GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דנה קליין: זה כרוך בתהליך ההפוך שלנו, שהעובדים שלנו - - - ממה שאנחנו מרגישים העובדים שלנו, שצריכים לטפל, הם ביקשו מאסמרה לעשות מענה בשבילנו, שאנחנו נלמד את השפה האמהרית, כי גם לנו יש רצון להבין יותר.
אברהם נגוסה: כשהתכנית תיפתח היא תהיה לכולם, זה בסדר.
אברהם נגוסה: רק צריך לשים כיסאות.
אברהם נגוסה: השאלה שלי, אני חוזר, משרד הקליטה זו הכתובת בעניין הזה, אתם נערכים להעביר תקציב?
<דוד יאסו: ב-2016 הכנו את כל ההסכמים, הם כרגע בחתימות.
<דוד יאסו: ביום חמישי היה צריך לסיים את החתימות, חסרה חתימה אחת, אני מקווה שבמהלך השבוע כבר נשלח לכם את ההסכם כולו, שגם צוינו התקציבים שאושרו לכם גם לכוח אדם וגם לפעילות.
<אמיר דור: רק תזכור לציין שזה עד סוף יוני.
<דוד יאסו: אני אזכור, בהתאם לדרך החדשה, למרות שיושב ראש ועדת העלייה והקליטה אומר שאין דרך חדשה, יש תכנית - - -
אברהם נגוסה: תכנית חדשה.
<דוד יאסו: יש תכנית חדשה, אני קורא לה הדרך החדשה, לפי זה התכנית היא עד 30.6.2016 כי אחר כך זו תקופה של מעבר, אחר כך זה אמור להיכנס לכל השלבים, במידה שהכול ייכנס לתהליך שלו כפי שהממשלה החליטה, מהתקופה הזו משרד הקליטה אמור לטפל עד 15 שנה בעולים בארץ ולא בכלל העולים, כפי שטיפל עד היום.
<דוד יאסו: שוב, לפי החלטת הממשלה ולפי ההחלטה החדשה שאתה מעורב בה מאוד ופעיל בה.
אברהם נגוסה: אני חושב שהאוכלוסייה שנמצאת פה - - -
<דוד יאסו: אנחנו יודעים ומכירים.
<דוד יאסו: המשרד מכיר ברמה הארצית, יש לו כבר את המיפוי, שפה זו אוכלוסייה מאוד חדשה.
<דוד יאסו: אז אנחנו ניתן בהתאם להנחיות ולהחלטת הממשלה.
אברהם נגוסה: שוב, לשאלה הראשונה, בעניין ההסעות לילדים, מי אחראי לזה, משרד החינוך או העירייה, או משרד הקליטה?
אברהם נגוסה: מי נותן לנו מענה, שיהיו הסעות?
<מהרטה ברוך רון: תלמידים מחטיבות ביניים ותיכון לא זכאים להסעות, בדרך כלל הם נוסעים עם כרטיסיות באוטובוסים.
<מהרטה ברוך רון: עם זה אין בעיה, ככה מתנהלים כל ילדי העיר, כל אזרחי ישראל.
<מהרטה ברוך רון: הבעיה הספציפית שלנו זה שהילדים שלנו, הילדים שנוסעים לבית ספר ראשית נאלצים לעבור בסביבה שהיא בעייתית שהיינו רוצים למנוע מהם לעבור בה.
<מהרטה ברוך רון: לעניין הזה אסמרה פנה למנכ"ל העירייה, אני כמובן מכירה את הפנייה, ניסינו לחפש איזה שהוא תקציב שיאפשר הסעה של הילדים האלה, שתהיה הסעה ושהילדים לא ייאלצו לעבור בתחנה המרכזית.
<מהרטה ברוך רון: נכון לעכשיו אין לנו מקורות תקציביים לדבר הזה, כי יש בזה גם פתח לפניות נוספות בתחום הזה והעיר כמובן לא יכולה להוציא הוצאה על הסעות של תלמידים מכל מיני אזורים.
<מהרטה ברוך רון: זה נושא שאנחנו חושבים איך להתמודד איתו, אבל כרגע אין לנו פתרון.
אברהם נגוסה: גם כשרואים מבחינת המציאות, שילד עובר מתחנה המרכזית ליד אליהו, זה מאוד מסוכן גם מהבחינה של התנועה בדרכים וכל הדברים האלה, לא רק העובדים הזרים.
אברהם נגוסה: הם עוברים בלה גרדיה וזה מאוד מסוכן לילדים לעבור את זה.
אברהם נגוסה: השאלה, משרד הקליטה, האם אתם יכולים לעשות בשיתוף פעולה עם העירייה ולנסות למצוא פתרון תקציבי.
אברהם נגוסה: אני מבין שמבחינת התקנון אנחנו לא נחייב את משרד החינוך בגלל שזה חטיבה ותיכון.
<אמיר דור: נכון, מחייבים יסודי בלבד.
אברהם נגוסה: הבנתי את זה ולכן אני חושב שפה, כיוון שזה הציבור שעומד באחריות משרד הקליטה, האם לא כדאי לכם לשבת איתם ולעשות איזה שהיא שותפות בנושא הזה?
<דוד יאסו: קודם כל ככה, המדיניות של משרד הקליטה מעולם לא הייתה סיוע אינדיבידואלי בדברים כאלה.
אברהם נגוסה: לא, זה קבוצתי.
אברהם נגוסה: בכמה ילדים מדובר?
<אסמרה אקלה: כ-67 ילדים.
אברהם נגוסה: 67 ילדים, זה לא פרטני.
<אסמרה אקלה: לא כולל בנות, נפתח גם בית ספר אחר שהוא גם קרוב - - -
<דוד יאסו: אני אתייחס.
<דוד יאסו: הנושא של החינוך הוא באחריות של משרד החינוך, אני לא צריך לחדש את זה לאף אחד, לכן משרד הקליטה כן נותן את הסיוע, את כל המענה פה גם בהקמה של המוקד וגם בניהול של המוקד עד היום וגם בפעילויות שהמוקד מגיש אותן לכלל האוכלוסייה שנמצאת פה, כולל פעילות אחרי צהריים לבני נוער.
<דוד יאסו: הנושא של ההיסעים, מעבר למרכזי קליטה, משרד הקליטה בשום מקום לא מסיע.
<דוד יאסו: לא הסיע, רק תלמידים שנמצאים במרכזי קליטה.
<דוד יאסו: לכן זו אחריות של הרשות ואחריות של משרד החינוך.
<דוד יאסו: זה הנוהל של המשרד.
<מהרטה ברוך רון: הנוהל של העירייה, שאנחנו לא נותנים הסעות בדרך כלל, השאלה מה אפשר לעשות כדי כן לפתור את הבעיה - - -
אברהם נגוסה: אני רואה פתרון אחד, יש פה נציג ממשרד החינוך?
<יוסי בר נוי בוכריץ: לא הגיעו, רק האגף לחינוך מבוגרים.
אברהם נגוסה: הם לא הגיעו איתנו.
אברהם נגוסה: אני יכול להגיד לכם, אתם יכולים להיות בקשר איתם.
אברהם נגוסה: בתכנית החדשה של משרד החינוך יש סעיף, זה קיבל 24 מיליון שקל, הסעיף הזה מיועד בעיקר למקרים כאלה, איפה שיש ריכוז גבוה של יוצאי אתיופיה, גם יסודי וגם העל יסודי, שאפשר להסיע אותם מתוך התקציב הזה כדי לפזר את הריכוזיות, כדי לפזר אותם לבתי ספר האחרים.
אברהם נגוסה: האם אתם יכולים לשאול על התקציב הזה.
<מהרטה ברוך רון: נכון לעכשיו, כמו שאתה יודע, חבר הכנסת נגוסה, התכנית החדשה היא על הנייר ושמענו על התכנית החדשה, אבל אני יודעת שהתכנית החדשה לא הגיעה לשטח, לא לתל אביב ולא למקומות אחרים שאני יודעת שיש חברי מועצה אחרים שאני בקשר איתם.
<מהרטה ברוך רון: כשהתכנית תגיע בוודאי שאנחנו יותר מנשמח להשתמש במשאבים שלה כדי לפתור את הבעיה הספציפית הזו, שמטרידה אותנו, אין ספק בכלל.
אברהם נגוסה: אני יודע שהיא לא התחילה, אבל אני חושב שאתם יכולים ליצור איתם קשר ויש כוונה כזאת.
אברהם נגוסה: יש פה סכנה, זו באמת סכנת חיים, אז אתם יכולים לתאם איתם, לדבר איתם, להעיר אותם, ואז הם יכולים להגיד אם יש הסכמה כללית, אתם יכולים להשתמש בתקציב הקיים ואחר כך יכולים לעשות החזר.
<מהרטה ברוך רון: אני אבדוק את זה.
אברהם נגוסה: אני עדיין לא משחרר את משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אני לא מסכים למה שאתה אומר, אני חושב שיש אחריות של משרד הקליטה, עולה שנמצא עד 15 שנה, לאו דווקא שהכסף ייצא מהתקציב שלכם, אבל אתם פה של העולים מול משרד החינוך או משרד אחר.
<דוד יאסו: רשמתי את ההערה, למרות מה שאמרתי ואני לא מתחייב מבחינת - - -
<אסמרה אקלה: מה שחשוב, שהכסף יגיע.
<אסמרה אקלה: כלומר מה שקורה בדרך כלל במשרדי ממשלה, הם אומרים 'העירייה תממן, אחר כך אנחנו ניתן', בסופו של דבר אנחנו לא רואים נייר ולא כסף וזה יהיה קושי די גדול.
אברהם נגוסה: לכן אני אומר, אם יהיה שיתוף פעולה, גם העירייה וגם משרד הקליטה אומרים למשרד החינוך שיש פה בעיה נקודתית, בואו נפתור את הבעיה מהתקציב שהוקצב בתכנית החדשה.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה אפשרי.
<מהרטה ברוך רון: למיטב הבנתי התכנית הייתה אמורה לפעול מינואר 2016, לשנת הלימודים הזאת זה כנראה כבר לא יהיה אקטואלי, עד שנת הלימודים הבאה יש לנו בהחלט זמן לבדוק את הנושא הזה ולהיערך.
<דוד יאסו: 2016 זו שנת מעבר לדרך החדשה, במשרד החינוך זה אולי בספטמבר וכל השאר זה ינואר 2017.
אברהם נגוסה: זה לא ככה, אבל אני לא פותח את הוויכוח, זה לא המקום לזה.
אברהם נגוסה: יש מקום לוויכוח, זה ועדת השרים.
אברהם נגוסה: ההחלטה מדברת על מ-1 בינואר 2016, אין שום תקופת מעבר.
אברהם נגוסה: זה שלא התחילו זה כישלון.
אברהם נגוסה: אבל זה למקום אחר.
<אמיר דור: זה מוקצב?
אברהם נגוסה: מוקצב, בוודאי.
אברהם נגוסה: יש תקציב.
<אמיר דור: אז למה זה לא הגיע - - -
<מהרטה ברוך רון: שאלה מצוינת.
אברהם נגוסה: כן, זה כישלון.
<מהרטה ברוך רון: עשינו כנס בשבוע שעבר בכנסת ושאלנו בדיוק את השאלה הזאת.
<אמיר דור: קיבלתם תשובות?
<מהרטה ברוך רון: לא, לא קיבלנו תשובות.
<מהרטה ברוך רון: היו תשובות מאוד מגומגמות.
אברהם נגוסה: אבל ההחלטות ברורות.
אברהם נגוסה: כתוב על הנייר באופן ברור, שהממשלה החליטה מ-1 בינואר 2016 על תקציב.
<זיוה מקונן: עוד נקודה שלא העליתי אותה שם בגלל קוצר זמן זה הנושא של החינוך המיוחד.
<זיוה מקונן: מהנתונים של משרד החינוך 6.7% מתלמידים יוצאי אתיופיה מופנים לחינוך המיוחד בעיריית תל אביב-יפו, בכלל האוכלוסייה זה רק 2.6%.
<זיוה מקונן: זה פער עצום.
<זיוה מקונן: סוגיה שאנחנו מבקשים לבדוק אותה, הסללה והפניה לחינוך המיוחד.
אברהם נגוסה: את מתייחסת לאזור הזה ספציפית או בכלל?
<זיוה מקונן: בתל אביב, 6.7 לעומת 2.6 בכלל התלמידים.
<מהרטה ברוך רון: יש למישהו נתונים?
<מהרטה ברוך רון: אולי הרווחה?
<דנה קליין: אני יכולה להגיד מהמקום שלי כרווחה, ואני כן אשמח לשמוע מה חברותיי שמטפלות בשטח כאן אומרות, אני מבחינתי כראש צוות לא מטפלת באופן ישיר, אבל באמת מלווה את העובדים, ואנחנו עסוקים הרבה מאוד בלקבל הרבה כעסים של מערכת החינוך, אסמרה גם שותף לכל החשיבה הזו, שמאוד כועסים עלינו ש'למה הילד הזה ככה?' 'למה ההורים לא רוצים אבחון?
<דנה קליין: ' 'בוא נעלה אותו לוועדה' ואנחנו אומרים אוקיי, בואו נבדוק, בואו ניכנס, בואו נסתכל.
<דנה קליין: אנחנו מנסים יותר ללוות את ההורים ולתווך בינם לבין החינוך.
<הילה אריאל: זה מערכת החינוך, לא מערכת הרווחה - - -
<דנה קליין: אנחנו ברמת התיווך, אבל באמת אנחנו שמים לב שבגלל שאין איזה שהוא עוגן קהילתי של בית ספר אחד כאן, בסך הכול כל העולים מרוכזים פה בשתי שכונות, אין בכל רחבי תל אביב.
<אמיר דור: זיוה, אם תוכלי להעביר לי את הנתונים אני אשאל אותם, זו שאלה טובה.
<אמיר דור: זו שאלה לחינוך המיוחד, אני אשאל אותם, אני לא רוצה להגיד לך סתם משהו שאני לא יודע.
<הילה אריאל: מה שדנה אומרת זה מהשטח - - -
<זהבה מלצר: אנחנו נתקלים בזה, סוגיה חשובה שאני אישית חשבתי ותהיתי בשאלה הזאת ואין לי תשובה בינתיים.
<אמיר דור: אני אשאל אותם.
<זיוה מקונן: את יודעת על האחוזים?
<זהבה מלצר: אני לא יודעת את הנתונים אבל בקרב המטופלים שלי יש לא מעט פניות ובאמת המסלול הזה - - - ואני גם שואלת.
אברהם נגוסה: האם אתם יודעים שכשבאים לוועדה, האם לפי החוק ההורים מופיעים בוועדה עם מתורגמן?
<אסמרה אקלה: כן והוסבר להם גם.
<אסמרה אקלה: הנתון הזה, שציינה זיוה, אני אשמח לבדוק אותו, אני באמת לא יכול לתת תשובה.
<אסמרה אקלה: מה שחשוב, את צודקת בנושא של העלייה לחינוך מיוחד.
<אסמרה אקלה: תמיד אנחנו גם אומרים לאלה שעושים את האבחונים, הקושי הוא קושי קיים, בנושא קריאה וליקויי למידה וקשיי למידה, אין הבחנה בעניין הזה, מי שיש לו קשיי למידה הוא נכנס לקטגוריה של לקויי למידה ולכן אנחנו מצביעים - - - מישהו שלא למד ויש פער מסוים, אז הנושא כן חשוב לנו.
<אסמרה אקלה: אבל מספרית, הילדים שנמצאים בחינוך מיוחד, אנחנו יודעים, אבל האחוז, מתוך כמה ילדים.
<זיוה מקונן: 53 תלמידים מתוך 792 תלמידים בתשע"ו, שזה מהווה 6.7%.
אברהם נגוסה: זה המספר שיש לכם?
אברהם נגוסה: 53?
<מהרטה ברוך רון: אין פה את נציגי החינוך שיאשרו לנו או יפריכו את הנתונים האלה, אנחנו נבדוק את זה.
<אמיר דור: זה פי שלושה מכלל האוכלוסייה.
אברהם נגוסה: השאלה, כמו שהוא אמר, אם ילד מתקשה, יש פער, במקום לעשות מאמץ כדי לצמצם את הפער ולעשות תכנית מיוחדת לילד כזה או לילדים האלה שנמצאים במצב כזה, אז ישר מפנים אותם לחינוך מיוחד.
<מהרטה ברוך רון: פער זה פער וליקוי למידה זה ליקוי למידה, זה לא צריך להיות באותה מסגרת.
אברהם נגוסה: כן, זה צריך להיות ככה.
אברהם נגוסה: ליקוי זה משהו אחר, אם זה פער זה משהו אחר.
אברהם נגוסה: אני חושב שהמערכת עושה פה דבר קל מאוד, במקום להקצות תקציב ולהשקיע, לקחת מורה ולהשקיע בילד הזה שיצמצם את הפער, אז ישר מפנים אותו כילד לקוי למידה.
<מהרטה ברוך רון: אנחנו נבדוק אם זה נכון, מה שאת אמרת כרגע.
אברהם נגוסה: אני אומר את זה במלוא האחריות, אני לא יודע על מה שקורה ביפו, אבל במקומות אחרים אני יודע שיש - - -
<זיוה מקונן: אדוני, מה שאני אומרת, מהנתונים שיש לנו של משרד החינוך, בתל אביב-יפו האחוז ניכר יותר מכלל הארץ, מכלל היישובים.
<זיוה מקונן: זה משהו שמדאיג.
<אסמרה אקלה: השאלה אם נכלל בתוך זה תכניות משלבות.
<אסמרה אקלה: יש גם בתוך בית ספר רגיל או ב - - -
<זיוה מקונן: בלי להיכנס לכיתות מקדמות, לכיתות משלבות וכו', אנחנו מדברים על המסגרות ועל התמיכה המיוחדת.
<אסמרה אקלה: אני מציע, אדוני היושב ראש, אנחנו נבדוק את זה ואנחנו ניתן תשובה.
אברהם נגוסה: ואנחנו רוצים לקבל בכתב.
<אסמרה אקלה: אין בעיה.
אברהם נגוסה: גם את הנתונים שיש לכם, תעבירו לנו לוועדה, וגם אתם, את הממצאים תעבירו לנו.
<זיוה מקונן: בשמחה, גם בנושא של המשטרה.
אברהם נגוסה: גם אלימות משטרתית, את אמרת 93 תיקים, זה יפו ג'-ד' או - - -
<זיוה מקונן: תל אביב.
אברהם נגוסה: תל אביב-יפו זה כללי.
<זיוה מקונן: משטרת ישראל נותנת לפי ערים.
אברהם נגוסה: המשטרה יכולה לתת בלי להיכנס לשמות ולכתובת מדויקת, האם הם יכולים להגיד לנו נתונים לפי השכונות?
אברהם נגוסה: הם יכולים לתת?
<מהרטה ברוך רון: רגע, אנחנו כבר דנו בנושא הזה ואנחנו אמרנו שאנחנו צריכים לבדוק את הנתונים, לראות האם 92 התיקים האלה שאת מדברת עליהם הם לתושבי תל אביב או תיקים שנפתחו בתל אביב.
<מהרטה ברוך רון: זו עובדה שאנחנו צריכים לבדוק ואנחנו נבדוק אותה וניתן תגובה כשיהיה לנו את הנתון הזה.
<אסמרה אקלה: לגבי המשטרה, אנחנו נבדוק את העניין.
<אסמרה אקלה: אין נציג של המשטרה, אבל יש לנו שיתוף פעולה יוצא דופן.
<אסמרה אקלה: המפקד עצמו, מפקד המרחב, חמש שנים אני נמצא פה, ניהלתי גם מוקד קליטה בפתח תקווה, אבל פה יש לנו גם כתובת.
<אסמרה אקלה: יש ילד שנעלם, המשטרה קודם כל מדווחת לנו, הרווחה, אנחנו כגורם מוביל ביחד, אנחנו מטפלים בנושא הילד.
<אסמרה אקלה: גם ילד שאפילו נעלם בלילה, יש לנו מש"ק, שיטור קהילתי, שקיבלנו אותו פה, הוא נותן לנו את כל הנתונים האפשריים.
<אסמרה אקלה: התכנית שדיברתי עליה קודם, תכנית מיל"ה, הוא זה שעובד יחד איתנו.
<אסמרה אקלה: אנחנו עם יד על הדופק.
<אסמרה אקלה: לדעתי היום גבול בת-ים ויפו זה אותו דבר, החלון השני זה בת ים, החלון השני זה יפו, יש גם בת ימים שמגיעים אלינו לאזור, וכולם תל אביב-יפו.
<אסמרה אקלה: הנתון הזה של בת ים, שייתנו את הנתון לשם ואת הנתון של יפו ואנחנו ננסה לטפל בנושא הזה.
אברהם נגוסה: לפני שאני מסכם את הדיון אני נותן לסגנית ראש העיר, מהרטה ברוך.
<מברטו מששה: רק שאלה, העובדים של המוקד מועסקים על ידי העירייה?
אברהם נגוסה: זה קיבלנו בדיון הקודם, אפילו בירכנו את העירייה, גם זיוה וכולנו, שהעירייה שילבה את העובדים לתוך העירייה.
אברהם נגוסה: זו התקדמות ממש טובה, כך הבנתי מהחלק הראשון, כך דיווח מנהל המוקד.
<חנה אלעזר: לגבי פרויקטים שעובדים פה, חוץ מהעירייה אתם עובדים בשיתוף פעולה עם כל מיני גופים ועמותות?
<מהרטה ברוך רון: ודאי.
<חנה אלעזר: אפשר לשמוע עליהם קצת?
<אסמרה אקלה: כל גוף שנמצא פה או שרוצה להגיע לפה אנחנו קודם נתכלל, אנחנו יודעים בדיוק איזה עמותה או איזה גוף נכנס, אם זה תכניות, שלא נעשה חפיפה, שאותו ילד לא יילך לשניים או שלושה חוגים, אנחנו מתואמים.
<אסמרה אקלה: יש ועדה שיושבת פה ומחליטה איזה תכנית להכליל ואיזה תכנית לא להכליל.
<אסמרה אקלה: עם הרווחה ועם החינוך, העמותות שנכנסות, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא.
<אסמרה אקלה: גם יש תת ועדות שמחליטות על נושא ילדים ונוער, שמלי מובילה אותו.
<אסמרה אקלה: גם עמותת קשת, שהגיעה לקשישים, שחשבנו עליה בהתחלה, אני הייתי מממן את רכזת הקשישים, אחרי זה אגף הרווחה נכנס, יש תיאומים מלאים ולא לעשות אחד על השני.
<אסמרה אקלה: כלומר לא לבוא תכנית על תכנית מירושלים, שיכתיבו תכנית בשטח שאנחנו לא יודעים עליה.
<אסמרה אקלה: יש דברים שאנחנו צריכים להשתפר, אני לא אומר שהכול ורוד, יש הרבה אתגרים וקשיים, אבל אנחנו מנסים לעשות איכשהו תיאומים ולתת מענה כזה או אחר.
<מברטו מששה: רק הערה לגבי המשטרה.
<מברטו מששה: זה לא משנה, התחנה בתל אביב אלה נתונים לגבי התיקים שנפתחים ליוצאי אתיופיה, על בסיס זה שהם אתיופים.
<מברטו מששה: יכול להיות שאנשים הגיעו מחוץ לתל אביב, הבעיה היא התחנה, לא השכונה דווקא.
<מהרטה ברוך רון: אז עכשיו אנחנו מדברים על משהו אחר.
<מהרטה ברוך רון: אם המשטרה בתל אביב עושה אכיפה מוגברת כלפי הקהילה, זה כבר לא באחריות - - -
<מברטו מששה: אבל אלה נתונים של התחנה.
<מהרטה ברוך רון: כבר אמרנו, כשהתייחסנו לזה, שההפגנות קורות בתל אביב, מוקדי הבילוי הם פה, אז הגיוני בסך הכול שיהיו יותר פתיחות תיקים בתל אביב מאשר באזורים אחרים, אבל עדיין, אם אנחנו מזהים בעיה במשטרה, זה לטיפול במשטרה, לא במסגרת המוניציפאלית שאנחנו כרגע יושבים תחתיה.
<זיוה מקונן: תבדקו את הנתונים וחשוב ש - - -
אברהם נגוסה: כן, הנתונים האלה ייבדקו וגם ועדת העלייה והקליטה ביקשה בדיון הקודם להעביר לנו את הממצאים של הבדיקות וגם עכשיו, גם בתחום החינוך המיוחד וגם בתחום המשטרה, שוב אני פונה לכולם, להעביר לנו את הנתונים, גם מה שיש לכם ביד, האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, וגם את הממצאים שאתם תבדקו, גם אסמרה וגם העירייה.
<מהרטה ברוך רון: אני רק רציתי להגיד שוב, אין ספק שיש אתגרים רבים בשילוב של הקהילה, גם בעיר תל אביב, ולמרות ההשתדלות יש דברים שאנחנו עוד צריכים ללמוד ולהשתפר בהם.
<מהרטה ברוך רון: בגדול אני חושבת שניכר פה מאמץ מאוד מאוד גדול ורק העובדה שנמצאים פה מנהל רשות הקליטה, מנהלת אגף לשירותים חברתיים אגף דרום, מנהל מוקד הקליטה, יש פה נציגות מאוד מאוד יפה שהתייצבה פה כדי להגיד שאנחנו חושבים, לומדים ופועלים כדי לשפר את השילוב של הקהילה בתל אביב.
<מהרטה ברוך רון: זה בהחלט לזכותנו.
<מהרטה ברוך רון: דיברנו על זה שהעירייה גם קלטה את עובדי מוקד העירייה כעובדים מן המניין, והמבנה היפה שמוקצה כרגע לקהילה, שזה באמת הישג יוצא דופן.
<אסמרה אקלה: לא הגענו לגינה הקהילתית שהיא מאוד משמעותית.
אברהם נגוסה: היא פעילה הרבה זמן?
<אסמרה אקלה: כן, היא פעילה הרבה מאוד זמן, הקשישים והמבוגרים שנמצאים פה עובדים וחוזרים.
<אסמרה אקלה: זה מקום שהוא פתוח להם חמישה ימים בשבוע, לא מגבילים אותם, יש להם קפה, תה, אורית מרכזת את הנושא הזה, גם יוצאים לטיולים וגם שיעור ההעשרה, רב הקהילה, שלא הגיע היום, שנותן שיעורים.
<אורית פלקה: הם מקבלים פעילות חמישה ימים בשבוע ברצף, זו פעילות של כל מועדון אחר והם מקבלים אותה פה.
<אורית פלקה: כל הדברים שמקבלים במועדונים אחרים גם הם מקבלים.
<מהרטה ברוך רון: אז באמת אני יכולה להגיד שאני גאה להיות תושבת העיר הזאת וסגנית ראש העיר הזאת ולפחות במאמץ ובכוונה שיש פה כדי לקלוט ולשלב את יוצאי אתיופיה.
<מהרטה ברוך רון: אז תודה שבאתם ואני מקווה שיצאתם גם אופטימיים.
אברהם נגוסה: תודה רבה, קודם כל, באמת לסגנית ראש העיר, מהרטה ברוך, ועיריית תל אביב-יפו וכל הצוות, על פעילות העירייה בקליטתם ושילובם של העולים מכל התפוצות, גם בנושא יהודי אתיופיה וגם בעליות אחרות.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה מאוד חשוב שהמאמצים, יחד עם כל המאמצים, שעושים לשלב את העולים לתוך החברה הישראלית הם משימה לאומית מדרגה ראשונה.
אברהם נגוסה: אנחנו מברכים על המאמצים שאתם עושים.
אברהם נגוסה: גם לך, סגנית ראש העיר, אנחנו מאוד מודים, גם לאמיר דור, על הארגון והליווי של הוועדה, החלק הראשון והחלק השני, גם למר דוד יאסו, מנהל אגף עולי אתיופיה במשרד הקליטה, למר אסמרה אקלה, מנהל מוקד הקליטה וכל הצוות שלך, ולמשרדי הממשלה, נציגי הרווחה, משרד החינוך וכמובן משרד הקליטה וחינוך מבוגרים במשרד החינוך ולאגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, לזיוה ולצוות שלך, ליושב ראש הקהילה פה, מסגבו.
אברהם נגוסה: אני חושב שאנחנו קיימנו דיון בשני חלקים היום בעיריית תל אביב יפו וזה מאוד מלמד אותנו, העבודה המשותפת באמת יכולה לקדם הרבה דברים.
אברהם נגוסה: על פעילות המוקד יישר כוח.
אברהם נגוסה: עלו שאלות ענייניות וחשובות, הן מבחינת אלימות משטרתית והן בעניין מערכת החינוך.
אברהם נגוסה: אנחנו בוועדה רוצים לקבל בהקדם את הנתונים האלה, את הממצאים של הבדיקות, את הנתונים קיבלנו פה, אבל אנחנו רוצים לקבל את הנתונים מהעירייה כדי שנוכל לעזור גם מהמקום שאנחנו נמצאים בו ולדרוש מהשרים ומהמנכ"לים למעלה כדי לפתור את הבעיות האלה.
אברהם נגוסה: חשיבות מאוד רבה לפעילות של השפה שאתם הולכים לפתוח.
אברהם נגוסה: דוד אמר שנשארה חתימה אחת, אני מקווה שבקרוב נראה את התכנית הזאת שנפתחה.
אברהם נגוסה: כל חבריי חברי הכנסת, שלא הצליחו להגיע, מסיבות שונות, אבל הפרוטוקול יגיע אליהם, הם יקראו את הפרוטוקול.
אברהם נגוסה: תודה שוב לכל המשתתפים, לצוות של הוועדה, מנהלת הוועדה דנה וציפי ויגאל אמיתי וגם רשם הפרוטוקול, תודה רבה, צח בן יהודה, וכל הצוות שנמצא פה, כולנו יוצאים, אני חושב, כמו שהסגנית אמרה, עם אופטימיות זהירה מכל העניינים האלה.
אברהם נגוסה: יישר כוח למקום, אבל אני חושב שאנחנו נחזור עוד שישה חודשים לפתוח את המקום.
<מהרטה ברוך רון: אני חושבת שדיברנו על שנה.
אברהם נגוסה: כן, אני מצפה שיהיה קיצור.
אברהם נגוסה: אז תודה רבה.
אברהם נגוסה: עם האופטימיות הזו אני מסיים את הדיון.
אברהם נגוסה: תודה, ראש המועצה, מר עודד רביבי.
אברהם נגוסה: אנחנו מאוד מודים לך, קיבלת אותנו פה.
<עודד רביבי: זה רק ההתחלה, תגיד בסוף איך קיבלנו אותך.
אברהם נגוסה: ואני גם רוצה להודות לכבוד השר, שר הקליטה, מר זאב אלקין, שהוא תמיד מתייצב כשאנחנו קוראים לו וגם פותר את הבעיות ואני מנצל את ההזדמנות להודות לך על הבעיה של רדיו רק"ע שממש מצאת פתרון ועזרת לנו.
זאב אלקין: נקווה, כשנראה את זה קורה - - -
אברהם נגוסה: זו עוד מחויבות שאני שם עליך בדרך הזו.
<עודד רביבי: והרופאים מצרפת.
אברהם נגוסה: כן, גם הצעת החוק, שמדהים שאנחנו עושים רפורמה רצינית ונותנים תקווה וכיוון חיובי לעולים שיחליטו לעלות לישראל ולעולים שהחליטו לעלות והם כבר נמצאים בארץ.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה להודות לך.
אברהם נגוסה: אני גם רוצה להודות לכל נציגי משרדי הממשלה שהגעתם לכאן כדי להשתתף, גם להשמיע וגם לשמוע, מה משרדכם עושה בשיתוף פעולה עם המועצה פה בעניין שילובם של העולים החדשים וגם אני רוצה להודות למנהלת הוועדה, דנה, שהיא ארגנה את הכול, וגם ציפי וגם הדובר של הוועדה, יגאל.
אברהם נגוסה: בוקר טוב וברוכים הבאים לכל המשתתפים.
אברהם נגוסה: אנחנו הגענו לכאן היום כי אנחנו רוצים לשמוע מראש המועצה, מהצוות המקצועי פה, ורוצים ללמוד מקרוב, גם אני וגם כבוד השר, מה אנחנו יכולים לעשות יותר על מנת להקל בקליטתם ושילובם של העולים החדשים פה באזור אפרת.
אברהם נגוסה: אנחנו באנו לפה ללמוד, להתרשם מקרוב.
אברהם נגוסה: השר, אני יודע שאתה צריך לעזוב אותנו, אבל אני חושב שכדאי שאני אתן קודם לראש המועצה כדי שיציג לנו את כל העניין ואחר כך אתה תתייחס בהתאם לזמן שיש לך.
זאב אלקין: בעשר וחצי אני צריך לצאת.
<עודד רביבי: אם ככה, אנחנו נדבר עד עשר ועשרים, בעשר ועשרים נעצור ואז ניתן לך את זכות הדיבור.
זאב אלקין: זה מסוכן, כמות הבקשות שאתה תספיק להגיד עד עשר ועשרים היא לא קטנה.
<עודד רביבי: ברוכים הבאים לאפרת.
<עודד רביבי: המטרה שלנו היא לא כמו שהשר הגדיר אותה, אין לנו בקשות.
<עודד רביבי: אין לנו בקשות.
<עודד רביבי: אנחנו באפרת - - -
זאב אלקין: אני אשקול להישאר כל הזמן כי למקום שאני הולך יהיו הרבה בקשות.
<עודד רביבי: אתה יודע שאתה לא מאיים, זאב, אנחנו נשמח.
<עודד רביבי: אנחנו באפרת מאמינים בשני דברים בהקשר הזה, דבר ראשון, אנחנו שמחים להיות מודל לחיקוי ושמחים להיות מודל להשראה וללמידה, והדבר השני זה שאנחנו מאמינים בסופו של דבר בעבודה סיזיפית.
<עודד רביבי: יש פה תכניות עבודה שעל פיהן אנחנו עובדים, זה הפך להיות מודל לחיקוי בשלטון המקומי, משרד הפנים אימץ את זה כקריטריון לעבודה מול משרדי הממשלה.
<עודד רביבי: כשאני נבחרתי ב-2008, זאב, תקציב המועצה עמד על 40 מיליון שקל, היום תקציב המועצה עומד על למעלה מ-80 מיליון שקל.
<עודד רביבי: למה?
<עודד רביבי: כי חברי המועצה, מנהלי המחלקות למדו לעבוד בסוף מול משרדי הממשלה ואנחנו עובדים בשוטף ואני לא צריך ביקור של שר ולא צריך ביקור של ועדה כדי לבוא עם רשימת דרישות.
<עודד רביבי: את עיקר הגידול בתקציב, שזה 100%, הוא בא ממשרדי הממשלה.
<עודד רביבי: העלינו את הארנונה פעם אחת ב-9.5% וכל היתר זה משרדי ממשלה, כך שמבחינתנו הסיור היום הוא סיור לימודי והפריה הדדית וזאת המטרה מבחינתנו.
<עודד רביבי: אפרת הוקמה בשנת 1983 במטרה להיות יישוב עירוני עם 30,000 תושבים.
<עודד רביבי: נכון להיום גרים באפרת 10,000 תושבים.
<עודד רביבי: סוציו אקונומי עלינו בשנה שעברה מ-6 ל-7, יש פה נכון להיום 2,000 בתי אב ועל פי החלטת הממשלה בשנת 2013 אנחנו היום בתהליך בנייה של 1,000 יחידות דיור, כלומר שבתוך שלוש שנים היישוב גדל ב-60%, שזאת מבחינתנו דרמה.
<עודד רביבי: אתם תראו אחר כך בסיור חלק מהבנייה.
<עודד רביבי: יש היום באפרת שלושה בתי ספר יסודיים, אנחנו בונים שני בתי ספר נוספים, יש שלושה בתי ספר תיכון, יש 25 כיתות גן ואנחנו בתהליך בנייה של עוד 15 כיתות גן.
<עודד רביבי: כלומר היישוב נמצא בתנופה ובתזזיתיות בכל המובנים האלה והרבה בזכות עבודה אינטנסיבית.
<עודד רביבי: ההכרזות הראשונות על הבנייה נעשו בנוכחות זאב, אז הוא היה חבר כנסת וראש הממשלה הגיע לפתוח פה את שנת הלימודים בבית ספר 'עשה חיל', שמטיה המנהלת נמצאת פה, ובעצם מאז אנחנו מיישמים את אותן החלטות ממשלות ודואגים מבחינתנו שמוסדות הציבור יהיו מוכנים לפני שהתושבים מגיעים.
<עודד רביבי: כלומר אם התושבים אמורים להגיע בעוד שנה אנחנו עכשיו בתהליך בנייה של כיתות גן ובתי ספר עבור התושבים החדשים, ככה שאנחנו יודעים לתת את המעטפת מבחינת המועצה ובעבודה מול משרד הממשלה.
<עודד רביבי: יש פה מצגת מסודרת שהכינו לכם ויציגו לכם את כל הנתונים.
<עודד רביבי: הדפסנו לכם גם כדי שיישאר לכם בסוף כמזכרת.
<עודד רביבי: אני חושב ששני הדברים החשובים, האחד, המבנה של אפרת, לפי ארצות מוצא, שזה השקף הראשון, שאתם רואים שאנחנו פחות מ-33% ילידי הארץ, 36% ילידי צפון אמריקה והיתר אסיה, אפריקה ואירופה.
<עודד רביבי: כאשר היושב ראש שואל אותי מה אפשר ללמוד מאפרת כדי ללמוד איך עושים קליטת עלייה, בסוף הסיפור האישי הוא זה שמכתיב פה.
<עודד רביבי: היישוב הוקם ב-83' על ידי שני אנשים יקרים, אחד הרב ריסקין והשני שלמה מושקוביץ, כאשר הרב ריסקין עולה מלינקולן סקוור בארצות הברית ואומר לקהילה שלו 'אני עוד שנתיים עולה לארץ'.
<עודד רביבי: כעבור שנתיים הוא אורז את המזוודה ועולה לארץ, יחד איתו עולות מספר משפחות ובעצם מאז זה סיפור שממשיך לספר את עצמו.
<עודד רביבי: מגיע ראש המשפחה, אנחנו רואים שכעבור כמה שנים מגיעים גם הילדים ופתאום נהיה לנו שבט.
<עודד רביבי: מגיע לפה אח או אחות, כעבור כמה שנים מגיעים יתר האחים והאחיות ונוצר פה שבט.
<עודד רביבי: כלומר אם הייתי מחלק את היישוב לשבטים, יכול להיות שהייתי נראה במידה מסוימת כמו יישוב בדואי, יש לי פה חמולות.
<עודד רביבי: אז אולי לא כל כך מאופיינות כמו בחמולות בדואיות, אבל בהחלט יש פה לא מעט משפחות שעם השנים נהיו פה ארבעה וחמישה סניפים.
<עודד רביבי: דור ההמשך מתחתן וגם הוא פה בסוף נהיה ואז אתה רואה ממש שבטים של עולים חדשים.
<עודד רביבי: זה בסוף המפתח לקליטה.
<עודד רביבי: נמצאת פה דבורה מלכי, שהיא חברת מועצה ויושבת ראש ועדת הקליטה של היישוב.
<עודד רביבי: בסוף הליווי האישי של התושבים, שאליסה הרבתר, שהיא רכזת הקליטה מבחינת המועצה, היא מתחילה עם עבודת השטח עוד לפני שהעולים עולים לארץ, אנחנו נותנים להם מעטפת של איך למצוא פה דיור.
<עודד רביבי: אין באפרת ועדת קליטה, אין באפרת ועדת קבלה, זה יישוב עירוני, לכל מי שיש מספיק כסף הוא יכול להגיע ולהתקבל וזה אתגר לא פשוט, הסיפור הכספי.
<עודד רביבי: במהלך שנה שעברה היו פה ארבעה אוטובוסים של עולים מצרפת שהביעו עניין לבוא ולהגיע לאפרת, אני השקעתי בזה חצי יום, ועדת הקליטה השקיעה בזה חצי יום, אליסה השקיעה בזה חצי יום, ליווינו אותם, דיברנו איתם, הראינו להם והסברנו להם, בסוף נשאלו שתי שאלות, כמה עולה לגור פה ואיפה אפשר לעבוד.
<עודד רביבי: אז לעבוד באפרת, אין לנו מרכז תעסוקה, אנחנו סומכים על ירושלים, אבל מבחינת מגורים זו בהחלט מכשלה ואנחנו יכולים להגיד שבסופו של דבר אלה שהגיעו הגיעו בגלל שהם יכלו למצוא פה מגורים והם לא היו הרבה, היו בסך הכול סדר גודל של שלוש משפחות השנה הזאת.
<עודד רביבי: כל יתר העלייה היא מצפון אמריקה.
<עודד רביבי: אז, אליסה, תתחילי בחמש הדקות הנוספות ואז אנחנו נעצור בשביל השר.
<אליסה פריד הרבתר: שמי אליסה, אני רכזת קליטת עלייה, אני עובדת כבר עשר שנים.
<אליסה פריד הרבתר: אני חייבת להציג את לאה, אני באמת ישבתי עם לאה ועם שרה ויינרב במשרד והיא הייתה הדמות שלי כעמיתה ללמוד הרבה מאוד.
<אליסה פריד הרבתר: אז אנחנו בשיתוף פעולה קצת עם גוש עציון.
<אליסה פריד הרבתר: אני באמת הזמנתי הרבה מהעמיתים שלי מתוך המועצה שהם עזרו לבנות את כל המערך המדהים שיש לנו למען העולים.