GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מאיר לופטינסקי: המימון של זה זה ממשרד הקליטה והקורסים האלה כן קיימים, אבל להגיד שיש קורס של אחיות?
<מאיר לופטינסקי: אגב, - - - לגבי יוצאי צרפת, יש להבדיל בין המנטאליות, בין המדיניות ובין דפוסי התנהגות של יוצאי מערב לאלה של יוצאי ברית המועצות לשעבר או אפילו אמריקה הלטינית.
<מאיר לופטינסקי: זה מנטאליות שונה לחלוטין, הם לא מוכנים לחכות, כפי שנאמר פה, שנה שנתיים, כי שנה שנתיים זה תהום, זה פשוט להגיד להם תחזרו הביתה, או הם יגידו – אנחנו חוזרים הביתה, אין לנו מה לעשות פה.
<מאיר לופטינסקי: אז אתם צריכים להתאים את הדברים על פי אוכלוסיית היעד ולא על פי המערכת.
<מאיר לופטינסקי: ואם לא עושים את זה, אז אנחנו חוזרים תמיד על אותם דברים ונשאר שם.
<מאיר לופטינסקי: יועצי השקעות, רואי חשבון, הקורס כן מתקיים וכן יש כבר - - - וגם יש מועמדות, אמרו שיש פה רק 6 מועמדות.
<מאיר לופטינסקי: המועמדות לא קיימות בגלל סיבה אחת, הן מפחדות פחד מוות ואין קורס.
<מאיר לופטינסקי: יש מועמדות.
<מאיר לופטינסקי: יש לנו גם רשימה של אחיות שמוכנות להשתתף.
<מאיר לופטינסקי: עדיין הקורס לא מתקיים.
אברהם נגוסה: בבקשה, אני יודע שהרבה רוצים לדבר אבל הזמן שלנו קצר.
אברהם נגוסה: זכות תגובה במשפט אחד.
<רות רוטשטיין: משפט אחד.
<רות רוטשטיין: צר לי על מה שאתה אומר.
<רות רוטשטיין: אתה נפגשת עם שושי ריבה ואיתי לפני הרבה מאד זמן.
<רות רוטשטיין: מאז גם נעשו שינויים, נעשו מהלכים במסגרת הסרת חסמים.
<רות רוטשטיין: אנחנו נפגשנו לפני כאר
<רות רוטשטיין: בעה חודשים עם מר קנדל ועם אדוני שיושב לידי.
<מאיר לופטינסקי: אני יודע, אבל - - -
<רות רוטשטיין: יכול להיות שאתה יודע, אבל משתמע פה שיש אי הבנה ביניכם.
אברהם נגוסה: אבל גברת רות, מבחן התוצאה - - -
<רות רוטשטיין: ההחלטה הייתה שאנחנו, סליחה - - -
אברהם נגוסה: את מבחן התוצאה אתם לא מקיימים לעולי צרפת.
אברהם נגוסה: נקודה.
<רות רוטשטיין: אני לא יכולה לקיים תכנית כשאין לי את המועמדים.
<רות רוטשטיין: הסוכנות התחייבה להודיע לנו שיש מועמדים ושיש עבור מי לעשות ואנחנו נגיע.
<רות רוטשטיין: הנה, קלאודיה יושבת לידי.
<רות רוטשטיין: זאת החלטה חד משמעית וזה יבוצע מיידית ברגע שיהיה לנו את הקהל, אנחנו מיד שם.
<רות רוטשטיין: האווירון נוסע כל יום.
<רות רוטשטיין: אין בעיה.
אברהם נגוסה: אני אומר לך, תראי, מבחן התוצאה הוא הקובע.
אברהם נגוסה: יש החלטה.
<רות רוטשטיין: אני לא יכולה להביא מועמדים.
אברהם נגוסה: רגע, אבל הוא אמר שיש החלטה אבל משרד הבריאות לא מקיים אותה.
<רות רוטשטיין: לא, לא, זה לא משרד הבריאות והנה, יושב לידי נציג הסוכנות.
<רות רוטשטיין: הסוכנות צריכה לגייס את האנשים.
אברהם נגוסה: בסדר, אבל מי שדיבר זה נציג הסוכנות.
<רות רוטשטיין: אדון קנדל ישב איתנו לפני שלושה חודשים ולא חזר אלינו מאז.
<רות רוטשטיין: זה ביניהם.
אברהם נגוסה: רגע, רגע .
<מאיר לופטינסקי: אריאל קנדל שלח לנו עכשיו.
<מאיר לופטינסקי: - - -
<קלאודיה כץ: יש כאן דברים לא נכונים.
<מאיר לופטינסקי: גם באחיות, גם ביועצי השקעות, גם ב - - -
אברהם נגוסה: גברת ליזה רחמני, בבקשה, בקיצור.
<מאיר לופטינסקי: הוא כתב לנו את זה.
<קלאודיה כץ: תקשיב, אני מצטערת.
סופה לנדבר: תיתן לקלאודיה להגיד משפט.
<קלאודיה כץ: אני חושבת שזה ממש לא בסדר.
<קלאודיה כץ: אני רוצה להגיד שזה פשוט מאד לא בסדר וצריך שהסוכנות בתוך האגפים שלה תתעדכן אחד עם השני.
<קלאודיה כץ: ההחלטה על קיום קורסים התקיימה ב-11 בנובמבר, ביום ההולדת שלי ואנחנו מימנו אותה ויצאנו במיידית לדרך.
<קלאודיה כץ: אז - - - הסוכנות גם לחלק ההסברתי וגם לחלק הגיוס מועמדים, וגם אנחנו מממנים.
אברהם נגוסה: את משרד הקליטה.
<קלאודיה כץ: רגע, דקה.
<קלאודיה כץ: יועצי ההשקעות, באמצעות הסוכנות זה חוזה.
<קלאודיה כץ: אם אנחנו פועלים פה, הם פועלים שם.
<קלאודיה כץ: את יועצי ההשקעות והיתר עשינו מנובמבר.
אברהם נגוסה: בסדר, אבל זה - - -
<קלאודיה כץ: לא, לא - - -
אברהם נגוסה: הוא לא אמר לא נעשה בהשקעות.
<קלאודיה כץ: אבל הוא פשוט מסלף את העובדות.
<קלאודיה כץ: סליחה, הוא צריך להעביר לנו.
<קלאודיה כץ: קודם כל היה באמת - - -
סופה לנדבר: קלאודיה, אנחנו נמליץ שתשבו יחד איתם להבהיר את הדברים ולהביא אותם לוועדת הקליטה.
אברהם נגוסה: הוא התייחס רק לגבי אחיות.
<קלאודיה כץ: הוא צריך להבין, זה עכשיו עבודה של הסוכנות.
<קלאודיה כץ: אנחנו מחכים להם.
<קלאודיה כץ: לא יכול להיות שהוא בא ואומר אין קורס כי הם לא עשו.
<קלאודיה כץ: לא יתכן.
<קלאודיה כץ: דבר כזה עוד לא ראיתי.
אברהם נגוסה: עובדה לא.
<קלאודיה כץ: זה כנסת ישראל.
אברהם נגוסה: רגע, נתתי את זכות הדיבור לגברת ליזה רחמני, בבקשה, בקיצור.
<ליזה רחמני: רק כמה נקודות.
<ליזה רחמני: קודם כל לגבי עורכי הדין, מרכז המחקר והמידע של הכנסת ציין את מספר עורכי הדין שניגשים למבחן של הלשכה, אבל לא ציינתם את אחוז ההצלחה.
<ליזה רחמני: זה מידע מאד חשוב.
<צח בן יהודה: אין כאלה נתונים.
<ליזה רחמני: הנתונים - - -
<קלאודיה כץ: אנחנו נעשה מחקר מעקב קדימה.
<ליזה רחמני: בסדר.
<ליזה רחמני: אני רוצה גם להודות למשרד הקליטה לגבי עורכי הדין והבעיה של התרגום ותודה רבה שטיפלתם בזה.
<ליזה רחמני: אני חושבת שעכשיו צריך באמת לחשוב על תהליך הרישוי בכלל ואיך להקל על התהליך.
<ליזה רחמני: אני עברתי את זה בעצמי.
<ליזה רחמני: זה לקח לי שנתיים וחצי.
<ליזה רחמני: אני חושבת שלא כולם יכולים לעשות את זה והתהליך באמת יכול להיות מאד מייאש במקרה של עלייה בגילאים מסוימים או יחד עם משפחה.
<ליזה רחמני: אחרי כמה שנים ניסיון זה לא הגיוני לדרוש מהעולה לעשות סטאז' של שנה ועכשיו עוד יותר ארוך של שנה וחצי אחרי הרפורמה.
<ליזה רחמני: אחרי גם כמה שנים של ניסיון זה לא הגיוני לעשות מבחן לשכה.
<ליזה רחמני: צריך היום באמת לפתוח את הדלתות וגם לעודד עלייה של עורכי דין יותר צעירים.
<ליזה רחמני: לגבי רואי חשבון, אני שמחה לדעת שיש קורס עכשיו שמתקיים בחו"ל, אבל יש בעיה רצינית לרואי חשבון שהם בארץ.
<ליזה רחמני: משרד הקליטה מארגן קורס, אבל זה נושא אחד בשנה בערך ויש ארבעה או חמישה מבחנים לעבור, אז זה לוקח להם לפחות 4 או 5 שנים רק לעבור את המבחנים ואז צריך לעשות את הסטאז'.
<קלאודיה כץ: אנחנו מוכנים בו זמנית, זה עניין של מבחנים.
אברהם נגוסה: סליחה, סליחה, אין לנו זמן.
אברהם נגוסה: בבקשה לסכם.
<ליזה רחמני: פשוט התהליך בסוף לוקח בין ארבע לשבע שנים וזה לא משהו הגיוני.
<ליזה רחמני: אני מכירה פשוט אנשים שעשו את זה, אז צריך גם לטפל בזה.
<ליזה רחמני: את דיברת על הכרת תארים.
<ליזה רחמני: אני רוצה רק לחזור על הנקודה של הרופאים.
<ליזה רחמני: יש באמת בעיה רצינית לרופאים שיש להם שש שנים לימודים והם רוצים לבוא לארץ.
<ליזה רחמני: אני יודעת שיש תכנית של משרד הקליטה ביחד עם משרד הבריאות בשביל לטפל בזה, אבל אני לא חושבת שהתכנית טוב.
<ליזה רחמני: כי בסוף אתם מציעים להחזיר את האנשים האלה ללימודים ושהם יעברו את המבחן.
<ליזה רחמני: זה לא הגיוני, בגלל שהיום הם כבר מקבלים פטור של המבחן ופשוט צריך להרשות לקבל אותם ושהם יוכלו לעשות את ההתמחות פה.
<ליזה רחמני: אז אני באמת אשמח לשיתוף.
<קלאודיה כץ: זה עניין של חקיקה.
<ליזה רחמני: אז באמת צריך.
<ליזה רחמני: אני אשמח אם אתם יכולים לעזור עם זה.
אברהם נגוסה: טוב, בסדר.
אברהם נגוסה: אני רוצה שנשמע את רואי החשבון ואחר כך משרד הכלכלה.
<יוסף בנסיה: תודה רבה.
<יוסף בנסיה: חשוב לי מאד לדבר.
<יוסף בנסיה: אני לא רוצה לדבר על כל המקצועות הסקסיים שהעלו פה, כי שמענו שבע אחיות, ארבעה רופאים, 50 רואי חשבון ונדמה לי מהנתונים בוועדת הקליטה הקודמת שהייתי, אז החציון הוא גיל 50 ומבחינת השכלה זה 13 שנות לימוד.
<יוסף בנסיה: זאת אומרת שאנחנו מדברים פה על אוכלוסייה שהיא לא אקדמאית.
<יוסף בנסיה: יש המון חסמים לאנשים שהם לא אקדמאים, כמו שיפוצניקים.
<יוסף בנסיה: אני פה בתכתובת - אני לוקח יוזמות אישיות ופרטיות - בתכתובת עם רשם הקבלנים.
<יוסף בנסיה: כבר ארבעה מכתבים עד שהעמדתי אותו בפינה, הוא כבר לא עונה לי.
<יוסף בנסיה: הוא לא מוכן להכיר בניסיון מחו"ל כדי לרשום אפילו שיפוצניק בסיווג 190.
<יוסף בנסיה: שיפוצניק שרוצה לעבוד בארץ, אם הוא רוצה לעשות פרויקט מעל 44,000 שקלים, הוא צריך להיות רשום.
<יוסף בנסיה: לא מוכנים להכיר בניסיון מחו"ל, למרות שהוא רשום בלשכת המסחר ויש לו ביטוחים, צרפתי את כל המסמכים.
<יוסף בנסיה: מה זה אומר?
<יוסף בנסיה: או שהוא יעלים הכנסה, או שישראבלוף – הוא ייקח פרויקט של 200,000 שקלים, יפצל אותו, או שמישהו פעם יתקשר אלי מחו"ל ויגיד לי מה, נראה לך שאני אפתח תיק במס הכנסה?
<יוסף בנסיה: כי כמו שמאיר אמר, הם באים גם עם דפוסי התנהגות שונים, אבל אני לא רוצה להרחיב פה.
<יוסף בנסיה: אני נוגע בהמון עולים, ביזמות העסקית ובכנסים של הסוכנות.
<יוסף בנסיה: זה אחד החסמים.
<יוסף בנסיה: למשל משרד התחבורה דווקא כן הסכימו להכיר בניסיון מחו"ל.
<יוסף בנסיה: עוד משהו שנורא חורה לי כשאני לעזור ביזמות, זה הנגישות למידע.
<יוסף בנסיה: יש המון ארגונים שמטפלים בעלייה והם מקבלים מידע סותר מכל ארגון.
<יוסף בנסיה: כולם עושים את זה וולונטרית וכולם עושים את זה בנחמדות ובהתנדבות, אבל אין נגישות למידע אמין וזמין במשרדי הממשלה.
<יוסף בנסיה: זה דבר שני.
<יוסף בנסיה: זה עוד חסם לדעתי, כי בתור רואה חשבון - - -
סופה לנדבר: תזמין לכאן את מחלקת היזמות במשרד העלייה והקליטה.
<יוסף בנסיה: אני אומר דבר אחרון, עוד חסם שקיים, זה גם בתחום המיסוי.
<יוסף בנסיה: למשל להקל עליהם ולהרחיב לעולים את הרשימה של העוסקים הפטורים.
<יוסף בנסיה: לפחות כבר להכניס אותם לרשת המס.
<יוסף בנסיה: כל עולה שבא אני קודם כל פותח לו תיק במע"מ.
<יוסף בנסיה: זה כמו החינוך עם פרחי הבר, שפעם - - -
<קלאודיה כץ: ואחר כך שבע שנים לא לסגור?
<יוסף בנסיה: סליחה?
<יוסף בנסיה: לא הבנתי.
<יוסף בנסיה: לא שמעתי.
אברהם נגוסה: תסיים בבקשה.
<יוסף בנסיה: אוקיי, אז אני אומר, יש כמה דברים שאפשר להתקדם כדי להוריד חסמים ושהם יוכלו להיכנס לתעסוקה.
<יוסף בנסיה: לא הבנתי את העניין עם השבע שנים.
אברהם נגוסה: רגע, רגע, אתה תתמקד בדבריך.
<יוסף בנסיה: זהו, אז אני אומר נגישות, חסמים ויש המון.
<יוסף בנסיה: זאת אומרת שיפוצניקים ובעלי מקצועות כאלה ולאו דווקא אקדמאיים שגם להם צריך לדאוג.
<יוסף בנסיה: נגישות לאתרי הממשלה ואולי עוד הקלות במס או הרחבה של כל מיני תקנות.
אברהם נגוסה: גברת מיכל אבגנים.
<מיכל אבגנים: משרד הכלכלה.
<מיכל אבגנים: אני רוצה פשוט שיירשם בפרוטוקול שהנתונים שמוצגים פה על מהנדסים הם לא שלמים.
<מיכל אבגנים: זאת אומרת יש פה התייחסות רק לרישיון, אין התייחסות לרישום.
<מיכל אבגנים: מה גם שמרבית תחומי ההנדסה לא נדרשים לרגולציה.
<מיכל אבגנים: לא צריך להירשם כדי לעסוק בתחום, אז כך שחסר פה נתון כמה הגישו, כמה לרישוי, כמה לרישיון.
<מיכל אבגנים: זה מאד חשוב לי שזה יירשם בפרוטוקול.
<יוסף בנסיה: אבל סליחה, הערה פה, ואז הם צריכים להירשם בפנקס הקבלנים ושם יש בעיה עם ותק, אז יופי.
<יוסף בנסיה: אז הם רשומים בפנקס המהנדסים, שגם, זה נורא קל, כי מהנדס אזרחי - - -
<מיכל אבגנים: כן, אבל זה לא חופף בין החוקים.
<מיכל אבגנים: זאת אומרת זה לא תלוי אחד בשני.
<יוסף בנסיה: יפה, ואז הוא אומר לאותו מהנדס, אבל גם במשרד החינוך מכירים לי בתואר.
<יוסף בנסיה: בקיצור, יש פה יותר מדי - - -
אברהם נגוסה: בואו נשמע ממשרד הכלכלה.
<מיכל אבגנים: רק היה לי חשוב לומר שפשוט הנתונים הם נכונים, רק הם נישתיים והם לא מקיפים את כל הנתונים הנכונים.
<מיכל אבגנים: אני רוצה להוסיף ולומר שאנחנו בקשר הדוק עם משרד הקליטה, בקשר הדוק עם הארגונים.
<מיכל אבגנים: אנחנו בודקים פרטנית.
<מיכל אבגנים: יש לנו ליווי אישי לכל עולה בכל תחומי ההנדסה, אדריכלות וחשמל.
<מיכל אבגנים: אנחנו מלווים אותו מהרגע שהוא הגיש את הבקשה ועוד, גם אם זה הגשה מחו"ל ועד הרגע שהוא קיבל את הרישיון או את הרישום שלו.
<מיכל אבגנים: השלב הראשון זה הרישום.
<מיכל אבגנים: אנחנו מבצעים מחקרים באופן יזום בכל אותן הארצות שמשם יש עולים בתחומי ההנדסה והאדריכלות, כדי למנוע מצב שנדרוש מהם סילבוס ולמנוע מצב שאנחנו נדרוש מהם להגיע לוועדות.
<מיכל אבגנים: כמה שאפשר לעשות את העבודה לפני.
<מיכל אבגנים: אנחנו מתרגמים מסמכים עבור אותם עולים שלא יכולים לתרגם מסמכים.
<מיכל אבגנים: אנחנו לא גובים על זה תשלום.
<מיכל אבגנים: משרד הכלכלה סופג את זה במלואו.
<מיכל אבגנים: אנחנו אפילו לא ידענו על האופציה של משרד הקליטה להחזיר.
<מיכל אבגנים: זאת אומרת אנחנו עובדים בעניין הזה.
<מיכל אבגנים: אנחנו בוחנים אפשרות לפטור את האדריכלים הוותיקים מחובת בחינה מעשית ו - - -
סופה לנדבר: והעולים יודעים את זה?
<מיכל אבגנים: כל מה שדיברתי עד עכשיו – העולים יודעים מזה.
<מיכל אבגנים: יש לנו חוברות - - -
<קלאודיה כץ: זה תוצאה של אותו חוק.
<מיכל אבגנים: אני חושבת שהעבודה שאתם עושים היא עבודה נהדרת.
<מיכל אבגנים: אני חושבת שזה צריך להיות בדפי ההסברה של משרד העלייה והקליטה.
<מיכל אבגנים: זה מופיע.
סופה לנדבר: לא לבלבל את העולים שירוצו למשרד זה ולמשרד אחר.
סופה לנדבר: שידעו בדיוק לאן לגשת, לאיזה טלפונים, מתי שעות הקבלה ומה הם צריכים.
<מיכל אבגנים: חד משמעית.
<מיכל אבגנים: אז הוכנו חוברות ייעודיות לעולים בשפות שונות.
<מיכל אבגנים: עשינו גם הדרכות.
סופה לנדבר: תוכלי לשלוח לנו את החוברות האלה?
<מיכל אבגנים: בוודאי.
<מיכל אבגנים: חשוב לנו שתבינו שאנחנו עושים את הבקרה שלנו.
<מיכל אבגנים: אנחנו עושים סטטיסטיקה כמה מתוך העולים שהגישו לא קיבלו ואנחנו ניגשים אליהם שיגישו ערעור.
סופה לנדבר: יפה מאד.
<מיכל אבגנים: מעבר לזה, גם כל מי שניגש לוועדה באדריכלות, הנדסה ושאר התחומים של הנדסה, נדרש להעביר פרויקט גמר.
<מיכל אבגנים: אנחנו מבינים שלעולים יש קושי להעביר פרויקט גמר, אז אנחנו מאפשרים להם להביא את הפרויקטים אם הם עובדים.
<מיכל אבגנים: אם הם לא עובדים הם יכולים לבצע סקיצה במהלך הריאיון עצמו.
<מיכל אבגנים: זאת אומרת אנחנו ממש מלווים.
סופה לנדבר: את נשמעת מאד מקצועית ומאד סימפטית כלפי העולים.
<ליזה רחמני: ואכן הם עשו עבודה מצוינת.
<ליזה רחמני: יש לציין שהם עשו עבודה מצוינת במשרד הכלכלה.
אברהם נגוסה: יש לו תגובה למשרד הכלכלה.
<אריאל פיקאר: אני רוצה להעיר בכיוון שהיא אומרת.
אברהם נגוסה: קודם הוא רוצה להגיב ואחר כך ניתן לך.
<צח בן יהודה: אנחנו פנינו למשרד הכלכלה בבקשת נתונים מכאן קיבלנו.
<צח בן יהודה: חבל שלא העברתם לנו את הנתונים המלאים שציינת, שחסרים.
<צח בן יהודה: התבססנו רק על נתונים שכן העברתם לנו.
<מיכל אבגנים: אוקיי.
<מיכל אבגנים: רשמתי לי.
אברהם נגוסה: תשימו לב לפעם הבאה.
<אריאל פיקאר: רק רציתי להעיר.
<אריאל פיקאר: שמי אריאל פיקאר, אני מטפל בעלייה מצרפת מטעם משרד העלייה והקליטה.
<אריאל פיקאר: אחד מהדברים שהיו בהחלטת של מרס 2015 וקלאודיה הזכירה את זה, אבל אני רוצה למרות הכל להדגיש, כי אני חושב שזה צעד גדול.
<אריאל פיקאר: אחת מהבעיות האקוטיות שהייתה בעלייה מצרפת היה הנושא של ה-BTS, ובעצם אותו תואר שמשום מה לא רצו להכיר בו פה, במסגרת שיתוף פעולה של האגף של קלאודיה, משרד הכלכלה וגם חלק מהסוכנות ואנחנו, היום, וזו אחת מהבשורות הטובות, כי זו הייתה אחת הבעיות הקשות שהיו לנו – כל מי שיש לו BTS בתחום אלקטרוניקה, מהנדסים, הנדסאות וכל המקצועות שדורשים רישוי, אחרי הגשת תיק, משרד הכלכלה רואה בחיוב ורוב הסיכויים שהוא יקבל הכרה כהנדסאי ולא כטכנאי, שלזה יש השפעה מבחינת שכר.
<אריאל פיקאר: זה היה כתוב בהחלטה שחברת הכנסת סופה לנדבר העבירה ואני חושב שאת זה עשינו וביצענו במלואו.
אברהם נגוסה: בבקשה, עודד פויר, בקיצור בבקשה.
<עודד פויר: כן, מההסתדרות הציונית העולמית.
<עודד פויר: אני אציין בדקה אחת, דבר ראשון דיון חשוב.
<עודד פויר: היו הרבה דיונים חשובים, אני חושב שכדאי שהפרוטוקול של הדיון הזה יהפוך להיות איזה שהוא דו"ח מעקב שלפי זה נעבוד.
<עודד פויר: נאמרו פה הרבה דברים וזה יהפוך להיות דו"ח מעקב גם בישיבה הבאה מה נאמר, מה נעשה, שתמיד נהיה קונקרטיים, כי כולנו בעד, כולנו רוצים, בל צריך להתכוון לכיוון של עבודה וביצוע.
<עודד פויר: אני רוצה להמשיך מכיוון אחר לחלוטין, שכולם מדברים על הנושא הזה כנושא חשוב, וכמובן ההסתדרות הציונית הלאומית מחויבת, שזה כמובן שולחן עגול של הרבה נציגים, הרבה מפלגות, אין קואליציה, אין אופוזיציה.
<עודד פויר: בנושא הזה כולם מקדמים ואני רוצה להביא פה איזה שהוא מחקר מאד מעניין שעשינו.
<עודד פויר: עשינו מחקר עומק, מחקר עמדות בחברה הישראלית, דרך מכון מדגם, מאד מכובד.
<עודד פויר: נשאלה שם שאלה – בהנחה שחסמים בתעסוקה זה משהו שמעכב עולים או מצד שני יכול לעודד עלייה – מה אתה חושב שצריך לעשות או האם צריך לעשות.
<עודד פויר: 83% מהציבור הישראלי, לא אנשים שמתעסקים בעלייה, סברו בצורה חותכת שיש לעשות דברים אקטיביים לעידוד העלייה.
<עודד פויר: חלק אמרו חייבים לחייב גופים לעשות דברים ממש בצורה של חובה.
<עודד פויר: חלק אמרו לתמרץ, אבל כולם אמרו שחייבים לעשות.
<עודד פויר: אז אם היינו צריכים גם להבין שגם הציבור מאחורינו, זה לא רק עניין של השולחן הזה, זה כל המדינה, אז יש פה באמת פרויקט לאומי.
<עודד פויר: אני מתחבר למה שאמרה השרה לשעבר לנדבר, יש פה פרויקט לאומי עם כותרת או בלי כותרת, זה פרויקט לאומי וחייבים לרוץ עם זה קדימה.
<עודד פויר: אז שיהיה בהצלחה לכולם.
אברהם נגוסה: גברת אסתר בלום, בבקשה.
<אסתר בלום: אני אנסה לקצר.
<אסתר בלום: יש הרבה דברים.
<אסתר בלום: קודם כל שמענו הרבה כאן את הנושא של הרצף בעלייה והקליטה.
<אסתר בלום: זו בעיה שהיא לא רק לצרפתים, אבל היא כן אצל הצרפתים מאד מאד אקוטית.
<אסתר בלום: צריך לחשוב איך אנחנו מעתיקים תכניות שקיימות, כמו התכניות של הרופאים של ברית המועצות, שישר מכניסים אותם למרכז קליטה ובתוך מרכז הקליטה יש להם את המעטפת לקליטה שהיא גם לימוד השפה העברית.
<אסתר בלום: אנשים פנויים בראש, הם לא צריכים להוציא יותר מדי כסף כדי לחיות בשנה הראשונה.
<אסתר בלום: הם יכולים אחר כך לעשות אולפן ב', את ההכנה למבחן, מה שלא יהיה.
<אסתר בלום: המשרד חייב לשים את זה גם על סדר היום, להכניס גם את הצרפתים לתוך התכניות האלה.
<אסתר בלום: דבר שני, הפלטפורמה של טרום עלייה.
<אסתר בלום: אנחנו ביקשנו כמה פעמים, חייבים לחשוף את זה יותר ויותר לציבור בחוץ לארץ.
<אסתר בלום: נעשתה פה עבודה מצוינת של משרד העלייה עם משרדי ממשלה אחרים וחבל.
<אסתר בלום: יש לנו הרגשה שלא משתמשים בזה.
<אסתר בלום: זה חייב להיות מלווה בשיווק.
<אסתר בלום: בלי שיווק הדבר הזה פשוט ייפול לנו וזה יהיה מאד חבל.
<אריאל פיקאר: בעיתונות הצרפתית שיווקנו את זה הרבה.
<אסתר בלום: בסדר, אבל עוד יותר.
<אסתר בלום: אם אין מענה, כנראה שזה לא הדרך או שזה לא נעשה מספיק.
<אסתר בלום: עוד נקודה מאד חשובה, אין במשרד מי שבעצם מלווה את העולה שצריך לעשות תהליך של רישוי מקצוע.
<אסתר בלום: כל העבודה היום נופלת על ארגוני העולים ולכן אנחנו כל כך מתמחים בעניין הזה.
<אסתר בלום: כי אנחנו לוקחים העולים ומלווים אותם אחד אחד.
<אסתר בלום: זה לא יתכן שהמשרד מטפל בכל הדברים האחרים – אם זה בוואוצ'רים והליווי של העולים בכל מיני – אבל דווקא אלא שצריכים רישוי, אין ליווי.
<אסתר בלום: זאת אומרת אין להם כתובת להיכנס לשם.
<אסתר בלום: יש את הפקידה הבסיסית שיכולה להגיד אתה צריך לעשות את זה ואתה צריך לעשות את זה, אבל לעשות את זה זה בערך 200-300 עמודים.
<אסתר בלום: זו עבודה שהיא מאד מאד קשה לעולה.
<אסתר בלום: חייב להיות - - -
סופה לנדבר: כמה פרויקטורים אישרתם בצרפתית השנה?
<אריאל פיקאר: לפחות, זה תפקיד ש - - -, אני חושב שבערך תוספת של 10 פרויקטורים.
סופה לנדבר: כן, אבל זו עבודה של אותם פרויקטורים נוסף לארגוני העולים.
<קלאודיה כץ: 30 מתוך 20.
<קלאודיה כץ: זה תפקידם.
<אסתר בלום: אם אפשר לתת פה הגדרה.
<אסתר בלום: אנחנו נשמח לדעת את זה ואנחנו נשמח לראות את המומחיות שלהם בנושא.
<אסתר בלום: אנחנו נשמח לשתף פעולה.
<אסתר בלום: דבר אחרון, אני מאד מאד מבקשת.
<אסתר בלום: דבר אחרון מאד חשוב.
<אסתר בלום: כידוע הממשלה הקודמת אישרה תקציב מאד יפה ומאד משמעותי לעולים מצרפת, בלגיה ואוקראינה.
<אסתר בלום: לצערנו הרב כל התכניות שכרגע מאשרות, הן רק עבור עולים שהגיעו מה-1 למרס עד 31 בדצמבר.
<אסתר בלום: חברים, כמה אנחנו יכולים לעשות תכניות עבור מספר עולים על כך כך הרבה כסף.
<אסתר בלום: תרחיבו את הזכאות לעולים האחרים שהגיעו לפני, לעולים שהגיעו אחרי.
<אסתר בלום: אי אפשר לתת לאותה משפחה, לאותו תא משפחתי 20 סדנאות בכל מיני נושאים, והם גם עסוקים בכל מיני.
<אסתר בלום: אי אפשר להקדים סדנה אם אין לך מספר משתתפים מינימאלי.
<אסתר בלום: יש פה הרבה מאד כסף שיתבז
<אסתר בלום: בז ברשויות המקומיות - - -
סופה לנדבר: את צודקת מאד.
<אסתר בלום: ובכל מיני מקומות אחרים, אם אנחנו לא נשנה את הפרט הזה.
<אסתר בלום: אני מאד מבקשת ואומרת את זה, כי בסופו של דבר זאת החלטה שלכם.
סופה לנדבר: צריך לעשות תיקון לדבר הזה.
<אסתר בלום: אתם חייבים להרחיב את זה לעולים וגם בבקשה להכניס בדבר הזה סעיף תקציבי, כי היה, לארגוני העולים.
<אסתר בלום: לא יתכן שמכל המיליונים, עשרות המיליונים שחולקו בין כל משרדי הממשלה, לא 20,000 שקלים, לא מיליון, לא חצי מיליון שקלים הועברו דרך התמיכות כתוספת לארגוני העולים שעושים כאן עבודה מאד מאד חשובה.
אברהם נגוסה: כמובן אנחנו נפנה לכל המשרדים הרלבנטיים לבצע את הפרויקט שהממשלה החליטה בעניין העולים מאוקראינה, מצרפת, מבלגיה ולבצע את זה לכל התקופות, כמו שאת אמרת - - -
סופה לנדבר: להרחיב את הזכאות.
אברהם נגוסה: להרחיב את הזכאות.
אברהם נגוסה: אנחנו נקיים המשך דיון, כי אני רואה שהזמן הקצר לא נתן לנו להגיע לעומק העניין.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך בקרוב בעוד דיון.
סופה לנדבר: יש לי רק משפט אחד.
סופה לנדבר: לא, בקשה לסיכום.
אברהם נגוסה: עכשיו המספר הראשון זה עלייה מרוסיה.
אברהם נגוסה: אז יכול להיות שאם אתה כבר מבקש להרחיב את הזכאות ויש המון קורסים שאני לא יודעת, אין שם מספר דרוש של עולים, אז יכול להיות שהבקשה של ועדת העלייה והקליטה יכולה להיות לשר, להרחיב את זה גם לעולים שמגיעים מרוסיה.
אברהם נגוסה: לפחות לפני שכל הפרויקט הזה יהיה פרויקט לאומי לכל העולים שמגיעים למדינת ישראל.
אברהם נגוסה: בסדר, זו תהיה הפנייה שלנו.
אברהם נגוסה: אני פונה לכל משרדי הממשלה להסיר את החסמים.
אברהם נגוסה: אני אמרתי בדיון הקודם ואני חוזר ואני אומר את זה – תנו לעולים לחזור הביתה ותנו לעולים שירגישו שהם בבית.
אברהם נגוסה: זה לא מספיק שהם מגיעים, הם גם צריכים להרגיש כמו בבית.
אברהם נגוסה: זה הבית שלהם וזה תלוי בנו.
אברהם נגוסה: אם אנחנו מתייחסים אליהם, אם אנחנו מורידים ומסירים את כל החסמים הבירוקרטים, אז הם ירגישו בבית ומי שמרגיש בבית – לא יעזוב את הבית.
אברהם נגוסה: ולכן אני מבקש ממשרדי הממשלה לעשות הכל בצורה של תום לב, ללא שום בירוקרטיה, כדי לעזור לעולים שלנו.
אברהם נגוסה: צהריים טובים.
אברהם נגוסה: אנחנו מברכים את ראש העיר וצוות העירייה שמארחים אותנו היום.
אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים דיון בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעיריית פתח תקווה.
אברהם נגוסה: היום ה-17 ביולי.
אברהם נגוסה: מהכנסת איתי יחד חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חבר הוועדה, חבר הכנסת רוברט אילטוב, מנהלת הוועדה, הגב' דנה שושני גורדון וגם אנשי הצוות בכנסת ורשם פרוטוקול נמצאים פה, גם נציגי הקהילה וגם את רב הקהילה אני רואה ונציגי העירייה.
אברהם נגוסה: גם דובר הוועדה יגאל אמיתי נמצא.
אברהם נגוסה: אני מבקש, כל מי שמדבר צריך להציג את עצמו לפרוטוקול.
אברהם נגוסה: זה חשוב מאוד, יש פרוטוקול.
אברהם נגוסה: אני מברך שוב את כבוד ראש העיר - - -
יואל רזבוזוב: לראש העיר יש גם יום הולדת היום.
אברהם נגוסה: אז אנחנו אומרים מזל טוב.
<איציק ברוורמן: תודה לכל המברכים.
אברהם נגוסה: אנחנו נתחיל, ראש העיר.
אברהם נגוסה: אני קודם כל נותן לראש העיר לפתוח ולאחר מכן הוא יציג את הצוות שיציגו את פעילות העירייה בקליטת העלייה בעיר פתח תקווה.
אברהם נגוסה: חשוב מאוד, אנחנו רוצים לשמוע איך העירייה משלבת את העולים החדשים לתוך החברה הישראלית בכל התחומים, אם זה חינוך, אם זה רווחה, אם זה תעסוקה, אם זה דיור, בכל התחומים.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מראש העיר ולאחר מכן הצוות ואז אנחנו ניכנס לדיון, גם התייחסות של חברי הכנסת וגם נציגי העולים.
אברהם נגוסה: אדוני ראש העיר, רשות הדיבור שלך.
<איציק ברוורמן: תודה רבה.
<איציק ברוורמן: ראשית אני כמובן מקדם פה בברכה את ועדת הקליטה של הכנסת, חברי הכנסת שהגיעו ואת כל שאר הנציגים.
<איציק ברוורמן: לכבוד הוא לנו שבחרתם להגיע אלינו.
<איציק ברוורמן: אנחנו גם נשמח להציג לכם את פעולתנו לגבי הקליטה.
<איציק ברוורמן: פתח תקווה זו עיר ברוכה, עיר מעל 250,000 תושבים שבה יש עולים, תלוי מה ההגדרה של העולים, אבל למעלה מ-20% מהאוכלוסייה של פתח תקווה היא עולים, נאמר של ה-20-25 השנים האחרונות ואנחנו התברכנו באמת באוכלוסייה מצוינת כאשר המסה העיקרית של העולים, כמו בכל מדינת ישראל, יוצאי ברית המועצות לשעבר, שמהווים פה נתח מאוד נכבד של האוכלוסייה ולאחר מכן יוצאי יהדות אתיופיה שהגיעו אלינו.
<איציק ברוורמן: יש לנו פה קהילה מאוד גדולה, שתי קהילות שתורמות לנו בעיר הזאת באמת בצורה יוצאת מן הכלל ונדמה לי שאנחנו גם יכולים להתפאר ולהתגאות במה שאנחנו עושים למען קהילות העולים פה בפתח תקווה.
<איציק ברוורמן: אני רק רוצה להגיד, אני אשאיר כמובן אחר כך לאנשי המקצוע לפרוש ולהציג בפניכם את הנתונים, אני לא אכנס לזה, אבל אני רוצה לומר שאל"ף, ההשקעה שלנו ותשומת הלב היא מאוד גדולה.
<איציק ברוורמן: אנחנו רק הקמנו לפני כשנתיים ועדת היגוי כוללת לגבי יוצאי אתיופיה על מנת באמת לראות את הטיפול המרבי, לתת להם, כשאנחנו מנסים לאגם את המשאבים וגם תוך ייצוג של כל הגורמים העירוניים מבני העדה, שייקחו בזה חלק, על מנת לשמוע ישירות מהם לגבי הצרכים ולאן לכוון את המאמצים שלנו ואת ההשקעות.
<איציק ברוורמן: אנחנו גם הגענו למסקנה ואנחנו עושים את זה, לפחות בתקופתי, שמצד אחד אנחנו מנסים ליצור פה חברה שהיא חברה הומוגנית, חברה אחידה, עם ישראל מאוחד ואחד, כולנו יחד, אבל הגענו למסקנה וזאת גם השקפת עולם שלי, שאי אפשר ליצור את מה שאולי דיברו לפני מספר עשרות שנים את הישראלי החדש, אי אפשר לקחת פה באופן מלאכותי, לערבב פה את כולם וליצור דגם של ישראלי חדש, אלא צריך ליצור את האחדות הזאת בעם ישראל.
<איציק ברוורמן: זה מה שאנחנו מנסים לעשות בפתח תקווה, תוך שמירה על הייחודיות של כל קהילה וקהילה.
<איציק ברוורמן: יורשה לי לצטט, וזו לא אמירה שלי, אבל לקחתי אותה בחיבוק ובשמחה, אנחנו בעד איחוד, אבל לא ויתור על הייחודיות.
<איציק ברוורמן: יש אחידות, אבל לא ויתור על הייחודיות, ולכן אנחנו גם מרבים בפעילות למען הקהילות השונות.
<איציק ברוורמן: יש לנו פה אירועים שאנחנו עושים לקהילות מתוך אמונה שחשוב שגם הילדים וגם הנכדים, אלה שייוולדו פה ויהיו דור שני ודור שלישי, שיידעו מאין הקהילה באה, מנין ההורים שלהם הגיעו, מה המסורת שלהם ורק ככה, תוך שמירה מצד אחד של הייחודיות של כל קהילה אנחנו נוכל ליצור גם אחידות בעם, אי אפשר אחרת.
<איציק ברוורמן: זה קו שאנחנו מנסים לעשות.
<איציק ברוורמן: פה יש לנו מכל המבחר, מכל תפוצות העולם מתרכזים ובאים הנה, קהילות שחלקן יותר ותיקות, חלקן יותר חדשות ואנחנו משקיעים בזה.
<איציק ברוורמן: יש לנו כמובן את הקליטה ואת החינוך ואת הרווחה ואת כל הגופים העירוניים שעוסקים ומפתחים.
<איציק ברוורמן: רק הבוקר הייתי בסיור בקייטנות שלנו ושמחתי לראות שבאמת, ואני רוצה להגיד, למרות כל מה שמנסים להגיד ומנסים לספר, לראות למשל איך נקלטו ילדי הקהילה האתיופית בקייטנות, היום חגגתי יחד איתם, ללא קשר לזה, זה סיור שנקבע זה מכבר בקייטנות, לראות את הילדים שמעורבים יחד בקייטנות זה תענוג גדול.
<איציק ברוורמן: אני אתן, כדי לחסוך בדיבורים, לאנשי המקצוע להציג את הנתונים ונתחיל ברעיה, מנהלת אגף הקליטה.
<איציק ברוורמן: בבקשה.
אברהם נגוסה: חשוב לי לציין גם את נציגי משרד העלייה והקליטה, משרד החינוך וגם אני מקווה שממשרד הרווחה גם יהיו.
<ראיסה לייכטמנוב: צהריים טובים, שמי רעיה לייכטמנוב, אני מנהלת את אגף הקליטה במשך כמה שנים.
<ראיסה לייכטמנוב: יש בפתח תקווה נכון להיום 49,790 עולים חדשים מכל המדינות, זה 20% מכלל התושבים, זה עיר קולטת עלייה.
<ראיסה לייכטמנוב: מעשר השנים האחרונות בעיר פתח תקווה באו 8,442 עולים חדשים יחד עם תושבים חוזרים.
<ראיסה לייכטמנוב: מתוך 49,790 8,000 הם מבני הקהילה יוצאי אתיופיה.
<ראיסה לייכטמנוב: אבל באגף הקליטה אצלנו אנחנו לא עשינו הבדל בין הקהילה האתיופית וקהילות אחרות בעיר.