאוד לקחת את התוכנית.
<לירית סרפוס: כאן עלולה לעלות איזו מגבלה אחרת.
<קריאה: השאלה אם הם נותנים- - -
איתן ברושי: תנו את התקציב למשרד העלייה והקליטה והוא יבצע את זה.
<לירית סרפוס: התקציב נמצא כרגע במשרד העלייה והקליטה.
<לירית סרפוס: הנקודה שאתה מעלה בהחלט רלוונטית, האם בית במשרד הרווחה לא עלול לתייג את התוכנית בדרך שלא היינו רוצים.
<לירית סרפוס: כמובן שהכול מותנה בכך שהמקור התקציבי ממשרד העלייה והקליטה עובר למשרד הרלוונטי, זה ברור, מפני שבתוכניות שאישרה הממשלה, היא אישרה לתוכניות שהמשרדים הגישו.
<לירית סרפוס: יש שורה לכל סעיף תקציבי, יש תוכניות, יש מדדים, אין לנו שם גמישות וחופש פעולה, אין תקציבים חופשיים.
אברהם נגוסה: אני חושב שמתאים יותר שזה יהיה במשרד הכלכלה.
אברהם נגוסה: פה מדובר גם בשילוב בתעסוקה שהופך את האנשים לעצמאיים.
אברהם נגוסה: זה יותר מתאים.
אברהם נגוסה: כפי שאני מכיר את התוכנית של משרד הכלכלה, זה יכול להתאים דווקא למשרד הכלכלה.
אברהם נגוסה: למה אתם לא בוחנים מענה דווקא בכיוון הזה?
<לירית סרפוס: אני מצפה שיהיה כאן נציג משרד הכלכלה שיגיד מה העמדה שלהם בעניין הזה.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת חיים ילין, בבקשה.
חיים ילין: קודם כול, אני מכיר את התוכנית הזאת.
חיים ילין: עד לא מזמן הייתי חבר קיבוץ שקלט את התוכנית בקיבוץ בארי.
חיים ילין: אני חושב שזה אחד הדברים הכי יפים שקרו, גם לצעירים שהגיעו וגם לחברה הצעירה שחיה באותו מקום.
חיים ילין: כל הזמן מדברים מה הקיבוץ תורם לצעירים יוצאי אתיופיה אבל אף אחד לא מדבר על מה הם תורמים לחברה מכל הסוגים שבה הם נמצאים.
חיים ילין: אנחנו מטפלים באוכלוסייה האתיופית בכל מיני רבדים, שתמיד-תמיד-תמיד הם לא נעימים, אני חייב להודות, ופה סוף-סוף יש משהו שהוא מרומם רוח ולא כמו כל הדיונים שאנחנו מקיימים על גזענות, בדרך כלל, בתוך מדינת ישראל.
חיים ילין: לירית סרפוס, שמעתי אותך.
חיים ילין: שמעתי את הנאום שלך.
חיים ילין: מהנאום הזה לא ייצא כלום.
חיים ילין: אל תיפגעי, זה לא אישי.
חיים ילין: לא ייצא כלום.
חיים ילין: כשמתחילים לשים מכשולים, בירוקרטיה, שום דבר לא ייצא מזה.
חיים ילין: אני לא מסכים שמשרד הכלכלה צריך לקחת את זה.
חיים ילין: אני טוען גם כראש רשות מקומית לשעבר וגם היום כחבר כנסת שמשרד הכלכלה הוא אחד המשרדים הכושלים ביותר שיש במדינת ישראל.
חיים ילין: הוא לא מסוגל, יש לו מניפה כל-כך גדולה, ממעונות יום ועד תעסוקה של כל מיני אוכלוסיות.
חיים ילין: הוא לא מסוגל לשאת בדבר הזה.
חיים ילין: אין קוסם, גם לא ראש הממשלה, שיכול לנהל את המשרד ולקדם אותו לממדים שאנחנו רוצים שיהיו.
חיים ילין: הדוגמה הקלסית היא שבמשרד הכלכלה לפני עשור הקימו מאות ואלפי מפעלים מידי שנה.
חיים ילין: בשנה שעברה הקימו 4 מפעלים והשנה 3 מפעלים.
חיים ילין: רק שתבינו שמשרד הכלכלה, שהוא מנוע הצמיחה של מדינת ישראל, בכלל לא עושה את עבודתו.
חיים ילין: אז עכשיו אתם הולכים להפיל עליו את תוכנית תל"מ?
חיים ילין: אל תזרקו את התוכנית הזאת.
חיים ילין: אני אומר את זה למשרד העלייה והקליטה.
חיים ילין: אסור לזרוק את זה בשום פנים ואופן.
חיים ילין: עוד מעט תעלה האוכלוסייה של הפלאשמורה ואתם תצטרכו לא לאמץ את החלטת הממשלה על 15 שנים אלא ל-30 שנים.
חיים ילין: לכן אל תזרקו את זה.
חיים ילין: אתם יודעים לעשות את זה הכי טוב – הכי רגישים, בלי תווית של משרד הרווחה, בלי תוויות אלא קליטה נטו וחיבוק ענק, זה אתם.
חיים ילין: אף אחד אחר לא יעשה את העבודה הזאת.
חיים ילין: לכן הטענה הבסיסית שלי היא שאנחנו צריכים להילחם קודם כול כדי להגדיל את התקציבים ולדאוג לכך – ואני מבקש שזה יהיה הסיכום – שבתקציב לשנים 2017-2018 – אני אומר בסוגריים במחאה שאני נגד התקציב הדו-שנתי, אבל אם כבר הקואליציה הגדולה הזאת מעבירה את התקציב הדו-שנתי – שבשנתיים האלה יתוקצב הסכום לפי פרמטר של 250, אם יש, את זה תצטרכו לבדוק לפי הרישומים, לשנתיים, עם זה אין שום בעיה, זה לא 15 שנים, ותתוקצב התוכנית הזאת בתקציב 2017-2018 בתוך משרד העלייה והקליטה.
חיים ילין: אחרי כן תעשו את כל הדיונים שאתם רוצים, אם אתם צריכים להעביר את הכסף או לא.
חיים ילין: בסוף, התוכנית הזאת מצליחה.
חיים ילין: למה להרוס?
חיים ילין: אנחנו מומחים בהריסת דברים שמצליחים, ולא מצליחים לתקן את מה שהרוס.
אברהם נגוסה: כדי להיות מעשיים, יש פה את החלטת הממשלה.
אברהם נגוסה: אגיד לך, בני הקהילה אשמים בזה.
אברהם נגוסה: אנחנו אשמים.
אברהם נגוסה: קמו צעירים ואמרו: למה אתם כל הזמן רואים אותנו כעולים חדשים?
אברהם נגוסה: למה אנחנו כל הזמן מטופלים על-ידי משרד העלייה והקליטה?
אברהם נגוסה: למה משרדים אחרים לא משרתים אותנו?
אברהם נגוסה: ואז הממשלה החליטה: 15 שנים.
חיים ילין: אני רוצה להסביר לך, כי משרד הכלכלה כושל, ומשרד הרווחה זה תווית, ומשרד החינוך – זה לא מתאים פשוט, מה לעשות.
חיים ילין: משרד העלייה והקליטה זה הכי מתאים, מה לעשות.
חיים ילין: חבר הכנסת נגוסה, תקשיב היטב, אתה אני ויואל רזבוזוב נהיה עולים חדשים, אתה יודע עד מתי?
חיים ילין: עד שתהיה לנו חלקה בבית הקברות, לא יעזור כלום.
חיים ילין: לא משנה 15 שנים.
אברהם נגוסה: אני מוכן להרים את הכפפה.
חיים ילין: אני אומר לך עכשיו, לא יעזור כלום.
חיים ילין: אנחנו שם, אנחנו עם שקולט, מדינה שקולטת.
חיים ילין: היא קולטת את כולם.
<קריאה: היא לא קולטת שהיא קולטת.
<קריאה: ..
חיים ילין: את זה צריך להשאיר שם.
חיים ילין: אני מבקש, יש לנו נטייה – ואני אומר את זה גם למשרד ראש הממשלה – ניהולית, לא פוליטית, שאנחנו מקבלים החלטות ולא מבינים מה השלכות הרוחב של ההחלטות.
חיים ילין: אם ראש הממשלה קיבל החלטה להעלות עוד עולי אתיופיה אז למה קבעו בהחלטת הממשלה 15 שנים?
חיים ילין: למה לא שונתה החלטת הממשלה בהתאם להחלטה של ראש הממשלה להעלות את היהודים מאתיופיה?
חיים ילין: תבין מה אני אומר.
אברהם נגוסה: כן, אבל אותם עולים חדשים שיגיעו משרד העלייה והקליטה יטפל בהם במשך 15 שנים.
חיים ילין: אני יודע.
חיים ילין: ולכן אני אומר, זה לא כל פעם מחדש 15 שנים.
חיים ילין: למשרד העלייה והקליטה אין תווית, צריך להבין את זה, יש לו התמחות.
חיים ילין: ההתמחות הזאת שאנחנו מתגעגעים אליה, ניהולית ולא פוליטית, צריכה להיות שם.
חיים ילין: סופה לנדבר, שרת העלייה והקליטה החדשה, שמבינה עניין, היא רגישה לתוכנית הזאת והבטיחה שתעשה את כל המאמצים.
חיים ילין: היא אמרה לי: זה לא פשוט כי החלטות כבר התקבלו.
חיים ילין: בסדר, בשביל זה היא שרה, מה לעשות.
חיים ילין: מכל הדבר הזה יצא אחד הדברים הכי טובים שיש, ואני אומר את זה בגלוי, שהיא חזרה למשרד העלייה והקליטה.
חיים ילין: אני חושב שהתוכנית הזאת צריכה להישאר שם.
חיים ילין: אני מבקש שיירשם בפרוטוקול שיהיה תקצוב לא לפי 80-100 צעירים אלא לפי 250 צעירים, שזה ייכלל בתקציב 2017-2018.
חיים ילין: אני חושב שכולנו יכולים להתחבר לזה.
חיים ילין: זה יבוא כהמלצה לשרת העלייה והקליטה החדשה.
<גבי אסם: אפשר להציע משהו?
אברהם נגוסה: חבר הכנסת איתן ברושי רוצה לדבר.
אברהם נגוסה: אתה רוצה לשמוע את ההצעה שלה?
איתן ברושי: לְמה שהיא אומרת אני מסכים.
אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת קסניה סבטלובה שהיא חברת הוועדה.
<גבי אסם: אני רוצה להעיר מספר הערות קצרות.
<גבי אסם: אחת, יכול להיות שאם רוצים להכפיל את התוכנית אז ההכפלה שלה יכולה להיות ל-15 שנים.
<גבי אסם: חצי ממנה יישאר כפי שהוא היום, כדי לא להרוס את התוכנית הטובה, והתוספת תהיה למי שהם עד 15 שנים בארץ, ואנחנו נמצא את הזמן להתאים.
<גבי אסם: בכל מקרה, שלב הביניים הוא השלב המסוכן ביותר.
<גבי אסם: זאת אומרת, אם בחודשים הקרובים לא נמצא פתרון תהיה לנו בעיה להמשיך לקיים את התוכנית.
<גבי אסם: לכן אם זה אפשרי – אני לא מכירה, אני רק יכולה לבקש – שיימצא זמן ביניים של כשנה שתיבחן שוב מחדש התוכנית בלי הפסקת התקצוב.
<גבי אסם: אחרת, אם תהיה הפסקה היום אין לנו אפשרות להמשיך אותה.
<גבי אסם: הדבר השלישי הוא המשרד לשוויון חברתי, השאלה האם הוא יכול להוות בית.
<גבי אסם: זה סוג של מקום.
<גבי אסם: מעצם קריאת אופי המשרד ותחום השליטה שלו, הוא כן נמצא באזור הזה.
<גבי אסם: אבל שוב, זמן הביניים חייב להיות מוגדר.
<גבי אסם: אם נצא עם זה מהוועדה זה כבר יהיה טוב.
חיים ילין: הבעיה במשרד שעליו את מדברת, שפותחים אותו וסוגרים אותו לפי עניין פוליטי.
חיים ילין: בבסיס הוא לא משרד שאת יכולה להיות בטוחה שימשיך 30 שנים.
<גבי אסם: הטוב ביותר בשבילנו להישאר במשרד העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: לירית סרפוס מקשיבה לזה, היא שומעת.
אברהם נגוסה: אמרתי משרד הכלכלה- -
<גבי אסם: הם לא רוצים אותנו.
אברהם נגוסה: - -בגלל שמשרד הכלכלה קיבל תקציב כמו משרד הרווחה, כמו משרד החינוך.
אברהם נגוסה: אמרנו שמשרד הרווחה זה סטיגמטי.
אברהם נגוסה: לכן חשבתי: מה נשאר?
אברהם נגוסה: משרד הכלכלה.
אברהם נגוסה: בסוף הישיבה הם יחליטו.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חברי מהתנועה הקיבוצית, משרדי הממשלה, אני חושב שדבר ראשון צריך להודות לתנועה הקיבוצית ולברך אותה על המפעל המרשים הזה, שנמשך כבר שנים רבות.
איתן ברושי: אני לא בטוח שבעבר היו חוזים וצופים את המפעל הזה ואת ההתמדה בו.
איתן ברושי: התנועה הקיבוצית הייתה אחד המקומות שבהם קלטו את העולים שהגיעו במטוסים בלילות מסודן וממקומות אחרים, בחלקם בבתי הבראה, כפי שיש עוד היום באיילת השחר או באזור בית אלפא, אבל גם היינו שותפים לחוויה המרגשת של עליית יהודי אתיופיה בדרכים הבלתי רגילות כפי שעם ישראל יודע להתגייס.
איתן ברושי: חשנו חלק מאותה תחושת התעלות שהייתה כשהגיעו ראשוני היהודים מאתיופיה, וגם עכשיו אנחנו תומכים בהמשך המפעל הציוני החשוב הזה, גם של איחוד משפחות וגם של ריכוז העם היהודי כאן במדינת ישראל.
איתן ברושי: אני חושב שהמפעל הזה בוודאי לא יכול היה להתקיים בלי משרד העלייה והקליטה ובלי המימון של המדינה.
איתן ברושי: אבל החשיבות של המפעל הזה – אני אומר את זה גם לנציגת משרד ראש הממשלה לירית סרפוס – היא בשילוב של תל"מ, של תעסוקה, לימודים ומגורים, ושל חברה.
איתן ברושי: זה לא בדיוק "מעון" של משרד הרווחה.
איתן ברושי: זה פתיחה של הקיבוץ, גם במובן הרחב של המילה, של החינוך, של העבודה, של החברה, ככל שניתן.
איתן ברושי: לא תמיד שנה זה מספיק.
איתן ברושי: כאשר ביקרתי במקומות לא פעם שאלתי כמה נוצרה הרקמה המשותפת.
איתן ברושי: לא תמיד בשנה אפשר להספיק.
איתן ברושי: שאלתי למשל אם ההורים באו לבקר.
איתן ברושי: לא תמיד באו.
איתן ברושי: אבל תמיד הרגשתי בגאווה של חניכי תל"מ מהשתייכותם למפעל הזה וגאווה גדולה מאוד של המדריכים והחברים שלנו בתנועה הקיבוצית, שיש לנו את הזכות למפעל הזה.
איתן ברושי: המפעל הזה חשוב לנו כתנועה הקיבוצית, שהייתה תמיד שותפה למאמצים הלאומיים.
איתן ברושי: אני אומר למשרד העלייה והקליטה וללירית סרפוס, אנחנו מפוזרים על פני כ-270 ישובים מדן ועד אילת, תרתי משמע.
איתן ברושי: גם תוכנית תל"מ מפוזרת מהצפון ועד הדרום הרחוק.
איתן ברושי: יש יתרון עצום ב-270 בסיסים כאלה שמכילים בתוכם אלפי אנשים, אוכלוסייה זמנית, כפי שהוזכר כאן: "בית ראשון במולדת" שהצטמצם לצערנו בגלל הבנייה, חיילים בודדים, אולפנים, נוער עולה ללא הורים (נעל"ה) וכמובן תל"מ ושנת שירות ועוד רבים אחרים.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, למשרד ראש הממשלה אין נכס גדול יותר מהתנועה הקיבוצית.
איתן ברושי: הנכס הזה הולך ונשחק, בשל שתי סיבות.
איתן ברושי: סיבה אחת, כי החברה הישראלית משנה את סדר העדיפויות שלה, ועל זה נתמודד בכל מקום, כולל בתקציב 2017-2018.
איתן ברושי: ראש הממשלה מסכים, לפי דעתי, עם הדברים שלי אבל לא תמיד יש לזה ביטוי בהתנהלות של המשרדים.
איתן ברושי: השחיקה שלנו היא קודם כול שחיקה ושינוי סדר עדיפויות של החברה הישראלית.
איתן ברושי: והסיבה השנייה היא המשאב העיקרי שהולך ונעשה וחסר, זה השיכון.
איתן ברושי: בעבר המדינה ידעה לבנות מקרוואנים בעלייה מברית-המועצות לשעבר ושיפוץ של בתי "עמידר" והיו בונים פינות נוער וקלטו חברות נוער.
איתן ברושי: אני לא יודע אם יש כאן נציגים של הסוכנות היהודית.
איתן ברושי: יגידו: טוב, יש כמה מרכזי קליטה לא מלאים.
איתן ברושי: אבל אין להשוות את הקליטה במרכז קליטה ריק לקליטה בתוך קיבוץ מלא, על כל המובנים של זה.
איתן ברושי: ברור שאחר-כך לא כולם נשארים בקיבוץ.
איתן ברושי: גם כשקלטנו את העלייה מברית-המועצות לשעבר ידענו שזאת נחיתה רכה ולא תמיד קליטה שלמה, אבל מי שיצא משם אחרי שנה-שנתיים יצא יותר בָּשֵל להתמודדות מאשר מי שלא עברו את המסלול הזה.
איתן ברושי: והנה אנחנו שומעים גם, בניגוד לכל מיני תחזיות, גם קליטה אמיתית של חברות, של מדריך נוער, של נישואים.
איתן ברושי: מי שחשב שהקיבוץ הוא מקום סגור – ויש מי שאומרים את זה ואמרו את זה, ויש מי שאומרים את זה גם היום מתוך חוסר הבנה והכרות.
איתן ברושי: אין ספק שכאשר אתה בא לקיבוץ כמו נען או קיבוצים אחרים ואתה רואה את יוצאי תל"מ עובדים במערכת החינוך של הקיבוץ, אתה מבין שהקיבוץ נתן את הדבר הכי יקר לחברים מתל"מ, את חינוך הילדים.
איתן ברושי: זה לא דבר פשוט, כאשר החינוך הוא הדבר הכי יקר שיש בקיבוץ.
איתן ברושי: והנה אנחנו רואים את ההשתלבות של תל"מ.
איתן ברושי: יש משהו יותר חזק מזה לומר על החיבור המרשים הזה בין ההתיישבות ובין תל"מ?
איתן ברושי: ועכשיו באים מנימוקים בירוקרטיים ומסבירים איך בירוקרטיה הורגת.
איתן ברושי: ראש הממשלה אוהב לקרוא לזה רגולציה.
איתן ברושי: ראש הממשלה אומר שצריך לחסל את הבירוקרטיה, אבל הנה דוגמה, לירית סרפוס, תגידי למנכ"ל אלי גרונר, שאפגש אתו בקרוב, הנה דוגמה.
איתן ברושי: אז איך יסבירו לאנשי תל"מ וליוצאי אתיופיה שיש החלטה?
איתן ברושי: מה זה משנה בכלל איזה משרד אחראי?
איתן ברושי: יש ממשלה בישראל, יש ראש ממשלה שרוצה להישאר, וזה בסדר גמור.
איתן ברושי: אז מה מעניין החלוקות הפנימיות?
איתן ברושי: תמיד הייתי אומר כשהייתי ראש מועצה: מי למעלה?
איתן ברושי: מי למטה?
איתן ברושי: מה זה מעניין את יוצאי אתיופיה מה הן ההחלטות האלה, שגם אנחנו לא תמיד מבינים אותן?
איתן ברושי: השאלה אם התוכנית תימשך או לא תימשך.
איתן ברושי: התפקיד שלכם לדאוג שהתוכנית תימשך.
איתן ברושי: יש שתי אפשרויות.
איתן ברושי: או שיחריגו את התוכנית מן הכלל, ותמיד בכל כלל יש יוצא מן הכלל.
איתן ברושי: יכולים להגיד שהתוכנית הזאת חריגה.
איתן ברושי: אני רוצה להציע סיכום מעבר לברכה לתנועה הקיבוצית, שלא תשכח לכתוב את זה.
איתן ברושי: אני רוצה לומר, אפשרות אחת היא שיחריגו את התוכנית הזאת למספר שנים.
איתן ברושי: עם כל הכבוד, זה לא התוכנית שמשנה את מצב האומה, זה יגדל בין 100 ל-200, במקום שיפעל ב-20 קיבוצים יפעל ב-30 קיבוצים, שחלקם מתחלף.
איתן ברושי: אבל דעו, אם יום אחד יפרקו את התוכנית אי אפשר יהיה לחזור יותר כי הבתים יתמלאו, הצוות יתפזר, כך החיים, ויש ביקושים נוספים.
איתן ברושי: אפשרות שנייה, חברי ממשרד העלייה והקליטה, ואין לי בעיה לדבר על זה עם סופה לנדבר, אני מכיר אותה כבר שנים רבות, פעם היא הייתה במפלגת העבודה.
איתן ברושי: אצלנו יש נדודים פוליטיים...
איתן ברושי: אפשרות שנייה היא שמשרד הכלכלה יתקצב והממשלה תחליט שהכסף הזה עובר.
איתן ברושי: אתם תהיו "הקבלן" של התוכנית ובמקרה כזה התוכנית תימשך.
איתן ברושי: אין היגיון לשלוח את התנועה הקיבוצית עכשיו לאסוף את הכסף ממשרדי הממשלה.
איתן ברושי: עם כל הכבוד, זה לא התפקיד שלה.
איתן ברושי: היא לא תהיה הקמב"ץ של הכסף, שיגידו: שליש יתקבל מפה, שליש יתקבל מפה.
איתן ברושי: בזה הרגנו את העניין.
איתן ברושי: התנועה הקיבוצית צריכה לעבוד מול משרד העלייה והקליטה.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, הממשלה, בפיקוח שלנו, צריכה לאפשר את התוכנית ואת הכפלתה ולמצוא דרך, או שתהיה החרגה לתוכנית או שהתקציב שקיים יהיה בידי משרד העלייה והקליטה כתוצאה מן ההחלטה שהתוכנית לא תיפגע.
איתן ברושי: אי אפשר לשלוח את התנועה הקיבוצית לעבוד עכשיו מול כל המדינה.
איתן ברושי: אם כך יקרה, שישלחו אותם, זה לסגור את העסק, הם לא יכולים לעשות את זה.
איתן ברושי: תפקידם להצליח בתוכנית.
איתן ברושי: תפקיד הממשלה לתת להם את התנאים כדי שהם יצליחו למען קליטה שלמה של יוצאי יהדות אתיופיה.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אתה מכיר אותי, הייתי גם באירועים, אני "חייל" שלך ואני נאמן לתוכנית ומחויב לקליטה של העלייה הזאת, שאני מאמין בה.
איתן ברושי: אני פונה אליך, לירית סרפוס, אם צריך אני מוכן לבוא לדיון במשרד ראש הממשלה כדי שאנחנו נשלים את התוכנית ונכפיל אותה.
אברהם נגוסה: יש לי הצעה ללירית סרפוס.
אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שאת מינהל הסטודנטים עשינו כחריג.
אברהם נגוסה: האם יש אפשרות לעשות גם את התוכנית הזאת כחריג?
<לירית סרפוס: עקרונית, כן, אם משרד העלייה והקליטה מסכים.
<ניר בנדק: שלום לכולם.
<ניר בנדק: אני מצטער אם אחזור על רוב הדברים שנאמרו פה.
<ניר בנדק: הקשבתי בקשב רב.
<ניר בנדק: קוראים לי ניר ואני מקיבוץ גן שמואל ומקשר של התוכנית כבר כמעט 11 שנים.
<ניר בנדק: מכל מי שיושב פה וקשור בצורה כלשהי לתוכנית, אני הכי ותיק.
<יצחק שפרן: אחרי דוד יאסו.
<ניר בנדק: נכון.
<ניר בנדק: התוכנית הזאת התחילה לטובת עולים חדשים, אבל לא סתם אנחנו מתייחסים אליה כקליטה ולא כאל עלייה.
<ניר בנדק: לאט-לאט עם השנים למדנו עם עצמנו לאיזו אוכלוסייה מן הקהילה אנחנו מסוגלים בשנה או שנה וחצי, בגלל התקציבים המצומצמים, לתת את המקפצה לקליטה נכונה יותר בחיים הבוגרים שלהם.
<ניר בנדק: כשקלטנו בהתחלה חבר'ה שהיו עם בעיות מפה-ועד-הודעה-חדשה של קליטה, של מקום, כנראה לא הצלחנו בשנה אחת, כאשר תוקצבה התוכנית לשנה אחת, לא הצלחנו להגיע לתוצאות.
<ניר בנדק: עם השנים אנחנו מצליחים להגיע לתוצאות ולשילוב הצעירים לקליטה משמעותית, לא סתם לקליטה כפי שאתם רגילים.
<ניר בנדק: אנחנו מצליחים להביא את החבר'ה האלה מחוסר יכולת בסיסית, מן המציאות שלהם ביום-יום, למצב שהם מסוגלים לנהל חיים בוגרים, משפחה, עסקים, עסקים פרטיים, כמעט בכל תחום ועניין.
<ניר בנדק: אני לא מצליח להבין, כפי שדיברו פה על נושא הבירוקרטיה – קיבינימט, תמצאו את ה-2.5, 3 או 4 מיליון שקל בשביל לשמר את התוכנית.
<ניר בנדק: זה הסיירת של התוכניות החברתיות לקליטה במדינה שלנו.
<ניר בנדק: אין שום מסגרת אחרת שיודעת לחבר גם לימודים, גם עבודה, גם מגורים, גם מעטפת של אנשים כמונו שמתנדבים.
<ניר בנדק: בכל קיבוץ יש לפחות 4, 5 או אפילו 10 חבר'ה שמתגייסים בהתנדבות כמונו בשביל לשלב את החבר'ה האלה ובשביל לעשות את התוכנית הזאת לאפשרית.
<ניר בנדק: אני חושב שמשרד העלייה והקליטה הוא המקום הנכון.
<ניר בנדק: ראשית, הוא מכיר את זה.
<ניר בנדק: שנית, הם עושים את זה כבר שנים.
<ניר בנדק: למצוא מקום לנושא הזה שייכנס אל תוך המשפך הזה – זה לא משחק.
אברהם נגוסה: אין על זה ויכוח, אבל תסכם.
<ניר בנדק: אני חושב, כפי שנאמר פה, שאסור להזיז את הדבר הזה, לא להזיז את הגבינה אפילו סנטימטר.
<דוד יאסו: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להתייחס.
אברהם נגוסה: אני מצטער אבל אין לנו זמן.
אברהם נגוסה: אין ויכוח על הדבר.
<דוד יאסו: יש לי הרגשה שהסיבה להחלטה שמשרד העלייה והקליטה יטפל בעולים עד 15 שנים ממועד עלייתם, לזה יש משמעות נוספת, כי חלק מבני הקהילה לחצו שכל הפעילויות נמצאות במשרד העלייה והקליטה ייצאו למשרדים הרלוונטיים ולאו דווקא יישארו במשרד העלייה והקליטה.
<ניר בנדק: זה נבע מחוסר הבנה של החבר'ה האלה.
אברהם נגוסה: אמרתי קודם שאנחנו אשמים.
אברהם נגוסה: נעבור להתייחסות של נציגת הסוכנות היהודית ואז נסכם.
<ורד אחיהון: מלבד להגיד שצריך באמת להמשיך את התוכנית, וכפי שהוא אמר, זה הסיירת של החבר'ה האלה לחיבור למרקם בחברה הישראלית, ולהגיד: תמשיכו – לא משנה באיזה משרד הם יהיו, יש תוכניות שצריכות להמשיך, וגם אם יש החלטת ממשלה, יש תוכניות ביניים.
<ורד אחיהון: עד שיחליטו לאיזה משרד התוכנית הזאת תעבור צריך לתת לה להמשיך.
<ורד אחיהון: תודה רבה.
<גבי אסם: לזה צריך להיות תרגום של החלטה.
אברהם נגוסה: אנחנו נסכם.
קסניה סבטלובה: אני רוצה לחזק את חברי איתן ברושי ולהגיד שאין לנו ויכוח בכלל שבהרבה מאוד תחומים בני העלייה האתיופית מטופלים על-ידי משרד העלייה והקליטה שלא בצדק.
קסניה סבטלובה: כבר מזמן צריך להעביר את האחריות ולפזר בין שאר המשרדים.
קסניה סבטלובה: אבל כאשר מדובר בעניין כמו קליטה, שזה התחום היחיד שבו אמור לטפל משרד הקליטה, אני חושבת שפה אנחנו פונים למשרד העלייה והקליטה ואומרים להם שוב ושוב שאנחנו מצפים שיעשו את הדבר הנכון וימשיכו את התוכנית המבורכת הזאת.
קסניה סבטלובה: אני יכולה להגיד שהמחקר האחרון שראיתי בנושא הזה היה באמצע שנות התשעים, ואני בטוחה שיש עוד רבים אחרים בנושא הזה, אבל אני זוכרת משהו שהיה אז רלוונטי לי כעולה חדשה, כמי שדווקא לא עברה קליטה דרך הקיבוצים.
קסניה סבטלובה: ראיתי שאחוזי ההצלחה של אלה שנקלטו דרך הקיבוץ, גם מן הבחינה הפסיכולוגית שלהם, ללא ערוך גבוהים יותר מאשר של אלה שעברו את הקליטה הישירה או קליטה במרכזי הקליטה, שהם פחות מוצלחים או יותר מוצלחים, אבל אין מה להתווכח שהקיבוץ נותן באמת את החיבוק החם ואת הדרך הישרה מהתחלה.
קסניה סבטלובה: צריך לחזק את זה ולא להרפות.