GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: אני חושב שלפני שאני אבקש התייחסות של נציג משרד הפנים וגם משרדי החינוך והקליטה, אני רוצה לתת לחברי הכנסת.
<מרים פיירברג: עוד משפט אחד אני רוצה להוסיף.
<מרים פיירברג: נתניה היא גם ב-50% אובליגו, שתבינו, זה החזר חובות.
<מרים פיירברג: אנחנו לקחנו הלוואות על הלוואות על הלוואות כדי לממן את כל הבנייה של מערכת החינוך ודברים שלא קיבלנו באותה תקופה בגין העלייה.
<מרים פיירברג: אם עיר רגילה היא במצב של 10% אובליגו אנחנו ב-50% אובליגו.
<מרים פיירברג: רצינו לבנות מבנה עירייה חדש בשיטה של BOT, אמרו לנו במשרד הפנים 'אתם תחויבו באובליגו', אז אנחנו נפסיק להיות עיר איתנה, אנחנו לא יכולים לבנות בניין עירייה.
<מרים פיירברג: אז אם בראשון לציון הם חוסכים את השכירות של כ-10 מיליון שקל בשנה, שזה המון כסף עבורנו, אנחנו גם צריכים לשלם שכירות 10 מיליון שקל בשנה וגם להפסיד מסים שהיינו יכולים לקבל אילו היינו בונים בניין משלנו.
<מרים פיירברג: כלומר בכל דבר ועניין מדינת ישראל לא מסייעת לעיר נתניה ולא סייעה לה בשום דבר.
יואל רזבוזוב: כבוד היושב ראש, אני חושב שאנחנו מנהלים כאן דיון צודק של עיריית נתניה, של ראש העיר נתניה, הגב' מרים פיירברג, על אי צדק שנעשה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שבמדינת ישראל לצערי עובד רק בכוח.
יואל רזבוזוב: אני מאוד מצדיק, כן, צריך להפסיק את כל הפעילות בשביל לקבל משהו.
יואל רזבוזוב: אי אפשר, אנחנו מנהלים דיון, רק אני בתור יושב ראש ועדה אני חושב שקיימתי לפחות שני דיונים ודיברתי עם שר האוצר דאז, יאיר לפיד, הוא נתן הנחיה למשרד האוצר, החבר'ה של משרד האוצר, איתי טמקין ויוצר, ישבו איתי ובנינו עוד פעם תבחינים ואמרו שצריך לאשר את זה במשרד הפנים ואז התחלפה הממשלה ועכשיו אנחנו לא יודעים כמה זמן תחזיק הממשלה, עוד פעם תתחלף ושום דבר לא משתנה.
יואל רזבוזוב: שום דבר לא משתנה ועיריית נתניה ממשיכה לקלוט עולים, משלמת על זה הרבה כסף.
יואל רזבוזוב: אנחנו כתושבים, אסור להגיד את זה, אנחנו משלמים ארנונה מאוד גבוהה, למה אנחנו משלמים?
יואל רזבוזוב: כי עיריית נתניה צריכה להשקיע עשרות מיליונים בשביל לתת.
יואל רזבוזוב: אדוני יושב ראש הוועדה, אנחנו יודעים כמה כסף עולה לקלוט עולים.
יואל רזבוזוב: אנחנו קיימנו כאן הרבה הרבה דיונים רק בנושא הזה, זה עולה כסף.
יואל רזבוזוב: לא יכול להיות מצב שהעירייה לא מקבלת על זה שקל ועיריות אחרות נהנות מזה.
יואל רזבוזוב: אני אגיד לכם, אתמול חזרתי במקרה, טיפה מוקדם הביתה, ראיתי חדשות, אתמול המהדורה התארכה, זה היה בערך בתשע וחצי, ראיתי הצעת חוק חדשה של חבריי, קולגות שלי מש"ס, על פטור מארנונה לבתי כנסת.
יואל רזבוזוב: בסוף ראיתי תגובה של שר הפנים, ימצאו לזה כסף.
יואל רזבוזוב: אז לזה ימצאו כסף, כן?
יואל רזבוזוב: רק בעיריית נתניה, כמה מוסדות כאלה יש וכמה כסף זה יעלה, ואמרו במשרד הפנים 'אנחנו נדאג אולי איכשהו למצוא פתרון שהרשויות המקומיות לא ידרשו, אנחנו נמצא פתרון'.
יואל רזבוזוב: אז למה לדבר הזה לא מצליחים למצוא פתרון?
יואל רזבוזוב: כמה ישיבות, כמה פגישות, משרד ראש הממשלה, דיון בוועדת הכספים, בוועדת העלייה והקליטה, כל הזמן דיונים דיונים דיונים ושום דבר לא זז.
יואל רזבוזוב: אז אני אומר פה ואני תומך בזה שצריך להפסיק את הפעילות ואז שהעולים יקומו וכולנו נקום ונעזור.
יואל רזבוזוב: רק ככה אפשר לפתור, אני לא רואה דרך אחרת, כי אפשר לפתור.
יואל רזבוזוב: אז אומרים שזה תבחינים וזה, אז שימצאו בונוס מיוחד, לכל דבר מוצאים בונוס מיוחד, אז שיעבירו תקציב מיוחד למשרד העלייה והקליטה, 25 שנות עלייה, לא יודע.
אברהם נגוסה: אתה מבין מה המשמעות של 55 עובדים שהולכים הביתה, עם ילדים, עם נשים, 55 משפחות?
אברהם נגוסה: תכפיל את זה, זה נזק גדול.
<מרים פיירברג: תגיד את זה לחברי הכנסת שלך, לשרים שלך, לממשלת ישראל.
אברהם נגוסה: אני אגיד, אבל אני - - -
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת נגוסה, אז אני אגיד לך, אף אחד לא יילך הביתה, כי ברגע שאנשים יקבלו מכתב, ויצטרכו ללכת הביתה, אני בטוח שכולם יתעוררו ויעבירו את הכסף.
יואל רזבוזוב: אבל אם אתה לא מאיים שום דבר לא קורה.
יואל רזבוזוב: אם אתה לא מאיים ואתה באמת מוכן לפעול שום דבר לא קורה, חברים, הרי בסוף גם אותם התקנים, אין קביעות, אין שום דבר, כל הדברים האלה, הרי בסופו של דבר זה עולה כסף.
יואל רזבוזוב: עיריית נתניה חייבת לקבל כסף, לא יכול להיות דבר כזה.
יואל רזבוזוב: כן, אנחנו נעשה עוד דיון ומחר נעשה עוד דיון.
<מרים פיירברג: זה לא רק שאלה של כסף, צריך להבין, אם מדינת ישראל החליטה שאנחנו לא עיר עולים, ועיר שאיננה עיר עולים לא צריכה אולפן, לא צריכה מנהלת קליטה, זאת החלטת הממשלה.
<מרים פיירברג: אתם החלטתם שאנחנו לא עיר עולים ואם אתם החלטתם שאנחנו לא עיר עולים אני לא צריכה את הפונקציות האלה.
<מרים פיירברג: אתם תבואו לעצמכם, תלינו על עצמכם, לא עלינו.
<מרים פיירברג: ההחלטה היא שלכם.
יואל רזבוזוב: הרי הייתה החלטת ממשלה, 30 מיליון ₪ לעידוד עלייה.
יואל רזבוזוב: החלטת ממשלה.
יואל רזבוזוב: הרי כשחושבים על עידוד עלייה צריכים להבין לאיפה אותם עולים הולכים.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו עוד תושבת נתניה, נכון?
<מרים פיירברג: עליזה לביא שגם במסים שהיא משלמת היא מסבסדת את כולם כדי שנישאר מאוזנים.
יואל רזבוזוב: אדוני היושב ראש, פרט אחד קטן אני רוצה להוסיף, אני הגשתי הצעת חוק, חתומים חברי כנסת גם מהקואליציה, אני חושב שגם כולל אותך.
יואל רזבוזוב: אנחנו נגיש אותה, נשים אותה.
יואל רזבוזוב: אני לא רוצה קרדיט, אני רוצה שעיריית נתניה תקבל כסף על מה שמגיע.
יואל רזבוזוב: לא מבקשים איזה בונוס, אקסטרה, מה שמגיע.
יוליה מלינובסקי: זה חוק ספציפי לנתניה?
יואל רזבוזוב: זה חוק שהולך לשנות את כל - - -
עליזה לביא: זה חוק שמבקש לעשות סדר.
יואל רזבוזוב: סדר בערים קולטות עלייה.
יואל רזבוזוב: יש שם לא רק נתניה, יש שם עוד ערים שצריכות לקבל, הם נמצאים באותו מצב.
יואל רזבוזוב: באותן ערים שקולטות עלייה ולא מקבלים ולא מוכרים כערים קולטת עלייה, זה לא יכול להיות המצב, אי אפשר שאנחנו - - -
עליזה לביא: זה מחדל רב שנים שעירייה כמו - - -
אברהם נגוסה: רק רגע, יש תור.
<מרים פיירברג: עליזה, זה גם עניין של איזה עולים.
<מרים פיירברג: יש עולים שהם חתך סוציו אקונומי 10 ויש עולים שהם עולים קשי יום.
<מרים פיירברג: זה הבדל עצום.
<מרים פיירברג: כשמדברים על עולים באופן כללי זה לא נכון, יש עולים אמידים ויש עולים שמגיעים למדינת ישראל חסרי כל וזו התמודדות שונה לחלוטין.
אברהם נגוסה: אנחנו נותנים פריבילגיה לראש העיר, כי היא אורחת שלנו, אבל בדרך כלל אנחנו נותנים לדבר בתור.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת רוברט אילטוב, בבקשה.
רוברט אילטוב: תודה, כבוד יושב ראש הוועדה, כבוד ראש העיר.
רוברט אילטוב: הדיון הנלהב ומהלב והעקרוני הזה הוא מאוד חשוב.
רוברט אילטוב: חשוב לציין שאת הדרך הפוליטית התחלתי במועצת עיריית נתניה, איתך ביחד, כחבר מועצה, יושב ראש ועדת הקליטה.
רוברט אילטוב: אני עליתי לאזורים, אותה שכונה שדיברת עליה, וחייתי שם.
רוברט אילטוב: שכונת אזורים היא היום עם 50% עולי אתיופיה, יש שם בית ספר שלם שהוא רק עולי אתיופיה.
<מרים פיירברג: חמש שכונות כאלה.
<קריאה: לא 50%.
<קריאה: 17%.
רוברט אילטוב: לא נכון.
אברהם נגוסה: בית ספר אחד פיזרו.
<מרים פיירברג: בית ספר אחד פיזרנו.
<מרים פיירברג: אבל בשז"ר יש.
רוברט אילטוב: מבחינת התושבים בתוך אותה שכונה, אני לא מדבר על כמות הילדים בבית הספר.
<קריאה: גם ברמב"ם וגם בשז"ר.
רוברט אילטוב: אבל בשכונה חיים כ-3,000 עולים מאתיופיה וכל שאר אנשי השכונה עלו מכל מיני מדינות, כולל ברית המועצות לשעבר, אם זה גיאורגיה, קווקז, רוסיה, רוסיה הלבנה.
רוברט אילטוב: אני עד לפני עשר שנים חייתי שם, גם כשהייתי סגן ראש העיר וגם כחבר מועצה.
רוברט אילטוב: אני מאוד קשור ואוהב את השכונה, אנשים חמים, אבל מעמד סוציו אקונומי חלש והעירייה משקיעה הרבה מאוד כספים, הרבה מאוד פעילות, הרבה מאוד משאבים.
<מרים פיירברג: בחפציבה וקרית נורדאו וסלע.
רוברט אילטוב: חבר'ה מוכשרים שיש באותה שכונה יצליחו ויקבלו את אותם הכלים ואני הדוגמה לאותה הצלחה.
רוברט אילטוב: לא מעט חבר'ה ממשפחות קשות בעזרת ההשקעה של העירייה, של מוסדות העירייה הצליחו בחיים שלהם ואני מכיר כמה חבר'ה, ולא מעט, שלמדו גם בטכניון, גם באוניברסיטאות, והעירייה תמכה בהם בכל המסלול לאורך כל הדרך.
רוברט אילטוב: אני גם מכיר את מרים כאשת עקרונות ונושא הקליטה הוא בנפשה והוא כואב לה.
רוברט אילטוב: לצערנו היא היום מענישה את ילדיה, אותם אנשים שהיא קלטה אותם במערכת ואותם אנשים שהיא נותנת להם שירות כי היא הגיעה למצב של אין ברירה.
רוברט אילטוב: אני לא כל כך מסכים עם קונסטנטין רזבוזוב, שהוא היה גם חבר מועצה, אני חושב שלפרק את מנהלת הקליטה וכל הניסיון שהם צברו בעשרות שנים, שקלטו עשרות אלפי עולים בעיר נתניה, שזה נכון לשלוח אותם הביתה.
<מרים פיירברג: הוא לא אמר שזה נכון.
יואל רזבוזוב: לא אמרתי שזה נכון, אבל זה האיום היחידי, אין ברירה.
יואל רזבוזוב: אתה לא יכול לקבל אחרת כסף.
<מרים פיירברג: הוא אמר שאף אחד לא מבין את זה אחרת.
יואל רזבוזוב: רק אם אתה מפרק יביאו לך כסף, ככה זה עובד.
רוברט אילטוב: בסוף אם אתה תפרק אתה תאבד הרבה מאוד ניסיון של אותם - - -
יואל רזבוזוב: לא מאבדים, אותם אנשים לא יילכו הביתה, כמו שאמרתי, הם יישארו בתוך המערכת, אבל בשביל לעשות - - -
<מרים פיירברג: אני מבינה שאתם מחליטים בשבילי כבר, כן?
<מרים פיירברג: נכון, הם מחליטים בשבילנו.
רוברט אילטוב: תשמעי, יש לך פה מיני מועצה.
עליזה לביא: ראית איך התייצבנו.
עליזה לביא: עזבנו הכול, כספים, הכול, באנו.
<קריאה: רגע, אנחנו קיבלנו הבטחה כרגע?
<מרים פיירברג: לא, ממש לא.
<קריאה: אני לא מבין, מאיפה אתה מביא את זה?
יואל רזבוזוב: אני מביא את זה, זו דעתי, זו העמדה שלי וככה אני חושב.
יואל רזבוזוב: צריכים להביא כסף - - -
<מרים פיירברג: לא, הוא שאל אותך שאלה אחרת.
אברהם נגוסה: סליחה, חבר הכנסת רוברט באמצע זכות דיבור.
רוברט אילטוב: אנחנו רואים את אי הצדק של חלוקת המשאבים שהעיר נתניה באמת הייתה צריכה לקבל לאורך כל הדרך, הרבה מאוד כספים כדי לקלוט את אותם העולים ולתת להם את אותם הכלים.
רוברט אילטוב: אבל מצד שני העולים ימשיכו להגיע לנתניה והם ימשיכו לבוא לעירייה לקבל את התמיכה והעזרה.
רוברט אילטוב: אני בטוח במאה אחוז, מרים, שאת לא תוכלי להגיד להם לא בסוף.
רוברט אילטוב: לכן אני מצדיע קורא לך להפסיק את התהליך, הוא חשוב, להפסיק אותו כי בסוף העיר של 230,000 עולים שקלטה כ-70,000 עולים ובטח עד סוף השנה - - -
<מרים פיירברג: אבל אני אקרא לך שתדאג שאנחנו לא נהיה מקופחים.
<מרים פיירברג: לקרוא אחד לשני אנחנו יודעים טוב, אבל זו לא המטרה.
רוברט אילטוב: אני גם אציע הצעות אופרטיביות כדי להתקדם בנושא ושנבנה גם איזה שהוא לוח זמנים כדי שהדברים יקרו, אבל אני רוצה להשלים כמה דברים.
רוברט אילטוב: אני חושב שבסופו של דבר העולים ימשיכו להגיע לעיר.
רוברט אילטוב: אנחנו לא יכולים לעצור - - -
עליזה לביא: אנחנו לא רוצים לעצור.
רוברט אילטוב: אנחנו לא רוצים ולא יכולים לעצור, הם יגיעו בכל מקרה, גם אם תהיה מנהלת קליטה, גם אם ניתן שירותים או לא הם יגיעו לשם.
רוברט אילטוב: חלק מהעולים כבר קנו דירות והם מגיעים בכל מקרה, הם בסוף תושבי העיר, הם ילדינו ואנחנו מחויבים להם.
רוברט אילטוב: לכן אני חושב שזה נכון להפסיק את התהליך.
רוברט אילטוב: אנחנו לצדך בכנסת, חד משמעית, אני חושב שכל הסיעות, או רוב רובן של הסיעות לצידך ואני מציע ללכת על תהליך אופרטיבי.
רוברט אילטוב: בהסכם הקואליציוני הגנו על הקמת קבינט עלייה, אני אבקש מהשר אביגדור ליברמן שיעמוד בראש קבינט העלייה, להעלות את הנושא לדיון ראשון, את סוגיית ערי עולים והתמיכה בהם וגם לנסות לשפות את הנזקים שנגרמו כתוצאה מזה שלא הועברו כספים.
רוברט אילטוב: בדרך כזו או אחרת, למצוא את הדרכים לבנות את הנוסחה האופרטיבית בזמן הקרוב.
רוברט אילטוב: את זה אני יכול לבוא ולהתחייב, כי נושא של עיריית נתניה, קליטת עלייה, הוא בנפשנו, של כולנו.
רוברט אילטוב: אנחנו כולנו ציוניים, לפחות כל מי שיושב פה מחברי הכנסת והציונות זה התיישבות ועלייה ואנחנו כולנו באותו צד.
רוברט אילטוב: אני חושב שזה לא נכון להעניש דווקא את עצמנו, את עצמנו אנחנו מענישים, לא את הממשלה, כדי להשיג הישגים.
רוברט אילטוב: אנחנו נשיג את ההישגים - - -
<מרים פיירברג: אנחנו לא מענישים אף אחד.
<מרים פיירברג: פשוט, מאחר שאתם הגדרתם, יש הגדרה מה זה עיר עולים, יש ערים שהן קולטות עלייה ויש ערים שאינן קולטות עלייה.
<מרים פיירברג: מבחינת ממשלת ישראל נתניה היא לא עיר קולטת עלייה, על פי ממשלת ישראל, ואם נתניה היא לא עיר קולטת עלייה אז מטבע הדברים היא לא צריכה אולפן ולא צריכה מִנהלת קליטה.
<מרים פיירברג: אולפן ומנהלת קליטה חייבים להיות בערים שהן כן קולטות עלייה.
<מרים פיירברג: יש כאן משהו שהוא הרבה מעבר לרק הכסף.
<מרים פיירברג: עם כל הכבוד, אני לא עיר עולים, אני לא צריכה מנהלת קליטה.
יוליה מלינובסקי: זו לא החלטה שלך.
<מרים פיירברג: זו החלטה של הממשלה, זו החלטה שלכם.
יוליה מלינובסקי: את לא יכולה להחליט - - -
<מרים פיירברג: לא, זה לא סדר עדיפות שלי, כי ערי עולים זה לא סדר עדיפות, עיר עולים זו הגדרה שהמדינה נתנה, זה לא סדרי עדיפויות.
<מרים פיירברג: אל תטיפי לי לסדרי עדיפויות.
<מרים פיירברג: בינתיים אני עם תואר שני בעבודה סוציאלית, לא את, אז אל תטיפי לי, בבקשה.
אברהם נגוסה: סכם, בבקשה.
רוברט אילטוב: כבוד ראש הוועדה, אני רוצה לסכם.
רוברט אילטוב: כבוד ראש העיר, אני מבין שהדיון הזה מאוד טעון.
רוברט אילטוב: אנחנו נכנסנו לקואליציה לפני כשלושה שבועות, החתימה הייתה קצת פחות מזה, אני מבקש זמן סביר קצר להקמת קבינט קליטת העלייה ואנחנו נפעל באופן מאוד קונקרטי ומיידי בסוגיה הזאת.
רוברט אילטוב: אני חושב שלהעניש את עצמנו זה דבר לא נכון.
רוברט אילטוב: זאת בקשה שלי, תודה.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה פתרון טוב, אנחנו איתך ואנחנו גם בונים עליך - - -
<מרים פיירברג: זה לא פתרון מקובל עליי.
אברהם נגוסה: רגע, אנחנו בדרך לפתרון.
אברהם נגוסה: הדרך, אני חושב, שהוא מציע היא יותר אפקטיבית ומעשית אם אכן יהיה הסכם.
יואל רזבוזוב: לוח זמנים.
<מרים פיירברג: זו דרך ארוכה של 16 שנים.
<מרים פיירברג: זו דרך ארוכה מאוד כבר, 16 שנים.
אברהם נגוסה: אבל אנחנו צריכים לדעת, ההגדרה או ההכרזה לא נעשתה עכשיו, היו כמה שנים.
<מרים פיירברג: מה זה מעניין?
<מרים פיירברג: אבל אני נלחמת 16 שנים וזה לא הולך, אז מגיע הרגע שזהו, נגמר.
אברהם נגוסה: הבנו את העניין, אני חושב שהוא הציג - - -
<מרים פיירברג: איך נאמר?
<מרים פיירברג: הרגלנו את החמור לא לאכול, אבל הוא מת אחרי שהתרגל, מה לעשות?
אברהם נגוסה: בסדר, אנחנו לא ניתן שהחמור ימות.
<מרים פיירברג: אז זהו, אז נראה אתכם.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת יוליה, בבקשה.
יוליה מלינובסקי: אני לשם שינוי לא גרה בנתניה, אני רק כיהנתי 16 שנה כחברת מועצה בחולון, אז מן הסתם המוניציפאלי מאוד מוכר לי וידוע.
<מרים פיירברג: רק שזה שונה לחלוטין.
יוליה מלינובסקי: ואני לא מטיפה מוסר לאף אחד - - -
<מרים פיירברג: יש להם 10% אובליגו בחולון, לא 50%.
יוליה מלינובסקי: את 16 שנים ראשת עיר.
<מרים פיירברג: כמה?
יוליה מלינובסקי: כמה שנים את ראשת עיר?
<מרים פיירברג: עוד מעט 18.
יוליה מלינובסקי: אז הכוח בידייך.
<מרים פיירברג: אבל בעיריית נתניה מגיל 21.
יוליה מלינובסקי: לא שאני מטיפה לך מוסר, אבל אני רק רוצה לבקש ממך - - -
אברהם נגוסה: בכנסת רק חברי הכנסת קוראים קריאות ביניים.
<מרים פיירברג: אותי קשה לחנך, אפילו גפני לא הצליח לחנך אותי.
יוליה מלינובסקי: אנשים שיושבים פה, הם לא נפלו מהחלל וגם עשו משהו בחיים.
יוליה מלינובסקי: הם היו בנתניה, זה יותר עמוק להם בתוך הנפש, אני סך הכול הייתי בחולון, אבל סביר להניח שיש דמיון בין הדברים.
יוליה מלינובסקי: אז קודם כל, המלחמות הפוליטיות, לדעתי, המלחמה שלך היא צודקת, מאה אחוז היא צודקת, אבל לא עושים על גב האנשים.
יוליה מלינובסקי: יש לך כוח פוליטי אדיר ואנחנו כולנו יודעים את זה - - -
<מרים פיירברג: לא עוזר שום דבר.
יוליה מלינובסקי: אז את יודעת מה, הכוח הפוליטי שלך, הוא יכול לבוא בדברים אחרים.
יוליה מלינובסקי: אנחנו כולנו נחשפנו בבחירות האחרונות שהציעו לך מקום מאוד מכובד ברשימה ואת אישה חזקה ויש לך, אני מאמינה שתרימי טלפון וכל השרים וחברי הכנסת שהם ליכוד יתייצבו פה בדום.
יוליה מלינובסקי: את מאוד חזקה, התקציב שלך בעיריית נתניה הוא קרוב למיליארד, נכון?
יוליה מלינובסקי: אם אני לא טועה.
<אבי בן חמו: מיליארד וחצי.
יוליה מלינובסקי: אז בשנה - - -
אברהם נגוסה: כנראה כולם המתינו שאת ואני נפתור את הבעיה.
אברהם נגוסה: רוברט ו - - -
יוליה מלינובסקי: לא, עם כל הכבוד, תביני, אני מכבדת אותך, אני מבינה את הכאב שלך ואני חושבת שזה פשוט צועק לשמים, אבל קודם כל את לא כזו מסכנה.
יוליה מלינובסקי: העירייה שלך עשירה ומלאה תקציב ו - - -
<מרים פיירברג: היא לא עשירה, את טועה.
<מרים פיירברג: רוב התקציב שלנו קשיח, בכלל אין לי שליטה עליו.
<מרים פיירברג: 22 מיליון שקל על הים, אני מוכנה מחר בבוקר להעביר את זה לחולון.
<מרים פיירברג: חולון לא יודעת מה זה לשים 22 - - -
יוליה מלינובסקי: אבל אין לנו ים.
<מרים פיירברג: בסדר, אני מוותרת על הים.
יוליה מלינובסקי: אני אסדר לך פגישה עם ראש העיר חולון.
<מרים פיירברג: אני לא צריכה, אני חברה שלו ואוהבת אותו מאוד מאוד.
<מרים פיירברג: הוא אחד הכי שאני אוהבת אותם.
יוליה מלינובסקי: גברתי, לא עושים את זה על הגב של 55 עובדים, שסביר להניח שהמשכורות שלהם הם לא 30,000 ולא 20,000 שקל ב - - -
<מרים פיירברג: זה לא עובדים, זה סגירת שירותים.
<מרים פיירברג: אתם כל הזמן חוזרים.
יוליה מלינובסקי: את סוגרת שירותים את מפטרת עובדים.
<מרים פיירברג: בסדר, אבל זה סגירת שירותים שלא צריך, כי אנחנו לא עיר עולים.
<מרים פיירברג: אם אנחנו לא עיר עולים אנחנו סוגרים שירותים.
יוליה מלינובסקי: את כראשת העיר את יותר גדולה משר, את יותר גדולה בסמכויות שלך מראש הממשלה, את מחליטה לפי סדר עדיפויות שלך מה יותר חשוב לך - - -
<מרים פיירברג: אין סדרי עדיפויות.
יוליה מלינובסקי: אז כנראה שזה בסדר העדיפויות שלך נכון לעכשיו פחות חשוב.
יוליה מלינובסקי: יש דרכים פוליטיות - - -
<מרים פיירברג: אז אין, מיציתי אותם, הקראתי לך את כל הרשימה של כל מי שהייתי, אמרתי שהייתי שלוש פעמים אצל - - - הקראתי את כל השרים, הייתי שלוש פעמים אצל ראש הממשלה, הייתי גם בערב פסח ודיברתי - - -
יוליה מלינובסקי: גברת, אנחנו לא במועצת העיר נתניה, אני מצטערת, תני לי לסיים את המשפט.
<מרים פיירברג: אז אל תטיפי לי.
יוליה מלינובסקי: כשאני אהיה אצלך חברת מועצה תצעקי עליי, בסדר?
<מרים פיירברג: אי לא צועקת, אני מסבירה לך.
יוליה מלינובסקי: לא צריך, אני מבינה היטב.
<מרים פיירברג: אוקיי, אז אל תגידי לי פוליטי, זה לא פוליטי.
יוליה מלינובסקי: אני רק פונה אלייך וחושבת שהפיטורים פה זה לא הדרך, וגם את מבינה את זה.
<מרים פיירברג: אין דרך אחרת.
יוליה מלינובסקי: את בטבעך עובדת סוציאלית, את יודעת לראות את הבעיות של אנשים והלב שלך הוא לא מאבן.
יוליה מלינובסקי: הנושא הזה חשוב וכפי שאת משקיעה בעולים כסף, העולים שגרים בעיר נתניה מחזירים לך אחרי כמה שנים את הכסף הזה ב-150%, על ידי רכישת דירות, על ידי רכישת מוצרים, על ידי ארנונה שהם מתחילים לשלם, על ידי צריכת שירותים בעיר, אז זה לא שחור לבן.
<מרים פיירברג: אני מזמינה אותך לבוא לראות יותר וללמוד, חולון לא דומה לנתניה.
יוליה מלינובסקי: אני רוצה לסיים את המשפט.
יוליה מלינובסקי: אנחנו נחשפנו עכשיו, אני לפחות לראשונה לסיפור הזה, חבר הכנסת רוברט אילטוב הציע פתרון שאנחנו מתחייבים להיכנס לזה ולהשקיע הכול כדי לטפל במצב.
יוליה מלינובסקי: אם את נלחמת על זה 16 שנים ולא הצלחת, אז תני לנו עכשיו הזדמנות בכלים הקיימים לנו לטפל בבעיה.
<מרים פיירברג: לא.
יוליה מלינובסקי: ואם את פוסלת את זה אז - - -
<מרים פיירברג: אני מוכנה אהיה לחשוב אם תגידו לי תאריך.
<מרים פיירברג: חודש?
<מרים פיירברג: חודש אני מוכנה לחכות.
יוליה מלינובסקי: מרוב שאני מפחדת ממך אני התחלתי - - -
<מרים פיירברג: אל תפחדי ממני.
<מרים פיירברג: האחרון שהרבצתי לו, אני מרביצה לאחד ביום והיום הרבצתי כבר לאחד.
אברהם נגוסה: תודה רבה, חברת הכנסת.
<מרים פיירברג: אני לא מוכנה לקבל עוד פעם הבטחות שהתחלתי לקבל אותה בשנת 2000.
<מרים פיירברג: חודש אחד אני מוכנה לתת.
אברהם נגוסה: עכשיו חברת הכנסת עליזה לביא.
עליזה לביא: אני פשוט חייבת לרוץ חזרה לוועדה.
עליזה לביא: חיכיתי בסבלנות, אני באמצע דיון והיה לי חשוב להגיע לכאן, גם להודות לך על הדיון החשוב הזה והדיון המתמשך.
עליזה לביא: זו לא פעם ראשונה וזה יותר מדי שנים ואנחנו עצרנו במקום, נרדמנו בשמירה וכל מה שקשור.
עליזה לביא: כי לבוא היום ולדבר באמת בקול כזה, צריך להבין את הרצף וצריך להבין את המקום שבו אנחנו חיים.
עליזה לביא: אני זוכרת מגיל מאוד צעיר, מאוד מאוד צעיר, נתניה היא עיר קולטת עלייה, יש בה גם מוסדות לילדים ולנוער שממומנים גם על ידי עירייה וגם על ידי גורמים חיצוניים.
<מרים פיירברג: שני אולפנים, עקיבא ובני יהודה, הכי מפורסמים בארץ.
עליזה לביא: זה מקרה מאוד מאוד מיוחד של עיר שבה הפערים הם מאוד גדולים ויופי וכך צריך להיות וזו ציונות 2016, לצערי הרב אין הרבה ערים במדינת ישראל שזה המודל שלהם.
עליזה לביא: אין.
עליזה לביא: בואו נדבר באופן גלוי, יש הרבה מאוד שיטות למנוע מעולים להגיע, אם זה דירות קטנות שלא בונים יותר ואם זה עוד דברים שעולים זקוקים.
עליזה לביא: כולנו היינו פעם עולים, גם הסבים והסבתות שלנו ואף אחד פה לא שוכח, תאמיני לי שאף אחד לא שוכח.
עליזה לביא: אני רואה בתיכון של הבת שלי, יש כיתת עולים ועולות ויש כל מיני דברים והכול זה כספים שלנו, כמשלמי מסים.
עליזה לביא: מה באים ומבקשים?
עליזה לביא: לבוא ולעשות סדר.
עליזה לביא: הרי אי אפשר שבחלוקה שהייתה פעם בעבר ערים כמו למשל רמת השרון מקבלת קליטת עלייה, ואנחנו רואים בדיוק מה קורה שם.
עליזה לביא: אז באה ראש עיר, שפה באמת ההזדמנות להודות, רק לפני שבוע ביקרתי במדע נתניה, מדהים, שם אני רואה ילדה ששרה, אני רואה את המורה למוזיקה בתוך שכונה של עולים, שמכינה אותה.
עליזה לביא: זה היה מרגש, הפוטנציאל הזה שלא היה קורה בשום מקום אחר.
עליזה לביא: היא עומדת שם ושרה את ההמנון ביפנית.
עליזה לביא: באמת, אי אפשר שלא יהיו דמעות, כי אני מכירה את המורה למוזיקה, אני מכירה את העבודה המדהימה שלה - - -
<מרים פיירברג: כולם עולים.
עליזה לביא: נכון, כולם עולים חדשים והמרכז למוזיקה נבנה בלב שכונת עולים.
עליזה לביא: לי באזור שלי אין דבר כזה.
עליזה לביא: כלומר גם סדר העדיפויות הוא בעיר בצורה מאוד מאוד בולטת.
עליזה לביא: ובאים פה כבר שנים ומבקשים לתקן, לשנות.
עליזה לביא: הרי אנחנו מבינים את המחדל המתמשך הזה, אז היום, באמת, כשזה כבר קצה גבול היכולת, באה ראש עיר, היא לא באה ו - - - היא הנותנת, את רואה את העבודה שלה, אז היא באה והיא אומרת כלו כל הקצים.
עליזה לביא: נכון, יש לה קשרים, אבל את רואה שבמקרה הזה באופן מתמשך שנים אי אפשר לתקן את העיוות.
עליזה לביא: זו לא בעיה של נתניה, זה דפוס של התנהלות של מדינה, שבאים ואומרים 'כן, נוח לנו להמשיך כי יש פה אנשים נורא נורא חזקים'.
עליזה לביא: כי נוח לנו להעביר היום את מנהלת השידור הציבורי למודיעין ולהוציא אותה מירושלים, למרות שזה בחוק בירושלים, אנחנו מבינים מה ההשלכות של זה.
יוליה מלינובסקי: איך זה קשור לנתניה?
עליזה לביא: זה קשור, כי את רואה איך זה עובד, זה אותו דפוס בדיוק.
עליזה לביא: זה אותו דפוס בדיוק.
עליזה לביא: את זה צריך לתקן, את זה צריך לשנות והבית הזה צריך לתמוך בכך.
עליזה לביא: אי אפשר שאנשים יידעו שהדברים נעשים כאן כי הם באים לרצות.
עליזה לביא: הרי זה שאין פה את החלוקה מחדש, כי נוח להרבה מאוד אנשים שלא תהיה חלוקה מחודשת.
עליזה לביא: אז אני רוצה לברך ולחזק את ידייך ואנחנו פה, גם מהאופוזיציה וגם מהקואליציה, זה לא עניין של אופוזיציה וקואליציה, זה עניין של האחים והאחיות שלנו שחזרו הביתה.
עליזה לביא: התפקיד שלנו הוא לעזור להם בדרך המיטבית.
<מרים פיירברג: תודה רבה.
רוברט אילטוב: אני חייב לברוח.
עליזה לביא: כן, אנחנו באמצע דיון בוועדת ה - - -
אברהם נגוסה: כן, אבל אתם צריכים לשמוע את נציג משרד הפנים.
רוברט אילטוב: אני חבר בוועדות שונות אחרות, אבל הנושא הזה הוא בדמנו.
רוברט אילטוב: ואני באמת רוצה שוב לקרוא לך לתת לנו זמן סביר של חודש, 45 יום, כי אביגדור ליברמן נכנס לתפקיד של משרד הביטחון, הוא עכשיו עובר את כל הסריקה של המשרד וזה משרד מאוד גדול, אבל הוא כן יקים, כבר בימים הקרובים, את הקבינט הממשלתי לנושא העלייה ואנחנו נעלה את הסוגיה הזאת.
רוברט אילטוב: אנחנו כמובן נבקש להזמין אותך לשם, אנחנו נבנה את הקריטריונים המתאימים באמת לאותן ערים שקולטות עלייה ואני קורא לך לשמוע לנו ו - - -
<מרים פיירברג: אני מוכנה לתת לכם את מה שביקשת עד ה-15 באוגוסט, אפילו עוד כמה ימים מעבר למה שביקשת.
<מרים פיירברג: כי אני כבר שבעת הבטחות, אם עד ה-15 באוגוסט הבעיה הזאת תיפתר אני אהיה הראשונה שאשמח.
<מרים פיירברג: יש כאן עניין עקרוני, זה לא עניין של עוד שקל או פחות שקל.
<מרים פיירברג: יש כאן עניין עקרוני.
<מרים פיירברג: אני גם לא חושבת שעיר שיש בה מחנות צבא צריכה לקבל מאות מיליונים, כי אין שום קשר בין מחנות צבא לבין קליטת עלייה, אין שום קשר, יש שם עיוות מתמשך שלא מתקנים אותו.
<מרים פיירברג: אם את מדברת על פוליטיקה, כן, היה שיקול פוליטי.
<מרים פיירברג: כשמישהו מסתכל ורואה שיש מהמפלגה או ראשי ערים של מפלגה שעלולים לקחת להם, אז הם אומרים 'אוקיי, אז יהיה ראש עירייה אחד של המפלגה שלא תקבל ולא יהיו עשרה מהמפלגה שייקחו להם'.
<מרים פיירברג: אם אנחנו מדברים על פוליטיקה.
<מרים פיירברג: תאמיני לי שאני יודעת על מה אני מדברת.
אברהם נגוסה: אנחנו מסכימים איתך.
רוברט אילטוב: שר הביטחון גם אחראי על מחנות צבאיים, אז גם את הסוגיה הזאת אנחנו - - -
אברהם נגוסה: בואו ניתן לנציגי המשרדים.
רוברט אילטוב: קודם כל אני מודה לך, כבוד ראש העיר.
אברהם נגוסה: תודה רבה לך, תרמת לנו בגדול.
אברהם נגוסה: אז בואו נשמע את - - -
<מרים פיירברג: רגע, סליחה, אומרים לי שהמדינה בעצם אמורה להגיש את התשובות לבג"צ, אז אתם הייתם אמורים לבוא עם תשובות עד ה-8 באוגוסט.
אברהם נגוסה: בג"צ לחוד וכנסת לחוד.
רוברט אילטוב: אני חושב שאם אנחנו נוכל להתקדם עוד לפני החלטת הבג"צ.
<מרים פיירברג: כן, סיכמנו עד 15 באוגוסט.
עליזה לביא: אולי יהיה פה קידום לפני 8 באוגוסט.
רוברט אילטוב: כבוד היושב ראש, אז אנחנו מסכמים עם כבוד ראש העיר, הגב' מרים פיירברג, שאנחנו נדחה את זה עד ל-15 באוגוסט.
רוברט אילטוב: אנחנו מצדנו, בממשלה ובקואליציה, נתחיל לקדם באופן אופרטיבי את כל התהליך, כמובן בתיאום עם ראש עיריית נתניה ואני חושב שהיא לוקחת את המושכות לידיים והיא בעצם מציגה פה את כל ראשי העיר שקולטות עלייה, כי הקריטריון יהיה לכולם.
רוברט אילטוב: אני חושב שהם יגידו לך הרבה תודה על המאבק שלך.
עליזה לביא: אנחנו נגיד, מה זה הם יגידו?
רוברט אילטוב: לא, ראשי הרשויות קולטות העלייה.
רוברט אילטוב: ברור שאנחנו נגיד.
רוברט אילטוב: אני חושב שנכון נעשה שאנחנו נשעה את זה ונתחיל להתקדם בעבודה.
אברהם נגוסה: תודה, חבר הכנסת אילטוב.
אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו נשמע מנציג משרד הפנים, בבקשה, מר סיון להבי.
אברהם נגוסה: סגן מנהל המינהל.
<סיון להבי: צהריים טובים.
<סיון להבי: הנושא של עיריית נתניה באמת עלה לאורך השנים האחרונות בדיונים רבים במשרד הפנים.
<סיון להבי: אני אישית השתתפתי בלא מעט מהם ובאמת בוועדת הכספים הצגנו את הנושא הזה לעומק, אני ארחיב קצת בנושא.
<סיון להבי: ערי עולים הוא תיקון חקיקה שנעשה בשנות ה-60 שנועד בזמנו לסייע לרשויות מקומיות שקלטו מעברות שהיו סמוכות אליהן.
<סיון להבי: המדינה שאלה את עצמה כיצד היא תסייע לרשויות וקבעה שבאותן ערים שיוכרזו כערי עולים המדינה לא תהיה זכאית להנחות, קרי תשלם 100% תעריף בניגוד לערים אחרות שבהן זכאית המדינה להנחות, 70% הנחה מקבל משרד הביטחון, 55% משרד הבריאות וכל שאר המשרדים מקבלים 45% הנחה.
<סיון להבי: הוגשו שתי עתירות, צולבות נקרא להן, עתירה אחת הוגשה על ידי המרכז הרפואי של אסף הרופא שטען כנגד שר הפנים שיסביר שר הפנים מדוע מועצה מקומית באר יעקב היא עיר עולים ולכן אני צריך לשלם את התעריף המלא.
<סיון להבי: במקביל הגישה עתירה עיריית נתניה שטענה ששר הפנים יידרש להסביר מדוע היא איננה עיר עולים ולכן המתקנים של הממשלה זכאים להנחות בארנונה.