GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד יאסו: לפני 4 שנים ראינו שרוב הסטודנטים, או רוב המקצועות, היו בתחום של בי.
<דוד יאסו: איי כללי והיה חשוב לנו שייכנסו גם למקצועות מאוד מועדפים של מהנדסים, כל התחומים, כולל רפואה, וכן היה דיון, הסטנו את זה והצענו וגם העמדנו דרך מינהל הסטודנטים גוף מאוד מקצועי שייתן ייעוץ למועמדים ללמידה.
<דוד יאסו: אין למשרד הקליטה דרך לחייב סטודנט כזה או אחר, 'אם אתה לא לומד זה - - -
אברהם נגוסה: אני רוצה להחזיר אותך לנושא העיקרי.
אברהם נגוסה: זה עניין מערכתי, יש פה מערכת, כל המערכת, אתם כמשרד מרכז את עניין העלייה והקליט, האם אתם שמתם שולחן עגול והבאתם את כל המערכת ואמרתם 'תראו, הטראומה, הטיפול הנפשי, הוא מספר אחת', לא משנה מה תיתן לעולה חדש אם הוא נמצא במצב נפשי קשה, ולכן האם אתם כמשרד בצורה מערכתית הבאתם את כל המשרדים הרלוונטיים ואמרתם 'אנחנו צריכים דוברי השפות של אותם עולים', לא משנה, גם עולי אתיופיה, גם עולי רוסיה, גם עולים אחרים.
אברהם נגוסה: האם אתם עשיתם את זה ואמרתם בואו, מל"ג, משרד החינוך, משרד הבריאות, תקדמו את האפשרות של להכשיר עובדים פסיכולוגים, דוברי אמהרית לדוגמה, דוברי רוסית, דוברי צרפתית, כדי שיטפלו בעולים החדשים בשפה שלהם, מבינים את התרבות שלהם?
אברהם נגוסה: האם עשיתם את זה?
אברהם נגוסה: האם יש פורום כזה?
אברהם נגוסה: זה מה שאני רוצה לשמוע.
<דוד יאסו: שאלתך היא ברורה, אדוני היושב ראש.
<דוד יאסו: אנחנו מבחינת אקדמיה, לנושא של פסיכולוגיה, לימוד פסיכולוגיה, האם התקיים שולחן עגול, לא, לא התקיים על ידינו.
אברהם נגוסה: בסדר, העניין של הצורך להכשיר.
אברהם נגוסה: תיקח בכיוון הזה.
<דוד יאסו: אני אלך לזה, אני עונה לך אחד לאחד.
<דוד יאסו: לגבי הכשרות לתחומים מסוימים, אני אתן לך דוגמה, אגף התעסוקה שיושבת פה נציגה שלו, לפני חצי שנה פתחנו בנושא של הסבה, בני הקהילה שלמדו כל מיני תארים, עושים עכשיו הסבה במכללת אשקלון בנושא של עבודה סוציאלית.
<דוד יאסו: אנחנו הגענו מעבר לכל ההחלטות ועקפנו את כל החוקים, כדי באמת להכשיר אותם, כדי שיהיו, כי יש זעקה בשטח.
<דוד יאסו: הנושא של הפסיכולוגיה, או הנושא של טיפול בטראומה, גם רחמים מכיר את זה, יש את שרה כהן שמטפלת בעניינים האלה, אבל לא בתחום הפסיכולוגי, אלא בתחום העבודה הסוציאלית וכל הכינוס של כל המערך של כל הוועדות שישנן.
<דוד יאסו: אבל אם אני מתמקד, לשאלתך, בנושא של קידום וחיזוק, הנושא של לימוד לתואר בפסיכולוגיה, לא עשינו את זה.
<דוד יאסו: אני לא רוצה לברוח ולהגיד שזו לא אחריותו של משרד הקליטה, אבל משרד הקליטה כן מממן, אמרתי, תואר ראשון, תואר שני, תואר שלישי לכל מי שמעוניין ודוחף את כל הדברים האלה.
אברהם נגוסה: האם אתם דיווחתם למשרד הבריאות?
אברהם נגוסה: כי יש להם את הנתונים של יוצאי אתיופיה ממסגרת של מינהל הסטודנטים, כי אתם מממנים אותם, יש להם את הנתונים.
אברהם נגוסה: האם התייעצתם ודיברתם?
אברהם נגוסה: למה לא עשיתם את זה?
<דוד יאסו: לא, אני לא רוצה לתת תשובה של כן ולא, כי לא ידוע לי, יכול להיות שהתקיים על ידי האגפים המקצועיים שלנו במינהל הסטודנטים, אבל יחד עם זה המערכת הזו מאוד מאוד פתוחה, אם משרד הבריאות ירצה לקבל איזה סוג סטודנטים לומדים אנחנו יכולים לשלוף ולתת להם לפי המקצועות והם גם יכולים לפנות לכל אוניברסיטה, אבל אני לא יודע אם נעשה או לא.
אברהם נגוסה: אני מבקש בשם הוועדה לעשות את הדבר זה, זה חשוב מאוד.
<דוד יאסו: שמה?
אברהם נגוסה: להוציא ממינהל הסטודנטים את הסטודנטים הקיימים, אם יש - - -
<דוד יאסו: להעביר את הרשימה כמה סטודנטים לומדים בפסיכולוגיה?
אברהם נגוסה: שמות וגם הפוטנציאלים שרוצים ללמוד ואתם תדאגו להקלות, לפחות שמה שערבים וחרדים מקבלים שיקבלו גם יוצאי אתיופיה.
<דוד יאסו: ההקלות לא תלויות במשרד הקליטה.
<דוד יאסו: אני יכול לומר לך שגם ההנחיה של השרה כרגע, או של המנכ"ל או השר לשעבר, גם בעקבות הדרך החדשה, נושא האקדמיה, נושא מינהל הסטודנטים נשאר במשרד העלייה והקליטה, זה כל כך חשוב ואנחנו רוצים לחזק אותו.
<דוד יאסו: רק לאחרונה נרשמו לדוקטורט עוד כ-10 או 15 אנשים, שמימנו אותם כרגע.
<דוד יאסו: זאת אומרת המימון הוא לא רק לתואר ראשון, אנחנו ממשיכים.
אברהם נגוסה: דוד, אני לא בא בטענה שאתם מממנים, זה לא הנושא, הנושא הוא בתחום הפסיכולוגיה, האם אתם יכולים עכשיו לדחוף את הנושא הזה כפה של העולים החדשים על הצורך של דוברי אמהרית כפסיכולוגים כדי לקדם את זה מול משרד הבריאות, מול מל"ג, מול משרד החינוך, מול האוניברסיטאות והמכללות, כמובן דרך מל"ג.
אברהם נגוסה: האם אתם הולכים לעשות את זה?
<דוד יאסו: אני אעביר את המסר הזה לאגף המקצועי ואני אדווח בהמשך.
<זורייש וובה: אני סטודנטית לפסיכולוגיה תואר ראשון, שנה שלישית, באוניברסיטה העברית.
<זורייש וובה: השאלה שלי זה ככה, אני מבינה שיש את כל הנושא של המימון של תואר ראשון ותואר שני, אבל אנחנו מדברים על הפער, כאילו איך מישהו מצליח בכלל להתקבל לתואר שני.
<זורייש וובה: אז איפה נגיד לעודד מצוינות בתוך החבר'ה שנמצאים בתואר ראשון, שיהיה להם ממוצע מספיק גבוה לתארים יותר מתקדמים.
<זורייש וובה: איפה כן משרד הקליטה, מינהל הסטודנטים, מנגיש או עושה איזה שהיא מעטפת כן לוודא שכן מעודדים מצוינות וכן מעודדים המשך לתארים מתקדמים?
<דוד יאסו: אם השאלה היא אליי, אני לא חושב שמינהל הסטודנטים או משרד העלייה והקליטה מנע סטודנט כזה או אחר, במיוחד בפסיכולוגיה, שבגלל מימון הוא לא התקבל לזה.
<דוד יאסו: אולי המחסום שאתם מציינים אותו, ובצדק, זה המחסום זה איך להתקבל אליו, ולהתקבל אליו, שוב, זה לא אחריות של משרד העלייה והקליטה.
<דוד יאסו: כל העניין הזה, אני מוכן לבדוק מול הגופים המקצועיים.
<זורייש וובה: אני אגיד לך, נגיד מינהל הסטודנטים, אחד מהתחומים, חוץ מלממן את התואר הראשון וכן לתת סכום מסוים, הוא גם אמור לתת תקציב, אני מדברת באופן מאוד כזה גס ממה שאני מכירה, הוא אמור להעביר איזה שהוא תקציב למוסדות שאנחנו לומדים בהם כדי שנוכל לקבל תמיכה לימודית, אם זה עזרה של חונכים שיישבו איתנו.
<דוד יאסו: אני לא יודע על זה ספציפית, אני בודק.
אברהם נגוסה: גם בקשר לשאלתך, הבעיה זה לא עניין המימון, החסם הוא הקריטריון לקבלה ולכן אני רוצה לפנות לנציגת המועצה להשכלה גבוהה.
<בתיה הקלמן: שלום, בוקר טוב.
<בתיה הקלמן: שמי בתיה, ממונת תחום רוח וחברה באגף האקדמי במועצה להשכלה גבוהה.
<בתיה הקלמן: אני גם מצטרפת לתודות על היוזמה לדיון הזה, דיון מאוד מאוד חשוב.
<בתיה הקלמן: חשוב לנו לציין בפתח הדברים שהמועצה להשכלה גבוהה ב-15 השנים האחרונות עסקה רבות בטיפול בהרחבת הנגישות של ההשכלה הגבוהה לקשת המגזרים השונים בחברה הישראלית.
<בתיה הקלמן: הדיון הזה הגיע בעיתוי מאוד מאוד נכון, כי כרגע המועצה להשכלה גבוהה וות"ת דנות בגיבוש תכנית החומש, התכנית ל-5 השנים הבאות מבחינת המדיניות של המערכת, לאן ללכת, באיזה נושא עומק לטפל, אחד מהם זה באמת הנושא של הנגשה של מגזרים רגישי תרבות, תלויי תרבות, כמו החרדים, כמו הערבים וגם האתיופים.
<בתיה הקלמן: זה בין היתר אחד הדברים.
<בתיה הקלמן: ידידי יפרט בהרחבה לגבי הפעילות שעומדת להתרחש בנושא הזה בהמשך, אבל הנושא הזה נמצא על שולחן הוועדה לתכנון ותקצוב ועל שולחן המועצה להשכלה גבוהה.
<בתיה הקלמן: וליתר דיוק, איפה אנחנו עומדים ולאן אנחנו הולכים.
<בתיה הקלמן: קודם כל כשמת
<בתיה הקלמן: חילים לדון על הנציגות של העדה האתיופית באקדמיה צריך להתחיל בדבר מאוד בסיסי.
<בתיה הקלמן: כיום השיעור היחסי של הקהילה האתיופית בתוך ההשכלה הגבוהה הוא יחסית נמוך ביחס לגודל שלהם באוכלוסייה.
<בתיה הקלמן: נתחיל קודם כל מבעיית המקרו עוד לפני שאנחנו מטפלים בבעיית המיקרו של הפסיכולוגיה וכל החסמים שצוינו כאן.
<בתיה הקלמן: כמטרה ראשונה אנחנו רוצים לטפל בבעיית המקרו, לראות איך אנחנו מעודדים יותר אנשים מהקהילה להשתלב בתוך המערכת של ההשכלה הגבוהה ובתוך זה גם איך אנחנו מגוונים את המקצועות אליהם הם פונים.
<בתיה הקלמן: כיום יש ריכוז מאוד מאוד גבוה של הקהילה האתיופית, כפי שציין דוד ממשרד הקליטה, בחלק של הלימודים הכלליים במדעי החברה ופחות ייצוג במקצועות ספציפיים.
<בתיה הקלמן: זאת אחת המטרות.
<בתיה הקלמן: אנחנו לומדים הרבה מאוד מהניסיון שצברנו לגבי ההנגשה של המגזר הערבי.
<בתיה הקלמן: אנחנו נשתמש הרבה מאוד מהניסיון שצברנו כדי לבנות תכנית דומה גם למגזר האתיופי.
<בתיה הקלמן: מבחינה אקדמית הדברים שכרגע עומדים על הפרק, אנחנו במגעים עם אחד המוסדות להשכלה גבוהה בדרום, בשיתוף ובתיאום עם משרד הבריאות, לפתיחת תכנית לימודים לתואר שני לפסיכולוגיה קלינית, תכנית רגישת תרבות, או תלוית תרבות.
<בתיה הקלמן: היום זה כבר ברור, זה מוסכמה, שכדי להיות פסיכולוג צריך גם להבין את השפה ואת התרבות של מי שעומד מולך, הדבר הזה הוא ברור, שאלת הצורך בכלל לא צריכה להידון כאן, הצורך הוא ברור לכל מי שיושב כאן מסביב לשולחן.
<בתיה הקלמן: תכנית שכזאת תיתן מענה לטיפול באוכלוסיות מגוונות תוך תשומת לב מרבית לעניין התרבותי, תוך רגישות לצרכים הייחודיים של כל מגזר ומגזר, הערבי, הבדואי, האתיופי ואולי גם מגזרים נוספים, זו תכנית שלא תהיה רק למגזר הערבי, זאת תכנית שתהיה קודם כל ברמת העיקרון לכלל האוכלוסייה, אבל תיתן מענה למגזרים שונים.
<בתיה הקלמן: אז אנחנו נמצאים בשלבים, התכנית הזאת כרגע עומדת על הפרק, ייקח תקופה עד שהיא תעבור את כל שלבי הבדיקה, דבר שצריך גם להיבדק על ידי ועדות מקצועיות בשאיפה, יחד עם משרד הבריאות, כי משרד הבריאות אחראי אחר כך על מקומות ההתמחות, שאנחנו נוציא את התכנית הזאת לדרך.
<בתיה הקלמן: זה כבר ייתן איזה שהיא כתובת הגיונית וטובה לסוגיה שאנחנו דנים עליה פה היום.
<בתיה הקלמן: לגבי תנאי קבלה, תנאי קבלה זה נושא רגיש אצל כולם, לא רק אצל הקהילה האתיופית.
<בתיה הקלמן: בתנאי קבלה צריך להבין דבר מאוד מאוד חשוב, המועצה להשכלה גבוהה, לבד מתעודת בגרות כבסיס לקבלת תואר ראשון ותואר ראשון כבסיס לקבלה לתואר שני, לא מתערבת בתנאי קבלה.
<בתיה הקלמן: תנאי קבלה, על פי חוק המל"ג, זה דבר שהוא לשיקול דעת המוסדות ואנחנו מנועים מלהתערב בו.
<בתיה הקלמן: אנחנו גם לא קבענו את מבחן המתא"ם כמבחן מיון, מבחן כניסה, לתואר השני.
<בתיה הקלמן: כאן צריך להבין דבר מאוד מאוד חשוב, זה נתון לכל מוסד ומוסד, אנחנו לא יכולים לבוא ולחייב מוסדות לקבל מגזר מסוים על פני מגזר אחר, או להגיד לו 'תוריד ציון פסיכומטרי לתלמיד כזה או תלמיד אחר', לנו אין את האפשרות לעשות את זה, אפשר להציע משהו אחר, מעטפת אחרת, ובמישור הזה אנחנו עובדים.
<בתיה הקלמן: אני מאוד מעוניינת, ברשותך, להעביר את רשות הדיבור לאורגן, שיושב איתי כאן, שהוא מרכז את הפרויקטים להנגשה חברתית בוועדה לתכנון ותקצוב במל"ג.
<בתיה הקלמן: אני חושבת שיש לו הרבה מה לחדש וגם לעדכן בדיון האחרון שנעשה בתחום של העדה האתיופית בוות"ת בישיבה האחרונה.
<בתיה הקלמן: בבקשה.
<אורגן פודם: כמו שבתיה אמרה, באמת בשבוע שעבר, ביום רביעי האחרון, הצגנו בוות"ת, במסגרת הדיונים, מסמך מאוד מקיף על הרחבת הנגישות ליוצאי אתיופיה.
<אורגן פודם: אנחנו מדברים על יציאה לדרך וות"ת בירכה אותנו ואישרה לנו להתחיל להתקדם בנושא.
<אורגן פודם: זו תכנית מאוד מאוד מקיפה, שהיא תעזור גם בסיפור הזה, אבל היא מתמקדת בעיקר במעטפת לתואר ראשון, עזרה בשיעורי עזר, בתגבורים, רכז מוסדי, שיעזרו להם לסיים את התואר הראשון בציונים יותר גבוהים.
<אורגן פודם: התכנית תתמקד גם בייצוג במגוון המקצועות, כשבאמת יש פה את הנושא של פסיכולוגיה ומדעי החברה, אבל צריך לזכור שהבעיה העוד יותר גדולה של יוצאי אתיופיה היא במקצועות ההנדסה, מתמטיקה והמדעים המדויקים, שם הייצוג הוא הרבה יותר נמוך מפסיכולוגיה.
<אורגן פודם: חשוב לציין שגם בתכניות שעשינו במגזר הערבי והחרדי אין בשום מקום הכתבה שלנו על הקלה בתנאי הקבלה.
<אורגן פודם: יש תכנית שמעודדת את המוסדות לקלוט סטודנטים יוצאי אתיופיה ואנחנו בהחלט נחשוב וסיכוי מאוד טוב שנעשה את זה גם במקרה הזה.
<אורגן פודם: חשוב להגיד שגם לכלל האוכלוסייה, מבין כל הסטודנטים לתואר ראשון בפסיכולוגיה אחוז יחסית קטן ממשיך לתואר שני ואלה שלא ממשיכים לתואר שני הרבה פעמים מוצאים את עצמם בלי עבודה וזה לא מה שאנחנו רוצים במקרה הזה.
<אורגן פודם: לכן אני אומר שיחד עם התמרוץ ללכת לפסיכולוגיה יהיה גם דגש למקצועות כמו הנדסה, מתמטיקה, מקצועות שיש היום ביקוש מאוד גדול לעבודה.
<אורגן פודם: אנחנו נמצאים כל הזמן בתיאום גם עם ראש מינהל הסטודנטים, עם משרד האוצר, עם המועצה הלאומית לכלכלה, בגיבוש התכנית.
<אורגן פודם: כשהתכנית והתקציב יהיו מוכנים אנחנו גם נשמח להציג אותה לוועדה.
מרדכי יוגב: אני מתנצל, אני מבקש את רשות היושב ראש, כי אני צריך ללכת להצבעה בוועדת חוץ וביטחון ולפני כן ועדת חינוך וחשוב היה לי פה הדיון ואני חושב שהוא יותר מחשוב וגם אני מודה לכל מי שיזם אותו, היושב ראש, או הסטודנטים או הסטודנטיות.
אברהם נגוסה: סטודנטית פנתה אלינו.
מרדכי יוגב: כן, אני רואה את הפנייה של תהילה.
אברהם נגוסה: היא הציגה לנו גם ממצאים.
מרדכי יוגב: אני אומר דבר פשוט ואני אומר אותו בעיקר לך כרגע, בתור נציג מל"ג האחרון שדיבר ואני מקווה שעוד מעט נשמע את מכון פוירשטיין, ואני מצטער שאני לא אוכל לשמוע, הנושא חשוב ביותר, הוא גובל בהצלת חיים.
מרדכי יוגב: כל אותם מקצועות טיפוליים, ודאי כשהם טיפוליים/קליניים, אני אומר את זה גם לנציגי משרד הבריאות, מי מגיע אל האנשים, מי מגיע אל הנער, הנערה, מי מגיע אל האמא, אל האבא, אל הילד, אם הוא יודע לדבר בשפתו, האם הוא לא זר לו.
מרדכי יוגב: אני לא אגיד יותר, כי אני לא יכול להאריך, אבל הוא נוגע בהצלת חיים.
מרדכי יוגב: פה נשמעו מכם דברים, אני לא תוקף אתכם אישית, אבל כן תוקף את הגישה ,שלאחר 30 שנות עלייה והרי עולי אתיופיה יש לנו פה כבר 30 שנה, מכון פוירשטיין פרץ דרך, בעיקר נדמה לי, יכול להיות שאני טועה, אוניברסיטת בר אילן הבינה, צה"ל הבין, העדה האתיופית פחות, היא לא רצתה שישימו אותה כחריג בצד, אבל הלוואי על כל הילדים שלי שהיו עוברים את האבחון של מכון פוירשטיין, אני שמח על כל ילד שיהיה לו את האבחון והוא יילך למסלול שמתאים לו.
מרדכי יוגב: שורה תחתונה, הם פרצו דרך להבין שיש דברים מנטליים שהם שונים.
מרדכי יוגב: אני זוכר את עצמי כמפקד בצה"ל, כאשר נכנסו חיילים אתיופים והבן אדם לא מרים את הראש ואתה חושב שאין לו ביטחון עצמי וכך נפסלו אנשים לקורס קצינים, בשעה שהיו יכולים להיות קצינים מצוינים.
מרדכי יוגב: פשוט יש בהם ענווה יתרה או כבוד למפקד או לאבא, אז הוא יושב עם עיניים מושפלות, אבל הוא יכול היה להיות אדם מצוין ומפקד מצוין.
מרדכי יוגב: אני זוכר את זה במיוחד.
מרדכי יוגב: לכן אני סבור שצריך שתהיה פה ועדת מעקב, אינני יודע מה, יכול להיות שפוירשטיין יבשרו פה יותר בשורות, אבל שתגדיר לכם בעוד חודשיים, לא יותר מזה, לשנת הלימודים הבאה, איפה אתם מגמישים, ולא רק בדרום, צריך גם בצפון, מדוע שאדם מכרמיאל יצטרך להתרחק ממקום מגוריו וגם לשכור דירה או למצוא את הדרכים?
מרדכי יוגב: מדוע שלא יהיה אחד בצפון ואחד בדרום?
מרדכי יוגב: פה מתייחסים ספציפית, אני בדרך כלל אוהב להעלות את הדיונים לתשובות של כל משרדי הממשלה, לכל נושא הקליטה של כל העולים מכל הארצות, אבל בנקודה הזאת, אני מכיר אותה, פגשתי גם במקרים של סכנת חיים בסיפור הזה.
מרדכי יוגב: במקרה אחד התקשרתי למפקד מחוז במשטרה, 'שלח לשם עכשיו שוטרת מהעדה האתיופית ותדאג גם שתהיה עובדת סוציאלית מהעדה האתיופית'.
מרדכי יוגב: לא ידעתי להגיד על פסיכולוג, לא ידעתי, אני זוכר שאמרתי שוטרת אתיופית ועובדת סוציאלית אתיופית.
מרדכי יוגב: הוא היה חבר שלי, אותו מפקד מחוז, אז הוא הפך את הדברים ממש משחור ללבן, כי הוא ידע לעשות את זה.
מרדכי יוגב: אני רוצה לקצר את דבריי כי אני חייב לרוץ.
מרדכי יוגב: חייבים פה יותר גמישות, היא לא מורידה את הסטנדרטים של האקדמיזציה, היא פשוט מתאימה אותם למנטליות של האנשים, לזיהוי של האנשים שמתאימים לעסוק בכך והיא יוצרת מידה מסוימת של החרגה, כדי שאפשר יהיה.
מרדכי יוגב: הדבר האחרון, בוודאי העדה מכירה, אני אישית לוקח לעצמי איזה שהיא משימה באחד מגופי הפילנתרופיה, לומר להם שייקחו את הנושא הזה בספציפיות של ליווי של מנטורים לאותם אנשים, שזה ליווי שאתם מכירים אותו בחלקכם.
מרדכי יוגב: אני מכיר לפחות שני ארגונים שעוסקים בכך וגם אתם תבואו מצדכם לאותם ארגונים לאותם מקצועות ספציפיים, של פסיכולוגיה קלינית למשל, כי זה קיים כבר במקצועות אחרים, כדי שזה ייתן את המענה לעדה ובעזרת ה' הדמויות הללו שיצליחו, כפי שיש פה, גם את החסם שאומרים בעדה, 'את זה אנחנו לא יכולים', יהיו כאלה והם יקרינו על האחרים ויהיו המנטורים של האחרים, להגיד להם 'אתם יכולים' ויובילו עוד כאלה להיות פסיכולוגים קליניים.
<אורגן פודם: אני רוצה רק לציין שאנחנו נמצאים במגעים עם מכון פוירשטיין.
<אורגן פודם: מטעמים משפטיים אני לא יכול להגיד בדיוק - - -
מרדכי יוגב: 30 שנה העדה הזאת כבר פה, זה כבר דור שלישי כמעט.
מרדכי יוגב: מגעים מגעים ולא נוגעים ולא מגיעים.
מרדכי יוגב: זה כמו בצבא - - - עוד חודשיים דיון.
אברהם נגוסה: אני חשבתי, כשהיא הבהירה שאתה תפרט מה אתם עושים רציתי לשמוע, אבל אתה הצגת לנו 'נחשוב'.
<אורגן פודם: לא.
אברהם נגוסה: בסדר, הבנתי, כישלון של מערכת, כל המערכות.
אברהם נגוסה: בואו נשמע עכשיו מד"ר לאה יוסף ממכון פוירשטיין.
<לאה יוסף: שלום לכולם.
<לאה יוסף: אני נציגה של מכון פוירשטיין, שמי ד"ר לאה יוסף.
<לאה יוסף: אני מזה 25 שנה עובדת במכון.
<לאה יוסף: אני חייבת לבוא ולומר שאני מברכת מאוד על הדיון הזה, על עצם היותנו כאן ועצם זה שאני נציגת המכון.
<לאה יוסף: כל מה שנשמע כאן ובהתחלה הייתה איזה שהיא סטייה לכיוון יותר טיפולי, אנחנו מדברים פה על תנאי קבלה.
<לאה יוסף: אני רוצה להגיד שכבר מזה 6 שנים אנחנו ממיינים סטודנטים לאוניברסיטת בר אילן ולאוניברסיטה העברית.
<לאה יוסף: בוא נאמר שמי שבאמת פתח את השער זו הייתה אוניברסיטת בר אילן ושנה אחריה האוניברסיטה העברית.
<לאה יוסף: יש לנו כבר משהו בסביבות 150 סטודנטים וחלקם שכבר סיימו תואר ראשון כאשר תנאי הקבלה הם כאלה שאנחנו עושים להם אבחון שהוא אבחון שהוא שונה מהאבחון הפסיכומטרי, שאנחנו יודעים שהוא מהווה חסם מאוד מאוד רציני לקהילה האתיופית.
<לאה יוסף: זאת אומרת האבחון שלנו הוא אבחון שבבסיסו הוא יותר בוחן יכולות חשיבה ואז באמת אנחנו רוצים לראות את יכולת החשיבה של האדם ולא רק את הציון הפסיכומטרי שלו.
<לאה יוסף: ללא ספק הבעיה הזו קיימת לא רק באקדמיה, היא קיימת גם במשרד החינוך, היא גם קיימת במיון תעסוקתי, היא גם קיימת בצבא ואני חייבת לומר, כמו שחבר הכנסת מוטי יוגב דיבר על זה, אנחנו למעלה מ-10 שנים ממיינים חיילים מהעדה האתיופית לכל מגוון התפקידים בצבא, ובהצלחה מרובה מאוד.
<לאה יוסף: אם אנחנו נתמקד בעניין של האקדמיה, אני יכולה לומר שנכון לעכשיו יש לנו עשרה סטודנטים שלומדים בבית ספר לרפואה באוניברסיטה העברית וזה לא דבר של מה בכך.
<לאה יוסף: הסטודנטים האלה יכולים, ללא ספק, ואני חייבת לומר שממוצע הציונים שלהם הוא בין 85 ל-90, שזה לגמרי לא מבוטל.
<לאה יוסף: גם אם ציון הפסיכומטרי שלהם לא היה מאפשר להם להתקבל ללימודי הרפואה, אבל בזכות האבחון שלנו הסטודנטים האלה מצליחים ומצליחים להגיע להישגים האלה.
<לאה יוסף: ואותו דבר אני חושבת שזה יכול להיות גם לגבי מבחני הפסיכולוגיה.
<לאה יוסף: אני חייבת לומר, עצם זה שאנחנו פותחים להם את הדלת, אחר כך הם סטודנטים לכל דבר, אין שום הקלות, אין שום דבר שאנחנו עושים שמתאימים אותם לקהילה האתיופית.
<לאה יוסף: אני חושבת שיש בזה דבר מאוד מאוד נכון ומאוד חשוב לקהילה ולא רק לחברה הישראלית.
<לאה יוסף: יש לנו סטודנטים שלומדים משפטים ולומדים עבודה סוציאלית ולומדים מדעי המחשב והם מצליחים בצורה מדהימה, ממש מדהימה.
<לאה יוסף: זה לא דבר של מה בכך.
<לאה יוסף: אנחנו יודעים שהמבחן הפסיכומטרי הוא מבחן מוטה תרבות ובגלל שהוא כזה הוא לא מאפשר לזהות או לזקק את אותם חבר'ה מקסימים, ובאמת אני כל כך שמחה לראות כאן את הבנות האלה שבוא נאמר בלעדי האבחון שלנו הן לא היו מגיעות והן מצליחות בצורה מדהימה.
<לאה יוסף: אז אין שום סיבה שלא.
<לאה יוסף: אני חושבת שעצם העובדה שאנחנו כבר פתחנו את השערים לתואר הראשון, אני חושבת שצריך לעלות שלב ולאפשר להם גם את לימודי המאסטר.
<לאה יוסף: ללא ספק חבר'ה סטודנטים שממש מצליחים בלימודי תואר ראשון, להתפתחות המקצועית שלהם זה מאוד מאוד רלוונטי להמשיך גם בתואר השני.
<לאה יוסף: אנחנו בדיוק יודעים מה המשמעויות של זה.
<לאה יוסף: כדי שיהיו מטפלים טובים, אין ספק שאנחנו רואים שהנחיצות היא מאוד משמעותית בחברה ובוודאי בעדה האתיופית.
<לאה יוסף: לכן לאפשר להם, לעשות את ההנגשה הזו, זה חלק בלתי נפרד שגם יעזור להם ולחברה בכלל.
<דוד יאסו: משפט אחד להוסיף.
<דוד יאסו: זה מתחבר.
<דוד יאסו: הפרויקט הזה, מי שיזם אותו זה משרד הקליטה.
<דוד יאסו: היא צודקת, אנחנו כינסנו את זה, זה היה לפני 5-6 שנים שהתחלנו ועדיין מלווים אותו, דרך אגב.
<דוד יאסו: אחת הראיות ששאלת, אז הנה, עובדה.
<דוד יאסו: סליחה ששכחתי, אבל הייתי בחופש, בגלל זה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו מנציגת משרד החינוך, ד"ר חוה פרידמן, בבקשה.
<חוה פרידמן: מעבר למה שהוצג עד עכשיו אני רוצה לעשות הבחנה בין דיון, שחלק מהדברים שנאמרו פה היו יכולים להתייחס למקצועות לימוד אחרים באקדמיה לבין הסיפור של פסיכולוגיה.
<חוה פרידמן: אני כבר מגייסת את תהילה ל-אמ.
<חוה פרידמן: איי בפסיכולוגיה חינוכית עוד דקה, כי אני חושבת שצריך לזכור כמה דברים.
<חוה פרידמן: האחד זה האפקט הכללי, או הדימוי שיש ללימודי פסיכולוגיה בישראל.
<חוה פרידמן: הדימוי שיש ללימודי פסיכולוגיה בישראל זה שזה מסלול מאוד ארוך, הוא מחייב את הבי.
<חוה פרידמן: איי, את המבחן בין בי.
<חוה פרידמן: איי לאמ.איי, את האמ.
<חוה פרידמן: איי עצמו, אמ.
<חוה פרידמן: איי עם תזה, זה אומר שמדובר במסלול לימודים של מינימום 6 שנים באקדמיה במקרה הקצר ביותר ואחרי זה מתחילה התמחות בשכר מאוד נמוך.
<חוה פרידמן: בכלל התחומים של הפסיכולוגיה יש הבדל בין אופן ההעסקה מטעם משרד הבריאות, משרד החינוך, לא ניכנס לזה כרגע.
<חוה פרידמן: אז הדימוי שיש בכלל ללימודי פסיכולוגיה הוא שאתה צריך עורף כלכלי, העורף הכלכלי לא כולל רק את מימון שכר הלימוד, הוא כולל גם עורף מחיה.
<חוה פרידמן: אז יש כאן מצבור של חסמים, אבל צריך להתייחס למה האפקט שיוצרים החסמים ביחד כלפי מקצוע שגם צריך להגיד, זה לא הוזכר כאן, הסוגיה של מספר המגמות לפסיכולוגיה בגופים האקדמיים.
<חוה פרידמן: עד לפני כמה שנים זה היה רק באוניברסיטאות, מזה כמה שנים יש לימודי פסיכולוגיה במכללות.
<חוה פרידמן: זה גם נוגע לסוגיית ה-30 שנה, כי אם נשאל את עצמנו כמה מחלקות לפסיכולוגיה היו פה לפני 20, 10, 5 שנים והיום, זה גם שונה, זה מה שאפשר לחסם של ציון 90 להיות כל כך גבוה, זה יחסי ביקוש והיצע.
<חוה פרידמן: כמה כיסאות לומדים יש לפסיכולוגיה על ענפיה השונים, יש לה שישה ענפים שונים לפסיכולוגיה, כמה כיסאות סטודנט יש לפסיכולוגיה באמ.
<חוה פרידמן: איי בגופים אקדמיים שונים, היום זה נפתח לחלוטין.
<חוה פרידמן: זה אומר שמספר המקומות גדל, ממש בשנים האחרונות, וזה אומר, אני חושבת, שבלי לחבר בין הפתרונות לכל חסם, זאת אומרת בלי ליצור צוות עבודה משותף, קודם כל עם המל"ג, אבל של המשרדים השונים, אנחנו כל פעם נעשה זום אין ונסתכל על חסם אחד ולא נראה את התמונה הגדולה.
<חוה פרידמן: התמונה הגדולה היא הביקוש לפסיכולוגיה.
<חוה פרידמן: אתה בא מעמדה שאתה מוכן להיות 6 שנים סטודנט, אתה לא בטוח שתתקבל בין הבי.
<חוה פרידמן: איי לאמ.
<חוה פרידמן: איי וזה לא סיפור של תנאי הקבלה.
<חוה פרידמן: אני לא חושבת שהסיפור הוא להוריד את הרף של תנאי הקבלה, הסיפור הוא לתמוך, לתת את התמיכות המתאימות, שאנשים יעמדו בתנאי הקבלה ויתאפשר להם לעמוד בסטנדרט.
<חוה פרידמן: זה הסיפור.
<חוה פרידמן: לא להוריד את הרף, אלא לעזור בכל המסלול הזה של ה-6-7 שנים.
אברהם נגוסה: בואי נהיה מציאותיים.
אברהם נגוסה: מצד אחד יש צורך, את מאמינה בצורך, את מסכימה לצורך.
<חוה פרידמן: לגמרי.
<חוה פרידמן: אני כואבת את החסר.
אברהם נגוסה: יש צורך ואנחנו יודעים גם, כדי לתת מענה לצורך הזה, שמי שמדבר את השפה ויודע את התרבות מול הבן אדם שנמצא במצוקה זה יותר קל.
אברהם נגוסה: אם אנחנו לא נוריד את תנאי הקבלה יהיה קשה להשיג בתנאים האלה סטודנטים שיכולים להיכנס.
אברהם נגוסה: בואי נהיה מציאותיים, ציון 90 חובה לתואר שני זה מאוד קשה ולכן מול הצורך האם את חושבת שיש צורך להתגמש או גמישות בעניין תנאי הקבלה?
<חוה פרידמן: אני חושבת שזה לא המפתח המרכזי, אני לא פוסלת את זה ולא שמה על זה את כל המאמץ.
<חוה פרידמן: אני חושבת שהמאמץ צריך להיות בטיפול בכל החסמים בעת ובעונה אחת, כי אנחנו עלולים להגיע למצב שנוריד את הרף, ייכנס מספר זעום, קטן מדי, של אנשים ולא באמת נטפל בתופעה ואז נבוא בעוד 3 שנים ונשאל את אותן שאלות.
<חוה פרידמן: אני חושבת שזה מצריך טיפול בכל החסמים בעת ובעונה אחת והכרה בכך שמסלול הפסיכולוגיה בישראל, בשונה מהרבה מדינות מערביות, הוא קשה במיוחד ונוצר מצב שהוא גם קשה אקדמית, יש בו צמתים קריטיים של מיון שקשה מאוד לעבור אותם, היה חסר גדול במקומות לימוד, במקום ללמוד בכלל פסיכולוגיה, ויש כאן סוגיה כלכלית ברקע, שהיא לא רק קשורה בשכר לימוד.
<חוה פרידמן: סוגיה כלכלית לכל לומד, אלה לימודים קשים - - -
אברהם נגוסה: אני לא מסכים.
אברהם נגוסה: לכל דבר יש פתרון.
אברהם נגוסה: הלימודים לא כל כך קשים, אני אומר לך.
<חוה פרידמן: לא, אני אומרת הסוגיה הכלכלית, שאתה צריך עורף מחיה גם, לא רק - - -
אברהם נגוסה: אז צריך למצוא פתרון לזה, יש מינהל הסטודנטים, יש משרד הקליטה, צריכים לבוא - - -
<חוה פרידמן: לא, אם נשאיר את זה לכל גוף לבד - - - לחבר את הגופים.
אברהם נגוסה: תיכף נגיע לזה.
<חוה פרידמן: סיימתי.
אברהם נגוסה: נשמע מהמשרד לשוויון חברתי, רועי אסף, בבקשה, בוא תשתף אותנו בניסיון של המשרד.
אברהם נגוסה: אתה מרכז את הנושא הזה במשרד, בנושא של האוכלוסיות כמו האוכלוסייה הערבית והחרדית.
<רועי אסף: אני עובד ברשות לפיתוח כלכלי של אוכלוסיות המיעוטים, ב-6 השנים האחרונות אני ראש אגף חברתי, אני אחראי על התחומים של השכלה גבוהה, תעסוקה וחינוך, בין השאר.
<רועי אסף: תכנית החומש של ההשכלה הגבוהה, יזמנו אותה ביחד עם ות"ת מל"ג ומשרד האוצר לפני 6 שנים, אני מדבר רק על אוכלוסיית המיעוטים, זו המומחיות שלנו, ויש תכנית שנקראת 4193, של 730 מיליון שקל, של עידוד תעסוקת מיעוטים, שאנחנו כתבנו באגף ובשנת 2012 היא עברה בממשלה ויוצאת עכשיו, שמתוכה, מה שחברתנו ממשרד הבריאות אמרה, התקציב שמיועד לכך הולך לאוכלוסייה הערבית.
<רועי אסף: אני רוצה להגיד מילה אישית, בטרם היותי עובד מדינה, אדוני היושב ראש, אני הייתי חלק מההפגנות של יוצאי אתיופיה, אז מול משרד ראש הממשלה, הייתי עובד שם, עכשיו עברנו למשרד לשוויון חברתי, הסיבה לכך היא בגלל שזאת עדה שעשתה את ההפגנות שלה על כך שלא נתנו לה לתרום.
<רועי אסף: פה יש שוני קל בין שאר העדות לבני העדה האתיופית, יחד עם זאת הם לא מגזר.
<רועי אסף: אמרו פה המגזר הערבי, המגזר האתיופי, האתיופים הם לא מגזר, הם חלק מקבוצת הרוב וככה צריך להתייחס לזה ועם הזמן תהיה כניסה כמו של שאר העדות.
<רועי אסף: ברמת העיקרון היו לנו שני ערוצי פעולה שציינתי אותם.
<רועי אסף: האחד תכנית חומש להשכלה גבוהה, שניתנה.
<רועי אסף: החבר'ה שלנו פה במל"ג ות"ת שמכירים אותה היטב, למעשה היא תצטרך להסתכל על המשק בצורה של ביקוש והיצע.
<רועי אסף: אמרו לך חברינו ממשרד הבריאות וגם ממשרד החינוך, למעשה אתה צריך לראות איזה משרות יהיו בעתיד, ללא הצפי של משרה בעתיד אל תלך ללמוד שום מקצוע.
<רועי אסף: לכן צריך שמשרד הבריאות יבוא ויגיד, עושים את זה גם לאוכלוסייה הערבית, 'אנחנו צריכים איקס, וואי, זד'.
<ימימה גולדברג: לא תהיה בעיה לאף מומחה בפסיכולוגיה קלינית להתקבל בגלל הרפורמה, אנחנו מחכים להם.
<רועי אסף: נכון, אז הנה שמעת, אין לך בעיה של ביקוש.
<ימימה גולדברג: אין בעיית תעסוקה.
<רועי אסף: אין בעיה של ביקוש.
<רועי אסף: אגב, פסיכולוג שיהיה מקרב האוכלוסייה האתיופית, הוא לא יהיה פסיכולוג שיטפל רק ביוצאי אתיופיה, הוא יהיה פסיכולוג קליני לכל דבר ועניין ובמקרה גם יידע לטפל בקבוצה המיוחדת הזאת.
<רועי אסף: זה גם נכון לאוכלוסייה שלנו.
<רועי אסף: אם אנחנו מסתכלים על צד הביקוש אנחנו צריכים להסתכל על כל השלבים בדרך ויש עניין פה שפסיכולוגיה הוא מקצוע קצת נדיר, אני אומר את זה מהבית, אמא שלי, לא עלינו, פסיכולוגית קלינית.
<רועי אסף: אם אתה חושב שאני נוסע ברולס רויס כי אמא שלי פסיכולוגית קלינית אתה טועה, בקושי סחב לירושלים עם הגיר הזה, אבל מה שקורה זה שבפסיכולוגיה קלינית יש שכר נמוך.