GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: מתחת לבניין, זה מפריע לשכנים, זה יוצר מתח בין התושבים.
אברהם נגוסה: אבל פה זה לא מפריע.
אברהם נגוסה: אני גם הייתי מעורב בהתחלה בהתחלה, עם ראש העיר הקודם, ישראל היה בהתחלה, זה הביא את זה לאישור למועצה, באישור המועצה - - - ולכן פשוט עכשיו זה לא מספיק.
<אמיר סולמי: אנחנו שותפים לזה שזה חשוב לקהילה, אין לנו ספק.
<אמיר סולמי: לגבי הדרך, מה אפשר, איך אפשר, באיזו דרך, אנחנו מוגבלים בהתאם לגורמים מקצועיים הנדסיים כאלה ואחרים בהקשר של מה אפשר ואיך אפשר.
<אמיר סולמי: אז אנחנו אומרים, אמר מנכ"ל העירייה וגם אתה, הדרך כרגע להתקדם בהתאם למיצוי עם המנכ"ל על בחינת האפשרות להציב מבנה.
<אמיר סולמי: אפשר לפתוח, לא לפתוח, אם יש בקרית גת, אתה אומר, או באשקלון, מקום שבנו והכול, אז אין ספק ששווה שנשמע ונראה מה הם עשו, איך הם עשו, באיזה היתרים.
<אמיר סולמי: אז אנחנו גם נפנה וננסה להבין ונפעל להתקדם.
<קריאה: למה כשהיה תקציב לבנות את הבניין שעומד שם, כשלוש שנים, שסתם עומד ככה.
<אמיר סולמי: איזה בניין?
<קריאה: שעומד פה על יד.
<קריאה: למה התחילו, למה השאירו את זה ככה?
<קריאה: איפה התקציב?
<קריאה: התקציב שבאותו זמן יצא, איפה התקציב?
<קריאה: רק שלוש קירות לסגור וזהו?
<אמיר סולמי: כל המקום הזה הוקם לא בתקופת ראש העיר איציק ברוורמן.
<אמיר סולמי: המקום והתקציב, לפי מיטב ידיעתי.
<אמיר סולמי: אנחנו מדברים על איציק אוחיון, לפני זה.
<אמיר סולמי: אני לא יודע, אני לא בקי - - -
<קריאה: - - - הוא עשה את ה - - - אתם זוכרים, עשה צ'יק צ'ק, הוא הלך והכול נעצר.
<קריאה: לא היה תקציב.
<קריאה: בסדר, הוא לא יכול להביא לך תקציב להעמיד שלושה עמודים ואז להפסיק אותו באמצע.
<קריאה: מה שבטוח זה שכן הוא הביא לך תקציב, כן לבנות עוד מבנה ואז בסוף - - -
אברהם נגוסה: - - - אנחנו צריכים להתקדם.
אברהם נגוסה: מה שיש עד החגים, פועלים לסגור את המקום.
אברהם נגוסה: בעניין המטבח וכל זה, זה גדול, זה ייקח זמן, הם אומרים.
<איתמר שיף: במקביל, שני הדברים במקביל.
אברהם נגוסה: כן, אפשר לעבוד במקביל, אבל מה שדחוף עכשיו זה להשלים את זה ואם אפשר לחבר אותו, זה ממש משמעותי.
אברהם נגוסה: אנחנו אומרים, עד החגים.
<קריאה: יש פה את הקבוצה שלא נמצאת פה, זו הקבוצה של מרכז העיר.
<קריאה: יש קהילה, מיוספטל, יש להם אותו דבר - - -
אברהם נגוסה: הם לא באים פה להשתמש?
<קריאה: הם באים.
<קריאה: הם מגיעים לפה, אבל הם מתקשים, כי לפעמים יש אירוע פה והם גם רוצים, הם גם צריכים את המענה הזה.
<קריאה: אליי הם פנו לא פעם ולא פעמיים.
אברהם נגוסה: בואו קודם כל נשלים את זה, קודם כל נסכם את זה.
אברהם נגוסה: בינתיים הם משתמשים ביחד.
<קריאה: באותו יום אם יש שני אירועים, אי אפשר לעשות - - -
<ישראל בירו: את המבנה הזה אני מכיר, עוד בתקופה של - - -
אברהם נגוסה: קודם אמרתי, אתה היית בחוץ.
<ישראל בירו: כן.
<ישראל בירו: המקום הזה כפוף לאגף התורני, אליך.
<ישראל בירו: זה חבל, אותו מצב, אותו סיפור, וגם בעמישב אותו סיפור.
<איתמר שיף: אתה פספסת קצת, מה דיברנו, מה אמרנו, מה עדכנו.
<ישראל בירו: אני מדבר אליו, ספציפית על זה.
<ישראל בירו: אותם דיונים, אותם דברים.
אברהם נגוסה: בואו לא נלך אחורה, עכשיו מה שהתקדמנו, הם עובדים על זה, נסיים את החלק הזה, לא המטבח, אלא את החלק הזה עד החגים.
אברהם נגוסה: זה הסיכום שלנו.
<קריאה: וכרגע הכי חשוב לנו גם - - - שיש לנו מקום - - -
אברהם נגוסה: כן, קונטיינר ומחסן.
<איתמר שיף: איפה לשים זה המתכנן קובע.
<איתמר שיף: מתכנן יגיד לנו איפה מותר, אנחנו לא יכולים לשים איפה שאנחנו רוצים, במיוחד כשאנחנו מתכננים במקביל גם בנייה גדולה יותר, אז ודאי שאנחנו צריכים שהכול יהיה כמו שצריך, שגם בבנייה הגדולה לא יהיו לנו עיכובים.
<קריאה: כן, אבל אם אפשר להשתמש בו, שנקבל ונשתמש בו, יש גם מקום.
<איתמר שיף: אבל אני אומר עוד פעם, איפה לשים אותו זה המתכנן יקבע, בשבוע הבא אנחנו מקבלים מפה ובתיאום עם האסטרטגיה בעירייה נדע איזה אזור אנחנו יכולים להשתמש.
<איתמר שיף: בשבוע הבא, ב-26.
<איתמר שיף: אחרי זה המתכנן יידע בדיוק איפה אפשר לשים את המבנים ואז בהתאם לזה הוא יתכנן, עם ראייה לעתיד.
<איתמר שיף: אם רוצים לבנות משהו יותר גדול, שאחד לא יפריע לשני.
<איתמר שיף: המטרה היא ללכת בשני הדברים במקביל בלי להפריע לחלק הגדול.
<איתמר שיף: אז יכול להיות מצב שהקרוון יהיה כאן והקונטיינר יהיה עוד 20 מטר, כי זה הכי מתאים לתכנית הגדולה יותר של בנייה.
<איתמר שיף: השיקול צריך להיות ששני הדברים ירוצו.
<איתמר שיף: אם נשים את הקונטיינר ומחר ניתקע בבנייה אז תהיה לנו בעיה, עוד פנים נזיז אותו?
<איתמר שיף: אנחנו עושים את הדברים במקביל.
אברהם נגוסה: (המשך הסיור)
אברהם נגוסה: אתה רב הקהילה?
אברהם נגוסה: הרב יאיר?
<הרב יאיר: כן.
אברהם נגוסה: מה שלומך?
<הרב יאיר: ברוך ה'.
אברהם נגוסה: אנחנו חשבנו שנראה אותך בפגישה.
<הרב יאיר: אני לא ידעתי.
אברהם נגוסה: לא ידעת?
<הרב יאיר: לא, לא הודיעו לי.
אברהם נגוסה: התכוונו להעניש אותך, כי לא הגעת לפגישה.
<קריאה: אנחנו לא הזמנו אף אחד מבחוץ עד שבסופו של דבר הבנו שכן - - - ואז אמרנו ככה בחטף.
<קריאה: אבל לא משהו שתוכנן.
<קריאה: אז זה בית הכנסת, זה מה שכרגע מיועד, אבל זה לא אמור להיות בית כנסת.
<ישעיהו תמנו: יש פה בית כנסת עם נוכחות גדולה מאוד של יוצאי קהילת אתיופיה.
<ישעיהו תמנו: אני רק מהצד, אולי לתת את רשות הדיבור לרב שיגיד.
<ישעיהו תמנו: אני באופן אישי - - -
<ישראל בירו: אולי אני אקדים במשהו לפני זה.
<ישראל בירו: אני יזמתי את זה, כשאמרו שד"ר אברהם נגוסה מגיע לעיר אז שאלו 'אתם רוצים שיראו מקומות?
<ישראל בירו: ' אז היה לי מאוד חשוב שיבואו לראות את המקום הזה ואת המועדון.
<ישראל בירו: אז לכל מי שלא ידע עד עכשיו, אני יזמתי את זה וקודם כל אנחנו מודים לך שבאת לראות את המקום הזה.
<ישראל בירו: בית הכנסת בשביל הקהילה ברדיוס הזה, רק מהקהילה החדשה יש לנו משהו כמו 180 משפחות באזור הזה רק.
<ישראל בירו: זה בית הכנסת שיש בטבריה והאזור הזה.
<ישראל בירו: אני מדבר רק על הקהילה החדשה, כי אלה הרשימות שיש לי כרגע.
<ישראל בירו: זה המקום בשביל הקהילה החדשה פה באזור ולתושבים פה.
<ישראל בירו: המקום כמרכז רוחני כזה שאנחנו משתמשים בו.
<ישראל בירו: זה בית הכנסת.
<ישראל בירו: חשוב לי שתראו.
<ישראל בירו: הווילון שאתם רואים זה עזרת הנשים, אבל בשבתות בבוקר זה מלא באנשים.
אברהם נגוסה: אלה הכיסאות של - - -
<ישראל בירו: זו עזרת הנשים, אבל אין עזרת נשים, אבל כרגע משתמשים בו לפי זה.
<ישראל בירו: זה המקום שיש לנו.
<ישעיהו תמנו: אני התחלתי להגיד.
<ישעיהו תמנו: במסגרת הפעילות שלי, אני מנהל מחלקת זהות יהודית וגם קליטת יוצאי אתיופיה, גם שני הדברים משתלבים, גם תחום החינוך הבלתי פורמלי בעיקר וגם הזהות היהודית ויוצא לי המון לעבוד עם הרב ועם - - - פה באמת מגיעה נוכחות גדולה מאוד של יוצאי קהילת אתיופיה שגרים, כמו שציין הבחור, ברדיוס פה לא רחוק מפה.
<ישעיהו תמנו: כמו שהוא תיאר לכם עכשיו, יש פעילות לילדים ולהורים, אז האנשים והילדים מגיעים אז אין לך אפשרות לזוז.
<ישעיהו תמנו: אין לך את האופציה אפילו לעשות את הפעילות כמו שצריך.
<ישעיהו תמנו: זאת אומרת אם מדובר בבית כנסת, כשמדובר בבית כנסת אז צריכה להיות הפרדה מלאה והאמת שבזכות ראש העיר הולך להיבנות מרכז רוחני גדול, לזכותו ייאמר, העיר עושה, אני הייתי אומר דווקא קליטת יוצאי אתיופיה בתחום הזה של זהות יהודית ולחיזוק, זאת אומרת בעל כורחם או מרצונם, לא משנה, הניתוק הזה, לעשות גשר של זהות יהודית.
<ישעיהו תמנו: משהו שיכול לגשר בין כלל עם ישראל לקהילת יוצאי אתיופיה זה שמחזקים את הזהות היהודית.
<ישעיהו תמנו: בית הכנסת זה אחד המרכזים הגורמים לכך.
<ישעיהו תמנו: לכן אני אומר לכבוד חבר הכנסת, יש משרדי דתות והעיר עושה, באמת העיר עושה, אני לא יכול להגיד שהעיר לא עושה, העיר עושה, אבל משרד הדתות, למשל אם הוא מקצה דבר כזה, שיהיה לפחות משהו להרחיב, משהו לבנות, שירותים נורמליים.
<ישעיהו תמנו: תראו איזה כיסאות, עם איזה כיסאות יושבים, אין להם אפשרות לעשות משהו ובאמת הקהילה מתביישת.
<ישעיהו תמנו: סליחה שאני אומר את זה, הקהילה מתייבשת.
<ישעיהו תמנו: עדות אחרות, קהילות אחרות, לא יושבות על דבר כזה, לא נמצאות במבנה מסוג כזה, לכן הייתי רוצה להפנות את תשומת הלב שלך לנושא הזה ותשים דגש אולי במשרדי הממשלה אם ניתן לעזור להם.
<ישעיהו תמנו: כי העיר עושה, העיר עושה.
<קריאה: בואו נשמע את הרב.
<הרב יאיר: אני אומר, רוב הדברים כבר אמרו.
<הרב יאיר: באמת המקום הזה, מה שלא אמרו, אני עושה כבר עשר שנים גיור, שלומדים פעמיים בשבוע - - -
אברהם נגוסה: שיעור יהדות?
<הרב יאיר: שיעור יהדות, שאלה שלא עברו ואלה שיש בעיות וכל מיני דברים למיניהם.
<הרב יאיר: לפעמים אני עושה הפרדה, אין לי מקום, כי באים עם הילדים וצריך להפריד את המקום הזה, גם שירותים.
<הרב יאיר: שירותים שאין לי.
אברהם נגוסה: איפה השירותים?
<הרב יאיר: השירותים פה, גם לנשים ולגברים.
אברהם נגוסה: עזרת נשים, זה לא מספיק?
<הרב יאיר: לא, בחוץ יושבים.
אברהם נגוסה: אז איפה הנשים?
אברהם נגוסה: בחוץ?
<קריאה: אז רוב הזמן הנשים, בגלל שקשה להן לבוא ולראות עם הבנים פה, הן לא מגיעות.
אברהם נגוסה: מגיעים בחגים ובשבת?
אברהם נגוסה: זה בוודאי - - -
<הרב יאיר: הרוב לא באים.
<הרב יאיר: מתביישות ולא באות.
<קריאה: וגם כן יש לו נזילה פה.
אברהם נגוסה: מה יש מאחורי הבניין הזה?
<איתמר שיף: יש - - -
אברהם נגוסה: חצר?
אברהם נגוסה: יש אפשרות לבנות את העניין הזה?
<איתמר שיף: פה צריך תכנון ו - - -
אברהם נגוסה: סליחה, הרב, אני עצרתי אותך.
<זאב יעקב: אנחנו הצענו בזמנו להזמין קרוון חדש או לבנות.
<זאב יעקב: סוכם שאנחנו נזמין קרוון חדש, אחרי זה הכול נעצר.
אברהם נגוסה: למה נעצר?
אברהם נגוסה: יש לנו אנשים ממש אחראים לזה, אגף לחינוך תורני ואגף המבנה.
<אמיר סולמי: לא, הוא מטעם אותו אגף, הם מהאגף שהמבנה הזה הוא משויך אליהם והאחריות למבנה היא למעשה תחת האגף הזה.
אברהם נגוסה: אז אתם רואים מה קורה.
אברהם נגוסה: איך אפשר לשנות את המצב?
אברהם נגוסה: זה ממש מצב לא קל, מצב קשה.
אברהם נגוסה: אז איך אנחנו יכולים לשנות?
אברהם נגוסה: איך אתם יכולים לשנות את המצב?
<איתמר שיף: יש אפשרות שמשרד השיכון ייתן תקציב לבנייה - - - וביבנה?
<איתמר שיף: העירייה תיתן את האדמה, תכין את התכניות, משרד הקליטה או משרד השיכון יבנה מבנה כמו שם?
אברהם נגוסה: לא, השאלה אם אתם פניתם.
אברהם נגוסה: משרד הדתות לא יביא סתם.
אברהם נגוסה: אני מוכן לעזור, אבל אתם צריכים להיות היוזמים, אתם צריכים לבוא ולהגיד 'יש לנו קהילה כזו, אין מענה למבנה של בית כנסת', אז אני בא לשר הדתות, אומר, 'בבקשה, כבוד השר, תעזור'.
אברהם נגוסה: זה העניין, אני חושב שאתם כעירייה - - -
<זאב יעקב: אני מאמין שהעוזרים של כבודו ראו את המצב והם ידאגו ש - - -
אברהם נגוסה: לא, אני בעצמי.
אברהם נגוסה: אני אדבר עם השר.
<אמיר סולמי: - - - שאתם תעדכנו את - - - ביחד עם המנכ"ל, תכינו פנייה של מנכ"ל העירייה אליו - - -
אברהם נגוסה: לא, לשר הדתות.
<אמיר סולמי: בסדר.
אברהם נגוסה: עם העתק אליי.
<אמיר סולמי: על מנת לקבל תקציב לטובת הדבר הזה ואז הוא יוכל לנסות ולסייע.
<אמיר סולמי: זה משהו שברמת העיקרון אני לא רואה איתו בעיה.
<אמיר סולמי: אני אומר בשם המנכ"ל.
<אמיר סולמי: מבחינתנו כל סיוע, כל תקציב שיושג לטובת העניין יקל, כי העירייה, מבחינת רוחב היריעה הנדרש כדי להצליח ולסייע לקהילה האתיופית שלמעשה נמצאת במקומות שונים ברחבי העיר, זה לא רק הקהילה האתיופית, דרך אגב זה בכל התחומים, אתה לא יכול להצליח לטפל בכול במקביל.
<אמיר סולמי: זאת אומרת אם לצורך העניין אמרנו מרכז המורשת שאנחנו מקימים כרגע, שמתוקצב במספר מיליונים, לפי מיטב זיכרוני, ואם זה עכשיו הרצון לסייע בעניין זמני ובתכנון עתידי, גם שם, גם המועדון ביבנה, הדברים האלה הם דברים שככל שניתן להצליח לסייע ולהשיג תקציבים, סיוע לטובת הדבר, זה יעזור, יקל ויזרז את הטיפול.
<אמיר סולמי: כי הרצון קיים, אצל ראש העיר, אצל המנכ"ל, אצל הנהלת העיר, חברי הנהלת העיר השונים, כל אחד בערוץ השונה, לא משנה מי קרוב יותר לעמישב וליוספטל ומי קרוב יותר שם.
<אמיר סולמי: כולם רוצים.
<אמיר סולמי: כסף.
אברהם נגוסה: בוא נפריד.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים פה על בית כנסת.
<אמיר סולמי: אבל לקהילות אחרות יש עמותות, הן מגישות בקשה להקצאה.
<אמיר סולמי: הקהילה האתיופית - - -
אברהם נגוסה: אמיר, כרגע אנחנו פה, בבית הכנסת הזה.
אברהם נגוסה: אני רוצה להתמקד בבית הכנסת.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול, בבית הכנסת הזה, בואו נתמקד, אנחנו רואים את הצורך, אתם בוודאי מסכימים על הצורך הזה.
אברהם נגוסה: מה שאני רוצה, שאתם, העירייה, אתם תכינו את זה, באישור של המנכ"ל, להגיש את הפנייה למשרד הדתות.
<זאב יעקב: לא השיכון?
אברהם נגוסה: אני לא יודע, בגלל שזה בית כנסת אני אוטומטית אומר משרד הדתות, אבל אתם יודעים.
אברהם נגוסה: אם זה שיכון או משרד הדתות, תפנו ותעשו העתק אלינו ואז תהיה לי האפשרות ללכת, אם זה שר השיכון או אם זה שר הדתות, לדחוף את העניין הזה.
אברהם נגוסה: אבל אם אין פנייה מהעירייה אז איך אפשר?
<ישראל בירו: המקום הזה הוקם לפני 17 שנה, בזמנו כשהיה איציק אוחיון שהיה ראש העיר וגלבוע היה ממלא מקום ראש העיר ומשאש, שהם נתנו את המקום הזה.
<ישראל בירו: המקום הזה, אתם רואים, סיורים נעשו כל הזמן.
<ישראל בירו: טוב שהגיע יושב ראש ועדת העלייה, חבר הכנסת אברהם נגוסה, המקום הזה מתנהל בראשות הרב יאיר, שהוא פה נותן שירות לקהילה, וחבל לראות את המצב הזה כל הזמן, גם זה וגם גינת, בוסו, וכל הגורמים, מלא פעמים נעשו סיורים פה במקום הזה.
<ישראל בירו: אז אני חושב, הגיע הזמן שיהיה מקום, פה יש ספר תורה, ספר הקודש, זה לא מועדון, פה לומדים שיעור תורה, פה מתפללים.
<ישראל בירו: רק תצא ותראה איזה בתי כנסת מפוארים יש - - -
<אמיר סולמי: אני מתנצל, אבל לא הבנתי את השורה התחתונה של דבריך.
<אמיר סולמי: לא הבנתי מה השורה התחתונה ומה זה - - -
<ישראל בירו: אני רוצה להגיד, אני תושב, אני בתוך המערכת, בתוך העירייה, אני כן מתבייש, לך תסתובב, תצא, איזה בתי כנסת מפוארים, מעבר לזה יש לך 400-500 בתי כנסת, וזה דבר, כל הזמן, כמה פעמים עשיתי סיור.
<אמיר סולמי: הוגשה בקשה להקצאה?
<ישראל בירו: היו הקצאות, נכתבו מכתב, יש לי קלסר כזה, אני יכול להוציא את זה.
<ישראל בירו: אבל מה שאני רוצה להגיד, טוב שנעשה הסיור הזה, טוב שעוזר ראש העיר ואמיר נמצא וכל הצוות, אולי כל הגורמים הללו, באמת יקדמו, יחד עם חבר הכנסת אברהם נגוסה, נמצא פתרון לבית הכנסת הזה.
<ישראל בירו: יש פה קהילה מצומת סירקין עד צפת, בסוף.
<ישראל בירו: יש פה קהילה ענקית, גם ותיקים, גם עולים חדשים, ביחד מתפללים במקום הזה וצריך למצוא פתרון.
<ישראל בירו: זה מה שאני אומר, לאלה שיזמו, אלה, הוועד הנבחר, סלומון ואלפה, כל החברים האלה, תמשיכו ככה בשיתוף פעולה למען הקהילה, לקידום הקהילה.
<ישראל בירו: אפשר לזמן הנה חבר כנסת, אפשר להעביר אותו, לדון בכל נושא ולמצוא פתרון.
<ישראל בירו: זה מה שאני אומר, זו הבעיה הקשה ביותר.
<אמיר סולמי: מבחינת המנכ"ל, כרגע ספציפית אין על הפרק - - - אנחנו נעשה, אין שום בעיה, תייצרו איזה שהיא פנייה כדי לנסות להשיג תקצוב לדבר.
<אמיר סולמי: ככל שזה יתאפשר, זה יוכל לסייע, יוכל להקל על מנת לקדם.
<אלפה בזה: אמרת לנו, אופן הפעילויות שנעשו שם במועדון לא מאפשרות לנו לבנות את המקום.
<אלפה בזה: אבל במקום הזה הפעילויות הם אחרת.
<אלפה בזה: ישעיהו אמר פרויקט בר מצווה, שיעורי תורה, גיורים, הכול.
<אלפה בזה: לא, אני אומר ששם אי אפשר לבנות כי אופי הפעילויות שאתם עושים שם לא מתאימים לנו, אבל פה, דווקא כמו שאר האנשים, כל בתי הכנסת שעושים, את כל הפעילויות עושים כאן.
<אלפה בזה: במצב כזה דווקא לבוא לקראתנו, להרחיב את הדברים, לתת לעזרת נשים.
<אלפה בזה: אמהות באות בשבת בבוקר, עד שעה 11:00 - - -
אברהם נגוסה: אלפה, בוא נשמע את נציג אגף הקליטה, אולי הוא יכול להביא לנו את הבשורה.
<קריאה: דבר קטן שאני רוצה להוסיף על מה שאמרו.
<קריאה: במקום הזה אנחנו עושים, כל מיני אנשים שאין להם כסף, שמתחתנים פה, שכמה פעמים עשו פה חופה וקידושים.
אברהם נגוסה: מי שלא יכול לשכור אולם, אז אתם עושים פה?
<קריאה: אז אנחנו עושים פה, בחוץ, אנחנו עושים את החופה וקידושים.
<קריאה: כמה פעמים עשינו את זה, המקום הזה עושה הרבה למען העדה.
<קריאה: אם תעזרו בדבר הזה, זה דבר מבורך.
<דניאל מהרט: ישראל אמר כמה דברים.
<דניאל מהרט: אם אנחנו נלך על המתווה הזה של לכתוב מכתב.
אברהם נגוסה: מנהל מוקד קליטה.
אברהם נגוסה: אני לא משחרר אותך מהאחריות.
<דניאל מהרט: מנהל מוקד הקליטה, מחלקת הקליטה.
<דניאל מהרט: אני הייתי פה, הוזמנתי לפה בחנוכה, הוזמנתי לפה בחנוכה ואני אומר לכם, התמונה שאני ראיתי פה עם עזרת הנשים עד עכשיו מלווה אותי.
<דניאל מהרט: הייתי בהרבה בתי כנסת, לא האמנתי ששורה אחת של נשים יושבות והווילון בעצם חותך ועושה סוג של עזרת נשים, והכול צפוף, הילדים רצים בין הווילונות ואני ראיתי - - - עד עכשיו אני זוכר את התמונה הזאת.
<דניאל מהרט: זה לא יכול להיות, זה לא מצב תקני של בית כנסת.
<אמיר סולמי: אני חייב לעצור אותך.
<אמיר סולמי: לא ידוע לי שהעירייה, תפקידה לבנות בתי כנסת.
<אמיר סולמי: העירייה, כחלק מהשירותים שלה, לבנות בתי כנסת, אני לא מדבר איתך על הקצאה, יש לדבר הזה דרך מסוימת שהקהילה האתיופית היא קצת מחוץ ליתר הקהילות בדרך פעולה, בהקשר של עמותה, בהקשר של גיוס כספים לטובת הנושא והכול.
<אמיר סולמי: ראוי ונכון שוועדת הקליטה, גם אתה כחבר הכנסת, ככל שלמעשה יש את האפשרות לסייע לקהילה בערים השונות, בפתח תקווה בפרט, על מנת לגייס תקציבים כדי לסייע לעירייה לתת את המענה המעבר הזה, שהקהילה האתיופית זקוקה לו והיא צריכה אותו.
<אמיר סולמי: אני תימני, אני מהדור של פעם, והתימנים בעבר, היו שטחים, קנו זה זה, הקימו פה בית כנסת, פה בית כנסת, אבל הם הקימו את בתי הכנסת, רובם, רובם ככולם, הם הקימו את בתי הכנסת.
<אמיר סולמי: היום זה לא אותו מצב, היום הקהילה לא נמצאת באותה סיטואציה, אבל הסיטואציה הזו שבה העירייה אמורה להצליח להשקיע בקהילה האתיופית בכל הרבדים השונים, אם המדינה וחברי הכנסת לא יצליחו, למטרות השונות, לבוא ולהביא, 'חבר'ה, בואו, הצלחנו לגייס פה לטובת העניין', זה אי אפשר.
<אמיר סולמי: זה לא אפשרי.
<אמיר סולמי: בהיכרות של התקציב בכלל.
<דניאל מהרט: רק תן לי להשלים.
<אמיר סולמי: סליחה, קטעתי אותך, אני מתנצל.
<דניאל מהרט: היית בלהט המענה.
<דניאל מהרט: עוד פעם, ברור לי בסופו של דבר שבסוף זו התנהלות של הקהילה, קודם כל מבחינת עמותה תקינה ובקשה להקצאת קרקע אם צריך, זה נושא של הקהילה.
<דניאל מהרט: הקהילה צריכה ליזום פה איזה שהוא מהלך, יש פה מהלך שהקהילה צריכה לעשות, אני מאמין שהקהילה תעשה את זה, אבל מצד שני אני חושב שלפחות בשלב המיידי לנסות איכשהו למצוא איזה שהוא פתרון.
<דניאל מהרט: או להרחיב את זה, או לא יודע, באיזה שהיא דרך, עד שיהיו אישורים וכאלה, לאפשר טיפה, או להגדיל את זה, כדי שעזרת הנשים, לצורך הדוגמה, תהיה יותר - - - מה האופציה שלנו?
<זאב יעקב: אנחנו קראנו לזה מועדון תורני עירוני ואז יש פה פעילות של העירייה, עם מדריך שלנו, ואז - - -
<אמיר סולמי: אני לא צריך, אני יודע את זה, אבל ראש העיר הרים את הכפפה ולפני שנתיים וחצי בא והציב לעצמנו יעד וכן בקו הזה בא ולוקח ומרים ומקים את מרכז מורשת יהדות אתיופיה, כרגע בשעריה.
<אמיר סולמי: אין לו את האפשרות לבוא ולסייע בכל החזית הזאת במקביל.
אברהם נגוסה: אמיר, בוא נעשה ככה, אמרת פעילות, בתי הכנסת, וכל הדברים, אבל הקהילה הזאת, אין לה - - -
<אמיר סולמי: אתה לא צריך להסביר לי, אני יודע את זה.
<אמיר סולמי: צריך לעזור לנו לעזור, צריך לעזור לעירייה לסייע לקהילה.
אברהם נגוסה: הדבר השני, העירייה זו זרוע הביצוע של הממשלה ולכן הכתובת היא העירייה.
אברהם נגוסה: אם זה מה שמעליהם אתם צריכים לפנות מעליהם.
אברהם נגוסה: זה מה שאני אומר.
<אמיר סולמי: בסדר, את זה סיכמנו.
אברהם נגוסה: זה צריך להיות והכתובת זה העירייה, לדעתי.
אברהם נגוסה: קודם אמר מהאגף, קודם זה היה מועדון תורני ולכן האחריות זו העירייה.
אברהם נגוסה: נשמע מה אתה מציע ו - - -
<איתמר שיף: המדינה פתרה את הבעיה הזאת כשהיא בנתה שני מועדונים ובתי כנסת, משרד השיכון - - - ומה שבאמת נדרש זה כרגע כאן לבנות באותה מתכונת.
<איתמר שיף: שהמדינה תביא את התקציב, נגיד ל-160 מטר, לשדרג את זה ליותר, לקומה נוספת, לפעילות ילדים או לסדר את זה גם בפעילות משולבת, אז זה יהיה דבר טוב.
<איתמר שיף: כי העירייה עצמה לא מרימה בבסיס, היא לא בונה - - -
אברהם נגוסה: העירייה היא נציגת המדינה.
<אמיר סולמי: לא, אבל העירייה לא בונה בתי כנסת.
<קריאה: אמיר לא היה, אתה היית אז בזמנו.
אברהם נגוסה: זה לא בית כנסת, מועדון תורני.
אברהם נגוסה: כדי שיתקבל תקציב.
<קריאה: בסדר, זה בית כנסת, זה כאילו תורני.
<קריאה: ספקטור, מנכ"ל העירייה, הוא היה בסיור, אתה מוביל את זה, הוחלט להקים מבנה חדש.
<קריאה: יש הסכם, יש פרוטוקול.
אברהם נגוסה: לבית הכנסת הזה?
<איתמר שיף: מה היה התכנון לפני שנתיים?
<איתמר שיף: הוא נעצר.
<קריאה: כן, כמה פעמים נעצר.
<איתמר שיף: לא, הגענו כמעט לוועדה.
<קריאה: תסלח לי, המבנה הזה שייך לאגף התורני ותקוע ולא זז שום דבר.
<איתמר שיף: יש תכנית, היא כמעט נכנסה לוועדה ואם באמת תהיה עזרה ממשרד השיכון, כמו אור ירוק 'תרוצו עם זה', אז הוועדה תרים את הכפפה ותאשר אותה.
<איתמר שיף: אבל זה לא הגיע לוועדה כי בעירייה נשאלה השאלה, הלגיטימית, מי יממן את הבנייה וזה נעצר.
<איתמר שיף: היוזמה שלנו הייתה לשלב מבנה שייתן את שני הפתרונות, אבל מאחר שלא נתנו פתרון תקציבי, לא נמצא פתרון תקציבי, זה נעצר.
<איתמר שיף: אז אם בפנייה הזאת עכשיו באמת יהיה איזה שהוא פתרון תקציבי אז בשילוב ידיים העירייה כנראה - - -
אברהם נגוסה: אני לא אומר שיש לי פתרון תקציבי.
אברהם נגוסה: אני לא אומר, אבל אני אומר שאתם, העירייה עשתה את זה.
<איתמר שיף: לא, משרד השיכון.
<איתמר שיף: העירייה נתנה את האדמה ואת התכניות, משרד השיכון בנה שני מבנים ו - - -
אברהם נגוסה: אני רק אמרתי, אני חוזר ואומר.
אברהם נגוסה: אתם צריכים להגיש את ההצעה, את התכנית, אם זה למשרד השיכון, אם זה למשרד הדתות, תגישו את זה ותעשו לי העתק כדי שאני אוכל לדחוף את העניין, לדבר עם השרים.
אברהם נגוסה: אני לא מבטיח תקציבים, אין לי תקציב.
<אמיר סולמי: ואם משהו בסיכום של הדברים לא עולה בקנה אחד עם המנכ"ל או עם מי שמדברים איתו, לא עולה בקנה אחד, יש בעיה בלהוציא את המכתב, יש איזה משהו שאנחנו לא מודעים לו, אז בסדר גמור, אז - - - ונעדכן אותו מה הבעיה, איפה, למה, כמה.
<קריאה: הנקודה פה שצריך להבין, כמו שזאב יעקב אמר מקודם, זה מועדון תורני.
<קריאה: שימו לב איפה המלכוד.
<קריאה: המלכוד הוא, ברגע שאתה קורא לו מועדון תורני, אני מנהל של מועדון תורני, זה מה יש, אבל ברגע שאתה מנתק את זה, מפריד מהדבר הזה שנקרא מועדון תורני ואתה קורא לזה בית כנסת, כמו שחבר הכנסת אברהם נגוסה אמר, שגם העמותות וצריכות לקום עמותות - - - מישהו הזכיר, לא משנה מי - - -
<אמיר סולמי: אלה דברים אחרות לפעול.
<אמיר סולמי: המדובר במקום עירוני - - -
<קריאה: כן, ברגע שקהילה - - -
אברהם נגוסה: אין כסף.
אברהם נגוסה: כשיהיו לנו מיליונרים בעתיד, כן, אבל כרגע אין לנו מיליונרים.
<קריאה: ברגע שאין לך את בית הכנסת על שם הקהילה, אפילו שהמבנה הנוכחי, ברגע שאין לך בית כנסת על שם הקהילה אתה במלכוד ואתה לא יכול להתקדם עם זה, גם אם זה משרד הדתות, גם אם זה משרד השיכון.
אברהם נגוסה: אז אני חושב שדנו בעניין הזה ונסכם, אתם מגישים את הפנייה למשרד הדתות או משרד השיכון והעתק אלינו ואנחנו נעבוד בשטח.
אברהם נגוסה: אבל מי שהוא בעל הבית, אני שוב אומר, זו העירייה, העירייה צריכה להוביל את זה.
<דניאל מהרט: רק שאלה להבנה.
<דניאל מהרט: מה זה אומר שלמבנה אין אישורים?
<דניאל מהרט: אז מה כן יש לו?
<איתמר שיף: זה היה גן ילדים משנת 89' ולפני 10-12 שנים בערך הקהילה ביקשה להשתמש ואז הגן עבר למקום אחר והם קיבלו את השימוש ומאז אנחנו עוזרים להם במה שאפשר, קצת תיקונים, קצת זה.
<איתמר שיף: בגדול זה קיבל תמונה של בית כנסת, למרות שיש בו פעילות, יש פה מדריך מהאגף.
<איתמר שיף: בגלל זה אני אומר עוד פעם, הכפפה, משרד השיכון צריך להרים את זה, שיקרא לזה איך שהוא רוצה, אחר כך העירייה כבר יכולה לעשות דברים נוספים, אבל העירייה לא יכולה לבנות את זה בפועל כבית כנסת.
<איתמר שיף: אם היא תבנה את זה כמועדון זה לא יהיה בית כנסת.
אברהם נגוסה: אולי קודם כל תנו אותו כמועדון?
<איתמר שיף: לא.
<איתמר שיף: אז אין למועדון הסדרה.
<איתמר שיף: עוד פעם, אי אפשר לעשות הסדרה, זה לא יעבור בתכניות, אי אפשר לעשות שינויים, אי אפשר להגיש לוועדה תכנון לעזרת נשים כשזה מועדון.
<איתמר שיף: אז זה אף פעם לא ישרת בית כנסת, זה צריך להתחיל כבית כנסת, אפשר קומה שנייה מועדון, אפשר לעשות אחרי זה שילוב של פעילויות.
<אמיר סולמי: אנחנו נבדוק באשקלון ובקרית גת מה הוא אמר על כך שהיה והשתנה.
אברהם נגוסה: בקרית גת זה - - - תפריד את זה.
אברהם נגוסה: גם בסעיפים התקציביים זה משרד הדתות ומשרד השיכון.
אברהם נגוסה: אם אתה תבלבל את שני הדברים אז לא תצא - - - בזה צריכים מאוד הפרדה, זה בית כנסת והמועדונים זה - - -
<קריאה: משרד השיכון נתן את המבנה והם נתנו את התשתית.
<ישעיהו תמנו: אמיר, מקדש מעט באשדוד, בית כנסת של סבא שלי ובנו אותו ומשרד הדתות וכל הגופים שותפים בזה, פשוט לתפארת מדינת ישראל.
<ישעיהו תמנו: באזור ח', זה בית כנסת של 350 מקומות לגברים, שירותים, איזה שבעה, למטה, 250 מקומות למעלה לנשים ו - - -
<אמיר סולמי: יש לי שאלה אליך, אם מדובר בצורך, אני מתנצל, אני חייב להגיד, אני מסתכל בכובע העירייה לעומת כובע המדינה, אם מה שאתה מתאר, מה שאתם מתארים, אלה דברים שהם שטנצים, הם קבועים בכל הערים, למה אין למעשה משהו מסודר שבו בית כנסת, מרכז מורשת, לא משנה מה, מודל?
<אמיר סולמי: אני לא מבין למה כל פעם כל עירייה צריכה לבוא ו'רגע, אני אשאל' - - -
אברהם נגוסה: אנחנו חוזרים - - -
<אמיר סולמי: אני לא מבין, למה זה לא בא לי כקול קורא מהמדינה - - -
אברהם נגוסה: האם אתם פניתם?
<אמיר סולמי: על מה?
אברהם נגוסה: על זה, למשרד השיכון או משרד הדתות.
אברהם נגוסה: פניתם?
אברהם נגוסה: עשיתם תכנית ותקציב ופניתם?
<קריאה: בזמנו כשפנו קיבלו שני מבנים.
<קריאה: פנייה שנעשתה אז, קיבלנו שני מבנים והעירייה נתנה תשתית.
<קריאה: היום יש צורך חדש - - -
אברהם נגוסה: תפנו.
<קריאה: כן, צריך לבקש את השלישי באותו מודל, שהעירייה נותנת תשתית והמדינה נותנת את הקרווילות או את ה - - -
אברהם נגוסה: לא, בית הכנסת שלך הוא בסדר.
<קריאה: בית הכנסת שלנו זה משהו מאז.
<קריאה: אותו דבר גם ביבנה, אותו דבר גם - - -
אברהם נגוסה: אז צריך לפנות.
<קריאה: בית הכנסת שקיים עכשיו, בדיוק אותו דבר, גם שם.
<קריאה: אותה תכנית, אין הבדל.
<קריאה: רק שם נבנה ופה לא נבנה.
אברהם נגוסה: אנחנו היום כאן כדי לדון בנושא שדנו בעבר.
אברהם נגוסה: ב-21 ביוני קיימנו פה דיון בנושא של הבעיה בהעסקתם של העולים הפודולוגים שהגיעו, בעיקר מצרפת, וסיכמנו באותה ישיבה שמשרד הבריאות חוזר ומתייעץ, דן בנושא ויבוא אלינו עם כיוון או עם פתרון.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו מקיימים את הדיון, בהמשך, כמעקב, ואנחנו היום נשמע ממשרד הבריאות איזה פתרון יש להם.
אברהם נגוסה: המשנה למנכ"ל נמצא פה איתנו.
אברהם נגוסה: אבל לפני שנשמע את פרופ' אפק, אנחנו נשמע את עורך דין מאיר בוחניק בנושא הזה.
אברהם נגוסה: נשמע ולאחר מכן נפנה למשרד הבריאות.
<מאיר בוחניק: תודה רבה, בוקר טוב.
<מאיר בוחניק: בעקבות הדיון שעבר משרד הבריאות ביקש שנעביר לו כל מיני חומרים שמסבירים את עמדתנו בנוגע למעמדם של הפודולוגים, הפודיאטרים הצרפתים, והדרכים לדעתנו להסדיר את זה בחקיקה.
<מאיר בוחניק: כמו שיש לכם לפניכם, במכתב ששלחנו לפרופ' אפק הראינו שלפי האיחוד האירופי הפודיאטרים הפודולוגים, מדובר למעשה באותו מקצוע.
<מאיר בוחניק: זה נכון שיש כמה סמכויות שונות שיש לפודיאטרים האנגלים שהפודיאטרים הצרפתים לא מחזיקים בהם, אבל מבחינת המקצוע מדובר במקצוע באותה רמה.
<מאיר בוחניק: אנחנו גם התבקשנו להוכיח שמדובר בתואר אקדמי וכמו ששלחנו, ב-2012 הייתה רפורמה בצרפת ששינתה את מעמד הפודולוגים הצרפתים והתחילה תהליך של הבאת המקצוע לתואר אקדמי.
<מאיר בוחניק: ב-9 מתוך 11 בתי הספר בצרפת היום מקבלים תואר שהוא תואר ראשון אקדמי.
<מאיר בוחניק: בצרפת היום מי שלומד באותן אוניברסיטאות יכול גם להמשיך לתואר שני, גם זה במסמכים שלפניכם והשאלה היא איך מתקדמים הלאה.
<מאיר בוחניק: אנחנו סבורים שהחוק כבר היום נותן מענה להבדל הסמכויות שבין האנגלים לבין הצרפתים.