GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רויטל סויד: סליחה, לפני כן, אני מצפה שתצא קריאה גם מהוועדה וגם בכלל לרבנות הראשית, שכל רבנות מקומית שעושה את אותה אפליה, נוקטת באותה אפליה, וכל רבנות שאינה מקבלת תעודות המרה של הרבנות הראשית, חד משמעית למצות את הדין עם מי שנוקט באותה אפליה.
יואל רזבוזוב: אין למצות, לפטר את הרב.
יואל רזבוזוב: אותו הרב שלא פועל על פי מה שהמדינה קבעה צריך להיות מפוטר וזה מה שאנחנו אומרים ואנחנו קוראים בוועדה לפטר את אותו הרב מפתח תקווה.
יואל רזבוזוב: זו פעם ראשונה שאנחנו שומעים את זה, זו כבר פעם שנייה, פשוט להעיף אותו, אין מה לעשות.
יואל רזבוזוב: לא יכול להיות, פוגעים באותם אנשים שבאו והכירו בהם, המדינה הכירה בהם, הם באים לממש את הזכות הבסיסית שלהם והוא לא נותן להם.
יואל רזבוזוב: זו לא פעם ראשונה, זו כבר פעם שנייה שאנחנו שומעים את זה, פשוט פיטורים.
יואל רזבוזוב: אנחנו לא צריכים לבקש פה שום דבר אחר.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת יעל כהן-פארן.
יעל כהן-פארן: אני הולכת להגיד דברים שחלק מהיושבים כאן לא יאהבו לשמוע, אבל יש כאן בעיה עם המונופול האורתודוקסי בישראל.
יעל כהן-פארן: יש כאן ניסיון, שאני חייבת להגיד שנכשל, לכפות את הקוד האורתודוקסי על העם היושב בציון ואנחנו רואים את זה.
יעל כהן-פארן: אז עכשיו האורתודוקסיה המודרנית מתלוננת שהאורתודוקסיה היותר מסורתית, הקודמת שהייתה, לא מכירה בגיור שלה, אבל אנחנו רואים כאן, צריך להכיר בכך שיש זרמים נוספים ביהדות והכרה של ממשלת ישראל ברחבת הכותל, שתהיה פתוחה לזרמים אחרים ביהדות ותנוהל על ידיהם היא פריצת דרך ואני רואה אותה.
יעל כהן-פארן: אסור לעצור אותה, זה חמור מאוד שיש ניסיון היום לעצור את ההחלטה הזאת.
יעל כהן-פארן: בסופו של דבר צריך להכיר בעובדות ובמציאות, העם היהודי הוא לא רק אורתודוקסי.
יעל כהן-פארן: ואם הניסיון הזה, שכושל שוב ושוב, לכפות את הגיור האורתודוקסי, לא מצליח, לא מצליח גם בתוך האורתודוקסיה, אז צריך לעשות איזה שהיא חשיבה אחרת על כל העניין הזה.
יעל כהן-פארן: היום כבר 20% מהגיור כהלכה מבוצע בפועל על ידי התנועות הרפורמית והקונסרבטיבית.
יעל כהן-פארן: אמנם אותם מומרים לא מוכרים אחר כך לנישואים ברבנות, כי לרבנות יש מונופול על הנישואים, אבל הם מוכרים כיהודים ברישום במשרד הפנים, זה בעקבות החלטת בג"צ מ-2002.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שהנושא הזה, אני מצטערת, אולי גם לך יהיה קשה איתו, אני לא יודעת, לא דיברנו על כך לפני, צריך להיות גם במוקד הדיון כאן, על הגיור, על כל הבעיות של ההכרה בגיור, מי מכיר ומי לא מכיר, ולהרחיב את הדיון לנושאים האלה ולזרמים הנוספים ביהדות.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת בר-לב, בבקשה.
עמר בר-לב: ראשית, חבר הכנסת נגוסה, יושב ראש הוועדה, אני רוצה לתמוך בך ולחזק את רוחך, אתה באופן עקבי עוסק בנושאים האלה ובנושאים של מלחמה כנגד גזענות ובפרט כנגד יוצאי העדה האתיופית.
עמר בר-לב: לא פעם יוצא לי לשבת כאן, ואל תפסיק.
עמר בר-לב: האפליה היא מכל כיוון.
עמר בר-לב: אתמול ישבנו כאן והיה דיון על כך שמשרד ראש הממשלה לא מוכן בתואנות תקציביות כאלה ואחרות להעלות את ה-9,000 בני העדה שמחכים, חלקם כבר 15 שנה, לעלייה, ויש להם קרובי משפחה בארץ, אבל זה בכלל לא משנה אם יש להם קרובי משפחה.
עמר בר-לב: ועכשיו אנחנו עוסקים באפליה מכיוון אחר, והאפליה הזאת, הגזענות הזאת, היא מכל כיוון, והמצב הזה לא מתקבל על הדעת ובפתח תקווה בפרט.
עמר בר-לב: אז הזכיר חבר הכנסת רזבוזוב את פתח תקווה, שזו פעם שנייה, לדעתי זה יותר מפעם שנייה, אני זוכר שלפני ארבע או חמש שנים, עוד הייתי אז יושב ראש תנועת 'אחריי', אני זוכר את זה, בפתח תקווה לא הסכימו לרשום ילדים יוצאי העדה לבתי ספר מסוימים, למרות שהם היו בסביבה של בית הספר הזה.
עמר בר-לב: יש בעיה כללית במדינת ישראל של גזענות ויש בעיה פרטית בפתח תקווה.
עמר בר-לב: לכן אני בהחלט מצטרף לדבריו של יואל, אני חושב שאי אפשר לעבור על זה בשתיקה, אני חושב שבפרט בפתח תקווה צריך לדפוק על השולחן ואני מברך אותך ואברך אותך שתדפוק על השולחן ובאמת תקרא לפיטורי הרב הזה שלא פועל לפי הכללים, כולל של הרבנות הראשית, לפחות לפי מה שאני קראתי בעיתון.
עמר בר-לב: חייב לבוא שינוי מהותי בעיר פתח תקווה ובעקבותיו, אני מקווה, שינוי גם בכל מדינת ישראל, כי הגזענות הזו והאפליה הזו, אנחנו רואים אותה בכל תחום ולצערי כל יום בישיבות כאן אצלך בוועדה אנחנו רואים אותה מגיעה מכיוון אחר.
עמר בר-לב: זה בלתי מתקבל על הדעת במדינת ישראל, במדינת הלאום של העם היהודי?
עמר בר-לב: זה לא מתקבל על הדעת שככה יתייחסו ליהודים.
אברהם נגוסה: עובדה שצריך להיות ברור שאלה שנדחו בפתח תקווה, הם עברו את תהליך הגיור על פי הנחיית הרבנות הראשית במערך הגיור ולא בגיורים פרטיים.
עמר בר-לב: ברור, לכן זה אפליה וגזענות.
יצחק הרצוג: אולי נשמע את הרב אמסלם, ברשותך?
יצחק הרצוג: ביקשתי לשמוע אותו.
אברהם נגוסה: הרב אמסלם, חבר הכנסת לשעבר, בבקשה.
חיים אמסלם: חבר הכנסת נגוסה, יושב ראש הוועדה, באמת זה דיון עקרוני חשוב, לכן אני חושב שכדאי לקחת אותו ברצינות רבה.
חיים אמסלם: באמת בעיית הגיור, כפי שכבר נאמר כאן, אנחנו מתעסקים איתה שנות דור, עוד בהיותי בכנסת, שנים, אנחנו מדברים ומדברים ולא מרגישים שיוצא שום דבר, אלא רק להיפך,הבעיה רק יותר מחמירה ורק יותר מתעצמת.
חיים אמסלם: אני מצטער לומר, בניגוד למה שאמר קודם חבר הכנסת יוגב והלך, שצריך למצוא את הפתרון באמצעות ובשיתוף פעולה עם הרבנות הראשית, לא יימצא פתרון עם הרבנות הראשית.
חיים אמסלם: אני בא מהממסד הרבני, אני הייתי ברבנות הראשית, אני מכיר, אי אפשר, אנחנו מדברים על שתי השקפות עולם.
חיים אמסלם: גם הרבנות הראשית וגם מערך הגיור, כפי ששמענו עכשיו על פתח תקווה, לא רק פתח תקווה, יש עוד רבנויות אחרות, שלא מכירות בכל הגיורים שנעשים על ידי הרבנות הראשית.
חיים אמסלם: יכול לבוא מתגייר אחרי 20 שנה, להביא תעודה ויגידו לו לא.
חיים אמסלם: וכי שכחנו מה היה בזמנו בבתי הדין הרבניים, שמישהי באה להתגרש?
חיים אמסלם: וכשבדקו וחקרו ושאלו התברר שהיא גיורת ואחרי שלוש-ארבע שאלות קם הדיין המפורסם, הרב שרמן, ואמר 'בכלל את לא צריכה להתגרש, כי את בכלל לא יהודייה'.
יצחק הרצוג: 30 שנה אחורה אתה מתכוון.
חיים אמסלם: כן.
חיים אמסלם: אלה דברים לא חדשים.
חיים אמסלם: ישבנו על המדוכה הזו, דיברנו הרבה.
חיים אמסלם: נכון, הייתה הצעת חוק, היה ניסיון קצת להקל, שרבני ערים יוכלו להקים מותבים של בית דין, זה נכשל.
חיים אמסלם: זה נכשל כי בזמנו במקום הצעת החוק הוצע שתהיה הצעת מחליטים וברור שאחד הדברים הראשונים שהממשלה הזו עשתה בלחץ המפלגות החרדיות זה לבטל את אותו ניסיון קטן, לא לפתור את הבעיה, אולי לא היה פותר את הבעיה, אבל היה נותן אולי איזה שהיא רוח גבית לעניין.
חיים אמסלם: עם כל הכבוד, חבר הכנסת נגוסה וכל מכובדיי חברי הכנסת, קשה להאמין שהישועה תבוא מהכנסת, בכל אופן בכנסת הנוכחית הזו, שהמילה האחרונה בנושאים הללו נמצאת בידי אותן מפלגות שמתנגדות לכל שינוי ולכל תזוזה.
חיים אמסלם: צריך לומר את האמת, הרבנות הראשית לישראל, למי שמכיר קצת את ההיסטוריה, היא שינתה פניה.
חיים אמסלם: הייתה רבנות ראשית אחרת מאז קום המדינה והייתה מדיניות אחרת מלפני כמה עשורים ויש לנו תיקי גיור ויש לנו מסמכים ויש לנו פרוטוקולים ויש לנו תעודות המרה ותעודות גיור ואנחנו יודעים איך היו מגיירים.
חיים אמסלם: זה שהיום באה רבנות ראשית אחרת, שיושבים בה רבנים ראשיים אחרים, שמכווננים מבני ברק ומירושלים במקומות מסוימים וזו המדיניות שמתבצעת שם, זו עובדה.
חיים אמסלם: פעם הייתה רבנות ראשית אחרת, היום יש רבנות ראשית אחרת, אנשי הממלכתיות יגידו לא, זה לא מעניין, הרבנות הראשית היא הרבנות הראשית ואנחנו נלך לאורה, אבל אתם רואים שהפתרון לא מגיע.
חיים אמסלם: אני חושב שאם הנושא היום הוא הדיון איך לתמוך באותם בתי דין פרטיים, ואני מדגיש אורתודוקסים, שיושבים בהרכביהם תלמידי חכמים מובהקים, מהם רבני ערים מוסמכים ובאמת ראויים להיות כדיינים, אז אני חושב שאולי זו הדרך הנכונה, לתמוך באותם בתי הדין הפרטיים האלה ולקוות לימים טובים אחרים, שתהיה ממשלה אחרת, שהיא לא תהיה מחויבת דווקא לאותו המצב כמו שהיום ואולי יבוא הדבר.
חיים אמסלם: אבל אני רוצה לומר עוד מספר משפטים ובזה אני אסיים.
חיים אמסלם: צריך להבין שאי הכרה בגיור שנעשה על ידי בית דין הלכתי, בין אם זה בתי הדין של מערך הגיור ובין אם זה בית דין שהוא פרטי שהחליט להקים לעצמו בית דין, אי הכרה כזו, מעבר לקטע של החוק כמו בפתח תקווה, היא מנוגדת להלכה בצורה ברורה.
חיים אמסלם: אני לא רוצה להשתמש בהגדרות הלכתיות איך הייתי מגדיר מי שבעצם לא מכיר בגיור שיש לו תוקף, זה חמור מאוד.
חיים אמסלם: בסופו של יום צריך להבין, אנחנו נמצאים בחזית של המאבק בהתבוללות ואנחנו רואים שכשאנחנו לא פותרים את בעיית הגיור אנחנו פשוט מעודדים את ההתבוללות.
חיים אמסלם: כנראה שהממסד הזה אינו מבין שכל מעשיו וכל התנהלותו וכל התנהגותו וכל מדיניות הגיור שלו, שהיא מנוגדת לגדולי הרבנים שישבו בראשות הרבנות הראשית לישראל, ואציין רק את מרן הרב עוזיאל ואת הרב הרצוג ואת הרב אולטרמן ועוד אחרים, ובניגוד למדיניות שלהם הם פועלים, אותו ממסד היום בעקיפין, או לא בעקיפין, סליחה, במישרין, הוא מעודד את ההתבוללות.
חיים אמסלם: ולסיום אני רוצה לומר, רבותיי, בסופו של יום במי אנחנו עוסקים כאן?
חיים אמסלם: מי הם אותם, מרביתם, שמתדפקים על הדלת לבוא ולמצוא מענה לבעיית הגיור?
חיים אמסלם: ואני לא מדבר על אלה שמתוך ייאוש אנחנו דוחפים ללכת לבתי דין שהם לא נמצאים באורתודוקסיה, אני מדבר על אלה שמחפשים באמת את הפתרון האורתודוקסי, מי הם הבאים?
חיים אמסלם: בדקנו את הנושא הזה כבר בכנסת הקודמת, כשהייתי, הרי רובם בכלל גויים שאין להם שום שייכות לעם ישראל, מדובר על 97% שכאלה שהם על פי ההגדרה הפשוטה שלהם נקראים זרע ישראל.
חיים אמסלם: אנשים שקשרו את גורלם בעם ישראל, אנשים שנרדפו על יהדותם, אנשים שרוצים לחזור לצור מחצבתם, אנשים שאנחנו מצווים ומצווה עלינו לעשות הכול כדי להקל עליהם את השיבה הזאת ואנחנו בעצם דוחים אותם.
חיים אמסלם: אני לא יודע מה יותר חמור היום מלומר למי שרוצה לחזור לצור מחצבתו, לדחות אותו ולגרום לו שלא ישוב, אני לא יודע מה יותר חמור מזה.
חיים אמסלם: אני לא אצטט כאן את אחד מגדולי פוסקי ההלכה, הרב אליהו גוטמכר, תלמיד של רבי עקיבא איגר, שהוא אמר שהרבה יותר חמור לדחות מישהו שרוצה להתגייר, ואולי לא בטוח שמגיע לו אותו גיור, מאשר לטעות במרכאות ולקבל לגיור מישהו שאולי לא היה מגיע לו.
חיים אמסלם: אלה הדברים שצריכים להנחות אותנו.
חיים אמסלם: שורת הסיכום, חשוב לנו הרבנות הראשית, חשוב לנו מערך הגיור הממלכתי, אבל לעת כזאת חשוב מאוד למצוא כל דרך לתמוך בבתי הדין הפרטיים ולתת גם הכרה ממלכתית לאותם מתגיירים שם.
סופה לנדבר: אנחנו יכולים לשמוע את הבחור שעבר את ה - - -
אברהם נגוסה: קודם חבר הכנסת יצחק הרצוג ואחר כך נשמע את הרב שאול פרבר.
אברהם נגוסה: אנחנו שמענו את בנימין איש שלום, אז אני רוצה שנשמע גם מגיור כהלכה.
יצחק הרצוג: תודה רבה על הדיון.
יצחק הרצוג: הדיון הזה, אדוני היושב ראש, הוא חשוב מאוד ולא בכדי יש פה נוכחות גדולה מאוד של אנשים שעוסקים בתחום וחברות וחברי כנסת, כי הכאב הוא עצום.
יצחק הרצוג: צר לי, הרב יצחק פרץ הוא לא המטרה, לא מגיע לך, כבוד הרב, להיות פה המטרה.
יצחק הרצוג: המטרה היא שיש פה מערכת שגם כובלת את ידיך והיא הייתה צריכה להיות כאן, כולל המשרד עצמו והרבנים הראשיים, כי יש תסכול עצום, עצום, עצום, אתם לא מבינים כמה, של אנשים שרוצים לבוא בקהל ישראל והודפים אותם בכל מיני אמתלות, כאשר יש פרשנות מקלה ויש רמב"ם ויש כל מה שהלך בדורות קודמים, והזכיר הרב אמסלם לא מעט פסיקות, שאני יכול להכיר אותן באופן אישי.
יצחק הרצוג: אני מכיר את המכון שמוביל אותו בני איש שלום, בממשלת נתניהו הראשונה הוא הוקם והוא באמת מביא תחת קורת גג את כל הזרמים לדיון משותף והכשרה של יהודים שרוצים להיכנס בקהל ישראל.
יצחק הרצוג: בן גוריון בשלהי ימיו כתב למאות רבנים ואמר 'בואו נלך למודל של התייהדות בכלל, בואו נלך למודל שבו אי אפשר להגיד שהמבחן הוא רק גיור', כי המצוקות הן גדולות, אנשים רוצים להצטרף לעמנו ודוחים אותם בנוקשות בלתי סבירה וזה מגיע אלינו מכל עבר.
יצחק הרצוג: אנשים בהלם, באים אליי מקרים, אנשים שלא דמיינו שמישהו יקבע שהם לא יהודים באיזה שהיא צורה אחרי עשרות בשנים.
יצחק הרצוג: ואנחנו באים ואומרים את זה, כי במצב כזה יהיו בתי דין מקבילים, כי אין ברירה אחרת, כי לאנשים יש תסכול והם רוצים להיות יהודים ועם כל הכבוד ינצלו את המערכת המקבילה, שהיא הלכתית ככל שיידרש, בגלל שהמערכת הנוכחית לא נותנת תשובות.
יצחק הרצוג: לכן אני חושב שבדיון הזה יש אמירות מאוד מאוד חשובות, שמחייבות דו שיח מתמיד ולהתמודד עם פתרונות ולהתמודד עם האתגרים של הדור הזה, כי לצערי באתגרים של הדור הזה אנחנו לא רואים מענה מלא לבעיות שעולות מול עינינו.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו מגיור כהלכה, ד"ר הרב שאול פרבר, בבקשה.
<שאול פרבר: יש לי מסר אחד, מילים הן מילים ומעשים הם מעשים.
<שאול פרבר: ב-2011 שמענו מספיק מקרים של אנשים שעברו גיור ממלכתי שהרבנויות המקומיות לא התייחסו לזה בשיא הרצינות ואני חושב שחשוב שחלק מחברי הכנסת יבינו שאז, ב-2011, עמותת עתים לקחה את האנשים האלה לבג"צ.
<שאול פרבר: מה שקורה כיום בפתח תקווה הוא לא רק בושה, הוא גם כן הפרת מתווה שסוכם ואושר על ידי בג"צ.
<שאול פרבר: בהמשך אתם תשמעו סקירה משפטית על הסיפור הזה.
<שאול פרבר: זה לא משהו שקורה באוויר.
<שאול פרבר: רק בגלל שהיינו מוכנים לעשות מעשה, זה מה ששינה את המציאות, כולל פסק דין מהרב עובדיה יוסף שאישר את כל הגיורים בצה"ל.
יצחק הרצוג: אגב, הוא הסתמך על הרב הרצוג בעניין עליית יהודי אתיופיה.
יצחק הרצוג: בפסק ההלכה הוא כותב את זה במפורש.
<שאול פרבר: כן.
<שאול פרבר: כיום ב-2016 אנחנו בסוג אחר של מעשה.
<שאול פרבר: כיום אנחנו יכולים להמשיך ולדבר ולשבת סביב השולחן הזה בחדר הזה ויתחלפו יושבי ראש הוועדה ושוב אנחנו נדון, זה כל כך חשוב, אנחנו צריכים מדיניות, או אנחנו יכולים לבוא ולקבוע עובדות ולהגיד שיש דרך אחרת, הלכתית, וכן, אורתודוקסית.
<שאול פרבר: יש דרך אורתודוקסית לעשות את זה.
<שאול פרבר: אני לא מבטל לרגע את המאמצים החשובים, שאני תומך בהם, של הרב פרץ ושל הצוות שלו, אנחנו מאוד מעריכים את זה, אבל כיום, לאור הפצצה המתקתקת הדמוגרפית, המחויבות האתית שלנו לעולים מברית המועצות לשעבר, אנחנו צריכים להשתמש בכל כלי שנמצא בידינו.
<שאול פרבר: כיום יש אפשרות, עם רבנים גדולי תורה, רבני עיר, רבני יישוב, אנחנו נשמע מאחד מהם אוטוטו, נשמע סיפורים של אנשים שלא מצאו מענה, לא בגלל שמערך הדיור הוא בעייתי, פשוט לא מצאו מענה שם.
<שאול פרבר: בגיור כהלכה אנחנו כן יכולים לתת מענה ואיך?
<שאול פרבר: בגיור, אני יודע שיש 15 בתי דין עצמאיים, אבל תוך כמה חודשים גיור כהלכה כבר יגייר למעלה מ-30% מהגיורים במדינת ישראל ותוך כמה חודשים בית הדין לגיור כהלכה, לא כמה חודשים, תוך חודש, אני חושב, גיור כהלכה כבר יהיה בית הדין העצמאי הכי גדול במדינה, עם הרבנים הכי מוכרים והכי ממלכתיים שאפשר.
סופה לנדבר: אבל לא תהיה הכרה בגיור הזה.
<שאול פרבר: ואני קורא לוועדה ולכל חברי הכנסת שנמצאים כאן, אנחנו צריכים אתכם כמו שאתם צריכים אותנו.
<שאול פרבר: אנחנו מוכנים לעשות את המעשה, הרבנים מוכנים לעשות את המעשה, אבל אנחנו צריכים את התמיכה כדי לקבל הכרה לגיורים האלה.
סופה לנדבר: איזה מעשה אתם מוכנים לעשות?
<שאול פרבר: אנחנו עכשיו מגיירים.
<שאול פרבר: תתארי לעצמך - - -
סופה לנדבר: אתם מגיירים, זה נכון, אבל אין הכרה במדינת ישראל בגיור.
סופה לנדבר: אנחנו מדברים סרק, סליחה על הביטוי, אנחנו מדברים כבר שעה וחצי.
<שאול פרבר: לזה אנחנו צריכים אותך.
<שאול פרבר: את צריכה לעזור לנו לקבל את ההכרה.
סופה לנדבר: בסדר, אני?
<שאול פרבר: כנסת ישראל יכולה - - -
סופה לנדבר: אבל אתה בדיוק יודע שביבי, בגלל ההישרדות שלו, ימכור את הנשימה של כל אחד שיושב כאן, אתם בדיוק יודעים את זה.
סופה לנדבר: הרי אתם יודעים את זה.
סופה לנדבר: מה שאתם עושים כאן, דיבורי סרק, סליחה על הביטוי, בגלל שכולנו יודעים, 26 שנים - - -
<שאול פרבר: ההיפך, לפני שנה הגיורים האלה היו מקובלים על ידי המדינה.
סופה לנדבר: ומה נעשה בממשלה הזאת?
סופה לנדבר: הציבור צריך לדעת איך לבחור, לא עם הרגליים והידיים, עם הראש.
<שאול פרבר: הגיורים היו בסדר לפני שנה, הם צריכים להיות בסדר גם היום.
אברהם נגוסה: שרת הקליטה לשעבר מכירה את העניין - - -
סופה לנדבר: בטח שאני מכירה את העניין.
אברהם נגוסה: אז למה לא פתרת כשהיית שרת הקליטה?
סופה לנדבר: אתה אל תגלגל אליי, בגלל שבמשך שש שנים אני הפכתי את משרד העלייה והקליטה למשרד שהוא הכי מבוקש, משרד שעושה דברים, משרד שעשה דברים ואם אתה תיתן לי עכשיו לדבר על מה שעשיתי במשרד אתה תדע מה שאני עשיתי.
סופה לנדבר: כאשר אתה, אחרי הפגרה, תצטרך להביא לכאן שר, אני מבטיחה לך שבמשך שנה הוא לא עשה כלום.
סופה לנדבר: אבל, רבותיי, אני - - -
אברהם נגוסה: טוב, זכות הדיבור לך.
סופה לנדבר: אני חושבת שבחדר הזה או בדיבורים יש המון צביעות.
סופה לנדבר: הרי אנחנו כולנו יודעים איפה נמצאת הבעיה ואנחנו יודעים שבמשמרת של ראש הממשלה הנוכחי זה לא יקרה, אנחנו יודעים שזה מאבק בין זרמים.
סופה לנדבר: אתם בדיוק יודעים, כאשר אנחנו העברנו את האפשרות להתגייר ולאשר את זה אצל רבנים בכל עיר ועיר והבחירה צריכה להיות אצל כל בן אדם, איפה זה נעלם?
סופה לנדבר: על ידי מי זה נעלם?
סופה לנדבר: הרי אנחנו מבינים שהרבנות הראשית, הרב יצחק פרץ, אני מכבדת כל רב במדינת ישראל, אבל מה שאתה אמרת לנו כאן זה לא אמת, בגלל זה 40% עוברים את תהליך הגיור ו-60% נופלים, בגלל שהם עוזבים את תהליך הגיור.
סופה לנדבר: הבחור שיושב כאן ויספר לנו סיפור, אני מאמינה שהסיפור עצוב ביותר, אני לא יודעת, למעלה מ-350,000 איש לא עברו תהליך גיור.
סופה לנדבר: מה, הם לא קשרו את עצמם עם מדינת ישראל?
סופה לנדבר: אני סיפרתי כאן, הייתי במשפחה לפני עשור כאשר היה פיצוץ ברכבת בחיפה והיה שם בחור בשם דניס שעבר את תהליך הגיור וכאשר אני מצאתי את החוברת שהוא השאיר, הוא נהרג שם, נכנסתי לבית שכל המטראז' שם היה 30 מטר, שני בנים גדולים ואמא הגיעו לכאן, שהיא לא יהודייה והאבא יהודי והילד התעקש לעבור תהליך גיור והוא נהרג אחרי תהליך הגיור הזה, אבל בחוברת שלו הוא כתב עד כמה שזה היה קשה ועד כמה שזה היה חשוב לו ועד כמה שחשוב לו לקשור את עצמו עם מדינת ישראל.
סופה לנדבר: אמא ואבא בחרו את המדינה כמדינה שלו והוא היה צריך לעבור קשיים רבים כדי לעבור את התהליך ושיאשרו את התהליך הזה.
סופה לנדבר: אנחנו כולנו מבינים שבגלל הישרדות של הממשלה הזאת זה לא יקרה בקדנציה הזאת, ואתם גם יודעים.
סופה לנדבר: אני חושבת שתהליך הגיור צריך להיות רק במשרד העלייה והקליטה ואני אגיד לך, אני כן נלחמתי, אבל ביבי לא נתן להשאיר את זה.
סופה לנדבר: כאשר הגעתי למשרד העלייה והקליטה זה היה במשרד העלייה והקליטה.
סופה לנדבר: נכון, ההחלטה לא הייתה של ביבי נתניהו, ההחלטה הייתה של ראש הממשלה הקודם, אבל אני נלחמתי להשאיר את זה במשרד העלייה והקליטה.
סופה לנדבר: אני חושבת שגיור זה תהליך למען מדינת ישראל ולמען העולים שמגיעים למדינת ישראל ורוצים להיות שווים בין שווים, הם בחרו את מדינת ישראל ומדינת ישראל בחרה בהם, הם הגיעו לכאן, הם קושרים את עצמם עם הצבא, עם המאבק, עם כל הדברים שחשובים לעם שלנו ולא יכול להיות שאנחנו לא ניתן לבתי דין עצמאיים ולרבני העיר לאשר את התהליך הזה והוא צריך להיות מקובל.
סופה לנדבר: אז אם זו צריכה להיות חקיקה, תיקח את זה, אנחנו נחתום על החקיקה הזאת.
סופה לנדבר: או שאנחנו ניזום את החקיקה ואתה תחתום ואתה תחתים את כל החברים שלך בקואליציה, גם במפלגה שהתנגדה, גם במפלגת הבית היהודי, שכולם יחתמו על החוק הזה ונעביר אותו בקדנציה הזאת, אז זה לא יהיה דיבורי סרק, זה יהיה מאבק של כולנו, של מי שהגיע ומי שלא נמצא כאן בוועדה למען העלייה, למען מדינת ישראל, למען אותם עולים שצריכים לעבור תהליך כל כך קשה, כל כך לא אנושי.
סופה לנדבר: וגם המשפחות האלה, הרי אנחנו כולנו יודעים שהם צריכים לגור בבתים של המשפחות האלה ומה זה?
סופה לנדבר: אתה יודע, גם אנחנו יהודים, של סבא, של סבתא, של סבתא של סבתא, אנחנו לא תמיד היינו עוברים את התהליך הזה, הוא קשה, הוא לא אנושי וזה תהליך למען המדינה לפני הכול.
קסניה סבטלובה: קודם כל ברצוני לברך את כל הנשים שנמצאות פה, זה יום האישה הבינלאומי, זה חג חשוב לנו ואנחנו באמת שואפים לשוויון מגדרי ורוצים שכל יום יהיה יום האישה, כמו שכל יום הוא יום של גבר.
קסניה סבטלובה: אני יודעת, כבוד היושב ראש, גם לך הנושא הזה חשוב מאוד, גם בכל מיני הקשרים אחרים, לא רק בהקשר של ועדת העלייה והקליטה.
קסניה סבטלובה: לענייני הגיור שאנחנו עוסקים בהם.
קסניה סבטלובה: רבותיי, אתם יודעים שהעם שלנו עבר הרבה תלאות עד שהוא הגיע לארץ ישראל, אלפיים שנות גלות, הרבה רודנות, נישול מהדת שלנו במדינה כמו ברית המועצות, תלאות שהעם שלנו עבר אף עם עלי אדמות לא עבר.
קסניה סבטלובה: אני יודעת, למשל, מהניסיון של משפחתי, שסבתא שלי, אחרי שהושמדה המשפחה שלה בשואה והחלק השני הושמד על ידי סטלין הצורר, היא ויתרה על היהדות שלה, היא ויתרה על הדת שלה, היא ויתרה על אלוהים.
קסניה סבטלובה: היא נשארה יהודייה, כי בלאום שלה היא יהודייה, היא נולדה כיהודייה, אבל היא ויתרה על הדת וככה זה קרה גם עם הרבה אנשים אחרים.
קסניה סבטלובה: עכשיו הגענו לכאן, כמו אחים שהתקבצו אחרי הרבה מאוד שנות דור, כאן בארץ המובטחת, ואנחנו פה מקיימים את המפעל הציוני ובונים את המדינה הזאת ביחד.
קסניה סבטלובה: אז מדוע באמת לא ללכת לקראת אותם האנשים, שחלקם גם חיו כל החיים שלהם כיהודים?
קסניה סבטלובה: הם לא ידעו בכלל מה זה אומר להיות יהודי, הם נולדו לאבא יהודי והם בחרו את זה וזה אומץ גדול מאוד וצריך להכיר באומץ הזה, שהם נרשמו במדינה שהכי פחות היה כדאי להיות יהודי.
קסניה סבטלובה: הם היו יכולים להירשם כיהודי או רוסי או אוקראיני והם נרשמו כיהודים, חיו כל החיים שלהם כיהודים, סבלו מאנטישמיות כיהודים, הם מגיעים לכאן וכאן הם מגלים פתאום אופס, בעיה, הם לא יהודים.
קסניה סבטלובה: הם באים לרבנות כדי לעבור את התהליך הזה ושם מגרשים אותם בבושת פנים ומתייחסים אליהם במין זלזול כזה של מי אתם בכלל, גויים, מה באתם?
קסניה סבטלובה: מה אתם מחפשים פה?
קסניה סבטלובה: זו לא המדינה שלכם, זו לא הארץ שלכם.
קסניה סבטלובה: את הדברים האלה אנחנו צריכים להפסיק, את הזלזול התהומי הזה כלפי כל האנשים שבאמת מעוניינים בתהליך הגיור.
קסניה סבטלובה: ולא כולם מעוניינים, צריך גם לתת את הדעת על כך, לא כולם מעוניינים.
קסניה סבטלובה: אלה שכן מעוניינים ואלה שכן באים, למה לא להקל עליהם וכן לתת להם אפשרות לעבור גיור.
קסניה סבטלובה: למשל יש אפשרות לעבור גיור כהלכה שהוא לא מוכר היום על ידי הרבנות ואין שום הצדקה לכך, כי מדובר בגיור אורתודוקסי, אני באופן אישי דוגלת בשוויון בין הזרמים היהודיים, אין לאף אחד מונופול על הדת שלנו, אנחנו כולנו יהודים ואנחנו רוצים לקרב את האחרים אלינו, אבל לא בדרך של כפייה, לא בדרך של זלזול.
קסניה סבטלובה: אנשים שכבר באים לדלתות הרבנות ואומרים להם 'בסדר, אתם יכולים לעבור את הקורס הזה, אבל בדרך אנחנו נשים לכם כל כך הרבה מכשולים, אנחנו כל כך נתעלל בכם שאתם כבר לא תרצו את הדבר הזה'.
קסניה סבטלובה: ואחרי זה אנחנו נגיד לכם 'גויים, למה באתם ארצה?
קסניה סבטלובה: ' כמעט כל טוקבק שני שאני מקבלת בפייסבוק שלי, הסבתא שלי קבורה בהר הזיתים, אני מקבלת כל טוקבק שני 'זונה, תחזרי לרוסיה, את גויה, את לא שייכת לכאן'.
קסניה סבטלובה: אני מצטערת שאני משתמשת במילים הקשות והלא נורמטיביות האלה, אבל צריכים לתת את הדעת על זה, איפה הדברים האלה מתחילים.
קסניה סבטלובה: הם לא מתחילים רק באותה חברה שעכשיו אלימה בפייסבוק וכותבת את הדברים המגעילים האלה, הדברים האלה מתחילים גם במוסדות, המוסדות שלנו.
קסניה סבטלובה: אז הרבנות, לצערי הרב, עם כל הכבוד שיש לי לרבנים, למלומדים, לאנשי הדת שלנו, שהם עסוקים בלימוד, שהם עסוקים בשימוש של התורה שלנו, שבאמת זה דבר חשוב, אבל הם הפכו איכשהו לאדוני העם שלנו ולא למשרתי העם.
קסניה סבטלובה: אז מהבחינה הזאת יש פה, מזמן כבר, סופה, זה גם היה בתקופה שלך ולפני התקופה שלך, לפני הרבה זמן, אנחנו מרגישים שיש צורך לשים סוף להתעללות הזאת.
קסניה סבטלובה: יש לנו עכשיו אפשרות ריאלית - - -
סופה לנדבר: - - - במשך 26 שנה - - - 26 שנה.
סופה לנדבר: אני הייתי שרה טובה, קסניה, אני לא צריכה לבקש ממך סיוע, אני - - -
קסניה סבטלובה: אל תפריעי לי, אני מדברת עכשיו.
סופה לנדבר: אני אפריע לך, מה זאת אומרת אני לא אפריע לך?
קסניה סבטלובה: לא, את לא תפריעי לי, לא, לא זכותנו, גם עכשיו, כשאת קוראת לאברהם נגוסה לחתום על איזה שהיא הצעת חוק?
קסניה סבטלובה: למה את לא חתמת על הצעת חוק כזאת?
סופה לנדבר: כ - - - את החוק הזה.
יואל רזבוזוב: זה יום האישה.
קסניה סבטלובה: לא, אני מדברת על משהו אחר לגמרי.
קסניה סבטלובה: קל להיות באופוזיציה - - -
סופה לנדבר: תפסיקי, בבקשה.
סופה לנדבר: את פופוליסטית.
סופה לנדבר: את חברת כנסת פופוליסטית.
קסניה סבטלובה: פופוליסטית זה מי שעכשיו מעביר ביקורת על אנשים שעכשיו נמצאים בממשלה ואלה שהיו במהלך 17 שנים והכתיבו את הטון לא עשו דבר בעניין הזה.
סופה לנדבר: מה את אומרת.
סופה לנדבר: אז כנראה - - -
קסניה סבטלובה: כן, זה מה שאני אומרת.
קסניה סבטלובה: זה מה שאני אגיד לך, כן, זה כואב לך לשמוע את זה, אין מה לעשות, סופה.
קסניה סבטלובה: תבדקי מי היו השרים ומי היו בממשלה הרבה שנים.
סופה לנדבר: קסניה, אני שומעת ויש לי ביקורת על מה שעשינו ולא הספקנו לעשות - - -
קסניה סבטלובה: לא הספקתם ולא תספיקו גם.
סופה לנדבר: אבל אתם מפלגה שהיא פופוליסטית ואת ראשונה בתוך הפופוליסטיקה הזו.
קסניה סבטלובה: אני לא הפרעתי לך, אל תפריעי לי ואני אסיים את דבריי בלהגיד דבר אחד, אנחנו כאן למען העולים, אנחנו מדינה קולטת עלייה.
קסניה סבטלובה: אם אנחנו לא נטפל ולא ניתן את הדעת לדברים האלה עכשיו אז זה לא יקרה לעולם, הדברים האלה משתרשים בתוך התודעה שהדברים האלה לא יכולים להשתנות, הם קבועים ככה, הם קבועים בדרך הזאת.
קסניה סבטלובה: ואני יכולה להגיד לכם שהדברים כן יכולים להשתנות, אני מכירה עכשיו מאות אנשים שהולכים לאפשרות של גיור כהלכה והם עוברים את הגיור הזה והם משתדלים והם לומדים והם עומדים בכל תנאי, הם רוצים להיות יהודים, תנו להם, תאפשרו להם.
קסניה סבטלובה: זה תלוי בכם, זה תלוי גם בנו, המחוקקים, אבל זה הרבה תלוי בכם, בקבלה שלכם, תקבלו אותם ותזכרו תמיד, רות המואבייה לא הייתה עוברת בסטנדרטים של הרבנות הראשית היום, היא לא הייתה מתקבלת לעם שלנו, היא לא הייתה חלק מעם ישראל, היא לא הייתה אישה שאנחנו כולנו גאים בה, היו מגרשים אותה בבושת פנים ואומרים לה 'גויה, תחזרי לאיפה שבאת'.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע בחור שעבר - - -
סופה לנדבר: לא מתאים לך, קסניה.
סופה לנדבר: גם לך לא מתאים.
סופה לנדבר: הרדיפה אחרי פופוליזם ואחרי קולות - - -
אברהם נגוסה: בבקשה, למרות שהיום זה יום האישה אנחנו נגביל אתכם.
סופה לנדבר: אני רוצה לעשות לך מבחן, נראה מה שאת עשית, זה דיבורי סרק.
קסניה סבטלובה: זה לא נעים לשמוע את האמת.
קסניה סבטלובה: לא נעים.
סופה לנדבר: את לא נמצאת בערוץ - - -
קסניה סבטלובה: תתמודדי עם זה.
קסניה סבטלובה: היית שרה, הייתם בממשלה, קחי אחריות על זה.
סופה לנדבר: אני לוקחת אחריות.
סופה לנדבר: אני רוצה להזכיר לך שיושב ראש הסיעה שלך היה שר רווחה ולא העביר את החוק על פנסיה לעולים - - -
אברהם נגוסה: את המחלוקת של האופוזיציה אנחנו לא נפתור פה.
קסניה סבטלובה: שבע שנים שאתם הייתם ולא העברתם שום חוק ולא תעבירו בחיים שלכם.
סופה לנדבר: אנחנו נעביר.
קסניה סבטלובה: הדברים האלה לא חשובים לכם מספיק, בסדר.
סופה לנדבר: גועל נפש מה שאת עושה.
סופה לנדבר: גועל נפש.
קסניה סבטלובה: גועל נפש זה שרה שלא לוקחת אחריות על העבודה שלה.
סופה לנדבר: השרה לוקחת אחריות, לקחתי אחריות על - - -
אברהם נגוסה: חברות הכנסת, אני מבקש.
קסניה סבטלובה: את לא לוקחת, 17 שנה, יכולתם להעביר את כל החוקים - - -
אברהם נגוסה: לא, תנו לו לדבר.
קסניה סבטלובה: אנחנו נותנים כבוד, בבקשה.
<אדריאן גופליאק: בוקר טוב לכל המכובדים.
<אדריאן גופליאק: אפשר להגיד עכשיו דוד אדריאן גופליאק, עם השם הנוסף שזכיתי לו אחרי 17 שנים בארץ.
<אדריאן גופליאק: שמי דוד עכשיו, אני בן 26, עליתי בשנת 1997 ממולדובה, שהיא מדינה במזרח אירופה, בברית המועצות, כמובן מתוקף חוק השבות, אבא של אמא שלי יהודי ואמא של אבא שלי יהודייה.
<אדריאן גופליאק: שם היינו יהודים, כולם הצביעו עלינו ואמרו 'אלה היהודים'.