GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אירוס הומינר: כמובן לגבי הנושא הספציפי שלך אני אבדוק את זה.
<אירוס הומינר: אין שום אפליה.
<אירוס הומינר: זה לא אמור להיות.
<ריקרדו ששון: הבעיה שלי היא עם השפה בכלל.
<ריקרדו ששון: צרפתי אחד תפס אותי, אבל זה לא - - -
<אירוס הומינר: לא, לא, אז אני אומרת, אם זה נאמר, אני מתנצלת בשם משרד הקליטה.
<אירוס הומינר: זה לא אמור להיות מה שנאמר.
<אירוס הומינר: אני אעשה בדיקה אישית.
<אירוס הומינר: אני אשמח לקבל את הפרטים שלך.
<אירוס הומינר: חד משמעית משרד העלייה והקליטה מימן באופן מאד מאד יפה את כל הפעילות של הנושא של יזמות, של הייעוץ העסקי ושל ראיית החשבון, לאו דווקא בתחום של הקמת עסק, אלא בכלל של כל הנושא של העברת הנושא של הכספים וכל מה ששייך לנושא המיסוי, הזכויות בנושא המיסוי ולכן זה מאד מאד חשוב לנו.
<אירוס הומינר: אני כמובן אברר לגבי הנושא הספציפי שלך, אבל חד משמעית, המשרד מעוניין לקדם את העניין, הוא מוביל, הוא הכפיל במקרים מסוימים אפילו יותר את גובה התקציב בהקשר הזה.
<אירוס הומינר: חד משמעית הנושא הזה מטופל.
אברהם נגוסה: יש שאלה למשרד הקליטה ואני רוצה לקבל תשובה.
אברהם נגוסה: שאלה שעלתה פה בעניין של תמריצים על מנת שהעולים במקום רעננה ילכו גם למקומות אחרים.
<אלה סבן: כן, אז אני לא רציתי דווקא להגיד את זה, אבל אין לי כל כך ברירה.
<אלה סבן: אנחנו מדי שנה יוצאים בתכניות לעידוד עלייה.
<אלה סבן: שנה שעברה, בשנת 2015, בגלל העדר תקציב אז לא יצאנו בתכניות לעידוד עלייה.
<אלה סבן: אני מאמינה שבשנת 2016 ואנחנו עובדים על זה כבר עכשיו - - -
<יהודה שרף: במאי, במאי.
<אלה סבן: מה במאי?
<יהודה שרף: יוצאים ביריד במאי.
<אלה סבן: לא, לא על זה.
<אלה סבן: התכוונתי ורציתי להגיד משהו אחר.
<אלה סבן: אנחנו כבר עובדים על זה בימים אלה ממש ואני מקווה שבסוף מרס כבר נוכל לצאת עם תכנית לעידוד עלייה, שזה לא יכלול דווקא את המרכז הזה, אלא יכלול קצת יותר צפונה, דרומה, גליל, נגב, פריפריה, דברים כאלה.
<אלה סבן: ואז אנחנו נוכל לעודד עולים מכל העולם, לאו דווקא מברזיל, לצאת מהמרכז ולהתיישב באזורים שהם פחות מבוקשים.
<אלה סבן: כמו שצרפתים רגילים לעבור לנתניה, הברזילאים לרעננה ואנחנו רוצים קצת לפזר את אוכלוסיית העולים ולהושיב אותם במקומות שהם פחות אטרקטיביים אולי גם לאזרחי מדינת ישראל, ולחזק את הנגב והגליל גם, כמו שאנחנו נעשה את זה ואתם - - -
<גלדיס ברזובסקי: אם יש תעסוקה, הבן אדם ילך לשם.
<אלה סבן: התכנית תכלול סיוע בכמה רמות.
<אלה סבן: סיוע בשכר דירה, סיוע בתעסוקה, סיוע ביזמות עסקית, פנאי ותרבות, באמת לנסות לשלב אותם בתום הקהילה ביישוב הספציפי שבו הם יעברו לגור.
<יהודה שרף: בטבריה יש אפס אחוז, זאת אומרת אין עולה שלא עובד.
<יהודה שרף: אין עולה.
<יהודית אורנשטיין: השאלה במה?
<יהודה שרף: רופא.
<יהודה שרף: אז אני אענה לך.
<ארנון גרונקראוט: אני שף.
<יהודה שרף: שף?
<ארנון גרונקראוט: אני הלכתי לחמישה מקומות.
<יהודה שרף: תבוא לטבריה, רימונים יקבל אותך.
<יהודה שרף: אם אתה רוצה, אני אסדר לך עבודה.
<ארנון גרונקראוט: אמרו לי אתה זקן.
אברהם נגוסה: הנה, הוא רוצה לתת לך עבודה.
<ארנון גרונקראוט: אתה לא יכול ברגל.
<ארנון גרונקראוט: אתה לא צעיר.
אברהם נגוסה: טוב, אוקיי.
אברהם נגוסה: בואו, הזמן שלנו מוגבל.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע גם את נציגת משרד החינוך, הגברת מאיה שריר, מנהלת אגף קליטת תלמידים עולים, בבקשה.
<מאיה שריר: בשנת 2015 הגיעו לישראל, אל תוך מערכת החינוך, 6,588 תלמידים עולים, מהם 112 עלו מברזיל.
<מאיה שריר: אני שמחה שהילדים שלך מרגישים טוב ומרגישים רצויים.
<מאיה שריר: כל תלמיד עולה שמגיע למערכת החינוך מקבל בראש ובראשונה שעות ללמוד עברית.
<מאיה שריר: קודם כל עברית כשפה שנייה ולאחר מכן השלמת פערים בכל מקצועות הלימוד.
<מאיה שריר: כמו ששמענו, לעולים מברזיל יש פערים גם באנגלית ולא רק בעברית ואנחנו מודעים לזה ועושים את העבודה בכל מגוון התכניות.
<מאיה שריר: התכנית שציינת, אדוני, היא החלטת ממשלה מספר 2446, שאנחנו שותפים למשרד העלייה והקליטה בתכנית.
<מאיה שריר: היא הייתה תכנית תוספתית נוספת לטיפול בעולים מצרפת, בלגיה ואוקראינה והיא תכנית לשנה אחת בלבד.
<מאיה שריר: היא מסתיימת ובגלל זה היא גם אחרי שעות הלימודים והיא באמת צבועה מאד לאוכלוסייה מאד ייעודית, בהתאם להחלטת הממשלה.
<מאיה שריר: אבל כפי שראית, המענה בבית הספר הוא כולל.
<מאיה שריר: הוא גם שעות ובבית הספר יש אחריות של המנהלת, אחריות של המורים.
<מאיה שריר: יש מגוון של תכניות ואנחנו עושים את העבודה.
<מאיה שריר: אם אנחנו נראה באמת שיש התגברות של עלייה של דוברי פורטוגזית, אנחנו נבדוק לשנה הבאה אפשרות להוסיף גם מגשרים.
<מאיה שריר: יש לנו היום מגשרים דוברי רוסית, צרפתית, ספרדית, אמהרית, טיגרית, בני מנשה.
<מאיה שריר: אנחנו נבדוק את האפשרות אולי להוסיף גם מגשרים חינוכיים בין תרבותיים, דוברי פורטוגזית.
<גלדיס ברזובסקי: אני רוצה לציין משהו.
<גלדיס ברזובסקי: זה שאיזו החלטת ממשלה, בסדר, אולי אין לנו מה לעשות כנגד.
<גלדיס ברזובסקי: אבל אני רוצה להגיד שזה עושה פרסום מאד לא טוב בקהילה היהודית בברזיל.
<גלדיס ברזובסקי: מר ריקרדו ששון יכתוב לחברים שלו שזה קרה לו וככה מערכת החינוך עונה, שזה תכנית ייעודית לזה ולזה.
<גלדיס ברזובסקי: הוא, מה הוא יכול להגיד?
<גלדיס ברזובסקי: אל תבואו לארץ.
<גלדיס ברזובסקי: לא רוצים אותנו, לא צריך אותנו פה.
<גלדיס ברזובסקי: ואני רוצה להגיד עוד משהו.
<גלדיס ברזובסקי: קרן היסוד בברזיל, בסן פאולו, הוא המקום השלישי בעולם לתרומות למדינת ישראל.
<גלדיס ברזובסקי: המקום השלישי.
<גלדיס ברזובסקי: אתם יכולים - - -
אברהם נגוסה: טוב, גברת ברזובסקי - - -
<גלדיס ברזובסקי: בתוך קרן היסוד, אני לא מדברת על תרומות בכלל.
<גלדיס ברזובסקי: אז אני מבקשת שמשרד החינוך יחשוב על זה טוב טוב.
<מאיה שריר: זה לא של משרד החינוך.
<גלדיס ברזובסקי: סליחה, אז צריך להעלות את זה.
אברהם נגוסה: בואו נעשה ככה.
אברהם נגוסה: קודם כל את צודקת.
אברהם נגוסה: דבר שני, זה לא משרד החינוך אחראי לעניין.
<גלדיס ברזובסקי: כן, כן, סליחה.
אברהם נגוסה: זו החלטה של הממשלה, זה הממשלה.
<גלדיס ברזובסקי: אוקיי, אז הממשלה.
אברהם נגוסה: ולכן אנחנו באמת נעביר מסר לממשלה – אל תעשו את זה בין הילדים.
אברהם נגוסה: אל תפלו בין הילדים.
אברהם נגוסה: אז זה מה שהממשלה צריכה לקבל מסר ואנחנו באמת דרך הפרוטוקול וגם נכתוב מכתב.
אברהם נגוסה: אנחנו מעודדים שהממשלה תקבל החלטה ותעשה פרויקטים, תעודד עולים, אבל לא להפלות.
אברהם נגוסה: לכן את זה אפשר ללכת ולבקש.
<ריקרדו ששון: אפשר להגיד שבאמת הילדים מרגישים את זה.
<ריקרדו ששון: אפילו הילדים שמקבלים את התכנית הזאת אומרים – אתם לא שייכים, מה אתם עושים פה?
<ריקרדו ששון: זה משהו שהולך מעבר ומגיע הביתה.
<ריקרדו ששון: מגיע לבית של האנשים.
<ריקרדו ששון: הילדים שלי באים הביתה, ועכשיו, בגלל שהם רק שניים בבית הספר, איך שהוא הצלחנו לסדר את זה, אבל זה צריך להיות משהו יותר גדול.
<יהודית אורנשטיין: הם לא צריכים לקבל את זה כטובה מיוחדת.
<יהודית אורנשטיין: הם צריכים לקבל את זה בזכות.
אברהם נגוסה: לא, לא, לא, אף אחד לא מקבל את זה.
אברהם נגוסה: אתם צודקים.
אברהם נגוסה: אני בטוח גם שהממשלה שקיבלה את ההחלטה לא התכוונה לזה, אני חושב.
אברהם נגוסה: אז אני חושב שבמהלך עבודה תמיד יש טעויות ולכן אני חושב שזה תפקידנו עכשיו בדיון, כתוצאה מהדיון הזה, מההחלטה שאנחנו מקבלים, נפנה לממשלה.
אברהם נגוסה: אנחנו שמענו גם שזאת תכנית שנתית וזה לקראת סיום ואני חושב שאם יש כוונה להאריך אותה, שיכללו גם את העולים האחרים.
<גלדיס ברזובסקי: את כל העולים.
אברהם נגוסה: כן, זה כל העולים.
<יהודית אורנשטיין: זה כל העולים, בוודאי.
אברהם נגוסה: כל העולים.
אברהם נגוסה: אז לכן אני חושב שאנחנו נפנה את זה לממשלה.
אברהם נגוסה: אני חושב שקיימנו דיון ותודה לכל המשתתפים, לארגוני העולים.
אברהם נגוסה: הזמן שלנו נגמר.
<מריו לב: אני רוצה לומר מילה.
אברהם נגוסה: כן, בבקשה, מילה.
<מריו לב: אני חושב שהדיון היה מאד מאד חשוב.
<מריו לב: שמענו הרבה תשובות על כל מיני בעיות ואני חוזר, אני חושב שכדאי לעשות ועדה קטנה עם הסוכנות היהודית, משרד הקליטה והגופים ששייכים.
<מריו לב: אם בברזיל יהיו אנשים שנמצאים בשטח, הם יוכלו לפתור את הבעיות.
<מריו לב: כאן זה פורום גדול, אז יש בעיות שצריכים לטפל במקום יותר קטן ולבנות תכניות.
<מריו לב: אני חושב שזה מאד חשוב מצד ועדה כזאת, שנוכל להתחיל לעבוד.
אברהם נגוסה: אני חושב שבדיון הזה אנחנו הבנו שהסוכנות היהודית תצטרך לדאוג שיהיה תרגום במרכזי קליטה, שיהיו הודעות בפורטוגזית.
אברהם נגוסה: אנחנו גם שמענו מיהודה, שיש מעל מיליון שקלים השקעה בתכנית חדשה בברזיל, כדי לחזק, לעודד, לזרז את העלייה מברזיל.
אברהם נגוסה: שמענו גם מנציג ההסתדרות הציונית שגם הם עושים את העבודה - - -
<יהודה שרף: זה ביחד, זה ביחד.
<אלה סבן: המיליון?
אברהם נגוסה: שלו זה יותר נשמע כמו חינוך.
אברהם נגוסה: הוא לא מטפל בעלייה.
אברהם נגוסה: הוא אומר שזה לקראת עלייה.
<יהודה שרף: אולפן לעברית זה הכנה לעלייה.
אברהם נגוסה: הוא מכין, אתה מעלה.
אברהם נגוסה: אתה רוצה את כל התפקידים?
<יהודה שרף: לא, לא, לא.
<יהודה שרף: הוא מעלה גם.
<יהודה שרף: אמרתי - - -
אברהם נגוסה: הוא אמר בדבריו שהוא לא עלייה אבל הכנה לעלייה.
אברהם נגוסה: עידוד עלייה, הכנה לעלייה, חינוך לעברית.
<אלה סבן: התכנית הזאת משותפת למשרד העלייה והקליטה - - -
אברהם נגוסה: של אופק.
אברהם נגוסה: אוקיי, מצוין.
אברהם נגוסה: מה שחשוב הוא שמה שאנחנו הבנו פה - - -
<יהודה שרף: אין לי - - - הבכורה.
אברהם נגוסה: ואני מבין שגם עכשיו משרד הקליטה אמר שהוא מוכן לשתף פעולה עם הארגונים כדי לקבל גם את דוברי השפה במקצועות שונים ולכן אני חושב שבזה התקדמנו מאד.
אברהם נגוסה: סיימנו את הדיון.
אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם, אנחנו נתחיל.
אברהם נגוסה: היום נכין את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.
אברהם נגוסה: כידוע, הצעת החוק עברה בקריאה הראשונה.
אברהם נגוסה: אני רואה שחברי הכנסת עוד לא הגיעו.
אברהם נגוסה: יחד עם זאת, אני חושב שאנחנו יכולים לקבל את התגובות או את ההערות שיש לנציגי המשרדים בעניין הזה.
אברהם נגוסה: לכן, נתחיל בזה שזו ההכנה האחרונה שלנו.
אברהם נגוסה: לכן, מי שיש לו הערות או תגובות, אז בבקשה.
אברהם נגוסה: אתחיל אולי במשרד המשפטים.
אברהם נגוסה: האם יש לכם הערות?
<חנן ארליך: אין לנו הערות לנוסח.
אברהם נגוסה: אוקי, תודה.
אברהם נגוסה: האם יש למישהו הערות?
אברהם נגוסה: האם מקובל על כולם?
<מרב תורג'מן: אפשר להתחיל בהקראה?
אברהם נגוסה: אם כך, נתחיל לקרוא סעיף סעיף.
אברהם נגוסה: אני מבקש שהיועצת המשפטית של הוועדה תקרא סעיף סעיף, ולאחר מכן אנחנו נקיים הצבעה.
<מרב תורג'מן: "חוק יום העלייה, התשע"ו 2016 בעניין הסעיף הזה אני העליתי את השאלה אולי כדאי לשנות את הנוסח של המונח "כבסיס לקיומה".
<מרב תורג'מן: אדוני, השאלה היא מה דעתכם?
<מרב תורג'מן: מה דעתך בכל אופן?
<מרב תורג'מן: ואם יש למישהו הערות?
<מרב תורג'מן: השאלה היא האם זה לא חזק מדי, מרחיק לכת – "בסיס לקיומה של מדינת ישראל".
<מרב תורג'מן: כמובן שיש פה חשיבות אדירה לעלייה.
<מרב תורג'מן: השאלה אם זה בסיס לקיומה.
<שבתאי גרברציק: מה נפקא מינה?
<שבתאי גרברציק: מה זה משנה?
<שבתאי גרברציק: העלייה זה המדינה.
<שבתאי גרברציק: האנשים האלה, אוסף הפריטים שהגיעו מאוסף מדינות זה מדינת ישראל.
<שבתאי גרברציק: זה הבסיס.
<מרב תורג'מן: זה הבסיס.
אברהם נגוסה: אוקי.
<מרב תורג'מן: אוקי.
<מרב תורג'מן: אני מעלה את זה כשאלה.
<יהודה שרף: אבל המדינה הזו הוקמה על ידי בני הארץ שחיו כאן
<יהודה שרף: לפני 48', לפני 47'?
<מרב תורג'מן: אני מעלה את זה כשאלה, אדוני.
אברהם נגוסה: היתה הצעה – "כחוזקה".
אברהם נגוסה: התלבטנו אם "חוזקה וקיומה".
אברהם נגוסה: אתם מעדיפים שיהיה "קיומה".
<שבתאי גרברציק: "חוזקה וקיומה", שתי המילים הללו, יכולות לדור בכפיפה אחת גם.
אברהם נגוסה: אוקי, אז בואו נשאיר את "קיומה".
<מרב תורג'מן: אם כך, נשאיר את הנוסח כמו שהוא.
<מרב תורג'מן: אתה יכול להעלות להצבעה את סעיף 1.
אברהם נגוסה: אני אצביע לבד?
<מרב תורג'מן: אתה רוצה להמתין?
אברהם נגוסה: אני מתלבט האם כדאי להמתין לחברי כנסת שיגיעו.
אברהם נגוסה: מבחינת הנוהל, אין בעיה שאני אקיים את זה.
אברהם נגוסה: אולי קצת נחכה.
<דנה גורדון שושני: אולי אפשר להמשיך לקרוא, ואם הם לא יגיעו עד הסוף אז כן להצביע.
אברהם נגוסה: נמשיך לקרוא ואולי במהלך זה יגיעו חברי כנסת.
אברהם נגוסה: אם לא, אז אין ברירה ואעשה לבד הצבעה.
<מרב תורג'מן: פה אחד, מה שנקרא.
<מרב תורג'מן: אני מניחה שלאף אחד אין הערות בסוגיה הזו.
אברהם נגוסה: עד כאן אין הערות.
<מרב תורג'מן: שוב, נקבע תאריך ז' בחשוון בהתאם לדיון שהיה פה במושב הקודם.
<מרב תורג'מן: אני שוב שואלת את עו"ד ארליך לגבי יום העלייה.
<מרב תורג'מן: חל יום העלייה ביום שישי אז זה יוקדם ליום רביעי.
<מרב תורג'מן: דיברנו על יום רביעי משום שזה יום שהכנסת מתכנסת בו.
<מרב תורג'מן: לכן, לא קבעתם את יום חמישי.
<מרב תורג'מן: שוב, לגבי העניין הזה של זה יכול לחול רק ביום שישי?
<מרב תורג'מן: זאת אומרת, זה לא יכול לחול ביום שבת או בחג?
<חנן ארליך: כן.
<חנן ארליך: בגלל הכללים של הלוח העברי אז ז' בחשוון לא יכול לחול שם.
אברהם נגוסה: אני חושב שאנחנו נעשה הצבעה על סעיף סעיף?
<מרב תורג'מן: כן.
<מרב תורג'מן: כנראה שהם מסכימים לנוסח.
אברהם נגוסה: כולם מסכימים.
אברהם נגוסה: כמו בחדר פה גם חברי הכנסת מסכימים, ולכן הם לא באים.
<מרב תורג'מן: נתנו לך את הכבוד להצביע פה אחד.
אברהם נגוסה: בואו נלך לסעיף המטרה.
<מרב תורג'מן: אתה מעלה את סעיף 1 להצבעה?
<מרב תורג'מן: אתה מאשר, אדוני?
אברהם נגוסה: בעד.
אברהם נגוסה: בעד – פה אחד
אברהם נגוסה: פה אחד, כן.
אברהם נגוסה: אני מאשר.
<מרב תורג'מן: סעיף 2 (א) ו-(ב)?
אברהם נגוסה: הצבעה
אברהם נגוסה: סעיפים 2(א) ו-(ב) אושרו.
אברהם נגוסה: סעיף 2 (א) ו-(ב) אני מאשר.
<מרב תורג'מן: בדיוק.
<מרב תורג'מן: וסעיף 3?
אברהם נגוסה: סעיפים 3(א)(1)(2)(3)(4) אושרו.
אברהם נגוסה: (א)(1)(א)(2)(א)(3)(א)(4) מאשר.
<מרב תורג'מן: ואת סעיף קטן (ב).
אברהם נגוסה: סעיף 3(ב) אושר.
אברהם נגוסה: סעיף קטן (ב) גם מאשר.
אברהם נגוסה: הצעת החוק התקבלה פה בוועדה והוכנה לקריאה שנייה ושלישית.
אברהם נגוסה: היא תעלה למליאה.
אברהם נגוסה: סיימנו.
אברהם נגוסה: אנחנו מברכים את שר הקליטה, מר זאב אלקין, שמכבד אותנו בנוכחותו שהיא חשובה לנו לנושא, לדיון, כשר הקליטה לענייני העלייה, הקליטה וענייני ירושלים.
אברהם נגוסה: אנחנו היום מקיימים דיון בנושא קליטת אחינו בני המנשה, שאנחנו כולנו מאד שמחים שהיהודים, אחינו שנמצאים פה בתוכנו, במדינת ישראל ומשרד הקליטה כמובן, והשר יעדכן אותנו על פעילות המשרד בקליטתם ובשילובם בחברה הישראלית.
אברהם נגוסה: יוזם הדיון הוא חבר הכנסת מוטי יוגב, שהוא גם יציג את הנושא.
אברהם נגוסה: אני יודע שלפי הנתונים שגם "שבי ישראל" העבירו לנו לפה, כמו שאתם רואים, יש היום כ-3,000 בני המנשה שנמצאים במדינת ישראל, כאשר כ-2,400 עלו וכ-600 נולדו בארץ.
אברהם נגוסה: ולכן זו קהילה - - -
זאב אלקין: לפי הנתונים שלנו אם סופרים משנת 1990, זה כמעט 4,000.
אברהם נגוסה: אוקיי, אז לפי הנתונים של משרד הקליטה זה קרוב ל-4,000, כן ירבו.
אברהם נגוסה: לכן זה חשוב מאד לרכז את המאמץ של כל הגורמים לחבק ולשלב את הקהילה הזו, והדיון הזה חשוב מאד ואני מאד מודה גם לחבר הכנסת מוטי יוגב וגם לשר הקליטה בנושא הזה, שסוף סוף אנחנו מקיימים את הדיון.
אברהם נגוסה: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור ליוזם הדיון, חבר הכנסת מוטי יוגב, בבקשה.
מרדכי יוגב: אני ככה קצת מתרגש, כי המאמץ לקיים את הוועדה הזאת נמשך על פני כשנתיים וחצי.
מרדכי יוגב: אני אומר, ברשות יושב ראש הוועדה חבר הכנסת אברהם נגוסה, ברשות שר העלייה והקליטה, ידידי, חבר הכנסת זאב אלקין שאני ממש שמח ואני מניח שגם כל מי שנמצא פה שמח בנוכחותו, ומנהלת הוועדה דנה, שהרבה חייבים לה וכל הרשויות הקולטות.
מרדכי יוגב: יש פה ראשי רשויות ויש פה נציגי רשויות ויש פה נציגי קהילות קולטות, ואחרונים חביבים בני מנשה שנמצאים פה איתנו, שבארץ, ואלה שעוד יבואו ואנחנו שמחים בהגעתם.
מרדכי יוגב: בני מנשה עדה מופלאה ששמרה על יהדותה או על ניצני יהדותה גם תחת השפעות זרות, והנה באו שליחים וסיפרו שיש והנה באו ארגונים - עמישב ושבי ישראל ואחרים - וסייעו בהעלאתם ארצה בתקופות שונות ועתידים עוד לבוא, וזכינו להתחבר ואני אומר כבר מעל 130 שנה שאנחנו זוכים להתחבר למקבץ נידחי עמו ישראל ושמענו במקומות שונים, גם בוותיקים – שזה קריית ארבע ובית אל והקהילה שהייתה בנווה דקלים וגם בחדשים, בכ-11 קהילות סך הכל ברחבי הארץ, ב-11 רשויות, על בעיות רוחב, אדוני השר, שהיינו רוצים שתוך דור הן תהפוכנה ליכולת להתערות בחברה הישראלית ולא יזדקקו לקב או לקביים.
מרדכי יוגב: אבל יש בעיות ייחודיות בכל עדה ועדה, כך גם לעולים מאתיופיה או מצרפת או מחבר המדינות או מכל העולם, ואנחנו גם בזה עוסקים פה בוועדה והשר בוודאי עוסק.
מרדכי יוגב: יש נושאים של השכלה, של שלוביות.
מרדכי יוגב: אני אומר באופן כללי מאד קצר, של שלוביות בעיקר של אלה שעולים – בנים או בנים – בשלבי המעבר מיסודי לתיכון או מתיכון לצבא או לשירות לאומי או לדברים אחרים, שהקושי בשפה מהווה עבורם מכשלה בשלב הבא.
מרדכי יוגב: יש נושאים של צה"ל ויושב פה נציג צה"ל.
מרדכי יוגב: אני חושב שבצה"ל עושים הרבה, גם שמענו את זה בקשר לעדות לאחרות.
מרדכי יוגב: יש סיוע במימוש הפוטנציאל התעסוקתי עם ידיעת שפה, אי ידיעת שפה.
מרדכי יוגב: לחלקם יש יתרון של ידיעת אנגלית, אבל לחלקם מהכפרים אין את אותו יתרון וזה דומה יותר לגלויות אחרות.
מרדכי יוגב: ויש צורך בטיפול וסיוע של דירה, של רפואה, של כל מרכיבי החיים למיניהם, שהקהילות נושאות במצווה הגדולה הזאת של קליטתם.
מרדכי יוגב: אני הייתי מצפה ומטרת הדיון מבחינתי היא איך נותנים עוד תשומה מסוימת, דרך משרדי הממשלה בכללותם, מתוכלל על ידי משרד הקליטה, באופן שקליטתה של העדה – על אלה שעלו ועל אלה שעוד יעלו – יוביל אותנו לכך שהם יהיו אחר כך כמו כולם, מהמובילים בעם ישראל, משולבים ומובילים.
אברהם נגוסה: תודה רבה לחבר הכנסת מוטי יוגב.
אברהם נגוסה: לפני שהשר יתייחס, אני רוצה לשמוע שני אנשים, כי הגיע אלינו גם הדו"ח מעמותת "שבי ישראל" וגם דו"ח קהילת בני מנשה בקריית ארבע, בחברון.
אברהם נגוסה: אז אני רוצה שמר מייקל פרוינד יציג לנו את הדו"ח לגבי קליטתם ושילובם בחברה הישראלית.
<מיכאל פרוינד: תודה לך יושב הראש, כבוד השר, חברי הכנסת וכל המכובדים.
<מיכאל פרוינד: אני רוצה קודם כל להודות לשר הקליטה ולמנכ"ל ולאנשי משרדו וגם לרשויות המקומיות, שמשקיעים כל כך הרבה באמצעים וגם אכפתיות בקליטת בני מנשה.
<מיכאל פרוינד: אנחנו שותפים איתם כבר שנים רבות ונהנים משיתוף פעולה פשוט יוצא מן הכלל.
<מיכאל פרוינד: הכל נעשה מתוך הלב ולדעתי אנחנו רואים את התוצאות בשטח.
<מיכאל פרוינד: כשאנחנו מדברים על הנושא של קליטת בני מנשה, לדעתי צריכים לחלק את זה לשני פרקים.
<מיכאל פרוינד: פרק אחד, זאת אומרת לפני שנת 2004 ופרק שני התקופה מאז.
<מיכאל פרוינד: אני בוחר באותה שנה מסיבה מאד פשוטה.
<מיכאל פרוינד: אנחנו כארגון שבי ישראל, הארגון הוקם בשנת 2003-2004ומאז אנחנו בעצם מטפלים ומסייעים לקהילת בני מנשה גם בעלייתם ארצה וגם בקליטתם.
<מיכאל פרוינד: לפני כן הארגון לא היה קיים ורוב הקהילות כמו קריית ארבע וניצן ומקומות שבטח נשמע על תופעות מסוימות שם, אותן קהילות נוסדו עוד לפני שאנחנו כארגון הוקם, ואת זה חשוב להדגיש.
<מיכאל פרוינד: בשנים האחרונות אנחנו בנינו מודל קליטה ביחד עם משרד הקליטה, עם הרבנות הראשית, עם הרשויות המקומיות.
<מיכאל פרוינד: יש פירוט מלא על כך בחוברות שמופיעה בפניכם ואנחנו, אני כפי שאתם שומעים מהמבטא שלי, אני בעצמי מהגר, אני בעצמי עליתי ארצה.
<מיכאל פרוינד: אני מכיר היטב שיש אתגרים להיקלט כאן
<מיכאל פרוינד: בארץ ולא משנה אם אתה עולה ממנהטן או ממניפור.
<מיכאל פרוינד: בכל קהילה יש אתגרים שצריכים לטפל בהם.
<מיכאל פרוינד: אני גאה בכך שבשנים האחרונות המודל שלנו, של משרד הקליטה, הוכיח את עצמו ואת זה אפשר להבין שוב מהנתונים שמופיעים בחוברת.
<מיכאל פרוינד: אני גם רוצה לציין, אנחנו כגוף פרטי, עושים הכל כדי להקל על קליטתם של בני מנשה, וזה בא לידי ביטוי,אני רק אזרוק לכם שני נתונים, כל שנה אנחנו בשבי ישראל מוציאים למעלה מ-1.3 מיליון שקלים, על קליטת בני מנשה בארץ.
<מיכאל פרוינד: בנוסף אנחנו מחלקים כל שנה למעלה מ-350,000 שקלים במלגות לסטודנטים מבני מנשה.
<מיכאל פרוינד: אנחנו עושים את זה כי אנחנו רואים בהם, כמו שיושב הראש ציין, אחינו וכדאי להשקיע בהם וכשמשקיעים רואים את הפירות, במיוחד אצל הדור הצעיר, שיותר ויותר מהם הולכים למכללות, לאוניברסיטאות, עוברים הכשרה מקצועית.
<מיכאל פרוינד: יש כבר עובדים סוציאליים מקרב הקהילה, יש רבנים מקרב הקהילה.
<מיכאל פרוינד: יש עכשיו סטודנט מהקהילה, הראשון שלומד הנדסה במכללה.
<מיכאל פרוינד: נכון, תמיד יש בעיות ואני מודה גם לחבר הכנסת יוגב וגם לך, יושב הראש, שהעליתם את הנושא ואני מאד מקווה שביחד אנחנו נמצא את הדרך כדי להמשיך לקלוט אותם בדרך הטובה ביותר.
<מיכאל פרוינד: תודה.
מרדכי יוגב: אני אמרתי פה תודות לכל האנשים.
מרדכי יוגב: בסוף הצוות שלי פעל הרבה, אז הוותיקים זה נטע ואהרון, בסוף זה נפל על הצעיר, על רועי, אז תודה גם לאנשי הצוות שכינסו פה את כל הנציגים מכל הרשויות.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו את ראש מועצת קריית ארבע, מר מלאכי לוינגר, בבקשה.
<מלאכי לוינגר: תודה ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת נגוסה, לשר העלייה והקליטה ידידנו השר זאב אלקין, לחבר הכנסת מוטי יוגב שלא עצר לרגע עד שהוועדה הזאת התכנסה.
<מלאכי לוינגר: למשרד הקליטה, אני חושב שהמנכ"ל יושב פה, למנכ"ל, למנהלת המחוז שפרה, שגם היא שותפה ולכל מי ששותפים בקליטת אחינו בני מנשה.
<מלאכי לוינגר: כמובן למייקל פרוינד, לרב חנוך ולכל מי ששותף.
<מלאכי לוינגר: כל הארגונים כולם שפועלים להביא את אחינו ארצה.
<מלאכי לוינגר: אני פניתי לשר וגם ליושב ראש הוועדה וגם לחבר הכנסת מוטי יוגב, רק בעיקר כדי להציג נתונים של בני המנשה בקריית ארבע-חברון.
<מלאכי לוינגר: היום אחוז נכבד מקהילת בני המנשה, יש לנו זכות שאחוז נכבד מקהילת בני המנשה מגיעים לקריית ארבע-חברון ויש עדיין תנועה גם מהערים השונות שאליהן הגיעו עולים שמגיעים לקריית ארבע-חברון.
<מלאכי לוינגר: אנחנו מברכים כל פעם את הזכות הגדולה שנפלה בידינו, שאנחנו מקבלים את בני הקהילה, מצמיחים אנשים מהקהילה.
<מלאכי לוינגר: הרב שמעון גנגטה גם נמצא פה, אחד מהרבנים בקהילה וברוך השם גם קצינים, גם סטודנטים, ציבור רחב מבני הקהילה, שזוכה להמשיך ולהשפיע על הדור החדש של בני הקהילה שגדל בקריית ארבע-חברון.
<מלאכי לוינגר: אני רק רוצה להציג מספר נתונים.
<מלאכי לוינגר: חשוב לי שבפתיחת הישיבה נבין עם מה המועצה המקומית קריית ארבע-חברון מתמודדת.
<מלאכי לוינגר: אחד, כמובן שיש בקריית ארבע 180 בתי אב מבני מנשה, למעלה מ-700 נפש, 270 מיהודי הקהילה - - -
זאב אלקין: כולל דור שני.
<מלאכי לוינגר: כן.
זאב אלקין: עוד פעם, לפי הנתונים שלנו כעולים – 430.
<מלאכי לוינגר: השר שאל אותי שאלה, אז אני אענה.
<מלאכי לוינגר: אחת הבעיות אצל בני המנשה בדור הקודם שהגיע, הם לא הוגדרו כעולים חדשים.
<מלאכי לוינגר: זאת אומרת גם הנתונים שנמצאים במשרד הקליטה אינם מדויקים, כי העולים שהגיעו בשנים הראשונות לארץ, לא הוגדרו כעולים חדשים.
<מלאכי לוינגר: לא הוגדרו.
<מלאכי לוינגר: הוגדרו כתיירים ועברו פה הליך גיור.
<מלאכי לוינגר: מייקל יאשר את זה.
<מלאכי לוינגר: עברו הליך גיור, זאת אומרת הם לא הוגדרו כעולים חדשים.
<מלאכי לוינגר: אז אני אומר עוד פעם - - -
זאב אלקין: ואחרי שעברו גיור הוגדרו כעולים.
<מלאכי לוינגר: לא, לא.
<מלאכי לוינגר: זאת אומרת גם- - -
זאב אלקין: אז איך הם קיבלו אזרחות?
<מלאכי לוינגר: אני אענה עוד פעם.
<מלאכי לוינגר: אני לא מכיר את הפרוצדורה המלאה, אבל אני יודע שכשאני יושב במשרד החינוך על רשימות הילדים, אז הם לא מוגדרים במשרד החינוך כעולים חדשים.
<מלאכי לוינגר: זאת אומרת גם כשאני יושב עם הגברת מאיה שריר ממשרד החינוך על הנושא הזה, הם לא הוגדרו כעולים חדשים.
<מלאכי לוינגר: עכשיו אני אומר, 271 מיהודי הקהילה במוסדות החינוך, מבורך.
<מלאכי לוינגר: למעלה מ-10% מתושבי קריית ארבע-חברון הם בני המנשה.
<מלאכי לוינגר: 20% מבני הקהילה אצלנו מוגדרים כעולים חדשים ו-48% מסתייעים בשירותי הרווחה.
זאב אלקין: סליחה, זה משהו אחר.
זאב אלקין: יכול להיות שבגלל שחלקם ותיקים, מלאכי, אז בהגדרות של משרד החינוך הם לא נחשבים כעולים חדשים.
<מלאכי לוינגר: גם.
<מלאכי לוינגר: אני אומר גם.
זאב אלקין: זה כן.
<מלאכי לוינגר: אני אומר דבר כזה - - -
זאב אלקין: אין מצב שהם לא מוגדרים כעולים, כי אי אפשר לקבל אזרחות- - -
<מלאכי לוינגר: אני רוצה להתייחס למצגת של ילדי גנים ויסודי, בואו נדלג עוד שתי מצגות האלה, בבקשה.
<מלאכי לוינגר: למשל, אני אתן דוגמא לנושא של גנים ובתי ספר יסודי.
<מלאכי לוינגר: אנחנו רואים את הנתונים של קליטת בני מנשה.
<מלאכי לוינגר: אני אומר זה כמובן דומה לעולים חדשים וצריכים לנסות לתת מענה.
<מלאכי לוינגר: בנושא של בתי הספר, אני נותן את ממוצע הציונים של יוצאי בתי הספר.
<מלאכי לוינגר: רק 42% מילדי הקהילה משלובים במועדוניות.
<מלאכי לוינגר: 38% מילדי בני מנשה בבית ספר מטופלים רגשית על ידי פסיכולוג בית ספר.
<מלאכי לוינגר: אין מענים מספיקים לבני הקהילה.
<מלאכי לוינגר: אני רק אתן דוגמא של האירועים הביטחוניים האחרונים שקרו באזורנו, לא מעט אזורים שכמובן בני המנשה לא ערוכים לתת מענה בתוך המשפחה, בתוך הקהילה, בתוך החברה לאותה אוכלוסייה, ואנחנו צריכים כרשות לתת מענה לנושא הזה.
<מלאכי לוינגר: בואו נעבור לדו"ח מצב בוגרים.
<מלאכי לוינגר: בקריית ארבע-חברון יש 58 בוגרים בגילאי 18-25.
<מלאכי לוינגר: במהלך חודשים בוצע סקר לגבי מצבם של הבוגרים וזו התוצאה.
<מלאכי לוינגר: עשינו פחות או יותר פילוח של הבוגרים שקיימים בקריית לארבע, איך הם מתחלקים בנושא של שנות עלייה.
<מלאכי לוינגר: בואו נעבור לשקף הבא, אני לא רוצה לגנוב לכולם את הזמן.
<מלאכי לוינגר: שירות צבאי ולאומי, לימודי המשך, אנחנו רואים כמה אצלנו הגיעו ללימודים אקדמאיים, לימודי הנדסאים, קורסים מקצועיים.
<מלאכי לוינגר: מצב תעסוקתי, אנחנו רואים את מניפת העבודה במקצועות התעסוקה של קהילת בני המנשה.
<מלאכי לוינגר: אני אעבור לשקף הבא.
<מלאכי לוינגר: נושא של תעסוקה בקרב קהילת בני המנשה – אנחנו רואים באיזו תעסוקה עובדים בני המנשה.
<מלאכי לוינגר: אנחנו לא מצליחים עדיין בקריית ארבע-חברון לתת מענה ראוי לאנשים מעבר למקצועות המסוימים שבהם הם מתעסקים.
<קריאה: אבטחה ומשק בית.
<מלאכי לוינגר: וודאי.
<מלאכי לוינגר: 87% מהם מעידים כי רמת העברית שלהם מונעת מהם להתקדם בתעסוקה.
<מלאכי לוינגר: למרות מאמצים גדולים של כל הגורמים לתת להם מענה בנושא של למידת עברית.
<מלאכי לוינגר: 72% עובדים מחוץ לקריית ארבע ויוצאים בשעות הבוקר המוקדמות ושבים בשעות מאוחרות.
<מלאכי לוינגר: 53% עובדים ביותר ממשרה אחת.
<מלאכי לוינגר: 83% מעידים כי אין באפשרותם לעזור לילדיהם בלימודים ובהכנת שיעורי בית, ממוצע - - -.
<מלאכי לוינגר: בשנתיים האחרונות אני מגדיר, נקלטו בקריית ארבע כפי הידוע לנו 18 משפחות חדשות.
<מלאכי לוינגר: אני רוצה לציין שאנחנו מאד שמחים על קליטת קהילת בני המנשה, אבל היה סיכום בליווי של מנכ"ל ראש הממשלה הקודם, שיהיה פה איזה שהוא תיאום בינינו לבין שבי ישראל לגבי קליטה של משפחות נוספות.
<מלאכי לוינגר: יש זליגה מתמדת של משפחות מהצפון לקריית ארבע-חברון.
<מלאכי לוינגר: אני רוצה לומר עוד מילה לפני הנושא של ההמלצות.
<מלאכי לוינגר: אני יודע שעמדנו על זה בתחילת הדיון, אבל אני אומר היום מצוקת הדיור גם לקהילת בני מנשה, זה שגרות היום בקריית ארבע שתי משפחות ולעתים שלוש באותה יחידת מגורים, הוא דבר לא בריא.
<מלאכי לוינגר: זה שאנחנו, מוסדות החינוך לא מסוגלים לתת מענה, הוא דבר לא בריא.
<מלאכי לוינגר: זה שמועצה מקומית קריית ארבע-חברון צריכה להשקיע מיליון שקלים מתקציבה השוטף, כש-300,000 מגיעים בעזרתו של משרד הקליטה, אבל מיליון שקלים בשנה לטובת עזרה לקהילת בני המנשה, כאשר מי שמוביל את המהלך של קליטת בני מנשה הוא השלטון המרכזי.
<מלאכי לוינגר: אני חושב שהקבינט החברתי צריך לתת מענה עוד יותר לגבי הנושא של הטיפול בבני המנשה בארץ.
<מלאכי לוינגר: אני מסכים ששבי ישראל והגופים הנוספים עושים עבודה חשובה וציונית בלהביא את בני המנשה לארץ, אבל אדוני השר, מישהו צריך לקחת אחריות יותר משמעותית על קליטה של בני מנשה בארץ.