GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: אם לא אז - - -
<ירון יחיאס: לנו יש מספר דוגמאות של סטודנטים - - -
אברהם נגוסה: אז תציג לי - - -
<ירון יחיאס: בהקשר לדברים שלה, שהיו בהליך של טיפול פרט למול העובדת הסוציאלית, התקבלה החלטה ובכל זאת הוועדה החליטה לדחות את הבקשה שלהם ועכשיו הם לא יכולים לסיים את התואר.
אברהם נגוסה: ירון, אתה מכיר סטודנטים שהפסיקו להם את דמי הקיום?
<ירון יחיאס: בוודאי, גם את דמי הקיום, כפועל יוצא מכך שגם לא משלמים הורידו להם את כל הזכאות, פשוטו כמשמעו.
אברהם נגוסה: בגלל שח"ק?
<ירון יחיאס: בגלל שח"ק, נכון, ממש כאלה.
אברהם נגוסה: אז אני מבקש, תציג לי את זה בכתב.
<ירון יחיאס: בכפוף לצנעת הפרט של כל המלגאים שלנו, כן.
אברהם נגוסה: אתה יכול לציין את המספרים, אבל איך אנחנו נבדוק את זה?
אברהם נגוסה: אני רוצה לבדוק את העניינים, אני רוצה לדעת.
אברהם נגוסה: אנחנו לא נדבר ככה באוויר, אנחנו רוצים לפתור את הבעיה.
אברהם נגוסה: הם אומרים לא היה ולא נברא ואתה אומר שיש, אז איך נבדוק אם לא תיתן לנו את ה - - -
<ירון יחיאס: ברשותך, אני רוצה להוסיף עוד משהו.
<ירון יחיאס: יש סטודנטים שעושים שעות התנדבות במקומות אחרים, בין אם זה דרך המסלול בקרית אונו, או באוניברסיטת חיפה, שהם עושים התנדבות לקהילה על ידי המוסד האקדמי, מדוע שח"ק לא מכירים בזה רטרואקטיבית?
אברהם נגוסה: ירון, אנחנו לא נלך עכשיו - - -
<ירון יחיאס: לא, אנחנו מחפשים חסמים שמונעים את הנגישות.
אברהם נגוסה: אז תעביר לוועדה בכתב, אנחנו נטפל מול מינהל הסטודנטים.
<מירי כהן-אדלשטיין: שוב אני מדגישה, אנחנו גוף ציבורי, כולכם משלמים פה מסים, שכר הלימוד הזה מגיע מהכיס של כולנו ולכן יש לנו אחריות.
<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו לא רוצים שתתנדבו כל שנה, אנחנו רוצים רק שתתנדבו שנה אחת בסוף התואר.
<מירי כהן-אדלשטיין: ולא רק שאנחנו רוצים את זה, אם יש בעיה אתם תלכו לעובדים הסוציאליים, ולא רק שאנחנו רוצים את זה, אנחנו באמת - - - אז ברור שאם מישהו לא מבצע, ודרך אגב, סטודנט חותם על הצהרה בתחילת השנה שאם הוא לא יבצע את שח"ק כמו שצריך הוא מוותר על המשך סיוע ממינהל הסטודנטים.
<מירי כהן-אדלשטיין: אני מניחה שעל זה מדובר, על סטודנטים שחתמו על ההצהרה, לא טרחו לבצע את ההתנדבות, לא חשבו שזה חשוב לתרום לקהילה ולכן זה מה שקרה בסופו של דבר, שכמו שכתוב בהצהרה הזו הם לא קיבלו את התואר השני שיכול היה להגיע להם אם הם היו מבצעים.
<מירי כהן-אדלשטיין: ואני רוצה להגיד שיש 700 סטודנטים יוצאי אתיופיה מדי שנה שעושים את הפעילות הזו, הם עושים את זה בצורה מדהימה ומעוררת הערכה והערצה והם אחר כך כן ממשיכים.
<מירי כהן-אדלשטיין: כשאנחנו קובעים מדיניות אנחנו צריכים להיות הוגנים גם כלפי אלה שכן עושים, גם כלפי אלה שבאמת תורמים 120 שעות מהזמן והמרץ שלהם למען האחר ולמען הקהילה.
<מירי כהן-אדלשטיין: כמו שאיציק כבר הזמין, אנחנו מזמינים את כולכם לטקס המצטיינים שיש כל שנה, שזה פשוט מרגש לראות את זה, איך אנשים נותנים מעצמם ועושים את זה באהבה ובשמחה וברצון.
<מירי כהן-אדלשטיין: זה לגבי העניין של שח"ק.
<מירי כהן-אדלשטיין: לגבי גמישות, כמו שאמרתי, יש.
<מירי כהן-אדלשטיין: לגבי מלגת קיום, הנהלים שלנו זה שגם אם בן אדם, נשללו ממנו ה-50% האחרונים של שכר הלימוד אנחנו לא מפסיקים דמי קיום.
<מירי כהן-אדלשטיין: הסעיף הזה בנוהל שהוא התייחס אליו לגבי הרטרואקטיבי, זה רק במקרה שמישהו הגיש בקשה באופן כללי באיחור ואנחנו רוצים עדיין לשלם לו דמי קיום אחורה, אז אנחנו משלמים שלושה חודשים.
<מירי כהן-אדלשטיין: זאת אומרת יש פה סלט של הרבה דברים שלא קשורים אחד לשני.
<מירי כהן-אדלשטיין: אני רוצה קצת לרוץ על עוד דברים לא נכונים.
<מירי כהן-אדלשטיין: ועדת חריגים אצלנו מתכנסת כל שלושה שבועות עד חודש.
<מירי כהן-אדלשטיין: ההערה הזאת שהוועדה תתכנס אם יש תקציב, ברור שאם אין תקציב מדינה אז אי אפשר לקיים ועדה, כי זה תקציב המדינה.
<מירי כהן-אדלשטיין: כשכתוב 'דעת החשבות תכריע' כתוב 'בנושא של פיקוח תקציבי'.
<מירי כהן-אדלשטיין: מה זה אומר?
<מירי כהן-אדלשטיין: שאם אין כסף עכשיו בקופת המדינה, לצורך העניין אין תקציב, במקרה כזה, אז הם אומרים, אוקיי, סטופ, אין לכם כסף, אתם לא יכולים לאשר מקרים חריגים כי אין לכם מספיק כסף לאשר את מי שבנוהל.
<מירי כהן-אדלשטיין: זאת הכוונה.
<מירי כהן-אדלשטיין: אז קצת לעשות סדר בדברים.
<ירון יחיאס: אבל הם כבר בנוהל מלכתחילה.
<ירון יחיאס: זה שפקידים של המינהל מחליטים מה להקצות או לא להקצות, זו בעיה - - -
<יצחק אוחנה: אדוני, אני מבקש שתרגיע אותו ושיצנזר את המילים שלו.
אברהם נגוסה: אנחנו עושים דיונים.
<יצחק אוחנה: אבל, אדוני, מה זה?
<יצחק אוחנה: מה זה פקידים במשרד הקליטה - - -
<ירון יחיאס: יש חופש הביטוי, חופש הביטוי.
<יצחק אוחנה: איך אתה מרשה לו?
אברהם נגוסה: איציק, אני מבקש - - -
<יצחק אוחנה: אני מה זה רגוע, עד שהוא הוציא אותי מהשלווה שלי.
אברהם נגוסה: לא, לא, לא, איציק.
<יצחק אוחנה: אני רגוע, הוא ייזהר שאני לא אהיה רגוע.
אברהם נגוסה: איציק, אני מבקש, אנחנו עושים דיונים - - -
<יצחק אוחנה: אל תעשה לי דיונים עם חובבנים ועם אנשים שמרשים לעצמם ל - - -
<ירון יחיאס: סליחה,, אתה לא תקרא לחבר הכנסת - - -
<יצחק אוחנה: - - - אותו יותר מדי.
אברהם נגוסה: אם אתה לא רוצה - - -
<יצחק אוחנה: אבל את שמעת מה הוא אמר?
<יצחק אוחנה: 'פקידים במשרדים מחליטים'.
אברהם נגוסה: בסדר, זכותו, מה קרה לך?
אברהם נגוסה: זכותו להגיד.
<קריאה: הוא מעביר ביקורת.
<קריאה: זה הכנסת פה.
<קריאה: הכנסת, התפקיד שלה זה לבקר את גופי הביצוע.
<יצחק אוחנה: ומה תפקיד הממשלה, כבודה?
<קריאה: לעבוד למען האזרחים.
<יצחק אוחנה: ואם קובעים נהלים, זה הממשלה החליטה והגוף המחוקק החליט, אז מה הקשר?
<יצחק אוחנה: מה זה פקידים מחליטים?
אברהם נגוסה: איציק, אני מבקש ממך.
אברהם נגוסה: יש לי הערכה אליך - - -
<יצחק אוחנה: גם לי אליך.
אברהם נגוסה: אז אל תעשה את ה - - - אנחנו פה בכנסת, בוועדת עלייה וקליטה, אנשים הוזמנו פה להביע את דעתם.
אברהם נגוסה: הוא לא נקט בשם של מישהו והשפיל, הוא אמר פקידים, אז על מי אנחנו מדברים?
אברהם נגוסה: מי שמבצע זה הפקידים, אנחנו כנסת, אנחנו רוצים לשמוע.
אברהם נגוסה: אתה פקיד, היא פקידה ואנחנו שומעים.
אברהם נגוסה: לכן אני אומר, צריך להירגע, אני, כמיטב הבנתי, הדיון הולך בכיוון הנכון.
אברהם נגוסה: אני מבקש שתירגע, בסופו של דבר אנחנו נגיע לסיכום שיהיה טוב לכולם.
אברהם נגוסה: בבקשה, אני חושב שמספיק ברור, או שיש לך מה להוסיף?
אברהם נגוסה: אם לא, אני רוצה לעבור לתגובה של האוניברסיטה.
<מירי כהן-אדלשטיין: אני רוצה להגיד על האוניברסיטה הפתוחה.
<מירי כהן-אדלשטיין: לא היה ולא נברא.
<מירי כהן-אדלשטיין: כל מסלול שמוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה מוכר על ידי מינהל הסטודנטים.
<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו לא גוף רגולטור, אנחנו לא גוף מפקח, כל מה שהם מכירים אנחנו מכירים.
<מירי כהן-אדלשטיין: סטודנטים מהאוניברסיטה הפתוחה, בתנאי שהם עומדים בתנאי הזכאות של מינהל הסטודנטים, שאגב, בסוגריים אני אומרת, העובדה שליוצאי אתיופיה יש הוראת שעה מיוחדת זה כדי להרחיב את הנוהל הקיים.
<מירי כהן-אדלשטיין: עולה חדש יכול להגיע רק עד שלוש שנים, אחרי שלוש שנים בארץ זהו, הוא לא זכאי לכלום.
<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו הרחבנו את זה גם לבני עולים וצריך גם את זה להגיד, שגם בני עולים מקבלים וגם את תנאי הגיל שדיברנו עליו, גם הוא הרבה יותר גבוה מאשר לעולים אחרים.
<מירי כהן-אדלשטיין: אם אנחנו מדברים על גיל 28, לעולים אחרים זה עד גיל 27, תואר שני זה עד גיל 40, כשעולים אחרים זה עד גיל 30.
<מירי כהן-אדלשטיין: זאת אומרת ממילא יש פה מדיניות מאוד מאוד מרחיבה.
<מירי כהן-אדלשטיין: לגבי אוניברסיטת בר אילן, שיטת התשלום שאנחנו משלמים, אנחנו פשוט משלמים פר קורס.
<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו לא קובעים תכנית לימודים, אנחנו משלמים פר קורס וכן, יש לנו תנאי שאומר שסטודנט צריך ללמוד לפחות שני קורסים כדי להתקדם.
<מירי כהן-אדלשטיין: אני חושבת שבתור גוף ציבורי, כפי שאמרתי, זה כספי ציבור, זה לא כסף מהכיס שלי, יש לנו לא רק את הזכות אלא את החובה לנהל את כל העניין הזה בצורה של נהלים ברורים וקריטריונים והכול שקוף והכול מוצג.
<מירי כהן-אדלשטיין: שוב פעם, אם יש פנייה קונקרטית של סטודנט שקשה לו לעמוד בתכנית הלימודים של האוניברסיטה הפתוחה, שקשה לו לעשות שני קורסים, אלא רק אחד, הכול יכול להיות נדון לגופו של עניין.
<מירי כהן-אדלשטיין: זה הכול.
<סיון נבון שובל: אני רוצה להתייחס למה שנאמר מקודם לגבי - - -
אברהם נגוסה: תציגי את שמך לפרוטוקול.
<סיון נבון שובל: שמי סיון נבון שובל, אני מנהלת המעטפ"ת במינהל הסטודנטים.
<סיון נבון שובל: רציתי להתייחס לגבי הגברת מהתאחדות הסטודנטים.
<סיון נבון שובל: אני אישית התחלתי עבודה, יחד עם צוות השטח שלנו, של איסוף מידע, איסוף מידע לא רשמי, דרך מדריכים, של ההקלות שניתנות בתחום העברית מהאוניברסיטאות, הקלות שניתנות בתחום העברית וגם לאלה שעברית אינה שפת אימם, מה משך הזמן שנותנים להם בהארכות במבחנים, לאיזה תקופת זמן וכו' וכו'.
<סיון נבון שובל: עשינו איזה שהיא בדיקה בסיסית, זה לא היה בדיקה דרך האוניברסיטאות שנתנו תשובה רשמית.
<סיון נבון שובל: אני ישבתי עם גל פילק ומחליפתה גם, אנחנו הרגשנו שזו אחריות משותפת, שזה לא רק אחריות שלנו לגבי הנושא הזה של תרגום - - -
<ירון יחיאס: זה לא השתמע.
<סיון נבון שובל: לא, כי הייתה תחושה מקודם של איזה שהיא אצבע מאשימה.
<סיון נבון שובל: אני חושבת שזה גם נכון שזה יהיה עבודה משותפת, לחשוב ביחד, אנחנו באמצע תהליך ואנחנו ממשיכים לעשות את זה, על גיבוש של מה טווח הזמן שראוי שיהיה בו הארכה.
<סיון נבון שובל: אנחנו רוצים לכתוב המלצות מפורשות של טווח הזמן שניתן להארכות למבחנים, על נושא השפות וכו'.
<סיון נבון שובל: על נושא התשלומים שדובר פה, אני אישית לא ידעתי בכלל על הנושא הזה, אבל אני רק יכולה להגיד שכן התחלנו בדיקה והתחלנו תהליך מתוך תקווה של לכתוב המלצה מפורשת שלנו.
<סיון נבון שובל: זה נעשה ביחד איתכם.
<סיון נבון שובל: אני העברתי את כל הנתונים - - -
<ליאת הלבץ: גל לא עובדת בהתאחדות כבר.
<סיון נבון שובל: אז אני רק רוצה להגיד שבנושא הזה זו דווקא תחושה של אחריות משותפת.
<ליאת הלבץ: זו אחריות משותפת, אבל את אומרת משהו שהתחלתם.
<ליאת הלבץ: גל פילק לא עובדת בהתאחדות כבר מעל שנה וחצי.
<סיון נבון שובל: עם מחליפתה אני נפגשתי ולמחליפתה העברתי את הדברים והיא אמרה שהיא העבירה את זה לצוות המשפטי בהתאחדות הסטודנטים הארצית ושהם המשיכו גם עבודה יזומה אישית של תוך הארגון.
<סיון נבון שובל: כך שאני חשבתי שזה גם בידיים טובות מבחינתנו.
<ליאת הלבץ: נכון, בסדר, אבל הביקורת שהעליתי לא הייתה על זה.
<סיון נבון שובל: על הסיוע בעברית למי שאינו דובר שפת אם.
<ליאת הלבץ: על הפניות, על זה שהם פונים והם לא מקבלים מענה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע עכשיו מנציגת אוניברסיטת בר אילן.
אברהם נגוסה: לפני שאני נותן לאגודת הסטודנטים, ואיתי, גם אתה רוצה לדבר, בואו נשמע מנציגת אוניברסיטת בר אילן, גב' סולנז' פרידנברג.
<סולונזי פרידנברג: אז קודם כל תודה רבה ליושב ראש הוועדה.
<סולונזי פרידנברג: אני חושבת שהפגישה הזאת מאוד מאוד חשובה.
<סולונזי פרידנברג: כל מי שעוסק עם עולים חדשים, כל מידע נוסף רק יכול לעזור.
<סולונזי פרידנברג: גם אם זה תלונה, גם אם זה ביקורת, אנחנו באמת נשתדל לקרוא לזה ביקורת בונה ולקחת מזה רק את הדברים כדי למנף אותם הלאה.
<סולונזי פרידנברג: אני בעצמי עליתי ארצה לפני יותר מ-40 שנה, גם אני התחלתי את הדרך שלי כסטודנטית באוניברסיטת בר אילן, כך שכל מה שקשור לסיוע, תמיכה ועידוד של עולים חדשים, זה נמצא בראש מעייניי.
<סולונזי פרידנברג: כל מי שמכיר אותי יודע שבשבילי זה הרבה הרבה מעבר לעבודה, זה משימה שלקחתי על עצמי ואני משתדלת לעשות אותה כמיטב יכולתי.
<סולונזי פרידנברג: אני עובדת כבר כמעט 15 שנה בדיקנט הסטודנטים עם עולים חדשים ונאמר לי, ממינהל הסטודנטים, שבר אילן היא האוניברסיטה עם המספר הכי גבוה של עולים חדשים.
<סולונזי פרידנברג: עכשיו אני אתייחס לנושא הספציפי של תרגומי בחינות, כי אני מבינה שזה אחד הנושאים שעלו כאן.
<סולונזי פרידנברג: חשוב לי קודם כל להגיד שבאיזה שהוא מקום זה נראה לי קצת הזוי כי מבדיקה שערכנו, אנחנו האוניברסיטה היחידה שנותנים את השירות הזה.
<סולונזי פרידנברג: אז אנחנו נותנים את השירות וכאילו כולם מתנפלים עלינו למה השירות הזה כרוך בתשלום.
<סולונזי פרידנברג: באוניברסיטאות אחרות לא נותנים בכלל את השירות הזה ואז זה מאוד פשוט.
<סולונזי פרידנברג: אנחנו כן לקחנו על עצמנו לתת את השירות הזה, כי היה ביקוש ואנחנו גם - - -
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת מיכאל אורן.
<סולונזי פרידנברג: בתחילת שנה, כשאנחנו עושים יום היכרות עם הסטודנטים שלנו, אנחנו מסבירים להם, הנהלים מאוד מאוד ברורים וכל סטודנט יודע מה הזכויות שלו והוא יודע שיש לו גם אפשרות לבקש תרגום מבחן לאנגלית, אבל שזה כרוך בתשלום.
<סולונזי פרידנברג: התשלום זה השתתפות עצמית.
<סולונזי פרידנברג: אני יכולה להקריא לכם פה רק דוגמאות ספורות של תשלומים ששילמנו למתרגמת שלנו, שאנחנו עובדים איתה כל השנים, 882 שקל למבחן, 1,027 שקל, 1,100 שקל, 536 שקל, 1,229 שקל.
<סולונזי פרידנברג: בוא נגיד שאין פה שום מבחן שהסכום שלו הוא 270 שקל.
<סולונזי פרידנברג: אין דבר כזה.
<סולונזי פרידנברג: אנחנו עובדים שנים עם אותה מתורגמנית, שהיא מתורגמנית רשמית.
אברהם נגוסה: אתם עושים את זה פר סטודנט?
אברהם נגוסה: כי אם עשרה סטודנטים נבחנים?
<סולונזי פרידנברג: אני רוצה להתייחס גם לנקודה הזו, שהיא מאוד חשובה ומאוד לגיטימית.
<סולונזי פרידנברג: מתוך 136 מבחנים שתורגמו בשנה שעברה 80 מהם ניתנו רק לסטודנט אחד.
<סולונזי פרידנברג: זאת אומרת שאפילו אם במבחנים שיש שניים או שלושה סטודנטים הם היו משלמים פחות, זה עדיין לא מכסה את העלות של מבחן אחד.
<סולונזי פרידנברג: רוב המבחנים, הסטודנט משלם רק 270 שקל גם אם המבחן עולה 500, 600 ו-1,000 שקל.
<סולונזי פרידנברג: זה לגבי העניין הזה.
<סולונזי פרידנברג: בשנה שלפני כן תורגמו 100 מבחנים שמתוכם 70 ניתנו רק לסטודנט בודד.
<סולונזי פרידנברג: בגלל זה ההתייחסות היא כזו ואין לנו הרבה ברירה.
<סולונזי פרידנברג: בכל אופן האוניברסיטה היא זאת שמשלימה את כל הסכום.
<סולונזי פרידנברג: הייתה כאן עוד ביקורת מרייצ'ל, שהתרגומים לא טובים.
<סולונזי פרידנברג: אז קודם כל אני תמיד אומרת שאם יש משהו אפשר לבוא אליי ולהגיד 'היה לי מבחן ביום זה וזה, אני מבקשת לציין שזה לא תורגם כמו שצריך'.
<סולונזי פרידנברג: דבר שני, יש לי הסכם עם המתורגמנית - - -
אברהם נגוסה: חשוב לי מאוד לדעת את האמת, הם לא באו ואמרו שהתרגומים לא נכונים?
<סולונזי פרידנברג: קורה פה ושם שסטודנט בא ואומר לי 'היה לי מבחן ביום זה וזה, המילה איקס או וואי לא תורגמה בדיוק כמו שהיא הייתה צריכה'.
<סולונזי פרידנברג: נוסף לזה, המתורגמנית הזאת, כל מבחן שהיא מתרגמת, לפני שהיא מחזירה אותו מתורגם היא פונה למרצה והיא מקבלת את האישור שלו על התרגום.
<סולונזי פרידנברג: יותר מזה אי אפשר לעשות, באותו רגע שהמרצה נתן את האישור.
<סולונזי פרידנברג: זה הסכם שיש לי איתה והיא עושה את זה, כל מבחן היא מעבירה - - -
אברהם נגוסה: מבחינה טכנית, איך עושים את זה?
אברהם נגוסה: הסטודנט בא לכיתה ואתם מחלקים לו את התרגום?
<סולונזי פרידנברג: יש טופס שהוא יכול להוריד מהאתר, הוא מחתים את המרצה שלו - - -
אברהם נגוסה: את המבחן?
<סולונזי פרידנברג: טופס הבקשה לתרגום.
אברהם נגוסה: בסדר, החומר תורגם, הסטודנט לא יכול לדעת לפני זה, לפני מועד המבחן, את המבחן.
אברהם נגוסה: הוא בא והתיישב, אתם מחלקים לו את התרגום.
<סולונזי פרידנברג: כן, הוא יקבל גם את העברית וגם את התרגום.
אברהם נגוסה: הוא קיבל את זה, אני רק אומר, מתי יש אפשרות להראות למרצה?
<סולונזי פרידנברג: לא, המתורגמנית, כשהמבחן מתורגם, לפני שהמתורגמנית מחזירה את זה למדור בחינות, היא פונה למרצה במייל, מעבירה לו את התרגום ומבקשת ממנו אישור.
<סולונזי פרידנברג: אם יש תיקונים, אני מניחה שהיא עושה אותם.
אברהם נגוסה: אז כל מבחן מקבל אישור מהמרצה.
<סולונזי פרידנברג: בדיוק.
<סולונזי פרידנברג: שום מבחן לא מוגש למדור בחינות מתורגם לפני שהוא קיבל אישור מהמרצה.
<סולונזי פרידנברג: זה לגבי הנושא שהיא טוענת שזה לא מתורגם.
<סולונזי פרידנברג: אני לא אוהבת את ההשוואה עם אוניברסיטאות מחוץ לארץ, כל מדינה עם המדיניות שלה, כל מדינה - - -
אברהם נגוסה: לא, בואי נישאר במדינת ישראל.
<סולונזי פרידנברג: כי בצרפת אפשר ללכת ללמוד רפואה עם תעודת בגרות, יופי, נהדר, פה אי אפשר, אז מה יש להשוות?
<סולונזי פרידנברג: אני לא חושבת שזה בר השוואה, כל מקום הוא אחרת וכל מדיניות שונה, כל אוניברסיטה שונה וצריכים להתייחס לאיפה שאנחנו ולא למקומות אחרים.
<סולונזי פרידנברג: זה עיקר הדברים.
<סולונזי פרידנברג: אני התייחסתי לכל הנקודות שהעלו כאן, ואם יש עוד דברים - - -
אברהם נגוסה: אולי עוד נקודה.
אברהם נגוסה: האם יש אפשרות למרצים שהם יתרגמו בעצמם?
<סולונזי פרידנברג: אז מה שאני העליתי, למשל מדעי החיים, מדעי החיים הם פקולטה שבאמת הולכים לקראת הסטודנט העולה, יותר מזה אי אפשר, והם לקחו על עצמם מלפני, זה התחיל לפני שנה, שהמתרגלים שלהם הם אלה שמתרגמים את המבחנים והם לא לוקחים על זה כסף.
<סולונזי פרידנברג: המתרגל מקבל את הכסף מהמחלקה, אבל הסטודנט למדעי החיים לא משלם עבור התרגומים.
<סולונזי פרידנברג: אני חושבת שזה רעיון נהדר, אבל אני לא יכולה לחייב שום מחלקה לעשות את זה.
אברהם נגוסה: אולי זה יכול להיות גם פתרון טוב, במיוחד עכשיו, מינהל הסטודנטים לא ידעו על זה ועכשיו הם מוכנים לממן את זה - - -
<מירי כהן-אדלשטיין: לא.
<סולונזי פרידנברג: אני אשמח.
אברהם נגוסה: אני הבנתי שאתם מוכנים לממן.
<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו מוכנים לבחון את זה.
אברהם נגוסה: אני שאלתי קודם לכן, אילו ידעתם האם הייתם משלמים?
אברהם נגוסה: אז אמרתם לי כן.
<מירי כהן-אדלשטיין: לא, אמרנו שאם היינו יודעים היינו בוחנים את הנושא - - -
<יצחק אוחנה: אם צריך לתת מענה ולהעלות את זה.
<מירי כהן-אדלשטיין: עוד פעם, פונים, יש לנו תקציבן במשרד, יש לנו את המשרד, זה לא עובד 'יופי, אני רוצה לממן ואני אממן'.
אברהם נגוסה: הבנתי, בוחנים, נכונות לבחון.
<סולונזי פרידנברג: אנחנו מאוד נשמח וגם הסטודנטים כמובן.
אברהם נגוסה: אתם יודעים שלעולים החדשים אין כסף לעמוד בסכומים האלה.
אברהם נגוסה: כשהמציאות היא כזו האם אתם פניתם למינהל הסטודנטים והתייעצתם האם יש אפשרות לעזור להם?
אברהם נגוסה: אתם כאוניברסיטה?
<סולונזי פרידנברג: אני יודעת שיש גם לפעמים מחלקות, יש לי נגיד סטודנטית באופטומטריה, שהמחלקה לקחה על עצמה לשלם עבור התרגומים שלה.
<סולונזי פרידנברג: יוזמה פרטית.
אברהם נגוסה: אבל לא פניתם למינהל הסטודנטים.
<סולונזי פרידנברג: אני לא חושבת שהייתה פנייה אל המינהל.
<סולונזי פרידנברג: למרות שהנושא הזה, זה כבר קיים יותר מ-15 שנה, אין פה שום דבר חדש בנושא של התרגומים.
<סולונזי פרידנברג: עכשיו הנושא עלה, אבל הכול קיים שנים.
אברהם נגוסה: סיימת, גברתי?
<סולונזי פרידנברג: כן.
אברהם נגוסה: רייצ'ל, מילה אחת ואני עובר לאגודת הסטודנטים.
<רחל ברוידא: קודם כל לגבי איכות התרגומים.
<רחל ברוידא: זה נחמד ויפה שהם שולחים את התרגום של בחינה למרצה, אבל אם המרצה לא יודע אנגלית, תאמינו לי, זה לא עוזר.
<רחל ברוידא: היה לי מרצה שביקש ממני לתרגם מייל כדי שהוא יוכל לשלוח את זה למישהו מחו"ל.
<רחל ברוידא: זה דבר ראשון.
<סולונזי פרידנברג: יש לך הצעה יותר טובה מאשר לשלוח את זה למרצה?
אברהם נגוסה: מה ההצעה שלך?
<רחל ברוידא: אני חושבת, בגלל שגם יש מתרגמת אחת, אני ממליצה להשתמש ב - - - קודם כל להביא את זה מתוך המרכז וגם המתרגמת היא סטודנטית בבר אילן - - -
<סולונזי פרידנברג: היא לא סטודנטית - - -
<רחל ברוידא: היא דוקטורנטית.
<סולונזי פרידנברג: ממש לא.
<רחל ברוידא: זה מה שהדיקנית אמרה לי.
<סולונזי פרידנברג: אני יודעת, אני עובדת איתה 15 שנה.
<סולונזי פרידנברג: היא לא סטודנטית, היא הייתה מרצה בבר אילן.
<סולונזי פרידנברג: נא לדייק.
<רחל ברוידא: ובמחלקה שלי יש מלא מלא מלא מקרים שהיא לא יודעת את כל המושגים ואז יש טעויות בתרגומים.
<רחל ברוידא: אני בעד, אם זה במדעי החיים או במדעי החברה, שיהיה מתרגמת או מתרגם שיתרגם את זה בתוך התחום הזה.
<רחל ברוידא: זה לא נורמלי שאני מקבלת מבחנים ממישהו שלא מכיר את המושגים ואז יש טעויות בתרגום.
<רחל ברוידא: יש הרבה מקרים שכתוב במבחן בעברית, למה הם מקבלים גם את העברית וגם את האנגלית?
<רחל ברוידא: כי אי אפשר לסמוך על האנגלית.
<רחל ברוידא: אם אני מקבלת את האנגלית ויש טעויות באנגלית, בוא נגיד יש שאלה בעברית, מה לא נכון ובאנגלית כתוב מה נכון, ואני נפלתי בשאלה הזו, וואלה, כי סמכתי על האנגלית.
<רחל ברוידא: זה לא הוגן.
<רחל ברוידא: כשאני הולכת למרצה ואומרת לו 'אבל וואלה כתוב באנגלית מה כן נכון', הוא אומר לי 'טעות שלך, למה הלכת עם האנגלית?
<רחל ברוידא: ' זה גם משהו.
<רחל ברוידא: וגם סולנז' אמרה שברוב המקרים זה רק סטודנט אחד שביקש תרגום ואני אומרת, ואני יודעת מחברים שלי, שברוב המקרים זה בגלל שיש הגבלה עד ארבע ובשנה ב' ושנה ג' יש הגבלה עד שתיים.
<רחל ברוידא: אני וחברים שלי יושבים ואומרים 'וואלה, המבחן זה 2 נקודות זכות, טוב, אז בואו נשקיע כמעט 300 שקל במבחן הזה ולא במבחן השני שזו נקודת זכות אחת'.
<רחל ברוידא: עושים את שיקול הדעת ויודעים בוודאות שאני לא אהיה מצטיינת דיקן כי אני לא יכולה לקבל את זה.
<מירי כהן-אדלשטיין: אם היית יודעת על זה מראש יכול להיות שהיית בוחרת ללמוד במוסד אחר ולא בבר אילן?
<רחל ברוידא: כן, אז בר אילן בא למדרשה שלי, אני למדתי במדרשת נשמת והם באו ואמרו שזה המקום הכי טוב לעולים חדשים ובדקתי באינטרנט - - -
<סולונזי פרידנברג: לא היית מקבלת תרגומים - - -
<רחל ברוידא: במלא מקומות אפשר לקבל תרגום למבחן.
<רחל ברוידא: באינטרנט, עכשיו יכול להיות שכן, כשאני בדקתי לא היה כתוב לתשלום, וכל סמסטר הם מנסים להעלות את זה.
<רחל ברוידא: בסמסטר הקודם, יש לי מיילים וכתוב 'אמורים להעלות את המחיר ולהוריד את - - -
<סולונזי פרידנברג: תדייק במה שאת אומרת, בבקשה.
<רחל ברוידא: את רוצה לראות את המיילים?
<רחל ברוידא: יש לי מלא מיילים שכתוב שהולכים להעלות.
<סולונזי פרידנברג: מתי בדיוק?
<סולונזי פרידנברג: מתי בדיוק העלו?
<רחל ברוידא: בסמסטר הקודם וגם - - -
אברהם נגוסה: לפי הממ"מ התרגום מבוצע על ידי דוקטורנטית מהאוניברסיטה.
<צח בן יהודה: זה מה שמסרו לנו מלשכת הדיקן.
<סולונזי פרידנברג: מי שמתרגם?
<סולונזי פרידנברג: דוקטורנטית.
<סולונזי פרידנברג: זה לא נכון.
<סולונזי פרידנברג: זה לא מדויק.
<סולונזי פרידנברג: מרצה לשעבר.
אברהם נגוסה: אוקיי, זה מה שנמסר לנו.
<סולונזי פרידנברג: אני יכולה לתת לכם את כל הפרטים.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע את התאחדות הסטודנטים, אני מבין שגב' הדר - - -
<הדר דורן: נכון, יש פה גם אגודת הסטודנטים בר אילן והתאחדות הסטודנטים הארצית.
אברהם נגוסה: אז אגודה בבקשה.
<הדר דורן: שלום לכולם, שלום, כבוד היושב ראש, שלום חבר הכנסת מיכאל אורן, קוראים לי הדר, אני סגנית יושב ראש אגודת הסטודנטים בבר אילן.
<הדר דורן: בשנה החולפת עבדתי הרבה באגודת הסטודנטים עם סטודנטים שנזקקים לעזרה כמו רייצ'ל, גם מול לשכת הדיקן ומול כמובן מחלקות אחרות, גם מול התאחדות הסטודנטים.
<הדר דורן: אני רוצה להציף בעיה שכל הזמן במשך הדיון שמעתי שעולה, בלי לנקוב בשם שלה בפירוש.
<הדר דורן: אני מרגישה שבסופו של דבר כל מי שהתכנס כאן, כל המחלקות, כל האגפים פה, בסופו של דבר אנחנו כולנו מעודדים עלייה לארץ, אנחנו רוצים שסטודנטים עולים ירגישו בנוח, יגיעו לאוניברסיטאות, יוציאו תארים, ייכנסו לשוק העבודה, יתנדבו, יתערו בחברה וכל זה הוא דבר שכולנו רוצים.
<הדר דורן: כל הדיון פה הוא בעצם על הפרקטיקה, אחריותו של מי כל דבר.
<הדר דורן: אני באמת שמה לב שיש מכל מיני מקומות ומכל מיני גופים שמעלים בעיה, תסלחו לי על העוז, אבל איזה שהיא קצת זריקת אחריות.
<הדר דורן: בסופו של דבר אני חושבת שאם הסנכרון בין כולם יהיה טוב יותר, ואני חייבת לציין ולהוריד את הכובע שיש פה כמה דברים ששמעתי כאן לראשונה, שוב, כי אני בשנה החולפת ניסיתי להבין מי בדיוק אחראי על העולים ולא הצלחתי, בין אם כשהלכתי לדיקן, למשל הגוף שלהם, מינהל הסטודנטים, זה דבר שרק לאחרונה הגעתי אליו, רק לאחרונה אני בכלל הבנתי שנותנים איזה שהן הקלות לסטודנטים.
<הדר דורן: אני מרגישה, כמו הדוגמה שרייצ'ל נתנה, שיש מדריך או מדריכה לכל אחד והיא אומרת 'כן, אנחנו פנינו' ואת אומרת 'אבל לא קיבלנו שום דבר', אנחנו צריכים לעשות, כמו שאת אמרת מקודם, איזה שהוא בדק בית, לראות מה קורה.
<הדר דורן: כשאני באגודה מעסיקה סטודנט שתפקידו לתת שירות לסטודנטים ואני שומעת שסטודנטים אומרים 'אבל אני פניתי ולא - - - ', אני אוטומטית אומרת לסטודנט 'אני מאוד מתנצלת, אני מאוד מצרה על המקרה שקרה לך, אני אבדוק מה קרה, למה זה לא הגיע'.
<מירי כהן-אדלשטיין: זה בדיוק מה שאמרתי עכשיו.
<הדר דורן: בסדר, אני רק מנסה להגיד שיש פה הרבה דברים שצפים ועולים ואני מרגישה שאין איזה שהוא מענה.
<הדר דורן: עכשיו, לצורך העניין, אחרי שנצא מהוועדה זאת, כשימשיכו לפנות אליי סטודנטים, אני לא בטוחה שעדיין, אחרי הוועדה הזאת, יודעת למי לפנות.
אברהם נגוסה: אפשר לפנות למשרד הקליטה והם יבחנו את העניין.
אברהם נגוסה: הכתובת זה מינהל הסטודנטים.
<הדר דורן: אני אפנה.
<הדר דורן: הכוונה שאני לא אדע במאה אחוז שאחר כך, אם אני אבוא בטענות ואני אגיד 'פניתי אבל לא קיבלתי מענה', אז באמת הגופים הרלוונטיים יבחנו את זה כמו שצריך.
<הדר דורן: כי באמת, כמו שרייצ'ל אמרה, פנו אליי השנה המון המון סטודנטים עולים שפנו ללשכת הדיקן ולמדריכים שלהם, אני מחזקת את דבריה של רייצ'ל, מאוד יכול להיות שהסטודנטים שפנו אליי לא פנו אליה ולהיפך, ככה שיש פה המון סטודנטים באמת עם בעיות שלא קיבלו מענה, ושוב, אני מנסה לראות האם יש בסופו של דבר איזה שהיא תשובה לדבר.
<הדר דורן: גם אם אנחנו מדברים פה על תרגומים, אפשר להציע המון רעיונות, אני לא יודעת אם כאן זה המקום.
<הדר דורן: אפשר להציע רעיונות, לדוגמה, מבחנים שהם שגורים, שנה אחרי שנה, אלה מבחנים שכבר קיימים במערכת.
<הדר דורן: אני אספר קצת איך מאגר בחינות עובד.
<הדר דורן: לכל מרצה, לדוגמה נלך על שאלון אמריקאי, לכל סטודנט יש בתואר - - - לא כולם כאן, אבל אני אתן את הדוגמה הזאת, כי היא הכי פשוטה להבנה.
<הדר דורן: יש מאגר, לדוגמה כל מבחן אמריקאי, 30 שאלות אמריקאיות.
<הדר דורן: למרצה יש מאגר של כ-100 שאלות אמריקאיות, כבר קיימות שנים שנים, כל שנה המרצה יכול להוסיף או להוריד.
<הדר דורן: אבל בגדול, בואו ניקח הערכה גסה שלי, 80% מהשאלון האמריקאי אלה שאלות שחוזרות על עצמן משנה לשנה.
<הדר דורן: לכן במקום לתרגם כל מבחן מחדש הולכים ומתרגמים כבר את השאלות הקיימות במאגר, פעם אחת אולי משקיעים בזה הרבה כסף ואחר כך עוברות שנים ואין שום צורך, רק פעם ב-, את אותם 20% תיקונים.
<הדר דורן: זו סתם דוגמה שהעליתי כאן.
<הדר דורן: אני מרגישה שהמערכת מסורבלת.
<הדר דורן: אני עבדתי בשנה האחרונה כראש חטיבת אקדמיה באגודה, עכשיו נכנסתי לתפקיד סגנית יושב ראש האגודה, לפעמים איבדתי את הידיים והרגליים.
<הדר דורן: יוכלו להעיד כאן הסטודנטים שיושבים, רייצ'ל וישי, שלעתים אני מאוד רוצה לעזור לסטודנטים, אני גם פונה לדיקן, גם להתאחדות ולפעמים - - - אני אפילו לא ידעתי על קיומו של המינהל ושהוא אמור - - - אני לא מאשימה חלילה את המינהל, לא, אני לא אומרת שהמינהל צריך - - -
אברהם נגוסה: לא ידעת על מינהל הסטודנטים?
<הדר דורן: אני אומרת שאולי האוניברסיטה צריכה יותר לפרסם, אולי כשאני פונה ללשכת הדיקן - - - כלומר אני מרגישה שאין כאן איזה שהוא צינור חלק שעובר, סטודנט עולה, מדריך, דיקן, מינהל הסטודנטים.
<הדר דורן: אין כאן את הדבר הזה, יש כאן איזה שהוא טלפון שבור.
<קריאה: עשינו פגישה עם כל בעלי התפקידים בתחילת השנה בבר אילן, שאני וסולנז' השתתפו וכל צוות המדריכים, הרכזת החברתית אקדמית, כל הצוות.
<קריאה: אולי סולנז', בתחילת השנה, נוודא שכל הגוף של התאחדות הסטודנטים יהיה בפגישה הזו.
<סולונזי פרידנברג: בהחלט.
אברהם נגוסה: נא לסיים, בבקשה.
<הדר דורן: אני חלילה לא רוצה להטיח האשמות שווא, כי שוב, אני לא מכירה לעומק ואני מורידה את הכובע בפני רייצ'ל שעשתה שיעורי בית בעבודת נמלים מעמיקה, בסך הכול אני רוצה לבקש שנצא מהוועדה הזאת עם איזה שהן תובנות, עם איזה שהם פתרונות.
<הדר דורן: כמו שאמרת, אני גם אגדיל ואומר שאני סטודנטית בפקולטה למדעי החיים, אותה הפקולטה שבה מתרגמים המתרגלים ושם אני מסתכלת על הגישה.