GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ולדימיר גרשוב: לא, לעניין.
<ולדימיר גרשוב: קודם כל גם אגף הרווחה, גם החינוך, אנחנו כעירייה לא היינו שותפים בבניית התקנים של מה שמקבלים עכשיו.
<ולדימיר גרשוב: עם כל הכבוד ותודה למשרד ראש הממשלה ומשרד הרווחה והכלכלה, מי שמתעסק עם כל הדברים, אנחנו לא היינו כעירייה שותפים בבניית התקנים שמקבלים.
<ולדימיר גרשוב: כמו ששמענו עכשיו מאריה מימון, ראש מינהל החינוך, שהוא היה מעדיף לקבל תקנים דווקא ליוצאי אתיופיה.
<ולדימיר גרשוב: אותו דבר ממר אונגר.
<ולדימיר גרשוב: יש לנו רווחה בין הכי טובים בארץ, אבל בכל מקרה יש לנו עכשיו לפנינו, לא יודע אם זה נושא לדיון או לא, יש לנו מוקד ליוצאי אתיופיה ועכשיו הם גם צריכים לקבל איזה מענה מכל התקציבים ומכל זה.
<ולדימיר גרשוב: היה הגיוני שיתייעצו עם עיריית אשדוד, ובתקציבים האלה היינו יכולים לבנות גם את התקנים להעביר את האנשים, אחרת הם יכולים להיות תלויים באוויר.
<ולדימיר גרשוב: העירייה לא יכולה לבנות בעצמה את התקנים, זה צריך משרד הפנים, זה צריך תקציבים וכל הדברים האלה.
<ולדימיר גרשוב: שלא יהיה מצב שזה יהיה תלוי, שאנחנו לא יכולים להכניס אף בן אדם לעיריית אשדוד מצד אחד ואחר כך אנחנו נהיה בפרונט מול האוכלוסייה ומול המוקד, מול האוכלוסייה, מול הדרישות.
<ולדימיר גרשוב: כל התקציבים הגדולים האלה התפזרו בכל הארץ, אני לא אומר שאלה נושאים לא חשובים, אבל בסופו של דבר אם היו שואלים את ראש מינהל החינוך, את ראש אגף רווחה, אם היו שואלים אותם, יכול להיות שהם היו ממליצים על משהו אחר, לתעסוקה ולכל הדברים האלה שצריך לטפל בהם.
אברהם נגוסה: אני רוצה להבהיר בעניין הזה, ועדת השרים קיבלה החלטות, אישרה תכניות יחד עם תקציבים.
אברהם נגוסה: אי אפשר להתבלבל מכיוון שכל משרד הגיע עם תכנית והתקציב ואז כל משרד קיבל מה שהוא הביא.
אברהם נגוסה: לדוגמה, משרד החינוך קיבל 192 מיליון שקל, משרד הרווחה קיבל 80 מיליון שקל, רק דוגמה אני אומר, ועדת השרים לא יכולה לבנות תקנון לכל הרשויות המקומיות, אותו משרד הוא אחראי לרדת לשטח ולבנות את התקנים ברשויות המקומיות.
<ולדימיר גרשוב: שתהיה לנו בקשה, תפנו לכל המשרדים - - -
אברהם נגוסה: משרד החינוך צריך לעבוד מול ראש מינהל החינוך בעירייה, או איך שאתם תרצו, משרד הרווחה והשירותים החברתיים צריך לדבר מול אגף הרווחה בעירייה, משרד הכלכלה מול התעסוקה.
אברהם נגוסה: אני וחברת הכנסת סופה לנדבר, חשוב לנו לדעת האם התכניות האלה, שאושרו עם תקציבים, האם זה הגיע לשטח או נשאר למעלה בירושלים במשרד הראשי.
אברהם נגוסה: מבחינת תקנים אתם תסתדרו.
אברהם נגוסה: יש נציגים משרד החינוך, הם יסבירו לנו.
<ולדימיר גרשוב: זה הדבר הכי קשה במדינת ישראל, לפי התקנים.
אברהם נגוסה: לא, בסדר, זו העבודה שלנו.
אברהם נגוסה: אני לא בורח מאחריות, אבל אני רוצה לדעת קודם כל, אם יש בעיה של לעבוד בשיתוף פעולה לפי הנוהל הקיים שהשלטון המרכזי יחד עם השלטון המקומי, אם יש בעיה אז אנחנו נדע איך לטפל בזה, אבל כרגע מה שאני אומר, שרוצים לקבל את המידע המדויק.
אברהם נגוסה: אגף הרווחה אמר לי, הורידו את העניין לשטח, קיבל 2 מיליון שקל, אז אני שאלתי אם גם החינוך קיבל, התשובה הייתה לא, אז אני יודע איפה לשאול למה לא הגיע.
<אריה מימון: רק כדי לסבר את האוזן, אדוני, אני אומר שכשהגיע התקציב לעולי אוקראינה, בלגיה וצרפת - - -
אברהם נגוסה: זה שונה, אני מבין.
<אריה מימון: לדוגמה, זה הגיע בישיבות עבודה עם שר החינוך וכל התכניות יצאו לפועל, יצא לדרך העניין הזה באופן מסודר, לכן היינו מצפים שהליך דומה יקרה גם פה, אם היה מגיע תקציב, אבל ככל שאני, אני בדרך כלל יודע מה קורה אצלנו, לא הגיע.
אברהם נגוסה: בכיוון הזה הבנתי, קיבלתם, אבל אתם מודאגים שזה הולך להסתיים ואז איפה ההמשך.
אברהם נגוסה: זו סוגיה אחרת שאנחנו גם צריכים לטפל בה.
<אריה מימון: נכון.
<אריה מימון: לכן בסופו של דבר אני חושב שיש פה הליכים בשיתוף משרד החינוך, התכנית הלאומית, גורמים שונים כמו התכנית הלאומית ליוצאי אתיופיה, אנחנו מאגמים פה כדי לייצר את מקסימום המענים האפשריים עבור הילדים שלנו ואנחנו סומכים על מה שאנחנו עושים, אבל אנחנו מקווים שבעזרת ה' ההערות שהיו לנו פה יקבלו מענה בעתיד וכך נוכל לתת מענים יותר נרחבים לעניין הזה.
אברהם נגוסה: אני מבקש, לא עכשיו, אבל תרשמו, מנציג משרד החינוך שתעדכנו אותנו, כי באותה בעיה נתקלנו בעיריית אור יהודה, שממשרד החינוך לא הגיע.
אברהם נגוסה: אני רוצה הבהרה בעניין הזה, כשתדברו תבהירו לנו.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע עכשיו את דני מנגיסטו, מנהל מוקד הקליטה.
<דני מנגיסטו: שלום לכולם.
<דני מנגיסטו: רק עדכון קטן לגבי יוצאי אתיופיה, על פי נתוני הלשכה המרכזית מספר יוצאי אתיופיה כ-7,000 נפש, זה על פי הנתון, לא כמו שמופיע במצגת.
<קריאה: זה מ-89', העולים.
<דני מנגיסטו: כ-25% ילידי הארץ, מגיל אפס עד 30, מדי שנה בין 130 ל-150 בני נוער לצבא, בני נוער בגילאים 12 עד 18, 8,099 מתוכם 110 בפנימיות.
<דני מנגיסטו: קשישים, 500 קשישים מעל גיל 55.
<דני מנגיסטו: נתון תעסוקה, מספר המועסקים שהם תושבי אשדוד, 3,280 הם מספר המועסקים.
<דני מנגיסטו: האבטלה בקהילה, כשאני אומר האבטלה זה כל אלה שהם בחצאי משרה, השלמת הכנסה, פחות מ-5% מיוצאי אתיופיה.
<דני מנגיסטו: זה לגבי הקהילה.
<דני מנגיסטו: אני לא אספר לכם מתי הוקם מוקד הקליטה הזה, הוא בין הראשונים, הוא הוקם ב-2001 אחרי נתניה, אם אני זוכר נכון.
<דני מנגיסטו: בזמנו הוא הוקם לטפל בשלושה רובעים באשדוד.
<דני מנגיסטו: כשאני אומר שלושה רובעים, זאת אומרת רובע ג', רובע ו', רובע ח', אלה הרובעים שיש בהם אחוז גבוה של יוצאי אתיופיה, לכן בזמנו הממשלה החליטה להקים מוקד קליטה כדי לתת מענה לשכונות האלה.
סופה לנדבר: לא לשכונות, לעולים.
סופה לנדבר: אתם לא אמורים לטפל בשכונות, אתם אמורים לטפל בעולים.
<דני מנגיסטו: כן, לעולים יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: הוא מתכוון העולים שגרים באותן שכונות.
<דני מנגיסטו: ב-2005, אחרי שמשרד הקליטה הבין שהצרכים והבעיות של יוצאי אתיופיה, אין הבדל בינם לבין שכונות אחרות, כשאני אומר שכונות אחרות זה רובע א', רובע ב', רובע ד', שיש גם אחוז מסוים של יוצאי אתיופיה, ולכן מוקד הקליטה הפך להיות מוקד קליטה עירוני ומאז ועד היום הוא מטפל בכלל יוצאי אתיופיה באשדוד.
<דני מנגיסטו: אני שומע שאין עולים באשדוד, יש עולים חדשים, אני שומע את זה.
<דני מנגיסטו: אני אומר, הגדרת העולים על הנייר לא תופסת במציאות.
<דני מנגיסטו: מי שמסתובב בשכונה של יוצאי אתיופיה באשדוד יכול לראות שבין מה שכתוב על הנייר עולה חדש לבין מה שבמציאות הוא שונה לגמרי, זה פער עצום.
סופה לנדבר: כמה עולים יוצאי אתיופיה בשנה שעברה קיבלתם?
<דני מנגיסטו: לגבי השאלה הזאת - - -
סופה לנדבר: למה אתה מחייך?
סופה לנדבר: אני שואלת כמה עולים מאתיופיה הגיעו לעיר אשדוד בשנה שעברה.
<דני מנגיסטו: צחקתי כי - - -
אברהם נגוסה: התשובה היא אפס.
<דני מנגיסטו: אני עונה לשאלה הזאת, האחרון שהגיע, היחיד, על פי הנתון שקיים גם במשרד הקליטה, זה ב-2010.
<דני מנגיסטו: זה לא שעולים לא עולים לארץ, יש עולים ברחבי הארץ, אבל לפני שלוש שנים ניסינו להביא, עולים עשו פה סיור, ממבשרת באו שני אוטובוסים, עשו סיור באשדוד, הם רצו לקנות, אבל בגלל העלויות של הדיור פה, יקר פה באשדוד, לכן הם לא הגיעו.
<דני מנגיסטו: אולי ישנן סיבות אחרות, אבל הסיבה שאני יודע אותה זה עלות הדירה באשדוד, היא מאוד גבוהה.
<דני מנגיסטו: לגבי מוקד הקליטה, מוקד הקליטה מפעיל מגוון תכניות לקהילה.
<דני מנגיסטו: אני אגיד לפני כן, ב-2015 זאת אולי השנה הכי קשה שהייתה לנו, בגלל התקציבים שלא הגיעו.
<דני מנגיסטו: היו שנים קשות, אבל 2015 היא השנה הכי קשה שהייתה, התקציב שהגיע ממשרד הקליטה זה היה באוקטובר, כמה חודשים לפני סיום השנה, אבל עם כל הקושי, בעזרת עיריית אשדוד וגופים נוספים שנמצאים פה, הצלחנו להפעיל מספר תכניות.
<דני מנגיסטו: הפעלנו חמש תכניות לילדים, ארבע תכניות לבני נוער, שלוש תכניות לקשישים, ארבע סדנאות בנושא העצמה וערבי תרבות, והכי חשוב, הכשרה מקצועית.
<דני מנגיסטו: עד היום אנחנו עושים הכשרה מקצועית.
<דני מנגיסטו: אני לא אשקר פה, חבריי יעידו פה, הנושא של הכשרה מקצועית מאוד חשוב ותופס תאוצה ונושא שעכשיו הולך טוב, לדוגמה, ב-2013 הפעלנו תכנית בנושא של סייעות לרופא שיניים, נושא של שחיטה ובדיקה ועכשיו אנחנו מפעילים הכשרה מקצועית בנושא של נהיגה על משאית והגיל הרך.
סופה לנדבר: מה זה רופאי שיניים?
<דני מנגיסטו: סייעות.
<דני מנגיסטו: מוקד הקליטה עובד עם כלל הגופים שפועלים באשדוד.
<דני מנגיסטו: אני אתן דוגמה, אין תכנית שקשורה לנוער או ילדים שהיא רק ליוצאי אתיופיה, אין דבר כזה, אנחנו מנסים לבנות תכנית יחד באינטגרציה, בשילוב.
<דני מנגיסטו: כמובן הנושא של האינטגרציה, הנושא של שילוב, זה לא בא מתוך כפייה, זה עניין של אפשרות של בחירה.
<דני מנגיסטו: דעתי האישית, כשאני אומר אינטגרציה זה לא מתוך כפייה, צריך אינטגרציה מתוך בחירה ולכן אנחנו מפעילים תכניות בנושא של נוער ובנושא של ילדים עם גופים נוספים בשילוב ובאינטגרציה.
<דני מנגיסטו: במוקד הקליטה אנחנו ארבעה עובדים, 3.5 משרות, 2.5 משרות מטעם משרד הקליטה ומשרה נוספת מהעירייה ואנחנו נותנים את השירות.
<דני מנגיסטו: כמובן ביום יום יש לנו פניות רבות בכל הנושאים, במגוון נושאים, אנחנו עובדים עם הרווחה, עם לשכת התעסוקה, עם ביטוח לאומי, עם כל המשרדים הממשלתיים, גם עם עמותות אנחנו עובדים ואני חושב שמוקד הקליטה נותן שירות מאוד איכותי, משמעותי.
<דני מנגיסטו: כשאני אומר משמעותי, בכל משרד ממשלה יש שעות כניסה ויש שעות יציאה, במוקד קליטה לא, כל בן אדם יכול להגיע משעה שמונה בבוקר עד שעה שש בערב ולהתקבל בפנים יפות והוא יטופל כמו שצריך.
<דני מנגיסטו: לכן אני חושב שמוקד קליטה הוא נכס לקהילה והוא מטפל בצורה הכי טובה שיש וחבל מאוד שאני שומע, שמעתי לפני שבועיים בערך, שיש איזה שהיא אמירה שמוקדי הקליטה הולכים להיסגר בסוף 2016, או לפני כן.
סופה לנדבר: על איזה אמירה אתה מדבר?
אברהם נגוסה: שהולכים לסגור את מוקדי הקליטה.
<דני מנגיסטו: זה היה בכנס הרשויות בירושלים.
סופה לנדבר: השר?
אברהם נגוסה: ואתה נגד הסגירה של מוקדי הקליטה?
<דני מנגיסטו: אני יודע שעוד כמה שנים יסגרו את ה - - -
<קריאה: הוא לא דיבר על סגירה, הוא דיבר על זה שזה לא יהיה בטיפול של משרד הקליטה.
<דני מנגיסטו: הדבר הכי חשוב שאני רוצה להגיד אותו - - -
אברהם נגוסה: אבל מה רע בזה שהוא יעבור לעירייה?
אברהם נגוסה: נגיד עיריית אשדוד, לדוגמה, אנחנו פה, מה הבעיה שמוקד הקליטה יעבור לאחריות של העירייה?
<ולדימיר גרשוב: חוזרים לתקנים, חוזרים לאותה שאלה שאני שאלתי.
<ולדימיר גרשוב: אם היו תקנים, אז - - -
<דני מנגיסטו: אין לנו בעיה - - -
אברהם נגוסה: אני חושב שפה הכוונה זה לא לסגור, הכוונה פה זה כדי שהעובדים של מוקדי הקליטה בכל הארץ יהיו עובדים של העירייה ומוקדי הקליטה יהיו חלק מהשירות שהעירייה נותנת לתושביה.
<דני מנגיסטו: אני אומר, אני מברך את ההחלטה הזאת, בדיוק כמו שאמרת - - -
אברהם נגוסה: זה מה שאומרים, כן.
אברהם נגוסה: הייתה החלטה כזאת.
<דני מנגיסטו: למרות שיש הסכם בין ההסתדרות לבין שר האוצר, שמופיע שם שמוקדי הקליטה אמורים לעבור להעסקה ישירה, הוא קיים על הנייר ואני לא יודע מתי הוא יתקיים, אבל אני חושב שמשרד הקליטה, גם שר הקליטה, כמוביל את הפרויקט הזה, הוא אמור לתת דוגמה לכל המשרדים האחרים.
<דני מנגיסטו: אם מחליטים החלטה כזאת, לרדת לשטח, מול הרשות, ולהגיד 'אוקיי, מוקדי הקליטה עד עכשיו עבד בצורה כזאת, מעכשיו יעבדו בצורה כזאת ואתם תקלטו את כל העובדים'.
<דני מנגיסטו: זה אמור להיות ככה.
אברהם נגוסה: הבנתי, אתה באופן עקרוני אומר שאתה מסכים, אבל שיעשו אותו כמו שצריך כדי שהעובדים לא ייפלו בין הכיסאות.
אברהם נגוסה: אז נא לסכם, כי אין זמן.
<דני מנגיסטו: משפט אחרון, מוקד הקליטה כמשרד, אני חושב שזה פספוס גדול לסגור אותו, כי המוקד עצמו הוא נכס לקהילה.
<דני מנגיסטו: אתם יכולים להסתכל על הקהילות האחרות, האנשים בקהילות האחרות בונים משרדים כאלה כדי לטפל בקהילות שלהם.
<דני מנגיסטו: זה חבל מאוד שמוקד הקליטה - - - אני מסכים לשינויים, לתהליכים.
סופה לנדבר: הבאתם לשר את ההצעות?
<עמנואל טולדנו: המשרד הולך ממהלך, שבא גם מהקהילה, שהטיפול של יוצאי אתיופיה יהיה עד 15 שנה בארץ.
<עמנואל טולדנו: דווקא יוצא טוב שבגלל זה כל המשרדים האחרים קיבלו הרבה תקציבים לקהילה.
<עמנואל טולדנו: עכשיו לעניין של המוקד, זו באמת שאלה, ובגלל שאנחנו הולכים במהלך שהכיוון יהיה עד 15 שנה, זה לא אומר שיסגרו, זה אומר שפשוט זה לא יהיה בטיפול של המשרד.
אברהם נגוסה: נשמע את סימונה מורלי, מנכ"לית הרשות למאבק בהתמכרויות ובאלימות.
<ולדימיר גרשוב: לפני סימונה אני רוצה להגיד שהצטרפה אלינו ראש מינהל הרווחה של עיריית אשדוד, רונית צור.
<סימונה מורלי: ברשותכם, אני אחזיר את הדיון למענים שניתנים ברמה המוניציפאלית וברמה העירונית כאשר אנחנו מהווים תאגיד עירוני שהוא הגוף הביצועי.
<סימונה מורלי: על מאפייני העיר אנחנו נדלג, דינה כבר הציגה את זה.
<סימונה מורלי: מבחינת חזון ראש העיר, הישות שנקראת התאגיד העירוני יושבת על נושא של חזון ראש העיר שהיא מהווה עיר לכל תושביה, מבטיחה ומקיימת שיפור מתמיד באיכות החיים הכוללת, בתחושת הביטחון האישי, תוך העמדת התושב במוקד העשייה.
<סימונה מורלי: ואם אנחנו מדברים על התושב, בוודאי שזה גם תושב עולה, יוצאי כל 99 המדינות שכאן צוינו.
<סימונה מורלי: אשדוד מובילה בחוסנה הקהילתי ובשוויון הזדמנויות, צמצום פערים והעצמת הפרט ובליכוד החברתית.
<סימונה מורלי: עיר צעירה ודינמית, זו עיר רב תרבותית, יש לנו גם את האוכלוסייה החרדית, יש לנו את העולים החדשים שדיברנו עליהם, שמהווים כשליש מהתושבים.
<סימונה מורלי: הרשות העירונית למאבק בהתמכרויות הינה תאגיד עירוני, הפועל על פי החלטת מועצת העיר.
<סימונה מורלי: אני חושבת שהעיר השכילה במאי 99' להבין שצריך לתת מספר מענים, תיכף אני אפרט, ולכן הוקם התאגיד שמונה היום כ-120 עובדים ועוד 60 פרילנסרים.
<סימונה מורלי: יש לו דירקטוריון, יושב ראש הדירקטוריון הוא חבר מועצה שהוא בשותפות לראש העיר בהיותו חבר מועצה.
<סימונה מורלי: החזון העירוני הוא פיתוח וחיזוק החוסן האישי והמשפחתי.
<סימונה מורלי: כפי שאנחנו מדגישים, אנחנו עובדים בשלושה מעגלים, הפרט, המשפחה והחברה.
<סימונה מורלי: אנחנו לא מנתקים, תיכף נראה במענים שניתנים גם למשפחה העולה וגם לעולה הילד, שיכול להיות גם במינהל החינוך וגם בתרבות הפנאי, איזה מענים אנחנו נותנים לו.
<סימונה מורלי: המטרה היא הנהגה והובלה של מניעת שימוש בסמים ואלכוהול ומיגור תופעות האלימות.
<סימונה מורלי: זה הצד של הנוער בסיכון, לצד זה יש את המענה הנורמטיבי של מתן מענה להורים באשר הם.
<סימונה מורלי: מתן המענה להורים ניתן במספר דרכים ובמספר שפות.
<סימונה מורלי: אנחנו יודעים להנגיש את השירותים שלנו במספר שפות, אם זה באמהרית, אם זה בטיגרית, אם זה ברוסית, צרפתית, ספרדית וכו'.
<סימונה מורלי: הלקוח במרכז, מקצועיות, תמיכה, יצירתיות וחדשנות, ואני אדגיש את הנושא של שותפות ושייכות, שזו בעצם עבודה רב מערכתית שמאפיינת את העיר אשדוד.
<סימונה מורלי: קשת השותפויות היא גם ברמה הבין משרדית, זאת אומרת הרשות שעליה אני אמונה היא גם כפופה למשרד לביטחון פנים מבחינת מענים וזה המקום להגיד שמבחינת התקציבים של הדרך החדשה דובר, אבל עדיין לא קיבלנו חוזים להפעלה, לא מעיר ללא אלימות ולא מהרשות הלאומית למלחמה בסמים לגבי אוכלוסייה של נוער בסיכון יוצאי הקהילה האתיופית.
<סימונה מורלי: אנחנו מזכירים שאנחנו במרץ ותהליך צריך להיווצר, זה לא שאין לנו תכניות מגרה, אבל אנחנו מחכים שיהיה חוזה על מנת שנוכל להפעיל את התכניות.
<סימונה מורלי: אז אנחנו, כמו מינהל החינוך, לא קיבלנו עדיין את החוזים, למרות שמבחינת ידיעה אנחנו יודעים שהוקצו לעיר אשדוד תקציבים כי העברנו את הפילוחים וסך העולים ומתוכם כמה הם - - -
אברהם נגוסה: מהמשרד לביטחון פנים?
<סימונה מורלי: המשרד לביטחון פנים.
<סימונה מורלי: אז אנחנו מקבלים תקציבים משני גופים, עיר ללא אלימות והרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול.
<סימונה מורלי: ברשותך, אני אדגיש את הנושא של השותפויות, אם זה מחלקת הקליטה, במשרד הקליטה, אם זה כלל הגופים שניתנים בעיר, אנחנו הגוף שבא ומוצא, לראיה תחום הגישור, קול קורא, שאנחנו מפעילים את המנחים שלנו, גם המנחים הבית ספריים וגם מנחים בתוך בתי הספר כשאנחנו רואים ריכוז גבוה של עולים.
<סימונה מורלי: לדוגמה מקיף י', יש לנו יוצאים מצרפת, אנחנו מפעילים שם גם רכז מוגנות וגם מנחה הורים שמדבר בשפה הצרפתית מבחינת גישור.
<סימונה מורלי: לדוגמה.
<סימונה מורלי: כפי שציינתי, אנחנו עובדים בשלושה מעגלים אינטראקטיביים ומתממשקים, פרט, משפחה וחברה וקהילה.
<סימונה מורלי: אנחנו, כפי שצוין כאן, עובדים לפי רובעים.
<סימונה מורלי: אפשר להצביע על רובע מסוים שיש שם ריכוז גבוה, למשל רובע ו', יש שם ריכוז גבוה של יוצאי הקהילה האתיופית, גם למתנ"ס וגם לבית הספר שם אנחנו מנגישים את השירותים שלנו ביתר עוצמה ובמענה מורחב.
<סימונה מורלי: אנחנו מדברים על מענה נקודתי לאותו ילד או אותה ילדה, נער-נערה, למשפחה המורחבת, זאת אומרת האבא, האמא, לתת את המענים, וגם ברמה הקהילתית למובילי דעה בקהילה ולבעלי תפקידים ובעלי מקצוע בתוך הקהילה.
<סימונה מורלי: בנוסף אנחנו מעבירים את המענים הרב תרבותיים, לא רק לקהילה עצמה, לא לצוות חינוכי שהוא יוצאי הקהילה מצרפת ואתיופיה וכו', אלא דווקא לצוותים מקצועיים חינוכיים שהם ישראלים ותיקים, על מנת שהם יבינו ויידעו את החשיבות של הרב תרבותיות ומה המאפיינים הייחודיים, ויש מאפיינים ייחודיים, שמאוד מאוד באים לידי ביטוי, של כל קהילה.
<סימונה מורלי: על מנת לדעת גם מה החוזקה ומי מוביל הדעה בכל קהילה ויש שונות בין שלוש הקהילות שהן דומיננטיות, אם זה צרפת, אם זה אתיופיה ואם זה רוסיה.
<סימונה מורלי: יש שונות ולכן הסגל החינוכי והסגל המקצועי צריך לדעת את זה ולהכיר את זה, כדי שינגיש את השירות שלו וזה לא אמת אחת לכולם.
<סימונה מורלי: עצם ההנגשה ועצם ההכרה ועצם ההאדרה של אותה תרבות מנגישה את זה ונותנת את התפוקות טובות יותר.
<סימונה מורלי: זה התפקיד שלנו בקטע של התיווך.
<סימונה מורלי: מטרת הרשות, כפי שאנחנו רואים, כאג'נדה מובילה וחוצה, מצמצום השימוש והורדת רמת הסיכון והתנהגות א-סוציאלית, ואנחנו רואים התנהגות א-סוציאלית שונה גם בקהילות השונות, אם זה בוותיקים ואם זה בקרב העולים.
<סימונה מורלי: אנחנו שמנו את הדגש על הנושא של שתיית אלכוהול למשל ליוצאי הקהילה האתיופית, הנושא של שמחה שמתקיימת בתוך השכונה עד השעות הקטנות, שבעה ימים בשבוע מרגע שמתחילה המסיבה, אז ידענו בשיתוף בוועדת ההיגוי להסיט את זה גם לכיוונים חיוביים, להרחיק את זה על מנת ליצור שיח בעניין.
<סימונה מורלי: אם אנחנו מדברים על יוצאי הקהילה מצרפת, שיש להם את תרבות הפנאי, ההרגל להיות בשערי בית הספר או במוסד חינוכי עד השעה שבע בערב, אז אנחנו לא נגיע עד השעה שבע, אבל נעשה את רצף המענה של תרבות הפנאי משעה שתיים ואילך על מנת לנסות לצמצם את אותו פער בין מה שהיה בצרפת לארץ.
<סימונה מורלי: זה ממש ככה דוגמאות שאנחנו נותנים.
<סימונה מורלי: אנחנו מדברים מבחינת הטיפול באוכלוסיות, מאוכלוסיית הסיכון לסמים ואלכוהול, שהיא בקצה הרצף, עד לרמה של גם אוכלוסייה נורמטיבית.
<סימונה מורלי: אוכלוסייה נורמטיבית היא משפחה, כמו שאנחנו נותנים ומנגישים, החזרת הסמכות ההורית להורה.
<סימונה מורלי: גם לי, לפעמים אני לא יודעת להתמודד עם הבת עשרה שלי או ילדה מתבגרת, קל וחומר כשאנחנו מציגים את זה בשפה.
<סימונה מורלי: היה לנו ויכוח, אני משתפת, האם להנגיש את הנחיית ההורים באותה שפה או בעברית.
<סימונה מורלי: אנחנו עיר קולטת עלייה, ארץ קולטת עלייה, אז בואו נדבר בשפה, ובאמת, ייאמר לזכותו של נתן, הוא אמר לי 'את יודעת מה?
<סימונה מורלי: בואי תהיי שותפה בשיח' בתחילת התפקיד שלי ובאתי, ומישהו, יוצא צבא, רב סרן, מדבר עברית על בורייה, עולה מרוסיה וחובש כיפה, כל המאפיינים האלה והוא אמר לי 'סימונה, נכון, אני יכול לדבר בעברית, אבל כשזה מגיע לרגש אני צריך את שפת האם שלי'.
<סימונה מורלי: אז זה מה ששכנע אותנו להנגיש את המענים שלנו גם בשפות, הקבוצה בסוף מחליטה האם היא רוצה שהמנחה תדבר איתם אמהרית או שהיא רוצה שהיא תדבר איתם בעברית, לפעמים יש גם וגם, תלוי באיזה שיח אנחנו מדברים.
<סימונה מורלי: אבל עצם זה שהעיר יכולה לאפשר להנגיש את השירות הזה, אני חושבת שזה אומר הרבה מבחינת הכרה ומתן כבוד לעולים.
<סימונה מורלי: זה לגבי המענים שאנחנו נותנים.
<סימונה מורלי: אנחנו חולשים בשישה תחומים, בכל תחום אנחנו נותנים פוקוס על העולים.
<סימונה מורלי: זאת אומרת אם אנחנו מדברים על שליש עולים, בכל התחומים שלנו, מהטיפול בשיקום עד ההנחיה אנחנו נותנים דגש על העולים, זה חלק מהתפיסה של תכנית העבודה.
<סימונה מורלי: דיברנו על מדדים ויעדים, אנחנו יודעים שזה ההרכב הדמוגרפי של העיר ולשם אנחנו מנגישים את השירותים שלנו.
<סימונה מורלי: השירותים שלנו ניתנים בתוך מוקדי העיר, הם מונגשים, אנחנו מנגישים את השירות ולא מחכים שיבואו אלינו לקבל את השירות.
<סימונה מורלי: השירות פועל כפי שאמרתי משנת 98' ואנחנו נותנים מענה רב תרבותי.
<סימונה מורלי: אני אדגיש שאנחנו נותנים את השירות מזווית ראייה רב תרבותית, סוציו-מנטלית, שפתית ודתית לאוכלוסיות שונות במטרה לצמצם סכנות ולתת מענים מותאמים, להעלות את המודעות בקרב ארגונים, כלל באי השולחן מקבלים את השירות שלנו ובנוסף ארגונים נוספים, למשל אנחנו מקיימים שיח מאוד מקדם, ואני מאוד מקווה שהחודש אנחנו ניצור קבוצה של יוצאי הקהילה האתיופית, העצמה של בני נוער שמנגיש להם את הנושא של דין ומשפט על מנת שבעתיד יהיו כמו אייצ'ו, שגם היה עובד שלנו של הרשות והוא עשה עבודה מדהימה והוא כבר בוגר משפטים.
<סימונה מורלי: הנה דוגמה חיה למה שאנחנו מדברים שעשינו וגם אנחנו ממשיכים לעשות.
<סימונה מורלי: אנחנו מפעילים מערך הסברה ומניעה, גם מונגש, חלק מהחומרים נתתי לך בשפות השונות, לקראת הקיץ, קיץ בטוח, לקראת פורים, לקראת חגים, על מנת להנגיש את זה בשפות השונות, ומפתחים בעלי מקצוע.
<סימונה מורלי: הקהלים שלנו הם מגוונים, עולים חדשים, בני משפחות, ילדים, הורים עולים, אנשי מקצוע ומתנדבים.
<סימונה מורלי: אנחנו מפעילים קבוצות של מתנדבים, יש לנו סיירת הורים יוצאת הקהילה האתיופית, עכשיו תגיד למה?
<סימונה מורלי: כי הם רוצים לעשות ברובע שלהם והם עושים עבודה מדהימה.
<סימונה מורלי: אני מדברת איתך על מתנדבים שאייצ'ו בהתחלה הפעיל אותם, הם כבר מתנדבים חמש שנים.
<סימונה מורלי: הם מגיעים אחת לחודש לפעילות של סיירת הורים.
<סימונה מורלי: אנחנו מפעילים סיירת סבבה, סיירת של הגיל השלישי שגם מורכבת מעולים שהם פנסיונרים מכלל המגזרים, בוודאי מתנדבים.
<סימונה מורלי: אני אדלג ואני אגיע ליעדים שלנו.
<סימונה מורלי: השירותים ניתנים במסגרות שונות, אם זה במועדוני נוער ממוקדים, אם זה בסדנאות, אנחנו מנגישים את השירות לתוך מרכזים קהילתיים, כמו אולפנים, בית קנדה.
<סימונה מורלי: כל גוף שמבקש את השירות שלנו אנחנו מתאימים ממש חליפה לפי מידה, אם זה מנחה מקצועי, הגוף שבא לצרוך את השירות שלנו יוצר את הממשק, תיאום ציפיות, מתאימים את זה לאוכלוסיית היעד ואנחנו יוצאים לדרך.
<סימונה מורלי: חלק מהתקציבים הם חלק שנמצאים בתוך המשרדים, חלק מהתקציבים מובאים ממה שאנחנו מקבלים.
<סימונה מורלי: אם אני מקבלת תקציב מהרשות למלחמה בסמים ומדובר על נוער או מתבגרים בעלייה לצורך העניין אז אנחנו מנגישים ואז אנחנו יוצרים את הווין ווין באיגום משאבים על מנת ליצור חברה טובה יותר וקליטת עלייה טובה יותר.
<סימונה מורלי: המענים בקיץ, למשל, הם מאוד ייחודיים, כולל מיזמים תעסוקתיים שאנחנו נותנים לבני נוער.
<סימונה מורלי: השנה, אני מאוד מקווה שנצא לדרך עם פרויקט שהוא רב משתתפים, העצמה של בני נוער, קראנו לזה 'בשבילי אשדוד', מונגש בשש שפות על מנת שיציגו בסיור תיירותי את המקומות המאוד ייחודיים של העיר אשדוד ועל ידי כך נוכל להנגיש את זה, גם לתיירים, אבל כמה תיירים יש?
<סימונה מורלי: אבל להנגיש את זה לאוכלוסייה מוחלשת שלפעמים לא יודעת שיש כל כך הרבה דברים יפים בעיר ולפעמים נוער שהוא קשוב למענים אחרים.
<סימונה מורלי: אנחנו ממשיכים ליצור שותפויות ותיאום בין הגופים, עיר חושבת הורים, זה מענה שניתן, כפי שאמרתי, בשפות השונות והוא גם ברמה הארצית.
<סימונה מורלי: תודה.
אברהם נגוסה: נתן גרינברג.
אברהם נגוסה: היא דיברה על זה, יש צורך?
אברהם נגוסה: מחוסר זמן נדלג.
<נתן גרינברג: - - -
אברהם נגוסה: אבל אתה לא נפגע?
<נתן גרינברג: אני ממש לא, כי סימונה אמרה הכול.
אברהם נגוסה: טניה סטרייק, בבקשה, גם בקיצור.
<טניה סטרייק: שלום לכולם.
<טניה סטרייק: קודם כל אני רוצה להודות בשם של העולים על זה שכן התחילו את הפרויקט הזה ושיש תפקיד כזה שאנחנו עוזרים להם, שבאמת עוזר להם - - -
אברהם נגוסה: מה זה הפרויקט הזה?
<טניה סטרייק: הפרויקט מטעם משרד הקליטה ועיריית אשדוד שאני מלווה את העולים בשטח.
סופה לנדבר: מרגע שהם מגיעים עד שהם - - -
<טניה סטרייק: לפעמים מהמטוס.
<טניה סטרייק: פה דיברו על קרן הידידות שמביאה את העולים מאוקראינה, אז לפעמים אני נפגשת איתם כבר בבן גוריון ומשם אנחנו מתחילים את הדרך ולפעמים הם מקבלים את הטלפון שלי כבר באוקראינה ומגיעים לפה.
<טניה סטרייק: קודם כל פה אמרו שהגיעו עולים מאוקראינה רק 481, אני רוצה להגיד שגם רוסיה כמעט התקרבה לאוקראינה, אם אוקראינה זה 481 אנשים, אז מרוסיה זה 338, שזה 819 עולים שהגיעו בשנה שעברה לפה.
<טניה סטרייק: יש לנו גם קצת בעיות ואני חשבתי אם להגיד או לא להגיד, אבל אני חושבת שכן כדאי.
<טניה סטרייק: אני רציתי לדבר על זה שכמעט כל העולים זה משבר מאוד גדול כשהם מגיעים לפה ובגלל שאני עובדת איתם בשטח אני רואה את זה.
<טניה סטרייק: אני עושה ביקורים.
<טניה סטרייק: הרבה ילדים מגיעים לפה, ולא רק ילדים, גם משפחות, גם אנשים מבוגרים, שצריכים פסיכולוג.
<טניה סטרייק: אני דיברתי וביקשתי ואני ממשיכה לבקש שיעשו את התקציב לזה, שיהיה תקציב לזה.
<קריאה: ועדת כנסת לא עושה תקציבים.
<טניה סטרייק: בסדר, יש להם השפעה.
<טניה סטרייק: אם אפשר לעשות עם זה משהו.
<טניה סטרייק: אנחנו עושים הרבה הרבה דברים בשביל לעזור להם.
<טניה סטרייק: אנחנו מתחילים מהחודש הזה הרבה תכניות והרבה סדנאות, גם עוזרים להם להבין מה זה הבנק בישראל, כל ההבדלים משם לפה.
סופה לנדבר: כמה משרות של פרויקטורים יש כאן?
<טניה סטרייק: בינתיים שתיים, אחד חמ"ע ואחד צרפתים.
<טניה סטרייק: אנחנו ממתינים כרגע לתקציב של משרד הקליטה ואמורים לקלוט עוד ארבעה חצי משרה, שתיים לדוברי רוסית ו - - -
אברהם נגוסה: אנחנו נעבור עכשיו ונשמע ממשרדי הממשלה ואולי לפני משרדי הממשלה אני רוצה לשמוע את נציגי התושבים.
אברהם נגוסה: אספה דוויט, גם תושב העיר וגם יושב ראש נציגי הארגונים של יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: נשאיר בצד את טבקה, בכובע של יושב ראש של הנציגים.
<פנטהון אספה דוויט: אני חושב שאשדוד היא עיר קולטת עלייה, יש בה הרבה מאוד דברים חיוביים ויחד עם זאת מדובר פה על הנושא של - - - עד כמה חמור או לא חמור לגבי שתיית אלכוהול בקרב צעירים יוצאי אתיופיה.
<פנטהון אספה דוויט: לדעתי כאן, כעיר גדולה, והתושבים נמצאים פה מלכתחילה, מה שקורה בערים אחרות, של מציאת מקום התכנסות לאירועים של אבל ושמחה שקיים בהרבה מאוד ערים, אשדוד כעיר שמכבדת את עצמה ואת תושביה, שבה נמצאים קרוב ל-8,000 תושבים, לא יכול להיות שהעיר לא נותנת מענה לנושא חשוב זה.
<פנטהון אספה דוויט: אני יודע שזה היה בדיון הרבה מאוד שנים, החל מראש העיר הקודם וגם בדיונים קדחתניים עכשיו ואנחנו לא רואים שקורה דבר בעניין הזה.
<פנטהון אספה דוויט: זה יכול לתת מענה לאותם צעירים למסיבות אם היה מקום התכנסות שמיועד לדברים האלה במקום לעשות את זה מתחת לבניין, במקום לעשות את המסיבות שם.
<פנטהון אספה דוויט: אני רק רוצה להתייחס גם מבחינת מוקדי קליטה, המענה שניתן על ידי המוקדים לצרכים השונים של הקהילה, כמו שקורה בכל מיני מקומות אחרים.
<פנטהון אספה דוויט: המוקדים הם הכתובת הראשונה, לעתים גם הכתובת האחרונה ליוצאי אתיופיה, לא משנה באיזה שנה הם עלו לארץ, לא משנה כמה זמן הם נמצאים כאן.
<פנטהון אספה דוויט: אני רק רוצה לציין בהזדמנות זו שמראש מינהל החינוך נאמר לנו שמשרד החינוך אפילו לא העביר את התקציב ומלכתחילה התכניות האלה של ההפרדה בין מי הוא עולה, לדעתי זה פוגע מאוד קשה, לצערי אני אומר, ביוצאי אתיופיה שלמרות השנים שהם נמצאים פה עדיין יש צורך לחזק את האוכלוסייה הזו לעוד זמן מה ולכן השינוי, ההפרדה של מי הוא עולה ולמקד את המאמצים סביב אותם 15 שנות שהייה בישראל זו טעות.