GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: הוא מקבל, או אומרים ש'אין לך זכות בגלל ש - - -
<תמי צלינקר: אין ילד שלא מקבל מענה במערכת החינוך, אין תופעה כזאת.
<תמי צלינקר: היום עם הרפורמה, כשיש לנו כל כך הרבה שעות פרטניות, כל ילד ממוקד ואנחנו יודעים בדיוק מה המצב שלו בשפה, מתמטיקה ואנגלית וכל ילד מקבל את החליפה המתאימה לו באמצעות התגבורים.
<תמי צלינקר: וזה לא משנה אם הוא עולה חדש?
<תמי צלינקר: זה לא משנה.
<ליאת שוחט: זה חשוב שאם הוא מגיע ממשפחה של עולים ויש לו בעיה של שפה והוא כבר לא נחשב כעולה כי הוא גדל פה בארץ - - -
<תמי צלינקר: נכון, אז אנחנו תופרים מעטפת לכל ילד.
אברהם נגוסה: אז אין לכם בעיות של תקציב.
<ליאת שוחט: תשאל את הצוות שלי.
אברהם נגוסה: סליחה שאני שואל את זה באמצע, כי גם יש פרוטוקול, אז צריך להגדיר את זה.
אברהם נגוסה: זו ישיבת ועדת עלייה וקליטה פה, בשיתוף פעולה עם העירייה כמובן, אנחנו עושים את זה, חברים אחרים לא הגיעו היום כי פשוט לא יכלו, הם התנצלו, אנחנו מקיימים פה את הדיון והדיון פה מתחלק לשניים, לשמוע ולהתעדכן ולשאול גם שאלות ולקבל את ההסברים והחלק השני סיור.
אברהם נגוסה: לכן אני שואל באמצע, כי גם באנו להבין טוב וגם אם יש משהו שאנחנו יכולים לקחת לכנסת ולעזור.
אברהם נגוסה: לכן אני שואל, לפני ארבעה חודשים ממשלת ישראל אישרה שלוש תכניות, אושרו שמונה תכניות, אבל לפני ארבעה חודשים שלוש תכניות, בתחום החינוך, רווחה ובריאות.
אברהם נגוסה: שלוש התכניות האלה אושרו על ידי הממשלה עם תקציבים.
<תמי צלינקר: אתה מדבר על 'דרך חדשה'?
אברהם נגוסה: אני לא יודע, התכנית החדשה, אני לא מכיר את השם 'דרך חדשה'.
אברהם נגוסה: מה שכתוב בהחלטת הממשלה, תכנית הממשלה לשילובם המיטבי של יוצאי אתיופיה, זה השם שאני מכיר בכל הפרוטוקולים ובכל ההחלטות.
אברהם נגוסה: חיפשתם קצר, 'דרך חדשה', שיהיה דרך, אבל השם הפורמלי זה מה שכתוב בפרוטוקולים בכל ההחלטות.
אברהם נגוסה: עכשיו אני רוצה לדעת אם מיישמים את התכנית הזאת בשטח עם התקציב - - -
<קריאה: לא שמענו עליה, אין לנו מושג.
אברהם נגוסה: בגלל זה אני שואל באמצע, אני שואל אתכם, אני רוצה לדעת שאם התכנית - - - אני צריך לעשות את זה ברור, משרד החינוך הוא אחריי במה שקשור לתכנית החינוך.
אברהם נגוסה: בנוסף לתקציבים רגילים, כמו כל אזרחי המדינה שמקבלים יוצאי אתיופיה, יש פה תוספת במיוחד לילדים שאמרתי לך, שנולדו פה ושאומרים להם 'סליחה, אתם עברתם 15 שנה, אתם לא תקבלו את הזכויות'.
אברהם נגוסה: בשביל זה הממשלה קיבלה החלטה ונתנה לא כסף קטן ולכן אני רוצה לדעת ולהבין אם אתם מיישמים את זה או לא.
אברהם נגוסה: משרד החינוך, אני אומר אתם, ורווחה ובריאות.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה שבדיווח שלכם תתייחסו גם לזה.
<תמי צלינקר: לגבי התכנית לשילוב מיטבי, התקציב הזה עובר דרך אגפי הגיל, התקציב טרם הועבר.
<תמי צלינקר: התקציבים של אגף קליטת עלייה במשרד החינוך מועברים כסדר.
<תמי צלינקר: כל השעות שדיברתי הועברו על ידי אגף קליטת תלמידים עולים.
<תמי צלינקר: אני רוצה רק לספר לך על עוד תכנית נוספת שאנחנו מכניסים לבית ספר עתיר ביוצאי העדה, המודל המשולב.
<תמי צלינקר: קרן מוריה, אם אתה מכיר את השם הזה - - -
<תמי צלינקר: אז אנחנו מכניסים את זה לבית ספר אצלנו ואז גם במסגרת התכנית יש לנו מגשרת ארבעה ימים בשבוע, בנוסף אנחנו מכניסים בת שירות לאומי.
<תמי צלינקר: ואני רוצה רק לספר לך שבשבוע שעבר הייתי באחד התיכונים שלנו כאן ופגשתי שתי בנות שעושות בגרות 5 יחידות לימוד במתמטיקה והן סיפרו לי על חוויות הצלחה אדירות שיש להן, הן מתנדבות בקהילה, יש להן תמונת עתיד ברורה ובהירה והן יודעות בדיוק לאן הן הולכות, מה היעד האקדמי שלהן ואיך הם משתלבות בחיים בחברה הישראלית.
<תמי צלינקר: זה בעצם היעד שלנו לגבי כל התלמידים.
<ליאת שוחט: רציתי לומר עוד כמה דברים, אבל תן לה לסיים.
<לבנה שטובי: אני רוצה להגיד שבעבר, בחודשי הקיץ, ביולי אוגוסט, היו לנו תקציבים לנושא של קייטנות מכיתה א' עד כיתה ז' וכבר שלוש שנים בערך שאנחנו לא מקבלים תקציבים לנושא הזה.
<לבנה שטובי: אני רואה את הילדים שלא יכולים לשלם את ה-800-900 ₪ לקייטנות והם נשארים בבית ולא מגיעים לשום פעילות של קיץ, בשני חודשי הקיץ.
<לבנה שטובי: חשוב מאוד לתת את הדעת על זה כדי לתת להם שירות בסבסוד, משהו, או תקציב כמו שהיה בעבר, כדי לתת לילדים האלה כן לבוא לפעילות של קיץ ולא להסתובב ברחובות.
<אסתי אשל: אני רוצה להגיד לגבי הפעילות של קיץ, היות שזה גם סוף שנה אז אני בודקת את תקציבי הרווחה.
אברהם נגוסה: מאיזה משרד?
<ליאת שוחט: מנהלת מחלקת הרווחה של העירייה.
<אסתי אשל: אני רוצה קודם כל להוסיף על הדברים של לבנה, אני רוצה להתייחס לפל"א.
<אסתי אשל: אני רוצה להגיד שאת תכנית פל"א מלווה ועדת היגוי, שותפים בה מנהלי בתי הספר, אגף החינוך, מפקחי בתי הספר, ואנחנו יושבים פעמיים בשנה בדרך כלל, עובדים על היעדים, על התכניות ועל ההישגים.
<אסתי אשל: אני רוצה להתייחס לכמה נושאים שלדעתי אין להם מענה.
<אסתי אשל: אחד מהם הוא ילדים עולים שמגיעים עולים חדשים.
<אסתי אשל: אנחנו קיבלנו בינואר שני עולים מאוזבקיסטן, ההקצבה של משרד החינוך היא שש שעות שבועיות.
<אסתי אשל: ילדים שלא יודעים מילה בעברית, לא יכול להיות, מכניסים אותם לבית הספר ל-40 שעות, 35 שעות, עם שש שעות תגבור.
<אסתי אשל: אנחנו לא יודעים מה לעשות עם זה, בית הספר מתגייס, נותן שעות פה ושעות שם, לא רציני.
<אסתי אשל: הם לא עברו אולפן, אין פה אולפן בעיר, אין מענה אחר, זה מה יש.
אברהם נגוסה: איך משרד הקליטה שולח אם אין אולפן?
<קריאה: אנחנו מדברים על הילדים.
<אסתי אשל: כן, אני דיברתי על הילדים, גם ההורים שלהם זה אותו סיפור.
אברהם נגוסה: רגע, מה שקורה זה שלהורים יש אולפנים והילדים מקבלים בבית הספר.
<אסתי אשל: שש שעות שבועיות.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו מדברים גם על עולה שהגיע מצרפת, או מאוקראינה, או מקווקז או מאתיופיה, אם הוא מוגדר כעולה חדש אז מגיע לו שעות עולה.
<תמי צלינקר: כן.
אברהם נגוסה: על זה קודם דיברת.
<תמי צלינקר: נכון, והוא מקבל.
<אסתי אשל: אבל זה שש שעות, זה מה שאני אומרת, זה לא מספיק.
<אסתי אשל: שש שעות בשבוע.
<תמי צלינקר: התקציב הוא דיפרנציאלי והוא פרוגרסיבי, ילד עד שלושה ילדים מקבלים שש שעות בקבוצה באולפן בית ספרי, וזה מתפתח והולך, ארבעה עד תשעה ילדים מקבלים עשר שעות שבועיות וכו'.
<תמי צלינקר: זה התקציב וזה חוזר מנכ"ל.
<תמי צלינקר: אני יכולה להפנות את השאלה הזו הלאה.
<אסתי אשל: לכן אני מעלה את זה פה.
אברהם נגוסה: אבל בבית ספר אין כיתת אולפן?
<אסתי אשל: לא, יש ילד בודד שהגיע, שני ילדים בודדים בשני בתי ספר שנים.
<תמי צלינקר: אז כל אחד מקבל שש שעות בבית הספר שלו ובאולפן הבית ספרי.
<תמי צלינקר: אני יכולה לומר לך שיש לי הרבה תלמידים עולים, מאות תלמידים עולים במחוז ואנחנו מצליחים ללמד אותם עברית ובשלב הזה של השנה הם כבר דוברי עברית.
<תמי צלינקר: אני יכולה לקחת אותך לבתי ספר ולהראות לך שהילדים דוברי עברית, מדברים בשטף.
<תמי צלינקר: כשעובדים כמו שצריך - - -
<אסתי אשל: אני לא רוצה לפגוע במחוז, מה שמעניין אותי זה אור יהודה.
אברהם נגוסה: ביום ראשון סיירנו ברמלה, סיירנו בבית ספר וראינו שנכון, זה מספר ילדים, לא אחד או שניים, ראינו כיתת אולפן, יש שעות שהם לומדים בכיתת אולפן ויש נושאים, מתמטיקה, משלבים אותם בכיתות.
אברהם נגוסה: כך הם נותנים להם עברית.
אברהם נגוסה: אני מבין שפה אין להם חדשים.
<אסתי אשל: לא, יש ילד אחד פה וילד אחד שם ובשש שעות זה קשה מאוד, בית הספר מתארגן, מוסיף שעות, מוסיף - - -
<מאיר יחיאלי: הקליטה כאן מועטה, מספר המשפחות שנקלטות - - -
<אסתי אשל: הוא מועט.
<אסתי אשל: צריך למצוא פתרון דיפרנציאלי.
אברהם נגוסה: אבל אין אפשרות להתחשב במצב הזה במיוחד ולהגדיל להם את השעות?
<מאיר יחיאלי: זה נושא שהוא לא חדש, שנים מדובר על זה.
<מאיר יחיאלי: כשזו קבוצה ברורה שעולים חדשים מגיעים, עולים חדשים שנמצאים בעיר ואפשר לאסוף אותם אז בסדר, אבל בכל מקום בארץ יש מקרים שזה ילד אחד בכל בית ספר שהוא העולה החדש ואלה השעות שנותן משרד החינוך.
<מאיר יחיאלי: אנחנו מתמודדים גם עם מנהל בית הספר וגם עם המורה של הכיתה, שיתייחסו כמה שיותר לאותו ילד או ילדה.
אברהם נגוסה: יכול להיות שבתוך העיר יש עוד בתי ספר שיש עולים ואז אי אפשר לבנות תכנית שתרכז את כל הילדים המפוזרים אחד פה ואחד שם ולעשות להם תכנית, אולי אחרי הצהריים עם אולפן?
אברהם נגוסה: כי הילדים לא ילמדו אם לא.
<אסתי אשל: שעות, מישהו צריך לתת שעות.
אברהם נגוסה: האם ניתן לעשות את זה?
<ליאת שוחט: הלוואי.
<ליאת שוחט: העירייה תיתן את החלק שלה, בשמחה, אבל אני צריכה את המימון הבסיסי.
<כפיר רייך: אם יורשה לי להוסיף.
<כפיר רייך: יש מספר פרויקטים של התנדבות.
<כפיר רייך: אנחנו תמיד חושבים על איך הקהילה, איך מתנדבים יכולים להשתלב במאמץ הקליטה, במאמץ הלמידה וההתערבות של העולים בחברה הישראלית.
<כפיר רייך: רק לצורך דוגמה, יש ביקנעם ונס ציונה מרכז למשפחה שהם מלווים משפחות יוצאי אתיופיה בתחומי השפה, הקניית מיומנויות חברתיות והיכרות עם התרבות הישראלית, בראשון לציון יש קידום ילדים ונוער ממוצא אתיופי.
אברהם נגוסה: בואו נתמקד בשני הילדים האלה.
<כפיר רייך: מה שאני רוצה להגיד זה שלנו יש אפשרות מעבר לתקציב שמועבר באופן קבוע לתמוך בעוד פעילויות, הכשרת מתנדבים, תקציב נוסף, כדי לראות איך הקהילה - - -
<אסתי אשל: איפה בדיוק?
<כפיר רייך: אז אני אומר, אנחנו יכולים לתמוך בעוד פעילות נוספת של מתנדבים שיכולים להיכנס למערך העירוני.
<ליאת שוחט: ואתם מלווים את המתנדבים?
<כפיר רייך: אנחנו מלווים, יש גם רכזת - - -
<ליאת שוחט: אז בבקשה, יש לנו רכזת מתנדבים.
<ליאת שוחט: אבל זה משהו שמשלים, אני צריכה משהו שהוא יותר - - -
<לבנה שטובי: בדיוק, אי אפשר לבנות על מתנדבים בכל דבר, אי אפשר להתנער מאחריות.
<לבנה שטובי: הגיעו ילדים, אי אפשר להכניס ילד לכיתה י', י"א, כשכולם רצים לבגרות והוא לא יודע מילה בעברית ולבקש שמשש שעות או עשר שעות שבועיות שאנחנו נתנדב וניתן הוא ישיג.
<לבנה שטובי: זה תסכול אדיר.
<לבנה שטובי: לא יכול להיות שיש התנערות ואומרים שש שעות זה - - -
<אסתי אשל: סליחה, אני רוצה להדגיש נקודה, משרד הרווחה נותן פיקוח, נותן ייעוצים לגבי איזה תכניות, אבל הקצאת משאבים בכסף הוא לא נותן.
<אסתי אשל: אני צריכה לקחת כוח אדם מתוך כוח האדם הקיים, אני צריכה זה.
<אסתי אשל: אז זה נורא נחמד, שתיתנו הכשרות ואתם נותנים את הביטוחים ואת זה, אבל כוח האדם, מה שצריך, זה מאצלנו ואני מקצה 15% תקן לעניין הזה, שזה כלום, כי אני חייבת, אבל יש לנו עובדת התנדבות עירונית, שבהחלט נחבור אליה, אנחנו חוברים אליה ואנחנו עושים את המאמצים, אבל בוא, שמשרד הרווחה יקצה לנו משאבים.
אברהם נגוסה: אם יש ניסיון והניסיון הצליח, אז אולי תגיד לנו מה עשיתם מבחינת התקציב וכוח אדם, איך עשיתם את זה.
<כפיר רייך: אז אני אומר, השנה הזאת זו שנה חדשה שמעבר לתקציב הרגיל, אנחנו בתור פיקוח, אני מדבר שנייה על תחום ההתנדבות כדי לתת מענה משלים, אנחנו יכולים לתמוך באופן נוסף בעוד פעילויות.
<כפיר רייך: אני אומר, התקציב הזה לא יכול להיות מופנה לתקנים, זה חלק מהתקנות שלנו, אבל אנחנו יכולים לתמוך באופן נוסף, תקציב שלא היה בשנה שעברה, להוסיף ולחבור גם לרכזת ההתנדבות וליצור פעילות שיכולה לתת מענה משלים לבני הנוער האלה.
<אסתי אשל: אני אשמח מאוד לשמוע על תקציבים שעד עכשיו לא שמעתי עליהם.
<תמר חכימי: יש עוד שתי נקודות שאני רוצה להעלות.
<תמר חכימי: הרבה מאוד ילדים, גם יוצאי בוכרה, גם יוצאי העדה, בסוף יום הלימודים, אין להם צהרון, אין להם חוגים ואנחנו לצערי הרב לא מצליחים לגייס תכניות מספקות.
<תמר חכימי: למשל מיל"ת, יש לנו הקצבה מאוד מאוד מוגבלת של מסגרות, בכל העיר יש 4.5 מסגרות ואם היה אפשר כן לדאוג למקום כמו אור יהודה - - -
<ליאת שוחט: תמי, לא כולם יודעים על מיל"ת, תסבירי מה זו המסגרת.
<תמר חכימי: מיל"ת זו מסגרת של משרד החינוך, של יום לימודים ארוך, ארבע פעמים בשבוע, מוסיפים שמונה שעות לתלמידים בכיתה לתגבור, גם של מקצועות היסוד, כולל ארוחת צהריים, גם חוגים, עזרה בשיעורי בית.
<תמר חכימי: אצלנו לצערי אין לי מספיק מסגרות, הילדים מסיימים ב-12:30, אחת, שתיים, הולכים הביתה, חלקם משוטטים וזה חבל.
<תמר חכימי: צריך לדאוג, איך דואגים לאוכלוסייה כזו שהיא רק הגיעה וגם העברית שם לא משהו?
<תמר חכימי: ודבר נוסף, העשרה של חוגים.
<תמר חכימי: שוב, ילדים, בעיקר יוצאי אתיופיה וחלקם יוצאי בוכרה, לא מצליחים להגיע לחוגים עם העלות הכספית הגבוהה.
<תמר חכימי: וגם על זה צריך לחשוב במסגרת העשרה, כי כדי לשלב מיטבי, כמו שאתם אומרים, בין היתר זה להרחיב את עולם - - -
אברהם נגוסה: שוב, אני חוזר על זה, כי התכנית החדשה לשילוב המיטבי, מדובר על תכנית שהיא לא רק ליוצאי אתיופיה, זו תכנית של שילוב של כולם, עם עולים אחרים, ותיקים אחרים, ביחד, ברמה שלהם לתת את זה.
אברהם נגוסה: אני התייחסתי בעניין הכסף, יש חלק מיוצאי אתיופיה וחלק ממשרד החינוך, גם לתלמידים לא יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: התכנית הזו משולבת.
אברהם נגוסה: התכנית שאת מדברת עליה, זו בדיוק התכנית - - -
<תמר חכימי: נקווה, נחכה לתקציב.
<עופר תודר: ברשותך, כמה הערות בבקשה.
<עופר תודר: קודם כל תודה על הביקור.
אברהם נגוסה: קודם כל אני רוצה להבהיר, אני לא פה מפזר סתם הבטחות, אני מדבר פה לאחר החלטת הממשלה לפני ארבעה חודשים.
אברהם נגוסה: זה שזה לא הגיע לשטח זה כישלון של משרד החינוך.
<ליאת שוחט: גם הרווחה, יש לרווחה גם חלק.
אברהם נגוסה: גם הרווחה וגם הבריאות.
אברהם נגוסה: יכול להיות שזה לא אתם הכתובת, הכתובת יכולה להיות למעלה, אבל אני מדבר עובדתית - - -
<ליאת שוחט: אבל מפה יכולה לצאת קריאה.
אברהם נגוסה: אני מסביר ואני מעדכן אתכם, כי אני רוצה שאתם תדעו מה קיים ותהיה לכם אפשרות לדרוש.
אברהם נגוסה: הממשלה, אני ישבתי שם בהחלטה והכסף עבר למשרד החינוך, למשרד הרווחה ולמשרד הבריאות.
אברהם נגוסה: לכן לא צריכים להיות תירוצים.
אברהם נגוסה: זה תפקידי גם לבוא לשטח ולבחון ולראות אם אכן התכניות האלה יוצאות לפעולה בשטח.
<ליאת שוחט: ב-29.10.2015 דיברו על תחילת ינואר ליישום.
<ליאת שוחט: אני כבר אומרת לך שלשטח, לפחות אלינו, לא הגיע שום דבר.
<ליאת שוחט: זה כמה משרדים, זה חינוך, רווחה ובריאות.
אברהם נגוסה: אז תשאלו, 'אברהם נגוסה היה אצלנו, הוא דיבר על הכסף, איפה הכסף?
אברהם נגוסה: ' תשאלו, שיבואו אליי אחר כך.
<עופר תודר: אברהם, ברשותך.
<עופר תודר: אנחנו חושבים שני דברים.
<עופר תודר: אחת, אנחנו נבדוק מול שלושת המשרדים.
<עופר תודר: קודם כל אנחנו מודים על הביקור ועל שיתוף הפעולה בינינו.
<עופר תודר: באמת, יש אנשים נהדרים כאן ועוזרים לנו ובאמת תודה רבה.
<עופר תודר: הדבר השני, אנחנו נעשה את העבודה גם מול משרד החינוך, גם מול משרד הרווחה וגם מול משרד הבריאות, להבנתנו גם חשוב שאתם כוועדה תבקשו לראות איך ירד הכסף, איך חולקו ה-90 מיליון האלה ואיך חולק הכסף ולוודא שבאמת הכסף הועבר, כי אחרת יש לכסף נטייה להתאדות.
<עופר תודר: עכשיו אני רוצה עוד שלוש נקודות, בבקשה, שלא עלו כאן ולדעתי חשובות גם לנושא יוצאי אתיופיה וגם ליוצאי בוכרה וכו'.
<עופר תודר: נקודה ראשונה זה הנושא של הצבא.
<עופר תודר: להבנתנו יש לנו שתי בעיות קשות.
<עופר תודר: יוצאי בוכרה, חלק גדול מהם, בעיקר הנשים, לא מתגייסות בשל כל מיני היבטים תרבותיים, ליוצאי אתיופיה יש קושי גדול של נשירה במהלך הצבא, אנחנו כעירייה רוצים לקדם שני דברים, האחד, לקדם יותר את הגיוס לצבא, שתיים, לקדם תכניות שקיימות במקומות מסוימים בארץ לליווי של הלוחמים, חיילים, חבר'ה שנמצאים בצבא, כדי שגם הם יישארו ולא ינשרו.
<עופר תודר: זה מפתח להשתלבות בחברה הישראלית ובקטע הזה אם תוכלו גם לעזור לנו, בקטע של תכניות ליווי בצבא.
<עופר תודר: זו נקודה ראשונה.
<עופר תודר: אני ממשיך טיפה הלאה, כי התמקדנו יותר בילדים וזה חשוב וזה נהדר, אבל אנחנו מקימים בשנה הזאת באור יהודה מרכז צעירים.
<עופר תודר: גם בקטע הזה אנחנו מבקשים, אם יש אפשרות לסייע לנו.
<עופר תודר: בעינינו זה חשוב, צעירים זו אוכלוסייה שלא מקבלת מספיק שירות, גם בקטע של אקדמיה, גם בקטע של תעסוקה, כל הדברים האלה.
<עופר תודר: זו נקודה שנייה שחשובה לנו.
<עופר תודר: אני מדבר על הפערים שלנו חסרים, ומאיר, אם אתם יכולים לסייע, כל מי שיכול לסייע אנחנו רוצים.
<עופר תודר: נקודה שלישית, גם בקטע של הרווחה.
<עופר תודר: מתנדבים זה מצוין, מה שחשוב בעיניי ומה שבעיניי חסר כאן זה הנושא של עבודה קהילתית, דווקא בקטע של תקנים, כדי לעשות פרויקטים חברתיים, שהחבר'ה יתחברו לשכונה, זה גם קשור להעצמה.
<עופר תודר: יש הרבה מאוד תכניות כאלה, חשוב לנו שגם אתם תתחברו בקטע של עבודה קהילתית ולא רק מתנדבים.
<עופר תודר: אלה שלוש הנקודות.
אברהם נגוסה: אני לא אמרתי לכם את כל התכניות.
אברהם נגוסה: מה שאתה העלית עכשיו, כל התכניות האלה אושרו.
אברהם נגוסה: אולי אני בקיצור אגיד לכם על התכניות שאושרו.
אברהם נגוסה: אני מכיר את הבעיות, אני בא מהשטח, ועדת השרים שהוקמה בראשות ראש הממשלה, לאחר שלמדנו את הבעיות הקיימות בשטח, אז כמו שאמרתי, בתחום החינוך, רווחה ובריאות כבר אושרו, ובתחום האקדמיה, או בתחום התעסוקה, גם תכנית של משרד הכלכלה אושרה עם תקציב להכשיר תוך ארבע שנים 3,600 עובדים, להכשיר אותם ולשלב אותם בעבודה.
אברהם נגוסה: זו התכנית, בשביל זה אושר להם תקציב.
אברהם נגוסה: דיברת על אקדמאים, כל שנה נציבות המדינה תשלב 50 אקדמאים ו-30 סטודנטים, בסך הכול 80 בשנה לשלב במשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: אני מדבר על יוצאי אתיופיה בתכנית החדשה, לארבע שנים.
אברהם נגוסה: צבא דיברת, גם הצבא, התכנית שהצבא הגיש גם אושרה.
אברהם נגוסה: בטחון פנים, דיברתם פה גם על העניין של המשטרה והקהילה וכל זה, גם בעניין הזה התכנית אושרה, מה שהמשטרה הגישה, או משרד הביטחון הגיש והתכנית גם אושרה.
אברהם נגוסה: כנ"ל גם בתחום של התבטאויות או אירועים גזעניים, אפליה, גם בעניין הזה יש צוות במשרד המשפטים, בראשות מנכ"לית משרד המשפטים.
אברהם נגוסה: גם בעניין הזה כל משרדי הממשלה מוצגים בתכנית הזאת.
אברהם נגוסה: יש שמונה תכניות שאושרו.
אברהם נגוסה: אלה, חמש התכניות שאושרו זה לפני שלושה שבועות, אין לי טענות, אני בכלל לא מעלה את העניין הזה, כי צריך התארגנות, עוד לא.
אברהם נגוסה: יש לי טענות לגבי התכניות שאושרו לפני ארבעה חודשים, זה כל העניין.
אברהם נגוסה: לכן כל הנושאים שאתה ציינת עכשיו, לכולן יש תכניות עם תקציבים וכל זה.
אברהם נגוסה: אלה, שלושה שבועות, עוד לא, אבל ארבעה חודשים, הם היו צריכים להיות פה, כי מדובר בתקציב של 2016.
<עופר תודר: וגם אלה יהיו ב-2016?
אברהם נגוסה: בוודאי, כולם ב-2016, לארבע שנים.
אברהם נגוסה: זו תכנית של ארבע שנים.
אברהם נגוסה: לעולים אחרים, אני גם רוצה לשמוע, לעולים אחרים יש גם תקציבים, זה במשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: בעיקר התכנית החדשה, אנחנו מדברים על אלה שנולדו וגדלו פה ולא הצליחו להשתלב.
אברהם נגוסה: אלה הדברים האלה.
אברהם נגוסה: אבל לעולים חדשים יש את הזכויות כמו כל העולים האחרים שעלו, אם זה מצרפת, מאוקראינה, מארצות הברית וכל זה.
אברהם נגוסה: לכן אם יש בעיה, הגדרת העולה זה 10 שנים ו-15 שנה.
אברהם נגוסה: זה כולנו יודעים.
אברהם נגוסה: חשוב לי לשמוע לי על כל העולים, הבעיות של כל העולים ואז אני הולך ומקיים דיון בכנסת, מזמין את שר הקליטה, מזמין את שר החינוך, מזמין את שר התרבות, וכל הדברים האלה, כל מה שקשור לפי הנושאים.
אברהם נגוסה: בגלל זה אנחנו פה ללמוד.
<ליאת שוחט: טוב, זה עלה בין לבין מכל הגורמים פה, אבל ריכזנו את הצרכים, גם של העולים מאתיופיה וגם של העולים מארצות בוכרה, קווקז, אוזבקיסטן.
<ליאת שוחט: הבעיה העיקרית שלנו ולזה אני באמת מבקשת לגייס את חברי ועדת הקליטה, ואותך בראשותם, זה פתרון לבעיית שכונת המגורים שכוללת בתוכה את איילת השחר, אבל זו מין רצועה שהולכת לאורך כל הדרום של העיר.
<ליאת שוחט: אני מובילה היום מאבק, שהמדינה תיקח אחריות על התושבים האלה במהלך של פינוי בינוי, או במהלך של פיצויים.
<ליאת שוחט: גייסתי לכך גם את מר אביגדור יצחקי ואת רשות מקרקעי ישראל, כי מבחינת כלכלית השטח שמתפנה שם הוא אפשרי.
<ליאת שוחט: אבל כמו שאתה יודע, הבירוקרטיה יכולה למשוך את זה שנים.
<ליאת שוחט: התושבים האלה לא יכולים לחכות, אנחנו נהיה שם בשכונה הזאת ואתה תראה שזה לא ראוי למגורים.
<ליאת שוחט: אף אחד לא היה רוצה לגור במקום כזה ואני אשמח לתמיכה שלכם ברגע שזה יעלה.
אברהם נגוסה: העניין של התחדשות עירונית, זה נכנס פה?
<ליאת שוחט: כן.
<ליאת שוחט: היום מר אביגדור יצחקי הנחה את הצוות שלו בקבינט הדיור לבדוק את ההיתכנות הכלכלית של כל המתחמים האלה וברגע שתהיה לנו תכנית פעולה אנחנו נצטרך לגייס, כי הכסף הזה לא יבוא מהתושבים ולעירייה כמובן שאין.
<ליאת שוחט: זו הממשלה יחד עם רמ"י, כי הקרקעות הם של מדינת ישראל.
<עופר תודר: אני אגיד רק ברשותך וברשותך, ליאת.
<עופר תודר: יש שני מודלים עיקריים בנושא של התחדשות עירונית, יש מודל של תמ"א 38, שזה מודל אחד, ויש את המודל של בינוי פינוי.
<עופר תודר: הבינוי פינוי זה משהו יותר אטרקטיבי ואז היזם מכין תכנית ועם איזה שהוא מכפיל נותנים דירות חדשות לאנשים הקיימים.
<עופר תודר: פה במתחם הזה זו בעיה לעשות בינוי פינוי גם בגלל מגבלות גובה, גם בגלל מגבלות רעש, בגלל זה הסיפור הזה יותר מורכב מאשר בשכונות אחרות בעיר.
<עופר תודר: רק להבין.
<אפי גוטמן: נצטרך, את התושבים האלה, להוציא מתחום ה - - - זאת אומרת אתה צריך לבנות במקום אחר, להעביר לשם ובמקום זה לאשר - - -
<ליאת שוחט: אנחנו מציפים את הנושא הזה.
<ליאת שוחט: ברגע שתהיה לנו תכנית מסודרת אנחנו נצטרך את הגיבוי שלכם, כי שם מרוכזת האוכלוסייה האתיופית וגם האוכלוסייה הקשה.
אברהם נגוסה: כמה אחוז עניין של דיור ציבורי?
אברהם נגוסה: מי שקיבלו מעמידר או - - -
<אפי גוטמן: יש לתת את הנתון מבחינת דיור ציבורי כנתון - - - זו התייחסות - - -
<ליאת שוחט: היום ממה שנשאר בדיור הציבורי.
<ליאת שוחט: יש לנו 43 ממתינים.
אברהם נגוסה: לדיור ציבורי?
<ליאת שוחט: זו גם בקשה שביקשנו משר השיכון, שהם הצהירו שהם קונים דירות בערים.
<ליאת שוחט: ביקשנו שייקנו פה כמה דירות, כי באמת התור פה של הממתינים - - -
אברהם נגוסה: אתם מודעים לחוק החדש?
אברהם נגוסה: החלטה של העניין של זכאים להגדיל את הסיוע בשכירות.
<ליאת שוחט: כן, זה התקבל בשבוע שעבר.
<ליאת שוחט: גם האפשרות של רכישת דירה - - -
אברהם נגוסה: נכון, מי שגר בעמידר.
<ליאת שוחט: בדיוק, ויכול לקנות, אז האחוזים גדלו.
<ליאת שוחט: זה יעבור ל - - -
<אפי גוטמן: אני רק רוצה להגיד משהו על המספר הזה, 43, שהוא לא מספר אמיתי.
<אפי גוטמן: בגלל התנאים הקשים של משרד השיכון הרבה אנשים לא נכנסים לקריטריונים האלה.
<אפי גוטמן: אולי צריך להקל קצת את הקריטריונים, כי ברגע שהקריטריונים כאלה נוקשים אתה לא יכול להיכנס לתור הזה, אבל אתה עדיין סובל, אין לך לא דירה, לא סיוע.
אברהם נגוסה: ה-43 אלה עולים חדשים?
<אפי גוטמן: לא מחויב.
אברהם נגוסה: אנחנו בוועדת העלייה והקליטה.
<ליאת שוחט: כן, זה קליטה.
<ליאת שוחט: זה משרד הקליטה.
<ליאת שוחט: זה תיק הקליטה שלנו, זה 43 שבתוך העולים הם הגדירו לך, מקשישים, חד הוריות ודירות נ"ר.
<ליאת שוחט: זה הנתון של משרד הקליטה.
<מאיר יחיאלי: אני שמתי את תמונת המצב, בדיוק כמו שהדגשת, מבחינת הזכויות לפי הקריטריון של משרד העלייה והקליטה, מה שמוגדר עולים, עד 15 שנים בארץ בנושא של דיור ציבורי.
<מאיר יחיאלי: כל כלל העולים, עד 15 שנים בדיור ציבורי, הזכאים, קשיש יחיד, זוג קשיש, חד הוריים ומשפחות עולים בדירות נ"ר למקרה של כיסא גלגלים.
<מאיר יחיאלי: אלה המקרים של הקריטריונים, אלה הנתונים מבחינת הזכאים תושבי המקום שהם מבקשים.
<מאיר יחיאלי: רק בעולים.
<מאיר יחיאלי: מבחינתנו אנחנו יכולים, כמשרד, להציע בכל הארץ כמובן.
<מאיר יחיאלי: זה מה שאנחנו דבר ראשון עושים.
<מאיר יחיאלי: אנחנו לא אומרים אין, אנחנו אומרים שיש פתרונות דיור ציבורי בכל הארץ, בפריפריה, בצפון ובדרום, אבל - - -
<ליאת שוחט: לזכות התושבים שלי אני יכולה להגיד שהם אוהבים לגור פה והם ירצו להישאר פה.
<ליאת שוחט: רק שניתן להם פה.
<ליאת שוחט: עוד צרכים, אנחנו נראה את זה יותר בשטח, זה במסגרת הסיור, זה באמת מרכז קהילתי לעדה האתיופית.
<ליאת שוחט: אנחנו התחלנו לבנות ולהקים, אנחנו צריכים לסיים ואנחנו נשמח לעזרה ולתקציבים או לקישורים שתוכל לתת לנו לגורמים שיוכלו לעזור.
<ליאת שוחט: אני לא אפרט לך, אבל בגדול זה להגדיל את סל השירותים שעיריית אור יהודה נותנת לעולים אצלה בעיר, גם ברמה של שירותים חברתיים, גם ברווחה וגם בחינוך.
<ליאת שוחט: אני אשמח, רק לשמוע ממך היום שיש כל כך הרבה תכניות שאנחנו לא היינו מודעים זה כבר תוצר טוב של קיום הוועדה הזו.
<ליאת שוחט: גם לעולים מבוכרה, אנחנו דיברנו הרבה על העלייה מאתיופיה, אבל גם העולים שיצאו מהגדר של ה-15 שנים עדיין זו קהילה שצריך לשמור את המרקם שלה, את הייחודיות שלה.
<ליאת שוחט: אני לא יודעת אם נחשפת, אבל באור יהודה יש שני מוזיאונים של קהילת עולי בבל וקהילת עולי לוב, שבאמת אלה עליות שנעשו פה בשנות ה-50 וה-60 וכן העירייה והמדינה עזרו להם ליצור מרכזי תרבות חברתיים, לשמור על הייחוד.
<ליאת שוחט: מי שלא זוכר את העבר שלו, איך אמר יגאל אלון?
<ליאת שוחט: אין לו עתיד.
<קריאה: עתידו לוטה בערפל.
<ליאת שוחט: אז אנחנו רוצים שאותה התייחסות שהייתה בעבר לקהילה של העולים תהיה גם היום, קהילת עולי בוכרה וקהילת עולי אתיופיה.
<ליאת שוחט: אנחנו, מבחינת העירייה, ניתן את כל מה שנדרש, אבל אנחנו צריכים עזרה וסיוע מכל משרדי הממשלה ליישם את זה.
<ליאת שוחט: מישהו רוצה להגיד משהו?
<ליאת שוחט: להציג?
<ליאת שוחט: זה הזמן לפני הארוחה שממתינה לנו.
<ליאת שוחט: אבטמו, אתה רוצה?
<ליאת שוחט: בבקשה.
<אייאם אבטמו: שלום, אני אייאם אבטמו, אני נציג של הקהילה בעיר, חלקם פה שמכירים אותי - - -
<ליאת שוחט: הרוב מכירים אותך.
<אייאם אבטמו: כן, הרוב גם.
<אייאם אבטמו: אנחנו בקהילה בשטח באמת יש לנו הרבה בעיות.
<אייאם אבטמו: דברים שלנו, הצרכים שלנו, טופלו - - -
אברהם נגוסה: בוא תעמוד פה, כדי שכולם יראו אותך גם.
<אייאם אבטמו: ב-2014 אנחנו, הנציגים של הקהילה, שלחנו מכתב לשרת הקליטה ובמכתב ציינו את כל הבעיות שיש בחינוך ברווחה, צרכים של הקהילה.
<אייאם אבטמו: בעקבות כך היא שלחה לנו נציגים שלה מהמשרד.
<אייאם אבטמו: יש פה פרוטוקול, הרבה דברים שלא טופלו, וגם הנציגים שבאו דיברו ישירות עם הקהילה.
<אייאם אבטמו: היו בערך 30 ומשהו אנשים, נכחו כולם, משהו פרטי שקרה להם, אם זה ברווחה, אם זה בחינוך, עם הילדים.
<אייאם אבטמו: אפשר לראות את זה.
<אייאם אבטמו: אני פשוט רוצה לקצר, אז לא ניכנס.
אברהם נגוסה: יש גם מכתב שאברטה שלח לי, אני באתי עם המכתב הזה גם.
אברהם נגוסה: מה שאתה אומר, המועדון הקהילתי, לשמור את התרבות, בניית בית כנסת, תקציב מוגדל למוקד קליטה, תחום החינוך הבלתי פורמלי, הן לצעירים והן למבוגרים, חיזוק וגיבוש הקהילה ביישוב.
אברהם נגוסה: אלה הדרישות, אני מקצר את זה.
<אייאם אבטמו: פחות או יותר, כן.
<אייאם אבטמו: בחינוך יש הרבה ילדים שצריכים סיוע, שיעורי עזר, תכניות אחרי בית ספר, מה שהיא קודם ציינה, ויש הרבה ילדים, דיברו על הפעילויות שהם עושים, אבל בשטח יש הרבה ילדים מהקהילה שמסתובבים וגם יש את ההתנגשות עם המשטרה, אם זה בערבי שבת.
<אייאם אבטמו: הרבה דברים שליליים יש.
<אייאם אבטמו: אז אם כבר מדברים על שילוב צריך לעבוד קשה, צריך עוד הרבה תכניות בשביל למנוע את החיכוך של הילדים וגם שהם יעלו בלימודים, הילדים של הקהילה.
<אייאם אבטמו: הייתה גם בעיה של הסעה, ילדים שלמדו מחוץ לעיר.
<אייאם אבטמו: זה לא טופל עדיין, יש ילדים, זה כבר הרבה שנים, יש ילדים שגדלו והתגייסו והם בצבא ויש גיוס מהקהילה ומתגייסים, יכול להיות שיש נשירה, אני לא יודע כמה אחוז נשירה יש מהצבא, אבל עדיין אין תפקידים, יש מתגייסים לוחמים ואין קצינים.
<אייאם אבטמו: צריך לפני הגיוס פעילויות.
<אייאם אבטמו: אני חושב שאין מספיק, דיברנו על זה.
<קריאה: כל זה תלוי בשילוב האמיתי שיהיה.
<אייאם אבטמו: כן.
<אייאם אבטמו: ברווחה, סגרו את התכניות של השמגלוץ', עם מגשרי הדת.
<אייאם אבטמו: מה זה שמגלוץ'?
<אייאם אבטמו: מגשרי הדת, הזקנים שמונעים, היה פרויקט ברמה הארצית שהם עושים סולחה, שלום בית, בשביל לפתור את הסכסוכים במשפחה, את האלימות דרך המסורת.
<אייאם אבטמו: בעיר הזו הצליחו השמגלוץ' למנוע אלימות במשפחה, אבל אני לא יודע מאיזה סיבה, אולי ד"ר אסתי תסביר אחר כך, הם סגרו את זה ויש ביקוש לזה.
<אייאם אבטמו: צריך תקצוב של עובד סוציאלי בשביל שימשיכו לעבוד, כי באמת הם מצילים נפשות, משפחות מקריסה.
<אייאם אבטמו: הם גם מוכנים, רוצים לעבוד וסגרו להם את זה.