GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ברוך שוב: יש שם תולדות חיים, מאיפה הוא בא, באיזה יער או באיזה מחנה הוא היה פעיל וכך הלאה.
<ברוך שוב: היום הגענו עד ל-20,000 שמות או אנשים וידנו נטויה ואנחנו לא נעזוב אפילו אם נעבור לבית אחר.
<ברוך שוב: זה קדוש מאד.
<ברוך שוב: אנחנו הגענו ל-20,000.
<ברוך שוב: אנחנו בדרך קרוב ל-5,000 בתרגומים.
<ברוך שוב: זה דורש תרגומים.
<ברוך שוב: למשל יש לנו עכשיו ספרון של בלרוס שקרוב ל-8,000 יהודים שהיו פרטיזנים.
<ברוך שוב: זה הבלרוסים כותבים, אז אנחנו צריכים לתרגם את זה, לכתוב את זה, להכניס לאינטרנט ואחר כך גם להיות מתווך עם משפחה שפתאום מופיעה בניו זילנד ואומרת היי, לאבא שלי לא קראו יצחק, קראו יוסיק וכך הלאה וכך הלאה.
<ברוך שוב: זה קשר עולמי.
<ברוך שוב: זה פרויקט אחד.
<ברוך שוב: לפרויקט הזה אנחנו מקבלים תמיכה מוועידת התביעות ורק מוועידת התביעות.
<ברוך שוב: זאת אומרת אני עכשיו נתתי דוגמא, אני אתן עוד דוגמא אחת.
<ברוך שוב: אנחנו הקמנו בישראל פרויקט שבו לוקחים בתי ספר, הכנו להם חומר עצום, קרוב ל-100 סיפורים על התנגדות יהודית ובתי הספר נכנסים לאינטרנט שלנו ומנהלים את השיעור על נניח הפרטיזנים בבלרוס בוא נקרא לזה.
<ברוך שוב: ואז, כאשר בית הספר, הכיתה כבר עברה את הפעילות הזאת, אנחנו לוקחים את התלמידים לשנת – מה שאנחנו קוראים – מסע בין האנדרטאות.
<ברוך שוב: אנחנו לוקחים אותם מהבוקר עד הערב ואנחנו מכסים קרוב ל-8-10 אנדרטאות או בני זיכרון, שהקמנו במשך השנים, המדינה הקימה, אנשים הקימו, כמו האנדרטה שלנו בלטרון, כמו האנדרטות ביד ושם.
<ברוך שוב: נוסע איתם גם אחד שהיה שם והמורה כמובן ולפעמים גם מישהו אחר, איזה הורה למשל, והילדים מקבלים את הסיפור מעד ראשון.
<ברוך שוב: מסבירים להם.
<ברוך שוב: אנחנו באים נניח לווהלין, אז יש שם אבן זיכרון לפרטיזנים של אוקראינה.
<ברוך שוב: אנחנו מסבירים מה זה אוקראינה, אנחנו מסבירים איך - - -
מאיר כהן: היות ואנחנו - - -
<ברוך שוב: אני מסיים.
<ברוך שוב: גם פה, גם בדבר הזה אנחנו מקבלים תמיכה מוועידת התביעות, למזלנו, אבל ועידת התביעות שוב פעם אומרת כן, אנחנו מוכנים לעזור אחרי בדיקה מאד יסודית של הפרויקט, אבל אנחנו נותנים רק 50% מהצורך.
<ברוך שוב: אז שוב פעם, אנחנו מקבלים תמיכה, אבל אין לנו את ה-50%.
מאיר כהן: את המצ'ינג.
<ברוך שוב: מצ'ינג.
טלי פלוסקוב: המילה הזאת.
<ברוך שוב: אני מסיים, מכיוון שאין גבול למה שאני יכול לספר.
<ברוך שוב: רבותי, אנחנו, הארגון, הגענו לחוסר היכולת.
<ברוך שוב: אנחנו לא יכולים יותר.
<ברוך שוב: במשך שנתיים-שלוש אני השתמשתי בארבעה רואי חשבון רק כדי להראות מה שדרשו ממני.
<ברוך שוב: אז תספרו לי את זה ועוד פעם את זה.
<ברוך שוב: בסוף התברר שהכסף הוא בכלל לא של השר לגמלאים או באיזה שהוא מקום, אלא הכסף הוא של ראש הממשלה, הרכוש של ראש הממשלה?
<ברוך שוב: אני לא יודע אפילו איך קוראים לזה, ואנחנו צריכים איתם לשבת ולהסביר להם מהתחלה מי אנחנו, כי הפקידים, לא כולם יודעים אפילו מה זה פרטיזנים.
<ברוך שוב: אני לא אלאה אתכם יותר.
<ברוך שוב: הארגון שלנו הגיע לקצה היכולת.
<ברוך שוב: אנחנו במשך השנתיים האחרונות חיפשנו בית, לא מצאנו, קיבלנו עזרה שוב פעם מועידת התביעות דרך מרכז הארגונים ששכרו איזה משרדים, אבל זה לא.
<ברוך שוב: פיזרנו את הספרייה שלנו לעתיד למוזיאון הלוחם.
<ברוך שוב: פיזרנו את החומר שהצטבר לנו ב-50 שנה, חומר היסטורי – ליד ושם, כי לא יכולנו לעמוד בזה ואנחנו עכשיו כנראה, אני אומר כנראה כי אני קצת נזהר ממה שאני אומר, כנראה שאנחנו נהיה תחת חסותו של ארגון שנקרא דורות ההמשך.
<ברוך שוב: זה ארגון של אנשים צעירים.
<ברוך שוב: יש שם הייתי אומר כמה עשרות בנים ובנות של פרטיזנים.
<ברוך שוב: הבן שלי שם למשל מעורב ופעיל מאד וזה עוזר לנו כמובן.
<ברוך שוב: ואנחנו מתחברים אליהם והתנאי שלפחות שני הפרויקטים שדיברתי עליהם, נמשיך אותם, כי אף אחד לא יוכל לעשות כמונו.
<ברוך שוב: בשביל זה אנחנו מקווים להמשיך לקבל את התמיכה של ועידת התביעות ואת התמיכה הזאת.
<ברוך שוב: תרשה לי רק עוד שתי דקות.
אברהם נגוסה: אני צריך לצאת להצבעה, אז חברת הכנסת טלי פלוסקוב תחליף אותי.
טלי פלוסקוב: כן אדוני, סליחה.
טלי פלוסקוב: אתה יכול להמשיך.
<ברוך שוב: יש עוד כמה דקות?
טלי פלוסקוב: כן, כן, יש לך עוד כמה דקות.
<ברוך שוב: אני אתן לכם דוגמא.
טלי פלוסקוב: הצטרפה אלינו חברת הכנסת קסניה סבטלובה.
<ברוך שוב: את הפרויקט בין האנדרטאות הקמנו לפני קרוב ל-8 שנים וזה הלך מצוין.
<ברוך שוב: שנה וחצי לקח לאיזה 10 בתי ספר ועד היום הם לא שוכחים לנו ומטלפנים ואומרים מתי עוד וכך הלאה וכך הלאה.
מאיר כהן: אדוני, היות ובשעה 11 אנחנו צריכים ללכת ואני העליתי את זה, אני רוצה לשמוע, ברשותך, גברתי יושבת הראש - - -
טלי פלוסקוב: כן, כן, גם את הנציגים.
מאיר כהן: הבנו שבעצם אתה מיקדת את הבעיה שלכל התכניות שתקצבתם, אתם בעצם מקבלים מוועידת התביעות.
<ברוך שוב: חלק.
טלי פלוסקוב: 50%.
מאיר כהן: בטוב ליבם 50%.
<ברוך שוב: 50% לפרויקטים, אבל זה זמני.
מאיר כהן: זאת אומרת אתה אומר אדוני שאילו היו לכם ה-100% יכולתם לעשות פרויקטים שנמצאים בקנה ויש להם תכנית?
מאיר כהן: אוקיי, תודה.
<ברוך שוב: אבל זה לא רק מה שאנחנו הולכים לעשות.
טלי פלוסקוב: אני גם חושבת אגב, סליחה שאני אומרת לך, אני כל כך שמחתי לשמוע על מה שאמרת לגבי חיבור הדורות.
טלי פלוסקוב: זה כל כך חשוב שהדור החדש הזה, החברה הצעירים, ימשיכו במה שאתם עשיתם וגם יותר יתקרבו לנושא הזה.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שזו החלטה נכונה.
טלי פלוסקוב: בואו נשמע עכשיו עוד כמה נציגים ואז אנחנו נחזור אליך.
<ברוך שוב: בבקשה.
טלי פלוסקוב: מר שלמה גור, סגן נשיא ועידת התביעות, בוא נשמע את העמדה שלכם ואיך אתם עוזרים לארגונים כאלה.
<שלמה גור: קודם כל גברתי יושבת הראש כרגע, חברי הכנסת, כמוכם, כשקראתי את הידיעה בעיתון, אני מוכרח לומר – הוכיתי בהפתעה.
<שלמה גור: הוכיתי בהפתעה מסיבה פשוטה – ואני חושב שחלקה כבר נאמרה על ידי ברוך שוב, כי אנחנו יש לנו היסטוריה ארוכה לוועידת התביעות עם ארגון הפרטיזנים והקשרים שלנו עם ארגון הפרטיזנים הם בשלושה ערוצים.
<שלמה גור: הערוץ הראשון, כמו שאמר ברוך, זה בנושא הפרויקטים.
<שלמה גור: וכל פרויקט שלהם שהוא בעל בערך, והפרויקטים של העלאה לאינטרנט של סיפורי הפרטיזנים וכיוצא באלה, אנחנו רואים בהם חשיבות גדולה, כי יש לנו זרוע אמנם קטנה, אבל שעוסקת בחינוך ומחקר של השואה וזה פרויקט בעל ערך, ולכן אנחנו שותפים והשקענו הרבה מאד עשרות אלפי דולרים בפרויקט הזה.
<שלמה גור: המסלול השני, כמו שציינתם חברי הכנסת, חשיבות הארגון, עצם קיומו של ארגון הפרטיזנים כדי שיוכלו להפעיל את הפעולות הללו ולהוות איזו שהיא מסגרת חברתית גם לפרטיזנים עצמם, שרואים בזה דבר בעל ערך, שיש להם את המועדון, את היכולת להיפגש או לקיים ישיבות, ולכן אנחנו מזה שנים מסייעים לארגון הפרטיזנים, כמו לאחרים, כדי לשמר את המסגרת, מה שהגדיר מקודם חבר הכנסת כהן כתקורות.
<שלמה גור: כן, אנחנו נותנים גם לארגונים האלה תקורות.
<שלמה גור: שוב, זה לא בסכומי עתק, אבל זה מאפשר להם להמשיך להתקיים.
<שלמה גור: לפני שנתיים אני חושב זה היה, שהתעוררה סוגית משרדים, כיוון שהארגון פונה ממשרדים שהיו לרשותו בעבר מקיבוץ לוחמי הגטאות ואנחנו היינו ערים לכך שקיבוץ לוחמי הגטאות הסתלק מהחזקת המקום הזה, ואז פתחנו נתיב נוסף שהוא כדי לסייע בקיומם של משרדים.
<שלמה גור: אנחנו עושים את זה באמצעות – ואני מצביע לשם כי מנכ"ל מרכז הארגונים - - -
טלי פלוסקוב: עוד מעט נשמע גם אותם.
<שלמה גור: אנחנו עושים את זה באמצעותם, כאשר אנחנו מקצים שוב כמה עשרות אלפי דולרים לצורך שכירת משרדים, ששם זה משמש הבסיס של מספר ארגונים: הפרטיזנים, ארגון עובדי הכפייה ועוד ארגון נוסף.
<שלמה גור: שוב, אנחנו מממנים את זה ואנחנו ממשיכים לממן ורק בשבועות האחרונים קיימנו את הישיבה שהחליט להמשיך ולממן את שני הערוצים האלה, גם בתשתיות, זאת אומרת באדמיניסטרציה של הארגונים וגם במשרדים, גם בשנת 2016.
<שלמה גור: כך שאנחנו שם, אנחנו נמשיך להיות שם ואני חושב שאחרי ששמענו את מה שברוך אמר, אין לי גם הרבה מה להוסיף, אנחנו שם ואנחנו נמשיך להיות שם.
<שלמה גור: רק מילה אחרונה.
<שלמה גור: הסיוע שאנחנו נותנים, מכיוון שאנחנו רואים את החשיבות בקיומם של ארגונים כאלה וגם אם המספר, כמו שאמר ברוך, של החברים ירד פלאים, כי הטבע עושה את שלו לצערנו, אנחנו רואים חשיבות בעצם השימור ולכן השימור של המסגרות האלה, גם אם יגידו שהם לא פועלים בהיקפים גדולים, אנחנו ממשיכים לתמוך בהם ונמשיך לתמוך בהם.
<שלמה גור: שאלה אחרונה, מה שהזכרת חברת הכנסת פלוסקוב, זה הבירוקרטיה שאוכלת את הארגונים.
<שלמה גור: אז כבר ציין ברוך ואני רק יכול לחזור ולהדגיש.
<שלמה גור: כדי לפתור את בעיית הבירוקרטיה, אנחנו אין לנו טפסים לא של 20 עמודים ולא של 10 עמודים ולא של 5 עמודים.
<שלמה גור: כדי לקבל את התמיכה לצורך קיום הארגונים, יש טופס בן דף אחד – אמנם משני הצדדים – אבל דף אחד שמונה דברים בסיסיים ולא צריך לצרף לזה שום דבר, אלא הארגון, ויושבת לצדי בת שבע, שהיא בעצם בודקת שהנתונים אכן - - -
טלי פלוסקוב: את היועצת המשפטית?
<שלמה גור: לא.
טלי פלוסקוב: אין לכם בטח יועצים משפטיים.
<שלמה גור: יש לנו יועץ משפטי.
טלי פלוסקוב: טוב, הם יודעים לייצר את הפעילות.
מאיר כהן: שנייה אדוני, אני ברשותך רוצה להפריע לך.
מאיר כהן: אין לי שום ספק, אתה מגן על ה-50% שאתם נותנים - - -
<שלמה גור: לפרויקטים, כן.
מאיר כהן: לפרויקטים.
מאיר כהן: אין שום ספק שיש פה איזה לקות.
מאיר כהן: יש כאן אדם בן 92 שמשחר ילדותו עוסק בזה.
מאיר כהן: בן כמה היית אדוני?
<ברוך שוב: בן 17.
מאיר כהן: הוא עוסק בזה וזה מפעל החיים שלו.
מאיר כהן: אני חושב שבכל מקום מתוקן האנשים האלה לא היו אומרים אנחנו ניתן לכם 50% במצ'ינג אתם תביאו, אלא מישהו מהארגונים האלה היה אוסף אותם אל חיקו, אבל בכבוד הראוי.
מאיר כהן: כי אני מאחל לו עד 120, אבל בכל זאת, היו אלפים ועכשיו יש רק 250 ואני לא יודע כמה מתוכם אפשר לנייד לתוך בתי הספר לפגוש אנשים.
מאיר כהן: אז נכון שיש תיעוד ודור הבנים, אבל התיעוד החי הזה של להביא את האנשים האלה לתוך בתי הספר, להפגיש אותם עם האוכלוסייה, זה דבר שמצטבר מצריך יותר מאשר ה-50% שלכם.
מאיר כהן: עכשיו, האם אתה יודע על גוף אחר שאפשר לדרוש ממנו את המצ'ינג?
מאיר כהן: האם יש כאן גופים סביב השולחן שיכולים להשלים את הכסף הזה?
מאיר כהן: אתה בסדר גמור, אתה בא ואומר אני נותן 50%, או מציין את זה ברוך.
מאיר כהן: אבל בכל זאת, כשאתה יושב בכנסת ישראל ואתה רואה איך סכומי כסף עוברים מצד אחד של השולחן לצד השני, אז זה מתסכל וזה ציני מאד שיושב אדם בן 92, היה פרטיזן, שמנסה בעשר אצבעותיו להשאיר מורשת כלשהי ואנחנו מתעסקים איתו בטופסיידה וב-50% ותביא מצ'ינג.
מאיר כהן: זהו.
טלי פלוסקוב: טוב, ברשותך, לפני שאתה עונה, כי אני מסתכלת על השעון - - -
מאיר כהן: עוד פעם, אני לא אומר - - -
<שלמה גור: אני מוכרח להשיב בלא יותר משני משפטים.
מאיר כהן: שנייה.
מאיר כהן: חוץ מאיתנו המרוקאים אף אחד לא חייב להשיב.
מאיר כהן: תגיד את זה בנחת.
מאיר כהן: אני לא בא בטרוניה אליך.
מאיר כהן: אתה בעצם אומר לי אף אחד לא נותן להם, אני בא ואני נותן להם ויתרה מכך, הם גם לא ממלאים אצלי 50 טפסים, הם ממלאים אצלי טופס אחד.
מאיר כהן: זה טוב ויפה, אבל בוא תנסה לחשוב האם אפשר בערוב ימיו של הארגון הזה, ככה אני קורא לזה, האם אפשר בכל זאת להכפיל ולתת להם את ה-100% ואם כן, מה אתם דורשים מאיתנו כחברי כנסת.
מאיר כהן: ואם לא, למי הם יכולים לפנות.
<שלמה גור: אני אגיד לך.
<שלמה גור: לכן ביקשתי להשיב וזה שני משפטים בלבד.
<שלמה גור: הארגון הזה פונה לגופים ממלכתיים שכנסת ישראל מפקחת עליהם.
<שלמה גור: הם מגישים, ואני לא עומד כאן בנעליה של ממשלת ישראל, שלא תהיינה אי הבנות.
<שלמה גור: אנחנו משלימים.
<שלמה גור: אנחנו מסייעים והארגון פונה למשרד הגמלאים, פונה לחברה להשבה, שבהגדרה זה תפקידם.
<שלמה גור: ואם מישהו מעמיס עליהם טופס של 50 עמודים או 20 עמודים או דורש קריטריון כזה או מוסיף קריטריון אחר, אני חושב, חבר הכנסת כהן, שעליך לפנות לגורמים הללו ולא לבוא אלי ולומר – אתה נותן להם, אתה לא דורש מהם כמעט שום דבר, תן יותר.
<שלמה גור: אני חושב שזה לא ראוי, לא צודק ולא נכון.
טלי פלוסקוב: שלמה, בלי לדעת את התשובה שלך אני רציתי להגיד את הדברים.
טלי פלוסקוב: אני רציתי דווקא לברך על כל מה שאתם עושים, כי אני מכירה את הפעילות שלכם ואני עדיין חושבת שהמדינה צריכה לתת צד בזה.
מאיר כהן: אני מוכן להתווכח איתך, למה?
<ברוך שוב: מר כהן - - -
מאיר כהן: למה הגישה הזאת של אם אני מבקש מהחברה להשבה להוסיף עוד כסף, אתם אומרים לי לא? למה?
מאיר כהן: ואני מכיר את החברה לפני ולפנים.
טלי פלוסקוב: מה זה קשור אליו?
<שלמה גור: איך זה קשור החברה להשבה אלי?
מאיר כהן: לא, אתה אומר לי אסור לך לבקש ממני לתת להם עוד.
מאיר כהן: תפנה למישהו אחר.
<שלמה גור: לא, אני אגיד לך, כי יש גורמים ממלכתיים שאתה ככנסת מפקח עליהם.
<שלמה גור: תדאג שהם יעשו את עבודתם כהלכה, וזה אומר משרד ממשלתי וחברה שהיא דו תכליתית, היינו חלקה ממשלתית וחלקה פרטית.
<שלמה גור: ולכן אני חושב שזו הדרך הראויה.
מאיר כהן: החברה להשבה נמצאים פה?
<ברוך שוב: אני מוכרח להגיד.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את מנכ"ל מרכז הארגונים של ניצולי השואה, מר אבי רוזנטל.
טלי פלוסקוב: בואו נשמע את הצד שלכם.
<אבי רוזנטל: קודם כל, אני לא יודע ברוך, חוץ מפרטיזן מותר להגיד?
<אבי רוזנטל: הוא היה גם מהנדס טיס באל על ושני הבנים שלו טייסים והבן שלו יוסי שוב, לוקח על עצמו לעשות יחד עם דור ההמשך, הוא יושב ראש טייסי אל על.
טלי פלוסקוב: אוקיי, עכשיו יש לנו תמונה מלאה.
<אבי רוזנטל: כן, שלא תחשבו שהוא התעסק רק בנושא של - - - או דברים כאלה.
<אבי רוזנטל: אני מנסה בקיצור, כי הסברתי קודם לחבר הכנסת כהן שאנחנו מכירים, כי הוא הקים ועדה לנושא ניצולי השואה, ועדת וגשל, שאני הייתי חבר בה במשרד, שזה עדיין משמש אותנו.
<אבי רוזנטל: זה בסוגריים.
<אבי רוזנטל: אנחנו, מרכז הארגונים, גם נמצא בתוך הצבת של העניין.
<אבי רוזנטל: אני לא רוצה לפגוע בברוך, אבל הזכרתי קודם, יש לנו ארגון תאומי מנגלה, שבקושי כבר יש במי לטפל.
<אבי רוזנטל: יש לנו גם - - -
מאיר כהן: כמה אגב נשארו?
מאיר כהן: סליחה שאני - - -
<אבי רוזנטל: לפי דעתי אין לה יותר מ-.
<אבי רוזנטל: אני לא יודע, היא אמרה-.
<אבי רוזנטל: אנחנו מדברים בחדר סגור?
<אבי רוזנטל: היא רצתה לעשות אסיפה כללית.
<אבי רוזנטל: אמרתי תביאי את הרשימה, כי באימייל אי אפשר להזמין אותם, אנחנו ניתן לך מקום, תביאי את הרשימה.
<אבי רוזנטל: היא הביאה לנו רשימה.
<אבי רוזנטל: הדבקנו בולים, רשמנו, שלחנו ל-250, חזרו 130.
טלי פלוסקוב: מר רוזנטל, אני רוצה להגיד לך - - -
<אבי רוזנטל: לא, רגע - - -
טלי פלוסקוב: לא, שנייה, לפני שאתה ממשיך אני בכל אופן רוצה להגיד.
טלי פלוסקוב: אמרת 56 ארגונים, אתה יודע מה, יכול להיות שלושה אנשים זה גם ארגון.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לדעת בכמה אנשים אתם מטפלים, הארגונים האלה.
<אבי רוזנטל: הארגונים האלה מטפלים בין עשרות למאות לאלפים ואם יש לנו - - -
טלי פלוסקוב: אז הגישה צריכה להיות שונה בכמה הארגון מטפל.
טלי פלוסקוב: אתה מסכים איתי?
<אבי רוזנטל: נכון.
<אבי רוזנטל: בואי נגיע לסוף.
<אבי רוזנטל: אחת ההצעות שלנו, קודם כל הם היו מקבלים או היו צריכים לקבל, כמו שאמר שלמה, מהחברה להשבה ומהמשרד לשוויון שהיה המשרד לגמלאים, זה הסכומים שהוא אמר, שבמשך השנים התקציב הולך ונחתך.
<אבי רוזנטל: היום אנחנו במהלך שאנחנו מוכנים שמרכז הארגונים יגיש בקשה אחת, יפטור אותם מכל הנושא.
<אבי רוזנטל: הוא לא ציין את זה, כי - - -
טלי פלוסקוב: אתם ארגון מייצג?
<אבי רוזנטל: אנחנו ארגון יציג.
טלי פלוסקוב: אתם מתוקצבים או אתם דרך תמיכות?
טלי פלוסקוב: איך אתם מקבלים כסף?
<אבי רוזנטל: אנחנו מקבלים תמיכות.
<אבי רוזנטל: יש החלטת ממשלה על ארגון יציג, אבל עוד פעם, גם אנחנו נטחנים בתוך הבירוקרטיה.
מאיר כהן: מה התמיכה השנתית שלכם?
<אבי רוזנטל: אנחנו כאילו שלושה מיליון, אבל לא, זה יורד כל שנה.
<אבי רוזנטל: השנה האחרונה זה היה כאילו 2.3 מיליון.
טלי פלוסקוב: למה זה יורד?
<אפרים גיל עד: בשלוש השנים האחרונות אנחנו עומדים על 2.6 לטובת השגת פיצויים וברוך הזכיר את זה.
<אפרים גיל עד: סך הכל הכללי שהוא 5.2 מתחלק להשגת פיצויים, שזה הבאה של עוד כספים חדשים, שבסופו של דבר מגיעים - - -
מאיר כהן: מי עושה לכם את זה?
<אפרים גיל עד: בעיקרון כיום שני ארגונים מתמחים, הראשון הוא מרכז הארגונים ובשנה שעברה נכנס עוד גוף אחד.
מאיר כהן: לא, לא, מי עושה.
מאיר כהן: מי הולך להביא כסף?
טלי פלוסקוב: אתם מטפלים בזה?
<אבי רוזנטל: לא, הוא מתכוון שאצלנו, שקולט אביטל היא יושבת ראש מועצת המנהלים ובצוות המשא ומתן של ועידת התביעות ובשנה האחרונה הם הביאו שלוש תכניות לאנשים.
<אבי רוזנטל: אנחנו סוטים מהנושא, אבל אחת מה שהוא הזכיר, מענק חד פעמי לילדי השואה ילידי 1 בינואר 1928 עד ליוני 1945.
<אבי רוזנטל: אחרי זה הדבר השני זה פנסיות לכאלה שעבדו בגטאות מגרמניה, זה במשא ומתן; והדבר השלישי זה תגמולים חודשיים מפולין.
<אבי רוזנטל: עכשיו, כל הדברים האלה שהושגו, אנחנו אחרי זה עושים את ה - - -
מאיר כהן: הפולנים הסכימו?
<אבי רוזנטל: קורה.
<אבי רוזנטל: הסיבה שהם הסכימו - - -
<שלמה גור: 90 יורו לחודש לבן אדם.
<אבי רוזנטל: אבל השאלה היא נכונה.
<אבי רוזנטל: הסיבה שהם הסכימו לפי דעתי זה לא בגלל היהודים, כמו הרבה דברים, אלא בגלל הפולנים.
<אבי רוזנטל: כי מה קרה?
<אבי רוזנטל: ברגע שהם נכנסו לשוק האירופאי, הפולנים שישבו באנגליה אמרו גם לנו מגיע.
<אבי רוזנטל: כי החוק שלהם היה רק אם יש לך חשבון בנק בפולין.
<אבי רוזנטל: עכשיו, למי יש חשבון בנק בפולין?
<אבי רוזנטל: רק לפולנים.
<אבי רוזנטל: אז עכשיו פתחו את זה ונאלצו לפתוח את זה גם לישראלים ואתה צודק.
<אבי רוזנטל: רוב היום שלנו עכשיו זה בגלל שאנחנו לקחנו את כל הנושא מהמשרד לשוויון חברתי.
<אבי רוזנטל: מצלצלים אלי מהבוקר עד הערב פולנים וגם פולניות, סליחה.
<אבי רוזנטל: אנחנו משתדלים לטפל ולעזור להם בטפסים.
מאיר כהן: לא, הבעיה, הפולנים והפולניות כאן הם לא הבעיה.
מאיר כהן: הבעיה שם.
<אבי רוזנטל: אני לא יודע.
<אפרים גיל עד: יש כאלה שיחלקו עליך.
טלי פלוסקוב: את הבעיות שלהם אנחנו נשאיר שם.
מאיר כהן: מהניסיון שלי, אני פגשתי והם לא היו מוכנים לשמוע או לדבר על זה.
<אבי רוזנטל: גברתי יושבת הראש, מה שקרה ואני הסברתי את זה קודם לחבר הכנסת כהן, יש פה עניין.
<אבי רוזנטל: קודם כל התקציב שהולך ומצטמק ומתחלק לכל מיני אנשים שזה לא בדיוק הארגונים האלה שחשבו שהם יהיו זכאים להם בתוך ה-3 מיליון.
<אבי רוזנטל: זה דבר אחד.
<אבי רוזנטל: הדבר השני, כל התהליך, התבחינים, זה בלתי אפשרי.
<אבי רוזנטל: הם לא מסוגלים לעמוד בזה.
<אבי רוזנטל: אנחנו מוכנים לייצג אותם, אז אסור לנו כי אז אנחנו הופכים לעמותת צינור.
<אבי רוזנטל: אז מה שיוצא, עכשיו דה פקטו מה שאנחנו עושים, אם אנחנו עושים כנסים למיצוי זכויות ונגיד יש נושא של ילדות אבודה, אנחנו משתפים פעולה עם הארגון של עבדות-עבודה ועושים יחד.
<אבי רוזנטל: אנחנו עושים את הכינוס עם הארגונים.
<אבי רוזנטל: 40 ארגונים צריכים ימי זיכרון ביד ושם, אז אנחנו, יחד עם יד ושם או עוזרים להם בהסעות או מביאים את החזן סליחה, או לא סליחה, ומביאים את הדובר ומה שצריך.
<אבי רוזנטל: זאת אומרת אנחנו משתדלים שאנחנו נהיה במסגרת, והוא שומע פה, הוא ממונה על התבחינים.
<אבי רוזנטל: אנחנו משתדלים להיות במסגרת התבחינים ובשנה שעברה, במלאת 70 שנה לניצחון בעלות הברית, הוצאנו חוברת שלנו, של מרכז הארגונים, אבל היא הייתה מוקדשת לנושא הפרטיזנים.
<אבי רוזנטל: זאת אומרת בצורה כזאת, איך שהוא הצלחנו גם לעזור להם.
<אבי רוזנטל: אבל כל הדברים האלה הם בלתי אפשריים ואז אם היו נותנים לנו איזו שהיא אפשרות.
<אבי רוזנטל: עכשיו לגבי המשרדים.
<אבי רוזנטל: ועידת התביעות מקציבה כסף.
<אבי רוזנטל: אנחנו לקחנו על עצמנו, יש לנו 10 ארגונים שנמצאים במשרדים קטנים.
<אבי רוזנטל: בירושלים 44 מ"ר, חזית הכבוד של פליטי ברית המועצות, ניצולי מקדוניה, ניצולי רודוס ועמותת י"ש – ילדי השואה.
<אבי רוזנטל: נותנים להם שם משרדים, אנחנו, באמצעות ועידת התביעות.
<אבי רוזנטל: על כל ההוצאות האחרות, אם אנחנו מצליחים להכניס את זה – טוב, ואם לא זה עובר לתקורה שלנו.
<אבי רוזנטל: אנחנו מתחילים לקבל עונשים כאילו עברנו, אבל אנחנו עוזרים להם.
<אבי רוזנטל: על ידינו, בתל אביב, ברחוב המסגר, יש לנו חמישה ארגונים.
<אבי רוזנטל: יש את ארגון הפרטיזנים, ארגון יוצאי יוגוסלביה, יושבת הראש בת 85, מרים אביעזר, ידועה ביד ושם, הדליקה משואות, הייתה בהאג, הייתה בכל המקומות.
<אבי רוזנטל: אחרי זה יש לנו ארגון יוצאי הונגריה, עובדי כפייה תחת שלטון הנאצים ולודג', אפילו לודג', שזה היה פעם נחשב ארגון חשוב וגדול, עכשיו סגרו להם את המשרדים, לא יודע, בקפלן 17, איפה שהסוכנות.
<אבי רוזנטל: הכנסנו אותה גם לתוך הדבר הזה.
<אבי רוזנטל: זאת אומרת אנחנו משתדלים.
<אבי רוזנטל: הבעיה שגם אנחנו לא מצליחים, עם ההתנהלות של המשרדים - - -
טלי פלוסקוב: התחושה היא שצריך איך שהוא לאחד את כל זה, כי מספר האנשים הולך ויורד ואנחנו מתפזרים גם בתקציבים וגם - - -
<אבי רוזנטל: לא, עוד דבר אחד.
<אבי רוזנטל: החברה להשבה, הרי בוועדות אחרות של הכנסת אתם רואים, נדמה לי שחברת הכנסת הייתה בישיבה בוועדת הכספים וגם נדמה לי פה, החברה להשבה, שצריכה לסגור את שעריה בשנת 2017 ושיש לה סכסוך עכשיו עם אוצר התיישבות היהודים על נושא המניות, אז באים לישיבות בכנסת ואתה חושב כאילו שתי חברות בורסאיות מתווכחות אחת עם השנייה.
<אבי רוזנטל: הם הפסיקו גם את התמיכה הישירה בניצולי השואה הנזקקים וגם בארגונים.
מאיר כהן: ספר לי על זה.
<אבי רוזנטל: כן, זה מה ש-.
<אבי רוזנטל: אני מנסה להגיד את זה במילים יותר בירוקרטיות.
<אבי רוזנטל: בכל זאת, שלמה ואני גם היינו בממשלה יום או יומיים, אז אנחנו מנסים איך שהוא.
<אבי רוזנטל: אנחנו מנסים בכל מה שאנחנו יכולים גם לעזור לארגונים וגם לבצע את הפעולות.
<אבי רוזנטל: (היו"ר: אברהם נגוסה)
אברהם נגוסה: אתה ממשרד לשוויון חברתי?
<אפרים גיל עד: אני מהמשרד לשוויון חברתי, שמי אפי, אני מנהל תחום במחוז.
אברהם נגוסה: אנחנו ניתן גם לך בהמשך.
<אפרים גיל עד: ברשותכם, אני אדבר בקצרה.
<אפרים גיל עד: כמו שאמרתי, המשרד מעמיד 5.2 מיליון שקלים בשנה זו ובשנה שעברה שמתחלק – 2.6 מיליון לטובת השגת פיצויים ו-2.6 מיליון לטובת הנצחה.
מאיר כהן: כל שנה, תמורת ה-2.6 מיליון, אתה יכול להגיד לפחות מביאים פי שניים?
<אפרים גיל עד: לא.
<אפרים גיל עד: כי התמיכה שלי עומדת - - -
מאיר כהן: אז איך אתה נותן?
<אפרים גיל עד: לשאלתך, התמיכה שלנו עומדת על 90 אחוז.
<אפרים גיל עד: זאת אומרת הגוף צריך להביא 10% ומבחינתנו 10% יכולים להיות מוועידת התביעות - - -
מאיר כהן: לא, לא הבנתי.
מאיר כהן: לא הבנת.
מאיר כהן: אתה נותן 2.6 מיליון שקלים בשנה.
<אפרים גיל עד: נכון, מחלק בתמיכות.
מאיר כהן: לחברה שבתמורה לכסף הזה, הכסף הזה מאפשר להם ללכת ולהביא כסף.
<אפרים גיל עד: הכסף הזה מאפשר להם לעשות את הפעילויות.
<אפרים גיל עד: את אותן פעילויות שתחת מבחני התמיכה.
מאיר כהן: לא, אני לא הבנתי.
<אבי רוזנטל: תגיד לו את מבחן התמיכה.
<אפרים גיל עד: רק שנייה.
<אפרים גיל עד: קודם כל מבחני התמיכה האלה הם ראשונים.
<אפרים גיל עד: בשנת 2009 כשהוקם המשרד לא היה משהו דומה לפני כן וזה פעם ראשונה בעצם שבא משרד ממשלתי ואומר אני מאפשר לגופים לעשות את הפעילות ובאמת אם אני זוכר נכון, היועץ המשפטי שלנו סיפר שכשהקימו את מבחני התמיכה, גם אדון ברוך שוב היה חלק מאותם אנשים בכירים או נציגים בכירים של ארגונים שישבו וקבעו את אותן מטרות.
<אפרים גיל עד: ברוך הציג את כל הפעילויות היפות שלהם וכל הפעילות היפות שהוא עושה, שהן פעילויות שהן ליבת מבחני התמיכה שלנו.
<אפרים גיל עד: אם ברוך הציג אתר אינטרנט, אז התמיכה כוללת מבחן אינטרנט, ואם הוא הציג כנסים, אז התמיכה היא כנסים ואם אנחנו מדברים על ביוגרפיות, שזה בעצם סיפור סיפורי החיים, זו בדיוק ליבת הפעילות שלנו.
מאיר כהן: אתה לוקח אותי וחשוב לי להתמקד.
מאיר כהן: אני שבו רוצה לשאול אותך.
מאיר כהן: אתם מתקצבים 5.6 מיליון שקלים.
<אפרים גיל עד: 5.2 מיליון.
מאיר כהן: מתוכם 2.6 מיליון - - -
<אפרים גיל עד: לפיצויים.
מאיר כהן: לארגונים שעם הכסף הזה הם הולכים להביא עוד כסף.
<אפרים גיל עד: כן.
<אפרים גיל עד: בתמיכה הזאת - - -
<שלמה גור: זה נקרא מיצוי זכויות.
<אפרים גיל עד: לא, זה השגת פיצויים.
<אפרים גיל עד: התמיכה נקראת השגת פיצויים.
מאיר כהן: עכשיו, האם כל שנה אתם דואגים שאותו גוף שמקבל את ה-2.2 מיליון או 2 מיליון שקלים להשגת פיצויים, האם כל שנה הוא מביא כסף או פיצויים שמצדיקים את ההשקעה הזאת?
<אפרים גיל עד: תודה על הבהרת השאלה, עכשיו הבנתי.
<אפרים גיל עד: התהליכים של השגת פיצויים, ואבי מומחה יותר גדול ממני, לדעתי הם תהליכים ארוכי טווח ולכן אני לא יכול להגיד.
<אפרים גיל עד: התהליך של השגת ה-2,500 יורו שהסתיים בשנת 2014 היה תהליך של קרוב לשש שנים.
<אפרים גיל עד: הוא עוד מעט יתקן אותי.
<אפרים גיל עד: לכן אני אומר כן, זה תהליכים ארוכי טווח, אבל בתוך התמיכה הזאת יש חלק שמורכב ללכת ולהביא את הפיצויים והחלק השני אומר אחרי שהבאתם אותם לך תפרסם אותם ותביא לידיעתם של ניצולי השואה, והוא גם מאפשר לי לעשות פעילויות מיוחדות.
<אפרים גיל עד: זאת אומרת אם מחר אביא יבוא ויגיד אני רוצה לעשות הפגנה גדולה מול שגרירות גרמניה, יש לי בתוך התקציב לתת לו ללכת לעשות הפגנה מול שגרירות גרמניה וכו' וכו'.
<אפרים גיל עד: כרגע הבקשה של ברוך מתייחסת לפעילות שהיא הנצחה וזו הייתה ליבת הפעילות שלו במשך המון המון שנים.
<אפרים גיל עד: אני יכול להגיד בצער שבמהלך שלוש השנים האחרונות ארגון הפרטיזנים לא הגיש לנו בקשת תמיכה, למרות כל העזרה שהעמדנו.
<אפרים גיל עד: מבחני התמיכה וכל תהליך התמיכות - - -
מאיר כהן: הוא יכול לקבל כפל תמיכות?
מאיר כהן: אם הוא מקבל ממנו, גם ממך הוא יכול לקבל?
<אפרים גיל עד: הוא לא מוסד ממשלתי ולכן אין בעיה.
<אפרים גיל עד: אסור לקבל כסף תמיכות – מתייחס למשרד ממשלתי.
<אפרים גיל עד: אני אומר שוב, תהליך התמיכות הוא תהליך קשה.
<אפרים גיל עד: אנחנו יודעים, לצערי לא נמצאים פה נציגי החשב הכללי או נציגי משרד האוצר, אבל גם אנחנו כבולים.
<אפרים גיל עד: אני יכול להגיד שבמהלך השנים אנחנו פנינו לחשכ"ל לא פעם ולא פעמיים וביקשנו להקל בתקנות.
<אפרים גיל עד: התשובה של החשכ"ל הייתה – נמצא איזו שהיא דרך שמרכז הארגונים יגיש בשמם ואבי אמר את מה שאמר.
<אפרים גיל עד: יש גם פתרון לנושא של מה שעלול להיראות כעמותת צינור.
<אפרים גיל עד: יש פתרון כזה.
<אפרים גיל עד: חלק מהעמותות יכולות לשתף פעולה, חלק מהעמותות אינן מוכנות לשתף פעולה ורוצות להגיש את הבקשה בעצמן.
<אפרים גיל עד: ושוב פעם, אם משרד האוצר יאות להקל, אנחנו נהיה הראשונים.
<אפרים גיל עד: אנחנו משתתפים בדיוק באותה מלחמה בשביל להקל.
<אפרים גיל עד: אני יכול להגיד שמנכ"ל המשרד שלנו באופן אישי התערב לטובתו של ברוך בשביל לנסות לסייע במשרד וכו', ובסופו של דבר הדברים לא הגיעו לידי מימוש.
<אפרים גיל עד: כמו שאמרתי, התמיכה שלנו עומדת על 90 אחוז מעלות הפעילות.
<אפרים גיל עד: אני רוצה להגיד שבמסגרת הפרויקט שנקרא שלישי בשלייקס, הגיעו עכשיו לסידור שחלק מהפעילויות שנעשות בשלישי בשלייקס יהיו ביקור במוזיאון של הפרטיזנים, מה שאומר שיתחיל להיכנס כסף בדרך אחרת לקופת העמותה שבעצם מפעילה.
<אפרים גיל עד: אני בטוח שמסכימים איתי שאם שר האוצר אומר שחובה שרואה חשבון יבקר את הדו"חות הכספיים, אם שר האוצר יחליט לוותר על זה וזה לטעמנו, זאת אומרת לא לטעמי, לטענת משרד האוצר דבר בסיסי והוא יוכל לעקוף את זה, שוב פעם אני אומר, אנחנו נהיה הראשונים, אבל המנהל התקין שאנחנו כמשרד ממשלתי מחויבים ואני אומר שוב, אנחנו מעמידים משרד רואה חשבון.
<אפרים גיל עד: עלתה פה טענה שיש הרבה טפסים.
<אפרים גיל עד: ההוראות של שר האוצר קובעות שכל ההגשה צריכה להיות במערכת.
<אפרים גיל עד: אנחנו באנו למשרד האוצר ואמרנו לו ידידי היקר, החשב הכללי, יש לנו גופים שלא יודעים לעבוד עם המערכת, לכן ניתן לנו היתר בעצם שהחלופה תהיה בטפסים של נייר שהרבה יותר קל.
<אפרים גיל עד: מה שבעצם גוף צריך לעשות זה לבוא עם אותם דו"חות כספיים שלו חתומים, להגיע למשרד רואי החשבון שמסייע בעדנו והוא עושה בעבורו את כל העבודה ויעידו פה נציגי הגופים שעובדים איתנו יד ביד ואנחנו מקדמים את זה.
<אפרים גיל עד: ושוב, המטרה שלנו שאותם גופים ימשיכו להתקיים ואני שמח לבשר שכל שנה אנחנו גדלים בבין שלושה לחמישה גופים נוספים שפועלים להנצחת שואה, שנתמכים על ידינו.