GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלעד קריב: חבריי וחברותיי, העובדה שאתם נמצאים באולם הזה משקפת את ההכרה של כנסת ישראל בחשיבות הדרמטית של הקשר עם יהדות צפון אמריקה הליברלית, עם התנועה הרפורמית בארצות הברית, אבל אני רוצה להציע, וכבר עשה זאת יו"ר האופוזיציה לפניי, שהדבר משקף גם את המהפכה השקטה שמתחוללת בישראל בכל הנוגע לפלורליזם יהודי ולשבירת הקונספט שיש רק דרך אחת להיות יהודי במדינת היהודים.
גלעד קריב: הדבר בא לידי ביטוי גם בדבריו של ראש הממשלה, מר בנימין נתניהו, שהנהגת ה-CCAR פגשה בו לפני יומיים בכנס של הפדרציות היהודיות בצפון אמריקה, בוושינגטון די.
גלעד קריב: סי, לפני מספר חודשים.
גלעד קריב: בכנס הזה ראש הממשלה חזר על כל הדברים שמנהיגי ישראל נוהגים לומר בכנסים מן הסוג הזה, על המקום שמדינת ישראל צריכה לתת לכל יהודי התפוצות, אבל הוא חידש דבר נוסף ובפעם הראשונה ראש הממשלה נתניהו דיבר לא רק על המחויבות של ממשלת ישראל להגן על הרעיון הזה שמדינת ישראל היא הבית של כל יהודי העולם, אלא הוא דיבר במפורש גם על הצורך לטפח קהילות רפורמיות וקונסרבטיביות כאן בישראל והתחייב בשם ממשלת ישראל, יחד עם הסוכנות היהודית, להשקיע משאבים ממשלתיים בבניית קהילות רפורמיות וקונסרבטיביות ברחבי הארץ.
גלעד קריב: מכיוון שאחד מהתפקידים החשובים של ועדות הכנסת הוא לעקוב אחרי ביצוע החלטות הממשלה אני פונה אליך, יוב ראש הוועדה, בבקשה שוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות תעקוב אחרי המימוש של התחייבות ראש ממשלת ישראל ליהדות התפוצות ובמיוחד ליהדות צפון אמריקה, לראות בנושא הפלורליזם היהודי לא רק עניין של יחסי ישראל-תפוצות אלא גם עניין שנוגע לדמותה ולערכיה של מדינת ישראל כאן בבית.
גלעד קריב: ואנחנו בוודאי מצפים שראש הממשלה בחודשים הקרובים יממש את ההתחייבות שלו.
גלעד קריב: מדוע ממשלת ישראל מעניקה חשיבות גדולה ליהדות הרפורמית בארצות הברית?
גלעד קריב: האם בגלל שרוב חברי הקונגרס, בית הנבחרים, היהודים בארצות הברית מגיעים משורותיה של היהדות הפרוגרסיבית?
גלעד קריב: אולי.
גלעד קריב: לטעמי הסיבה שיהדות ארצות הברית הרפורמית אוחזת בעוצמה גדולה כל כך טמונה במנהיגות הרבנית של כל אחד ואחת מכם ובעובדה שהיהדות הרפורמית בארצות הברית פועלת במאות רבות של קהילות כאשר כל אחד ואחת מכם נוגע מדי שנה במאות ואלפי יהודים.
גלעד קריב: אני אומר את הדבר הזה מכיוון שעלינו להבין, כאן בישראל וגם בתפוצות, שאם אנחנו רוצים להפוך את ערכיה של היהדות הרפורמית לדבר משפיע במציאות הישראלית השאלה כיצד אנחנו מגיעים לבית הזה היא השאלה האחרונה מבין סדרת שאלות ארוכות כאשר השאלות החשובות באמת הן איך אנחנו קובעים עובדות בשטח ומבטיחים שממש כשם שאתם נוגעים בחיים של מיליוני יהודים בארצות הברית, גם אנחנו כאן במדינת ישראל, באמצעות הרבנים שלנו והמחנכים שלנו והקהילות שלנו נוכל לגעת בחיים של מאות אלפי משפחות ישראליות.
גלעד קריב: וכאשר נעשה את זה אז באמת הקול שלנו יישמע היטב, גם בבית הזה, בבית הנבחרים.
גלעד קריב: כאן אני מבקש ממך, יושב ראש הוועדה, דיברת על החשיבות הגדולה של יחסי ישראל-תפוצות והמסר שלנו לוועדה החשובה שאתה עומד בראשה הוא שאין דרך טובה יותר לבנות גשרים בין יהדות התפוצות לבין מדינת ישראל מאשר להבטיח שיהודים רפורמים וקונסרבטיבים בתפוצות ייפגשו כאן במדינת ישראל עם יהודים רפורמים וקונסרבטיבים ישראלים.
גלעד קריב: מי שחרד לעתיד היחסים בין מדינת ישראל לבין התפוצות חייב להבין שיהדות רפורמית וקונסרבטיבית אינן תופעות ששייכות לתפוצות אלא הן שייכות לכל מקום שבו חיים יהודים ומדינת ישראל היא הקהילה היהודית הצומחת בעולם, בעתיד היא תהיה הגדולה בעולם ועתיד היחסים בין ישראל לתפוצות תלויים ביכולת שלנו לטעת ולהשריש יהדות פלורליסטית ושוויונית כאן במדינת ישראל.
גלעד קריב: אני רוצה לסיים ברגע אחד מורכב ועצוב שחוויתי אישית יחד עם מספר חברים לפני חודשים ספורים.
גלעד קריב: לדאבון לבי לפני חודשים אחדים ערכתי את לווייתו של חבר קהילת כל הנשימה ריצ'רד לייקין, שנרצח בפיגוע בשכונת ארמון הנציב.
גלעד קריב: אני מזכיר את שמו היום מכיוון שבביקור שלכם כאן
גלעד קריב: בארץ ובמיוחד בבית הנבחרים הזה מן הראוי לשאת תפילה גם לזכרם של 33 האזרחים והאזרחיות הישראלים שחייהם קופדו בחודשים האחרונים בגל הטרור, ולעשות את זה מבלי לאבד את האמונה שאנחנו יכולים לבנות מציאות אחרת במדינת ישראל ובארץ ישראל.
גלעד קריב: ואנא שימו לב לעובדה שבאודיטוריום המרכזי של כנסת ישראל המלים שחרוטות על הקיר בעברית, אנגלית וערבית הן שלום, סאלם ו-peace.
גלעד קריב: הלוויה של ריצ'רד לייקין התנהלה בבית קברות חרדי ליד בית שמש והלוויה הייתה לוויה רפורמית שנערכה על פי המנהגים שלנו.
גלעד קריב: במקום וברגע העצוב הזה נוצר רגע קטן של חסד ישראלי שבו רב רפורמי מנהל לוויה של נרצח בפיגוע שהיה חבר קהילה רפורמית, שפעל כל חייו כדי לקדם דו קיום וסובלנות, כאשר מי שטמן את גופו בקרקע היו אנשי חברה קדישא חרדים וברגע הקטן הזה של החסד, של מבט אנושי עין לתוך עין של הזדהות עם הכאבים והשמחות כאן במדינת ישראל אנחנו בוראים מציאות חדשה שבסופו של יום תשפיע גם על מה שנשמע כאן בבית הזה.
גלעד קריב: אז, אדוני היושב ראש וכל חברי הכנסת, תודה שהפכתם את הבית הזה גם לביתם של מיליוני יהודים רפורמים בישראל ובתפוצות.
אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת רחל עזריה.
אברהם נגוסה: אני מזמין את חברת הכנסת ציפי לבני לשאת את דבריה.
ציפי לבני: בוקר טוב לכולם.
ציפי לבני: זה לא מפגש ראשון שלי, לא עם הנהגת הציבור הרפורמי, ואני מבינה את ההתרגשות לאירוע המיוחד הזה שאתם מגיעים לכנסת ישראל ואני באמת רוצה להביע הערכה ליושב ראש הוועדה שקיבל את ההחלטה הזאת, אני שומעת את הברכות וממלמלת את שהחיינו יחד איתכם.
ציפי לבני: ובצד ההתרגשות והשמחה יש בי גם עצב מסוים.
ציפי לבני: הרי זה אמור היה להיות המובן מאליו, למה בעצם הדבר המובן מאליו הופך להיות לאיזה מין רגע היסטורי כזה?
ציפי לבני: וגם אנחנו צריכים להתייחס אל המפגש הזה ואל כל הפעולות שייעשו אחר כך כאל דברים שהם בזכות ולא בחסד, שהם דברים שהם מובנים מאליהם, וזה חלק מהשיח שצריך להתנהל.
ציפי לבני: אני איתכם כאן היום כי בעיניי אנחנו משפחה אחת ובמשפחה אפשר לומר הכול ולכולנו אכפת, לכולם, מהעתיד של מדינת ישראל ומהעתיד של העם היהודי כולו.
ציפי לבני: אני יודעת, והוזכרה כאן ההלוויה של ריצ'רד לייקין, שכל סכין שפוגעת כאן ביהודי ישראלי וכל פצצה שפוגעת ביהודי במקום אחר בעולם, או כל הערה אנטישמית, פוגעת בנו כאן כשזה קורה בחו"ל ופוגעת בכם כשהדבר קורה במדינת ישראל ואתם נמצאים בחו"ל.
ציפי לבני: וקודם כל אני רוצה להודות לכם על התמיכה במדינת ישראל כי חשוב לנו לדעת שאנחנו ביחד, זה חלק מהכוח הפנימי שלנו להתמודד גם במצבים מאוד מאוד מאוד מורכבים, אבל אם אמרתי שהמפגש כאן הוא המובן מאליו אני לא לוקחת כמובן מאליו את התמיכה שלכם במדינת ישראל.
ציפי לבני: אני כן חושבת שהגיע הזמן לפתוח דיאלוג חדש בין מדינת ישראל לבין יהדות התפוצות.
ציפי לבני: ואני חושבת שהגיע הזמן לשים בצד את השיח הישן שהיה משהו מהסוג של אנחנו כאן
ציפי לבני: הקמנו את המקלט הבטוח ליהודים בכל העולם, אם תהיה אנטישמיות אתם מוזמנים לבוא הנה או לשלוח את הילדים ובינתיים תלכו ותשפיעו על הממשלים בכל העולם כדי שאנחנו נקבל את מה שאנחנו רוצים.
ציפי לבני: תודה לכם על התמיכה, אבל הדיאלוג צריך להיות מסוג אחר לגמרי והגיע הזמן שנפתח אותו בינינו לביניכם כמו גם בתוך החברה הישראלית עצמה.
ציפי לבני: הדיאלוג הזה צריך להתמקד בשתי מילים, יהודית ודמוקרטית.
ציפי לבני: מה זה אומר?
ציפי לבני: הרי כולנו אומרים את זה, מדינת ישראל הוקמה כמדינה יהודית ודמוקרטית וכל ילד לומד את זה וכולנו אומרים את זה ואנחנו יודעים לומר את זה בעברית ואנחנו יודעים את זה באנגלית ואנחנו יודעים לומר את זה בכל השפות, אבל המובן מאליו שהיה כשמדינת ישראל הוקמה הוא כבר לא מובן מאליו היום גם בעולם.
ציפי לבני: בעוד אנחנו מרגישים שאנחנו הדווידים של העולם והצודקים ובעלי ערכים, העולם מסתכל עלינו ונדמה לו שאנחנו הגוליית של האזור, וכשאנחנו מדברים על הזכות של העם היהודי למדינה משלו, מה שלא היה ב-48', פתאום אני מתחילה לראות סימני שאלה סביב הדבר הטבעי והמובן הזה.
ציפי לבני: ואני רואה גם את השחיקה בחלק מהמדינות היהודיות מחוץ למדינת ישראל.
ציפי לבני: אני ככה מדמיינת את הסבא, שזה אולי ההורים שלכם, שבכו מהתרגשות כשמדינת ישראל הוקמה, הנס הזה במזרח התיכון, הדבר הלא יאומן הזה, באמת נס, והילדים, שאני חושבת שזה אתם, במלחמת ששת הימים ככה חרדתם לעתיד של מדינת ישראל וביום כיפור קיוויתם שנעבור מבלימת הצבאות שהתנפלו עלינו להתקפה ולניצחון, אבל נדמה לי שחלק, מהנכדים לפחות, יותר קשה להם להמשיך ולהגן על מדינת ישראל בקמפוסים.
ציפי לבני: חלק מרגישים קצת זרים למה שקורה במדינת ישראל וחלק שואלים את מה שאני חושבת שאנחנו צריכים להכריע ולהכניס לו תוכן, אז מה זה באמת המדינה היהודית והדמוקרטית הזו.
ציפי לבני: החלק הדמוקרטי הוא חלק קל, יש עוד מדינות דמוקרטיות בעולם בלי עין הרע, אבל אנחנו המדינה היהודית היחידה בעולם ואנחנו צריכים להחליט מה זה אומר.
ציפי לבני: האם מדינה יהודית פירושו מדינה דתית, מדינת הלכה?
ציפי לבני: והתשובה שלי היא לא, עם שלושה סימני קריאה, ולכן היהדות של מדינת ישראל לא צריכה ולא יכולה להיות מונופול של מפלגות חרדיות בכנסת.
ציפי לבני: וההחלטה מה היא יהודית צריכה להתקיים בשיח של עם ישראל עם העם היהודי היושב בתפוצות והגיע הזמן בכלל שנשחרר את היהדות מפוליטיקה פנימית.
ציפי לבני: ואני רוצה לומר לכם כאן, בין היתר בעקבות דברים שלצערי נאמרו בכנסת הזאת, אתם לא צריכים לקבל תעודת כשרות משום מפלגה פוליטית במדינת ישראל.
ציפי לבני: אני אומר את זה גם לשותפים הטבעיים, לצערי, של ממשלת נתניהו הזאת, שאתם השותפים הטבעיים של מדינת ישראל וכך צריך לראות אתכם.
ציפי לבני: ואני מאמינה שאנחנו עם אחד, זרמים שונים, אנחנו מתפללים בדרכים שונות, במנגינות שונות, במקומות שונים בעולם, אבל יש לנו היסטוריה אחת ותרבות אחת והדבר הכי חשוב, שהפסקנו לדבר עליו כשאנחנו מדברים על יהדות, אנחנו חולקים את אותם ערכים, כי יהדות זה קודם כל ערכים שהם ערכים משותפים לנו.
ציפי לבני: והיהדות שלי היא יהדות שהיא פתוחה והיא מקבלת והיא לא יהדות של שנאה, והיהדות שלי היא גם יהדות של שוויון ולכן במדינת העם היהודי כל האזרחים הם אזרחים שווי זכויות ושוויון לאזרחי ישראל הערבים זה לא טובה שהמדינה היהודית עושה למדינה הדמוקרטית כי 'ואהבת את הגר' לא כתוב בשום חוקה אמריקאית, אלא זה כתוב בתנ"ך, יחד עם 'ואהבת לרעך', וזה חלק מהערכים שלנו.
ציפי לבני: ומתוך זה, אחרי שאנחנו מגדירים את זה, יש גם מסקנות שקשורות למצב ומה אנחנו צריכים לעשות ואיך כדי לשמור את ישראל יהודית ודמוקרטית אנחנו צריכים גם רוב יהודי וצריך למנוע מהערכים האלה להתנגש אחד בשני ולכן הצורך שלנו להגיע לשלום זה לא רק עושה שלום במרומיו הוא יעשה שלום עלינו ועל עם ישראל, שזו תפילה מדהימה, אבל זה לא רק אנחנו ואלוהינו, יש גם צד שני להסכם שלום ואנחנו צריכים להבין את זה ולנסות להתקדם לשם כי זאת הדרך היחידה שמייצגת את הערכים שלנו.
ציפי לבני: אני אומרת את זה כי ההיסטוריה האישית שלי, אני נולדתי במשפחה שהאמינה בארץ ישראל השלמה, משפחה שלחמה כאן להקמת מדינת ישראל, משפחה של לוחמי חירות ואני לעולם לא אקבל את ההשוואה בין לוחמי חירות לבין טרוריסטים, אבל היו להם גם את אותם ערכים של ז'בוטינסקי שדיברו על שוויון, שדיברו על כבוד לאחר וכך גם מדינת ישראל צריכה להתנהל.
ציפי לבני: ברגע שאנחנו נעשה את זה, אני מאמינה שלא מספיק שנהיה מאוחדים בגלל שיש לנו אויבים משותפים, לא מספיק שנהיה מאוחדים ביחד כי שונאים אותנו, לא מספיק שנהיה מאוחדים ביחד כי כולם אנטישמים.
ציפי לבני: יש אנטישמיות בעולם, אבל לא כולם אנטישמים, ויש BDS שלא יקבלו את קיומנו, אבל מצטרפים אליהם לצערי כאלה שמבקרים לא את מדינת ישראל, אלא את מדיניות הממשלה, ובמקום לתת ל-BDS לבודד אותנו בעולם אנחנו יכולים לפעול כדי לבודד את ה-BDS.
ציפי לבני: אני לא רוצה להיכנס לכל הדיון הפוליטי ושינוי המדיניות שצריך להיעשות במדינת ישראל, אבל אני מאמינה שברגע שנחליט שאלה הערכים שלנו, באותו רגע אז באמת ייפלו כל החתיכות הנפרדות האלה שכרגע קצת נמצאות באוויר לתוך הפאזל הזה, לתוך התמונה הזאת שמורכבת מצבעים שונים ומתמונות שונות ומעליות שונות שהגיעו למדינת ישראל.
ציפי לבני: ואני גם חושבת שזו הייתה טעות להכריח את כולם להיות צברים ישראלים מהרגע שהם הגיעו הנה וכל אחד יכול היה לשמור את הצבע המיוחד שלו ואת התפילה המיוחדת שלו ואת התרבות המיוחדת שלו ואת הזהות המיוחדת שלו, כי הוויכוח האמיתי בינינו הוא לא איזה חלק בתמונה הכוללת הוא יפה יותר אלא איך ביחד באמת יצרנו את התמונה המדהימה הזאת שנקראת עם ישראל מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: אני מזמין את חבר הכנסת אמיר אוחנה לשאת את דבריו.
אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני היושב ראש.
אמיר אוחנה: תודה לכם, כמה זה מרגש לראות אתכם כאן, אני רוצה באמת להודות לכם שאתם מכבדים אותנו בנוכחות שלכם פה.
אמיר אוחנה: אתמול היה יום היסטורי בכנסת, זה היה יום זכויות קהילת הלהט"ב.
אמיר אוחנה: למעשה יושב ראש הכנסת אפשר יום שלם שבו כמעט כל ועדות הכנסת, כולל אגב ועדת הקליטה והעלייה בראשותו של החבר נגוסה, קיימו דיונים בנושאים להט"בים שרלוונטיים לאותה ועדה, לאחר מכן נשאנו נאומים במליאה.
אמיר אוחנה: כששמעתי על הפגישה הזאת כאן, על האירוע הזה שבו אתם נמצאים, חשבתי שמשהו ממה שאני אמרתי אתמול במליאה מאוד רלוונטי למה שאנחנו מדברים עליו כאן עכשיו.
אמיר אוחנה: אמרתי שמדינה יהודית איננה מדינת הלכה, מדינה יהודית זוכרת ויודעת שגם אנו היינו שנואים על לא עוול בכפנו, שגם אנו נרדפנו, שגם אנו הופלינו, שגם אותנו ניסו להמיר רק משום שלא היינו כמו כולם.
אמיר אוחנה: מדינה יהודית זוכרת שנוח לו לאדם שיפיל עצמו לכבשן האש ואל ילבין פני חברו ברבים.
אמיר אוחנה: מדינה יהודית היא גם בית הלל, לא רק בית שמאי.
אמיר אוחנה: מדינה יהודית היא בית לעם היהודי, לכל העם היהודי, וכשאני אומר את הדברים האלה אני אומר לכם שבבית הזה אינכם מבקרים, בבית הזה אתם נמצאים בבית שלכם.
אמיר אוחנה: סיימתי אתמול את הנאום שלי בנימה אופטימית ובאותה נימה אני רוצה לומר לכם, את גלגלי ההיסטוריה אי אפשר להחזיר לאחור.
אמיר אוחנה: כשאני משווה את המאבק שלכם, את המאבק של קהילת הלהט"ב, בפרספקטיבה היסטורית למאבקים נוספים, למאבק האפרו אמריקאים באמריקה, לשחרור מעבדות, לחירות, לשוויון, את מאבקן של הנשים לחירות ולשוויון, אני אומר לכם, it's not matter of if, it is just matter of when, the day will come.
אברהם נגוסה: אני מזמין את חברת הכנסת רחל עזריה לשאת את דבריה.
רחל עזריה: תודה רבה לחבר הכנסת נגוסה ולתנועה על הארגון של האירוע החשוב הזה.
רחל עזריה: אני כל בוקר קמה ומרגישה שזכיתי.
רחל עזריה: אנחנו כולנו זכינו לחיות בתקופה שגם יש מדינה יהודית ודמוקרטית, חיה, קיימת ונושמת, זה חלום שחלמו אלפיים שנה ואנחנו גם זוכים במקביל, ואני לא חושבת שאת זה ידעו כשהקימו את המדינה, שאנחנו זוכים לחיות במקביל בתקופה שבה יהדות ארצות הברית אחת התקופות הכי חזקות והכי פוריות והכי משמעותיות.
רחל עזריה: זה כל פעם משעשע אותי כשאני חושבת על זה ששני המועמדים המובילים לנשיאות הילדים שלהם נשואים ליהודים.
רחל עזריה: לדעתי זה אומר משהו.
רחל עזריה: השאלה הגדולה היא איך אחרי שמבינים ששתי הקבוצות האלה מאוד חזקות, אני חושבת שהשיח שהלך והתפתח, אם בהתחלה זה היה שאתם צריכים לתמוך בנו, לא משנה מה וגם זה מה שהיה, כי באמת אנחנו לא ידענו אם אנחנו נשרוד, אחר כך השלב הבא נהיה רגע, יש פה שתי קבוצות וכל אחת מהקבוצות צריכה להיזהר כי אסור שהקשר יינתק, אני חושבת שהגיע הזמן לעבור לשלב הבא.
רחל עזריה: השלב הבא מאוד דומה למה שאנחנו צריכים לעשות בתוך ישראל.
רחל עזריה: אני אתחיל בקשר שלנו איתכם, עם יהדות התפוצות.
רחל עזריה: יש לנו ברית בין אחים ואחיות, בתוך הברית הזו יש מורכבות, כמובן, אבל קודם כל האמירה הבסיסית צריכה להיות שזו ברית.
רחל עזריה: אף אחד לא הולך להיעלם, אנחנו נעשה את הכול כדי לשתף פעולה וגם אם מאוד מאוד קשה לנו אנחנו פה כדי להישאר ופה כדי לתמוך אחד בשני.
רחל עזריה: זה בעצם מה שאנחנו צריכים לעשות בתוך מדינת ישראל.
רחל עזריה: היה לי קורס במבוא לחברה הישראלית לפני 15 שנה, שהקורס נפתח כך, החברה הישראלית היא חברה שבטית, חילוניים, דתיים, חרדים, מזרחים, אשכנזים, עולים ותיקים, ימין, שמאל, ערבים, עולים, קבוצות שונות, כל אחד מהשבטים הולך לישון בלילה בתקווה שכשהוא יקום בבוקר שבט אחר ייעלם.
רחל עזריה: ואתם יכולים להיות הכי ליברלים בעולם, כך הוא אומר לנו, גם אתם בתוך תוככם יודעים בדיוק מי הייתם רוצים שייעלם.
רחל עזריה: בזמנו נורא התווכחתי איתו, שנאתי את זה, אני מאוד כעסתי והתווכחתי איתו על זה ואמרתי לו שלא ככה מגדירים את החברה שלנו.
רחל עזריה: אבל ככל שהשנים עוברות אני מבינה שזה נכון ואני רואה איך כנסת אחת מפרקת מחדש את החוקים של הכנסת הקודמת, שהכנסת הבאה אחרי הבחירות שוב יוכלו לדמיין שקבוצה אחרת נעלמה וכל פעם אנחנו נהיה בתוך המריבה הזאת.
רחל עזריה: אבל ההבנה הכי עמוקה והיא בעיניי בסיסית בסיפור הזה, שקודם כל אף אחד לא הולך להיעלם.
רחל עזריה: לא בתוך החברה הישראלית ולא במערכת היחסים בין מדינת ישראל לבין התפוצות.
רחל עזריה: כולנו פה כדי להישאר ועכשיו יש פה שתי שאלות.
רחל עזריה: קודם כל איך אנחנו בונים מתוך המגוון הזה את החברה הישראלית הבריאה, הטובה, שיש בה מקום לכולם סביב השולחן ואנחנו לא במאבק מי יישב ליד השולחן ולמי אין זכות לשבת ליד השולחן.
רחל עזריה: הנקודה השנייה היא שלדעתי ברגע שאנחנו נצליח לבנות משהו קוהרנטי יותר וברור יותר בתוך החברה הישראלית ככה הסיכויים שנוכל גם לדבר איתכם בשפה ברורה יותר יהיו גדולים יותר.
רחל עזריה: כי לפעמים נראה לי שזה כמו זוג שכל פעם אומרים למישהו 'אתה צריך ללכת לטיפול', אבל רק כשהוא יהיה מאופס על עצמו וברור יהיה אפשר ללכת לטיפול זוגי ובאמת להגיע להישגים.
רחל עזריה: נדמה לי שהחברה הישראלית בתקופה לא פשוטה ואנחנו צריכים לעבוד פנימה וככל שאנחנו נעבוד טוב יותר על עצמנו ונגיע לתובנות על איך אנחנו רוצים לחיות כמדינה יהודית ודמוקרטית ככה גם מערכת היחסים עם התפוצות תהיה טובה יותר.
רחל עזריה: אני משננת לעצמי את זה פעם בשבוע בערך כי הדור הבא, ברור לגמרי שהדור הבא ביהדות ארצות הברית, נורא קשה לו לראות את הבלגן הזה בישראל ולראות את החוקים שעוברים ולא עוברים ומנסים להסביר לעצמם איך זה שזו המדינה שיש להם קשר רגשי עמוק כל כך אליה.
רחל עזריה: ברור לי שככל שאנחנו נעבור את התקופה הזו טוב יותר ככה מערכת היחסים תהיה טובה יותר.
רחל עזריה: ואני קצת רוצה לבקש מכם, איך אני אומר את זה?
רחל עזריה: קצת נדיבות בתוך התהליך הכמעט בלתי אפשרי שאנחנו עוברים כי בתוך התהליך הזה יש ימים שאנחנו לא יודעים אם נצליח לעשות את זה, אבל ידיעה שאין לנו ברירה ואנחנו חייבים לעשות את זה, זה מה שמאפשר לנו.
רחל עזריה: ואני אסיים בפרספקטיבה שלדעתי תיתן אופטימיות.
רחל עזריה: לכל דור בחברה הישראלית יש אתגר, אתגר שאף פעם לא ברור שנעמוד בו.
רחל עזריה: דור המייסדים היה צריך להקים מדינה ובאמת אף אחד לא חשב שנוכל והדור הזה עשה את זה בהצלחה.
רחל עזריה: הדור השני, דור הלוחמים, רגע לפני מלחמת ששת הימים, מלחמת יום כיפור, מלחמת לבנון, אלפי הרוגים, אף אחד לא חשב שנחזיק מעמד ואנחנו עושים את זה.
רחל עזריה: הדור הבא צריך לייצר את הכלכלה הישראלית, הבורסה נופלת, מחליפים את המטבע פעם ועוד פעם, מגדירים מחדש את הכלכלה הישראלית, עכשיו אנחנו עובדים לצמצם את הפערים בין מי שיש לו לבין מי שאין לו, וגם זה אף אחד לא חשב שנצליח לעשות ואנחנו עומדים בזה בהצלחה, אבל עכשיו מגיע האתגר שכל פעם שכל אחד מאיתנו חושב עליו בכלל לא ברור לנו שנצליח לעשות את זה, וזה לייצר את הסולידריות ואת החזון המשותף למדינת ישראל שחלמנו אלפיים שנה שנגיע אליה.
רחל עזריה: למה אנחנו פה, איך נמשיך לחיות פה, איך נייצר את השותפות בין הקבוצות השונות ונפסיק לריב בינינו לבין עצמנו.
רחל עזריה: אבל אני אומרת לעצמי ומשננת שכמו שבעבר לא חשבנו שנעמוד בכל אחד מהאתגרים האלה גם באתגר הזה אנחנו נעמוד.
רחל עזריה: ואחרי שנעמוד באתגר הזה, או אולי גם תוך כדי, כי זה בעצם חלק מאותו אתגר, גם נוכל לייצר מחדש את הסולידריות בין יהדות התפוצות לבין ישראל, להפסיק את הוויכוח מליד השולחן ומאחורי השולחן ומחוץ לשולחן כי כולנו יחד יושבים סביב שולחן שבת כל יום שישי, נוכל לעשות את זה גם במובן המטפורי הרחב יותר.
אברהם נגוסה: אני מזמין את חבר הכנסת דב חנין לשאת את דבריו.
דב חנין: שלום לכם ולכן, ברוכות וברוכים הבאים לכנסת.
דב חנין: אני מתנצל על הצרידות, אחרי כמה דיונים בוועדות ובדרך לעוד כמה דיונים בוועדות.
דב חנין: אני שמח על ההזדמנות להיפגש איתכם ואני רוצה להציג לכם בחמש דקות מה שנראה לי כחשוב וחיוני לדיון שלנו.
דב חנין: אנחנו נמצאים במאבק גורלי על עתידה ועל דמותה של החברה בישראל.
דב חנין: זו לא הגזמה, זו המציאות שבה אנחנו חיים.
דב חנין: אנחנו נאבקים על עצם קיומנו ואנחנו נאבקים על דמותנו.
דב חנין: אני רוצה להציג שלושה נושאים עיקריים שבהם או סביבם מתנהלת המערכה.
דב חנין: נתחיל בשלום.
דב חנין: השלום עבור ישראל הוא לא אחת האפשרויות, זו האפשרות היחידה אם אנחנו רוצים להמשיך לחיות באזור הזה.
דב חנין: דרך השלום היא לא דרך קלה, היא לא דרך פשוטה, יש לה מתנגדים, יש קיצוניים, יש קיצוניים בעולם הערבי, יש קיצוניים בעם הפלסטיני, יש קיצוניים אצלנו, יש קיצוניים שמאמינים בפלסטין השלמה, יש קיצוניים שמאמינים בארץ ישראל השלמה.
דב חנין: הפתרון לסכסוך הזה בין שני העמים הוא הפתרון היהודי הישן והמוכר, פרק א' בבבא מציעא, שניים אוחזין בטלית, זה אומר כולה שלי, זה אומר כולה שלי, הפתרון הקלאסי: יחלוקו.
דב חנין: והפתרון הזה של חלוקת הארץ, אין לו שום אלטרנטיבה.
דב חנין: הלל הזקן, כששואלים אותו מה היא היהדות על רגל אחת הוא אומר מה ששנוא עליך אל תעשה לחברך.
דב חנין: מה שאנחנו דורשים לעצמנו, צדק ועצמאות, אנחנו חייבים להסכים לאפשר לעם השני, צדק ועצמאות.
דב חנין: אבל אני אומר בדאגה גדולה שיש היום אצלנו בהנהגה ויתור על דרך השלום.
דב חנין: אני לא שמעתי ראש ממשלה בישראל כמו ראש הממשלה נתניהו שכאן בכנסת אומר לנו, צריך להגיד בכנות, לנצח נאכל חרב.
דב חנין: לנצח נאכל חרב.
דב חנין: אני חושב שזו אמירה מזעזעת וכשהיא באה מצדו של ראש ממשלה אני רוצה רק לתקן את ראש הממשלה, אני חושב שזו אמירה לא נכונה גם ברמה העובדתית, לא לנצח נאכל חרב, אני מקווה שהסכסוך הישראלי הפלסטיני יסתיים בדרך של שלום והסדר צודק.
דב חנין: אבל כשאנחנו מסתכלים על האזור שבו אנחנו חיים, אזור מסוכן, עם כלי נשק חדשים שנכנסים לכאן מכל הכיוונים, לא רק בידי מדינות, אלא גם בידי קבוצות חמושות תהיה בעתיד האפשרות לייצר נזקים איומים ולכן אם לא נתקדם בדרך השלום וההסדר בהחלט ייתכן שהסכסוך הישראלי הפלסטיני יסתיים כי פשוט לא יישארו ישראלים ופלסטינים לריב כאן.
דב חנין: זה חזון הבלהות שממנו צריך להזהיר וזה תפקידה של ההנהגה.
דב חנין: זה האתגר הגדול של ההנהגה.
דב חנין: לא להרים ידיים ולהסביר לנו שהעולם מסובך וקשה, אלא להתעקש על המאמץ ועל ההליכה לכיוון של שלום, עם כל הקשיים ולמרות כל האתגרים.
דב חנין: אז האתגר הראשון שאנחנו עומדים בפניו הוא אתגר השלום, אבל במקום ללכת בכיוון הזה הממשלה עושה דבר אחד עיקרי, היא בונה עוד ועוד ועוד בהתנחלויות.
דב חנין: אני לא יודע אם יצא לכם לבקר, אבל כדאי לראות, היקפי הבנייה בהתנחלויות בשנים האחרונות הם חסרי תקדים והבנייה הזאת לא נעשית במקרה, היא נעשית בדיוק כדי למנוע את אפשרות הקמתה של מדינה פלסטינית עצמאית בצדה של ישראל וזה מסכן את עתידנו.
דב חנין: אני רוצה לעבור לתחום שני, שגם בו מתקיים מאבק גורלי, וזה הקרב על הדמוקרטיה.
דב חנין: אנחנו נמצאים באיום אמיתי ואנחנו נמצאים במדרון.
דב חנין: סי.
דב חנין: אס לואיס כתב פעם שהדרך לגיהינום היא משעול מתון מאוד מאוד נעים להליכה.
דב חנין: כמה חסרים לנו במשעול הזה סימנים שיצעקו 'עצור'?
דב חנין: האמת, גבירותיי ורבותיי, שסימנים כאלה שצועקים עצור יש לנו היום המון.
דב חנין: אני הגעתי לכאן מדיון על סל התרבות החדש שמקדם שר החינוך שבמרכזו צנזורה, צנזורה מפורשת, בלי להתבייש.
דב חנין: הוא ימנע מבתי ספר להיחשף לתכנים תרבותיים שמנוגדים ליסודות המדינה.
דב חנין: יסודות המדינה?
דב חנין: ערכי המדינה?
דב חנין: מאיזה שפה בדיוק תרגמו את המונח הזה?
דב חנין: זה לא משהו שהיה שייך לתרבות הקונסטיטוציונית של חברה דמוקרטית, זה תורגם מאיזה שהיא שפה, אבל אני לא רוצה כרגע להגיד לכם מאיזו בדיוק.
דב חנין: והאיום על הדמוקרטיה קשור באופן ישיר למתקפה על המיעוט הלאומי הערבי.
דב חנין: אנחנו חיים פה בחברה מורכבת, יש לנו רוב לאומי יהודי בתוך מדינת ישראל ויש מיעוט לאומי ערבי.
דב חנין: היחסים בין מיעוט ורוב הם תמיד מורכבים ובטח הם קשים ומורכבים במיוחד במציאות של סכסוך לאומי כל כך מדמם וכל כך קשה ולכן זו רקמה עדינה מאוד.
דב חנין: אבל יש לנו ראש ממשלה שבחר בדרך ההסתה נגד המיעוט הלאומי כאסטרטגיה פוליטית.
דב חנין: הוא נבחר - - -
אברהם נגוסה: חבר הכנסת דב, זמנך עבר.
אברהם נגוסה: אנחנו מנסים את האירוע הזה לעשות אותו נקי מפוליטיקה.
אברהם נגוסה: למרות שאנחנו מהכנסת, בואו ננסה, אנחנו בונים אחדות בעם היהודי.
דב חנין: בהחלט.
דב חנין: אני חושב שהדברים הם חשובים ואתם, כידידי אמת, אני מקווה, של ישראל, צריכים לשמוע את הדברים כהווייתם.
דב חנין: אני אסכם את דבריי ואומר לכם שכשראש ממשלה מזהיר את האזרחים ביום הבחירות שהאזרחים בני המיעוט באים להצביע, אגב שקר, לא היה שום הצבעה המונית של ערבים בישראל, אבל ראש הממשלה היה בכל אמצעי התקשורת והזהיר את האזרחים שבני המיעוט באים להצביע.
דב חנין: תחשבו מה היה קורה לנשיא ארצות הברית שהיה מזהיר ששחורים יוצאים להצביע או שיהודים הולכים להצביע בהמוניהם.
דב חנין: זו המציאות היום בישראל.
דב חנין: והנקודה השלישית והאחרונה, הנושאים החברתיים.
דב חנין: בעבר אנחנו היינו חברה שהתגאתה בשוויון, היום אנחנו חברה ששוברת שיאים באי שוויון חברתי, בפערים, בשיעורי עוני.
דב חנין: זו תמונה מדאיגה.
דב חנין: לכן שמחתי על ההזדמנות להיפגש איתכם כי מבחנם של ידידים וחברים אמיתיים הוא לא רק ביכולת להחמיא, הוא לא רק ביכולת ללטף, הוא לא רק ביכולת למחוא כפיים, הוא גם ביכולת לבקר, נאמנים פצעי אוהב.
דב חנין: אנחנו כאוהבים מבקשים מכם לעזור לנו במאבק על דמותה של החברה הישראלית.
דב חנין: אין לנו ארץ אחרת, אנחנו את הארץ הזו צריכים לשמור, לטפח, להגן עליה, לשמור עליה מפני הסכנות החיצוניות והפנימיות ולעשות את הכול כדי שזו תהיה ארץ טובה, כדי שזה יהיה באמת מקום טוב לכולנו.
דב חנין: תודה רבה לכם.
אברהם נגוסה: אני מזמין את הרב דניס אגר, נשיאת תנועת הרבנים הרפורמים האמריקאי.
<דניס אגר: אדוני יושב הראש, חברי כנסת נכבדים, אנחנו שמחים מאוד להיות כאן בישיבה הזו ברגע ההיסטורי הזה כאשר יש פה מרכז של 2,000 רבנים שהגיעו מארצות הברית, בד בבד עם יותר מ-300 חברים רבנים מהעולם כולו ואלה כולם איתנו כאן, לרבות הרבנים הישראלים אשר משמשים כאן בתבונה כה רבה.
<דניס אגר: יחדיו אנחנו מנהיגים רפורמיים יהודים, אנחנו מנהיגים יהודים, אנחנו משמשים את העם היהודי בערים ובכפרים בעולם כולו, אנו מלמדים את התורה, אנחנו מרימים את קול הצדק והשוויון, ערכים שחשובים במדינת ישראל, ולכן אנחנו יד ביד איתכם, עם מדינת ישראל.
<דניס אגר: אנחנו מבטיחים שהחיים כיום במאה ה-21 לא רק יכבדו את התורה אלא גם יביאו אותה לעת החדשה כדי שרוח העם היהודי תמשיך להתקיים ולחיות.
<דניס אגר: זה מה שאנחנו עושים מדי יום ביומו, אנחנו שומרים על השגשוג של היהדות, יהדות חיה, בעולם וזה מה ששומר עלינו.
<דניס אגר: עלינו לעשות זאת לא רק למען התפוצות אלא גם למען העם בישראל.
<דניס אגר: אנו רוצים לעבוד יחד איתכם, חברי הכנסת והעם היהודי מחוץ לכנסת, לבנות את אותם גשרים חזקים הבנויים על דמוקרטיה, על חירות ועל ערכי התורה.
<דניס אגר: כוועידה של היהודים הרפורמיים, אנו אוהבים את ציון ואת ישראל, אנו מתקדמים בדעתנו, יש לנו הרבה דעות לגבי ישראל ועתידה, אבל דבר אחד משותף לנו, שהאהבה לישראל מגיעה מעמקי נפשנו, מנפש יהודית.
<דניס אגר: אם אנחנו מסכימים עם כל אחד מהחוקים שעוברים כאן?
<דניס אגר: לפעמים כן, לפעמים לא, אבל אנחנו נאמנים למדינת ישראל ובעבודה שאנחנו עושים בקהילות כל יום אנחנו מחויבים להמשיך באהבת ישראל בכל גווניה, בכל דרך שאנו עושים אותה.
<דניס אגר: הוועידה המרכזית הזאת היא זו שמגדלת צעירים יהודיים שישמשו כדוגמה ומופת, כפי שאמר ג'ייקובס, וזאת אנחנו עושים במחנות, בבתי הכנסת, בקולג'ים, כדי שיהיו נלהבים לגבי ישראל, כדי שיהיו מעורבים בחיי מדינת ישראל, שיאהבו את ישראל.