GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכאל לובוביקוב: עוד שאלה, ברשותך, שאלה קצרה לכבוד הרב גולדשמידט.
<מיכאל לובוביקוב: שמי מיכאל לובוביקוב, אני יושב ראש ליכוד רוסיה בליכוד העולמי, שאלה לוועד רבני אירופה, האם קיים איזה שהוא שיתוף פעולה עם פרלמנט אירופי ועם פרלמנטים בתוך המדינות בנושא של מאבק באנטישמיות לארגון שאתה עומד בראשו?
<פנחס גולדשמידט: כן, שכחתי להזכיר שבעקבות הפנייה שלנו והבקשה שלנו הנציבות האירופאית מינתה מתאם מיוחד למלחמה באנטישמיות, הגב' קתרינה פון שנורביין.
<פנחס גולדשמידט: היא היום ממונה.
<פנחס גולדשמידט: כמו שלמחלקת המדינה בארצות הברית יש שגריר מיוחד למלחמה נגד האנטישמיות, לנציבות באירופה יש עכשיו גם מתאמת לנושא הזה ואנחנו בקשר יומיומי איתה במה שקורה באירופה ואנחנו גם בקשר עם הפרלמנט האירופאי, גם עם הגופים וגם עם הפרלמנטים השונים וגם הממשלות השונות באירופה.
אברהם נגוסה: אנחנו פה הבנו מכל הכיוונים שקודם כל זה חשוב מאוד שהארגונים או משרדי הממשלה והארגונים שעובדים, כמו נתיב, כמו הסוכנות וארגונים אחרים, צריכים לצמצם את החסמים הבירוקרטים בתהליך העלייה ולצמצם את החסמים הבירוקרטים בתהליך הקליטה פה.
אברהם נגוסה: כדי להגביר את העלייה צריכה להיות פה תשתית קליטה, כמו שקודם ציינתי, העניין הוא להוריד את החסמים הבירוקרטים, גם בחקיקה וגם בתיקונים.
אברהם נגוסה: הדבר השני הוא שיתוף הפעולה עם כל הגורמים כדי להילחם נגד האנטישמיות.
אברהם נגוסה: שיתוף הפעולה הישראלי, אני מתכוון למה שאתה אמרת, שיש פה משרד בממשלת ישראל שמרכז את כל הפעילות והדבר השני, שיתוף הפעולה הלא ישראלי, כמובן של הקהילות היהודיות מול הפרלמנטים שלהם, מה שכבוד הרב עושה ושמענו, הקהילות מול הארצות שלהן, זה שיתוף הפעולה, כי האנטישמיות היא לא רק בעיה יהודית, זו גם בעיה של האנושות.
אברהם נגוסה: לכן שיתוף הפעולה מאוד חשו בכדי לפעול נגד התופעה.
אברהם נגוסה: אני רוצה להודות לאורחינו הנכבדים, נשיא הקונגרס היהודי הרוסי, מר יורי קנר, ולנשיא ועידת רבני אירופה, הרב פנחס גולדשמידט, ואני גם רוצה להודות למשרד התפוצות על הדוח שהם הציגו לנו.
אברהם נגוסה: אני רוצה גם להודות לכל המשרדים והארגונים ולכל המשתתפים פה, תודה רבה לכם.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה, נמשיך לעבוד ביחד בשיתוף פעולה לטובת חיזוק העלייה, לטובת חיזוק הקהילות היהודיות בגולה וגם לחיזוקה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.
אברהם נגוסה: שלום לכולם, ברוכים הבאים.
אברהם נגוסה: הנושא שלנו היום הוא בחינת הטיפול הממשלתי בעידוד העלייה מברזיל וקליטתה פה במדינת ישראל.
אברהם נגוסה: זה הנושא שנדון בו היום.
אברהם נגוסה: רק כדי לתת לכם נתונים, לפי הסוכנות היהודית וממשרד הקליטה, הנתונים שקיבלנו הם שבשנת 2015 עלו מברזיל רק 496, בהשוואה ל-280 בשנת 2014.
אברהם נגוסה: זה מראה עלייה במספר העולים מברזיל ולכן אני רואה פה גידול של 77% בשנה.
אברהם נגוסה: לפי מה שאני שמעתי, הגיעו אלי ארגוני העולים ודיברו איתי שהעלייה אפילו יותר מזה, הצפי של שנת 2016 יגדל יותר ממה שב-2015, ולכן יש שם בעיות בעניין של זירוז עלייתם לישראל וגם בתחום הקליטה פה בארץ, ואני בטוח שהם ישתפו אותנו ויסבירו לנו איפה הבעיות.
אברהם נגוסה: לכן אני אתן קודם כל ליו"ר מועצת ארגוני העולים, מריו לב, בקשה.
<מריו לב: אני רוצה להודות לד"ר נגוסה.
<מריו לב: האמת שאחרי הפנייה של בית ונצואלה יש הסכים - - -
<קריאה: בית ברזיל.
<מריו לב: בית ברזיל.
<מריו לב: מה אמרתי?
<מריו לב: אני אתקשר עם בית ונצואלה אחר כך.
<מריו לב: רשום לי הקשר עם ונצואלה.
<מריו לב: אני באמת רוצה לברך אותו.
<מריו לב: אני רוצה להגיד שבדרך כלל יש בעיות בקליטה, יש כל מיני דברים ואנחנו צריכים לארגן את עצמנו לקליטה של עולים מכל מקום שיש לו אופי מיוחד.
<מריו לב: לפני כמה שנים היה משבר בוונצואלה ובגלל זה התבלבלתי.
<מריו לב: במשבר בוונצואלה הקימו מהר מאד ועדה בסוכנות היהודית ועמדו - - - עם משרד הקליטה ועם התאחדות העולם, כדי לטפל בבעיות של העלייה מוונצואלה.
<מריו לב: הגענו לכמה סיכומים, לכמה דברים איך לקלוט אותם ולצערנו הרוב נסעו למיאמי, כמעט 90%.
<מריו לב: כאן ההבדל הוא 180 מעלות.
<מריו לב: כאן האנשים, הקהילה מברזיל רוצה לעלות לישראל.
<מריו לב: כאן, מי שיוצא מברזיל בא לישראל.
<מריו לב: כמעט אין אנשים שעוברים לקהילות אחרות.
<מריו לב: אני חושב שכמה שיותר מהר נתארגן, כמה שיותר אנחנו נתמוך ונחפש כל מיני פתרונות – בתעסוקה, בדיור, במרכזי קליטה, בכל נושא שיכול לעזור לקליטה יותר טובה של העולים – אני חושב שזה יהיה טוב לנו ויהיה טוב לעולים.
אברהם נגוסה: גם לי הייתה הזדמנות לבקר ולהשתתף בכנס של העולים בכפר סבא בבית ברזיל.
אברהם נגוסה: זו קהילה מאד מגובשת.
אברהם נגוסה: אני רוצה להזמין את מר מיכאל עבאדי, יו"ר בית ברזיל, בבקשה.
<מיכאל עבאדי: תודה.
<מיכאל עבאדי: קודם כל תודה שכולם טרחו לבוא.
<מיכאל עבאדי: באמת, זה מאד מרגש אותנו שבפעם הראשונה אני חושב בהיסטוריה אולי, מתייחסים לעלייה מברזיל בכנסת.
<מיכאל עבאדי: זו המקום השישי בעולם בשנה שעברה שעלו ממנו יהודים לישראל, וזה לא זניח בכלל, ואנחנו באנו כולנו ביחד למען אותה מטרה, לתת את הגיבוי ואת הטיפול שצריך לתת כדי לעודד, כדי לעזור וכדי לקלוט את העולים.
<מיכאל עבאדי: יותר מ-60% ממה שנמצא פה הם עולים חדשים שהגיעו בשנה האחרונה.
<מיכאל עבאדי: קודם כל אני מאד מתרגש, כמו שאתם רואים.
<מיכאל עבאדי: זה ממש מראה לנו, פעם ראשונה יש פנים שאפשר לדבר על העניין ועל הנושאים שחשובים לעולים.
<מיכאל עבאדי: אנחנו הכנו מצגת מאד קצרה שאני רוצה לעבור אליה כדי להתחיל לשים את הנושא שבטיפול.
<מיכאל עבאדי: אז כמו שחבר הכנסת אמר, המספרים מאד גדלים.
<מיכאל עבאדי: זה המספרים מהשנים האחרונות לפי הסוכנות.
<מיכאל עבאדי: פה עדיין אולי חסרים את המספרים של העלייה שנמצאת בישראל.
<מיכאל עבאדי: זאת אומרת זה מי שעולים דרך הסוכנות מחוץ לארץ, מברזיל.
<מיכאל עבאדי: אז אתם רואים את מגמת העלייה כבר משנת 2013 ישנה מגמה מאד ברורה והמספרים לשנה הבאה, לשנה הזאת, שנת 2016 צפויים לעוד קפיצה מאד משמעותית.
<מיכאל עבאדי: זה כבר לא זניח.
<מיכאל עבאדי: פה יש את ההתפלגות, אני מראה לכם שהברזילאים באים להרבה מקומות מגוונים בישראל, זה בשנה שעברה.
<מיכאל עבאדי: עדיין יש כמה מוקדים מרכזיים כמו רעננה, ירושלים, באר שבע וקריית ים, עד שם.
<מיכאל עבאדי: זה לא מקום אחד מאד מרכזי, אבל יש חמישה מקומות שהם מאד מרכזיים וזה בעצם היכן שנמצאים מרכזי הקליטה, אם אתם יודעים.
<מיכאל עבאדי: זה גם בירושלים, גם ברעננה וגם במודיעין, גם בבאר שבע וגם בקריית ים.
<מיכאל עבאדי: במודיעין יש מרכזי קליטה יותר טובים ועוד מעט אני אסביר.
<מיכאל עבאדי: יש כאן נציגים של הקהילה, ויש שם קהילה ברזילאית שממש מתגבשת במודיעין סביב דניאל סגל שנמצא פה.
<מיכאל עבאדי: זה המספרים של השנה שעברה.
<מיכאל עבאדי: זאת אומרת יש אפשרות כן לתת מענה ספציפי, אפילו גיאוגרפי בארבעה חמישה מוקדים.
<מיכאל עבאדי: זה עוד התפלגות.
<מיכאל עבאדי: בית ברזיל זה התאחדות העולים הברזילאים וזה פועל מתחת למטריה של העולה.
<מיכאל עבאדי: יש לנו בעצם יותר מ-100 מתנדבים וזו ההתפלגות של המתנדבים שלנו שגם באותם המוקדים שמצאנו עולים, יש לנו גם במובן התנדבותי וזה בדיוק אחד ה-.
<מיכאל עבאדי: זה בא במקום, בוא נגיד זה בא בגלל אולי החוסר, חוסר הטיפול שיש מבחינה מערכתית.
<מיכאל עבאדי: אז אנחנו נותנים את התשובה פנים אל פנים באותה שפה ומאותה תרבות.
<מיכאל עבאדי: כל המתנדבים הם עולים ברזילאים לשעבר.
<מיכאל עבאדי: אנחנו התחלנו רק לפני שנה וחצי ובשנה הראשונה, בשנה וחצי הזאת, אלה חלק מהגופים שהתקשרנו איתם להסביר להם ולנסות לגבש שיתופי פעולה איתם, כדי שיחד איתם נוכל להשתמש במה שיש להם, לתת לעולים הברזילאים.
<מיכאל עבאדי: מה שאני רוצה עכשיו להבהיר, כמה השקפות על המצב של הברזילאים, לנסות להסביר למה העלייה הזאת באמת עולה ולמה המספרים גדלים.
<מיכאל עבאדי: זה לא רק כתוצאה מעבודה של ההסתדרות הציונית והסוכנות, זה גם בגלל המצב הכלכלי בברזיל, או הייתי אומר אפילו בעיקר.
<מיכאל עבאדי: אז יש משבר כלכלי חזק מאד במדינה כבר כמה שנים.
<מיכאל עבאדי: זה מתבטא למשל במטבע.
<מיכאל עבאדי: אז פה רואים את היחס של הריאל ביחס לשקל הישראלי.
<מיכאל עבאדי: אתם רואים שבארבע השנים האחרונות השווי הוא פחות מחצי, כמעט פעמיים וחצי פחות שווי מול השקל.
<מיכאל עבאדי: זאת אומרת מי שתכנן עלייה ולקח בחשבון שבוא נגיד שכר הדירה שהוא יקבל מדירה שם יהיה מספיק לשכר דירה בישראל, זה כבר לא המצב.
<מיכאל עבאדי: אתם רואים שכל מי שתכנן את זה לפני שנה או לפני שנתיים, המספרים מאד מאד השתנו.
<מיכאל עבאדי: זה רק בשנת 2014, המיתון שהיה בברזיל.
<מיכאל עבאדי: בשנת 2015 זה עוד יותר גרוע.
<מיכאל עבאדי: התמ"ג במדינה ירד ב-3.5% ובשנת 2016 צפויים עוד 4.5% ירידה בתמ"ג בברזיל.
<מיכאל עבאדי: וההבדל הזה בין ברזיל ישראל, ההבדל הכלכלי, גם מושך אותם, חוץ מהציונות כמובן.
<מיכאל עבאדי: רואים פה גם את הקורלציה בין המספרים האלה, בין המספר של הגידול, או ההיפך, הפיחות של התמ"ג הברזילאי והעלייה לישראל.
<מיכאל עבאדי: זה קשור מאד אחד לשני.
<מיכאל עבאדי: בנוסף לזה יש גם הרגשה גוברת של אנטישמיות בברזיל, מבחינה ממשלתית במיוחד.
<מיכאל עבאדי: כמו שאתם יודעים, ברזיל לא מקבלת עדיין את המינוי של דני דיין לשגריר המדינה.
<מיכאל עבאדי: בספטמבר השנה נשיאת ברזיל תבקר באיראן.
<מיכאל עבאדי: זו עוד דוגמא.
<מיכאל עבאדי: רק בחודש הזה נפתחה השגרירות הפלסטינאית בברזיליה.
<מיכאל עבאדי: אז הפוטנציאל הוא שם.
<מיכאל עבאדי: הקהילה הברזילאית היהודית מונה 120,000 אנשים וכבר יש בישראל 12,000 יהודים שמקורם מברזיל, ויש פוטנציאל שהמספר הזה באמת, אם כל הנתונים יהיו במקום, אז אפשר להביא המון.
<מיכאל עבאדי: בשקף האחרון, אחד לפני האחרון, זה מה שאנחנו חושבים שזה הנושאים שצריך לדבר עליהם, וגלדיס תדבר בעיקר על הנושאים האלה, מה אנחנו חושבים שחסר בעיקר, חוץ מהיחס הפרסונאלי בשפה הנכונה ובתרבות הנכונה.
<מיכאל עבאדי: זה הנושאים החשובים ביותר מבחינת העולים החדשים – התעסוקה, השפה, קורסים מקצועיים וסיוע כספי.
<מיכאל עבאדי: שתדעו, בשקף הבא, זה השליחה הטובה ביותר שלנו בברזיל.
<מיכאל עבאדי: זו דילמה, נשיאת ברזיל והיא באמת עוזרת לנו באמת להעלות את המספרים האלה.
<מיכאל עבאדי: זו ההקדמה.
<מיכאל עבאדי: אני רוצה שגלדיס תתחיל לדבר על הנושאים עצמם, מה חסר, איזה מקרים אנחנו רואים.
<מיכאל עבאדי: גלדיס, עובדת עם עולים חדשים בהתנדבות כבר 11 שנה רק מברזיל, מטעם העולים.
<גלדיס ברזובסקי: סגנית יושב ראש של העולה.
<מיכאל עבאדי: סגנית יושב ראש של העולה, והיא כבר בנושא הזה הרבה זמן.
<מיכאל עבאדי: זה מפעל החיים שלה.
<מיכאל עבאדי: כל העולים מכירים אותה בשמה, כל עולי ברזיל כבר עברו איתה, כבר דיברו איתה והיא כבר טיפלה בהם.
<מיכאל עבאדי: אז אני מעביר את רשות הדיבור לגלדיס, ברשותך.
<גלדיס ברזובסקי: אני חושבת שאני לא צריכה מיקרופון.
<גלדיס ברזובסקי: הקול שלי הוא מספיק חזקה.
<גלדיס ברזובסקי: אני רוצה להתחיל בסקירה מהתחלה של תהליך העלייה מברזיל.
<גלדיס ברזובסקי: הצעד הראשון הוא הסוכנות היהודית בברזיל.
<גלדיס ברזובסקי: בגלל שיש פה נציגים של הסוכנות, אז אני מברכת על נוכחותם ואולי נקבל מהם כבר תשובות על בעיות שאני ראיתי.
<גלדיס ברזובסקי: אני השתתפתי בשתי משלחות של הסוכנות לברזיל בשנה האחרונה ומה שאני ראיתי, זה קודם כל בשנים האחרונות חלה הקטנה של מספר השליחים בברזיל.
<גלדיס ברזובסקי: מספר הנציגים של הסוכנות בברזיל היום הוא 1, נציגה אחת בסן פאולו, ושני שליחים שהם מתחלקים חצי משרה בין תנועות הנוער וחצי משרה לעלייה.
<גלדיס ברזובסקי: לכן הפנייה של מה שאני מקבלת, הסוכנות לא עונה לי לטלפונים.
<גלדיס ברזובסקי: הסוכנות לא יכולה לענות לטלפונים כשיש שתי בנות שם, שעובדות מאד קשה.
<גלדיס ברזובסקי: אני לא חושבת שהן יושבות ושותות קפה.
<גלדיס ברזובסקי: הן פשוט צריכות גם לעשות ראיונות, גם לתת הסברים לעולים וגם לענות לטלפונים.
<גלדיס ברזובסקי: אז אני פונה מכאן לסוכנות היהודית שתעלה את מספר העובדים כעלייה בגידול במספר העולים החדשים שיש היום מברזיל.
<גלדיס ברזובסקי: כי נכון, אולי לפני שנתיים שלוש – שתי עובדות יכלו להספיק, אבל היום, עם הגידול של מספר העולים, אז זה לא מספיק.
<גלדיס ברזובסקי: אני היום עונה על עשרות אימיילים שאני מקבלת מעולים בפוטנציה, שרוצים מידע על ישראל.
<גלדיס ברזובסקי: מה הם שואלים אותי?
<גלדיס ברזובסקי: כמה עולים החיים בארץ, כמה עולה שכר דירה.
<גלדיס ברזובסקי: הם רוצים לדעת והם רוצים בשפה שלהם.
<גלדיס ברזובסקי: הם לא רוצים בשום שפה אחרת.
<גלדיס ברזובסקי: בברזיל מעט אנשים יודעים אנגלית ומעט מהדור הצעיר אולי יודע ספרדית, כי ספרדית זו שפה שרק בשנה-שנתיים האחרונות התחילו ללמד בבתי הספר.
<גלדיס ברזובסקי: אם חושבים שבברזיל כל אחד יודע ספרדית, אז טועים במחשבה.
<גלדיס ברזובסקי: לא יודעים ספרדית והברזילאי רוצה לשמוע את המידע בשפה שלו.
<גלדיס ברזובסקי: וזה בנושא של הסוכנות וההתחלה של העלייה.
<גלדיס ברזובסקי: אחר כך העולה עולה לארץ והוא מתקבל כאן במשרד הקליטה בשדה התעופה, על ידי מתנדב של העולה, שעם הזמן למד פורטוגזית וכולם אוהבים אותו – נחום, ממש כולם אוהבים אותו.
<גלדיס ברזובסקי: הברזילאים מדברים כמה אדון נחום הוא נחמד אליהם, אבל הם מגיעים למשרדים של משרד הקליטה והם צריכים לקבל את תעודת הזהות, והם לא מבינים שום דבר ונותנים להם ניירות לחתום, שאמנם זה ניירות של סתם.
<גלדיס ברזובסקי: תחתום פה על תעודת זהות.
<גלדיס ברזובסקי: הם רוצים להבין על מה הם חותמים.
<גלדיס ברזובסקי: אפשר להגיד אוקיי, זה סטנדרטי, אתה צריך לחתום.
<גלדיס ברזובסקי: אבל מי אוהב לחתום על ניירות כשהם לא מבינים מה כתוב שם?
<גלדיס ברזובסקי: אין שם מתנדב שמדבר פורטוגזית שיכול להסביר.
<גלדיס ברזובסקי: אני לא אומרת לתרגם את הניירות, זה ניירות של מדינת ישראל והם צריכים להיות בעברית, זה נכון.
<גלדיס ברזובסקי: אבל אולי לקבל מישהו שיעזור.
<גלדיס ברזובסקי: עובד שיידע ספרדית ויקבל אותם שם.
<גלדיס ברזובסקי: קודם כל אני רציתי לחזור לברזיל.
<גלדיס ברזובסקי: בברזיל אין אולפני הכנה לעברית.
<גלדיס ברזובסקי: אין אולפנים בעברית בברזיל כדי שאנשים יכינו את עצמם.
<גלדיס ברזובסקי: הם צריכים לחפש.
<גלדיס ברזובסקי: אמנם הסוכנות אמרה שבשנים האחרונות היא תיתן מענה, לא, היא תיתן עדיפות.
<גלדיס ברזובסקי: לחינוך היהודי אין אולפנים בעברית.
<גלדיס ברזובסקי: הם צריכים לקחת מורים פרטיים שם.
<גלדיס ברזובסקי: יש מלא מורים לעברית שם שעובדים בבתי הספר היהודיים ולא כולם לומדים בבתי הספר.
<גלדיס ברזובסקי: אתם ראיתם את המצב הכלכלי.
<גלדיס ברזובסקי: המון יהודים עוזבים את בתי הספר היהודיים כי הם נורא יקרים.
<גלדיס ברזובסקי: אז הם מגיעים לפה עם אפס עברית, ומי שיודע אז אוקיי.
<גלדיס ברזובסקי: קצת עברית.
<גלדיס ברזובסקי: אני אתן אחר כך לעולים החדשים להגיד איך העברית שלהם.
<גלדיס ברזובסקי: אז הם מגיעים לפה ומדברים בשפה שהם לא מבינים.
<גלדיס ברזובסקי: הם לא מבינים עברית, הם לא מבינים אנגלית.
<גלדיס ברזובסקי: אחר כך הם מגיעים למרכז הקליטה.
<גלדיס ברזובסקי: במרכז הקליטה לפעמים, והיה לי סיפור של עולה חדשה שהגיעה ביום חמישי בלילה.
<גלדיס ברזובסקי: אף אחד לא קיבל אותה.
<גלדיס ברזובסקי: היא הגיעה לבד.
<גלדיס ברזובסקי: המונית, נהג המונית כמובן דובר עברית, השאיר אותה עם המזוודות, עכשיו תלכי.
<גלדיס ברזובסקי: והיא מגיעה.
<גלדיס ברזובסקי: אף אחד.
<גלדיס ברזובסקי: יש שומר שפותח לה את הדלת, יש מישהו שנותן לה את המפתחות ועד יום ראשון היא לא רואה אף אחד שיכול להסביר למה לאיפה היא הגיעה בכלל ולאן היא צריכה ללכת בשביל אפילו לקנות אוכל לשבת.
<גלדיס ברזובסקי: אז אין אף אחד במרכזי הקליטה.
<גלדיס ברזובסקי: במרכזי קליטה אחרים כמו אשדוד למשל, רק אתמול נודע לי שההודעות נכתבות בשתי שפות – עברית ורוסית.
<גלדיס ברזובסקי: אין שפה אחרת להודעות באשדוד.
<גלדיס ברזובסקי: כן.
<גלדיס ברזובסקי: אני מזמינה אתכם לבוא ולבקר.
<גלדיס ברזובסקי: אני בעצמי, על חשבוני, אני נוסעת לכל מרכז קליטה.
<גלדיס ברזובסקי: נסעתי מקריית ים עד באר שבע, ביקרתי וראיתי במו עיני שלטים כתובים ברוסית ובעברית ולפעמים באנגלית.
<גלדיס ברזובסקי: ובמרכז הקליטה באולפני עציון, אז יש בירושלים, בבית קנדה בירושלים יש בספרדית.
<גלדיס ברזובסקי: אבל לפעמים רוב הסטודנטים שבאים לאולפן עציון הם ברזילאים.
<גלדיס ברזובסקי: מה כל כך קשה לבקש שיתרגמו את זה לפורטוגזית ולא לספרדית?
<גלדיס ברזובסקי: רק השבוע קיבלתי אימייל מרופאה, שאני הפניתי אותה למישהו שמסביר לה מה צריך בשביל לקבל רישוי.
<גלדיס ברזובסקי: היא אומרת כן, פניתי.
<גלדיס ברזובסקי: קיבלת מענה?
<גלדיס ברזובסקי: קיבלתי מענה, אבל המענה היה כולו בספרדית ואני לא מבינה ספרדית.
<גלדיס ברזובסקי: לקרוא ספרדית, היא לא יודעת לקרוא ספרדית.
<גלדיס ברזובסקי: מה לעשות?
<גלדיס ברזובסקי: זו רופאה שכבר נמצאת שנים בברזיל, היא נולדה בברזיל.
<גלדיס ברזובסקי: היא בת 40 או 40 ומשהו, היא רוצה לעלות לארץ, היא מקבלת מענה בספרדית.
<גלדיס ברזובסקי: וזה כבר גורם לחוסר אמון.
<גלדיס ברזובסקי: אתם רוצים אותנו פה או אתם לא רוצים אותנו פה?
<גלדיס ברזובסקי: וזה לא היה כל כך קשה להשיג את התרגום וזה לא היה כל כך קשה.
<גלדיס ברזובסקי: נכון, יש בית ברזיל.
<גלדיס ברזובסקי: אנחנו יכולים לעשות את זה או לא.
<גלדיס ברזובסקי: כי למה לנו לעשות את זה?
<גלדיס ברזובסקי: אנחנו מתנדבים.
<גלדיס ברזובסקי: אנחנו עושים את זה על חשבון הזמן והכסף שלנו.
<גלדיס ברזובסקי: מדינת ישראל יודעת לתרגם לרוסית, אז מדינת ישראל יודעת גם לתרגם לפורטוגזית.
<גלדיס ברזובסקי: ואני לא אשים כאן על השולחן את המספרים.
<גלדיס ברזובסקי: הסיפור הזה שיש מיליון לעומת 500, זה לא אומר.
<גלדיס ברזובסקי: אז שמדינת ישראל תגיד – אנחנו מקבלים עולים רק כשהם יבואו יותר מ-1,000.
<גלדיס ברזובסקי: אם יש 500 עולים, אנחנו לא רוצים עולים חדשים מברזיל, אנחנו לא רוצים עולים חדשים מכל מיני מדינות אחרות, מאיטליה ומכל מיני מקומות אחרים שיש פחות מ-1,000 עולים.
<גלדיס ברזובסקי: עידוד עלייה, למרות שאין היום תכניות של עידוד עלייה בברזיל, הברזילאים רוצים לבוא.
<גלדיס ברזובסקי: וברזילאים ורופאים ברזילאים עם איכות מאד גדולה.
<גלדיס ברזובסקי: מי לא מכיר את פרופסור מילטון סאוטה, שהיה הרופא בבלינסון?
<גלדיס ברזובסקי: זה אתה.
<גלדיס ברזובסקי: לא ידעתי שאתה פה.
<גלדיס ברזובסקי: אה, לא, אתה מכיר אותו.
<גלדיס ברזובסקי: כן, הוא מהעיר שלי.
<גלדיס ברזובסקי: אני למדתי עם אשתו בבית הספר.
<גלדיס ברזובסקי: מי לא מכיר את פרופסור מילטון סאוטה, שהוא רופא ברזילאי?
<גלדיס ברזובסקי: ורופאים אחרים.
<גלדיס ברזובסקי: מי לא מכיר את ד"ר ויסמן, הפסיכיאטר שפתח קליניקה למסוממים באשקלון.
<גלדיס ברזובסקי: גם ברזילאי.
<גלדיס ברזובסקי: יש לנו איכות מאד טובה.
<גלדיס ברזובסקי: יש לנו אחד מבתי החולים הטובים בעולם, בית החולים אלברט אינשטין, שהוא בית חולים יהודי בסן פאולו.
<גלדיס ברזובסקי: ואף אחד לא יכול להגיד שבברזיל אין רפואה.
<גלדיס ברזובסקי: אולי אין שירותי רפואה, אולי הרפואה הציבורית בברזיל היא מתחת לכל ביקורת, אבל זה לא תלוי באיכות של הרופאים, זה תלוי בממשל שלהם.
<גלדיס ברזובסקי: אז אנחנו יכולים לבוא, אבל כשרופא ברזילאי מגיע, וקרה מקרה השנה.
<גלדיס ברזובסקי: רופא מרדים, כשבמדינת ישראל חסרים רופאים מרדימים, ואחרי שישה חודשים של הסתכלות שהוא עושה, הוא מסיים את ההסתכלות שלו בהצלחה, מציעים לו 6,000 שקלים כדי שהוא ימשיך לעבוד.
<גלדיס ברזובסקי: ולרופאים אחרים מציעים יותר.
<גלדיס ברזובסקי: למה?
<גלדיס ברזובסקי: הוא מרגיש שיש פה משהו לא טוב.
<גלדיס ברזובסקי: הוא לקח את הדברים שלו.
<גלדיס ברזובסקי: הוא אומר – בשביל 6,000 שקלים אני חוזר לברזיל והוא באמת חזר לברזיל.
<גלדיס ברזובסקי: וזה חבל.
<גלדיס ברזובסקי: אז אני קוראת גם למשרד הקליטה להרים את הדגל של העלייה מברזיל, גם לסוכנות היהודית.
<גלדיס ברזובסקי: לשבת, ובאמת כמו שעולים בוונצואלה.
<גלדיס ברזובסקי: אני רוצה להגיד משפט אחרון ואני רוצה לתת את רשות הדיבור לריקרדו ששון, שהוא עושה חדש שרק הגיע לרעננה, שהוא יספר לכם מה קורה כאן.
<גלדיס ברזובסקי: אנחנו הצאצאים, השם משפחה שלי אומר הכל.
<גלדיס ברזובסקי: שם המשפחה שלי לפני הנישואים גולנסקי, ואחרי הנישואים ברזובסקי.
<גלדיס ברזובסקי: זה מצלצל לכם משהו?
<גלדיס ברזובסקי: אנחנו צאצאים של הרוסים, שהברון הירש לקחת את הסבים שלי שם.
<גלדיס ברזובסקי: אם הייתי נשארת ברוסיה, אולי היום יכולתי לעלות לארץ בתנאים יותר טובים.
<גלדיס ברזובסקי: וזה בעצם מה שהברזילאים, וסליחה, אבל זה בעצם מה שאני שומעת מהברזילאים.
<גלדיס ברזובסקי: למה זה קורה?
<גלדיס ברזובסקי: אז בבקשה, ריקרדו ששון, ספר מה קרה לך.
אברהם נגוסה: אחריך אנחנו רוצים לשמוע את מרשי הממשלה.
<גלדיס ברזובסקי: כן, זה רק בשביל להשלים את התמונה.
<ריקרדו ששון: שלום כבוד יושב ראש הוועדה וכל הנמצאים.
<ריקרדו ששון: אני פחות מחודשיים, בעצם חודשיים בארץ, מה-23 וכשהגענו - - -
אברהם נגוסה: חודשיים בארץ?
<ריקרדו ששון: כן, כן, חודשיים בארץ.
אברהם נגוסה: עולה חדש ממש.
<ריקרדו ששון: טרי, טרי.
<ריקרדו ששון: והגענו לרשום את הילדים לבתי הספר.
<ריקרדו ששון: הגענו לבית הספר, עשינו משהו שלא לפי הסדר הישראלי.
<ריקרדו ששון: ביקרנו בבית הספר לפי כמה אנשים שהכירו מישהו בבית הספר לפני שהיינו בעירייה, כי לא ידענו.
<ריקרדו ששון: כי בברזיל מבקרים בבית הספר לפני שמגיעים.
<ריקרדו ששון: אז הגענו, נפגשנו עם המנהלת ובתוך הדיבור, דיברנו והיא מספרת לנו בהתלהבות – בבית הספר שלנו הצלחנו את תכנית מילה, תכנית לעולים חדשים, שיש ארוחות ארבע פעמים בשבוע, ארוחת צהריים ועוד שעה וחצי של לימוד מתמטיקה ועברית, כאילו בנוסף למה שיש באולפן.
<ריקרדו ששון: זו תכנית מעולה והצלחנו בבית הספר שלנו לשים את המורה הראשית של מתמטיקה של בית הספר, שהיא תעשה את העבודה הזאת.
<ריקרדו ששון: והתלהבנו וזה, ואיזה יופי, ושבוע הבא מגיעים לבית הספר.
<ריקרדו ששון: יום ראשון מגיעים לבית הספר, באה מנהלת האולפן ומנהלת בית הספר: אנחנו מצטערים, עשינו טעות.
<ריקרדו ששון: כשהגענו ואמרנו לכם שיש את התכנית הזאת, אבל התכנית הזאת היא לא לעולים חדשים, התכנית הזאת רק לצרפתים ואוקראינים, היא לא מתאימה לברזילאים ולא מתאימה לאף אחד.
<ריקרדו ששון: ויש גם ילדה, בבית הספר יש רק 22 ילדים באולפן, זה מעט יחסית לבתי הספר האחרים שיש ברעננה, וזה ממש אולפן ממש טוב ועושים שם עבודה טובה, אבל בגלל שרק שני ילדים ברזילאים ועוד הילדה שהייתה שישה חודשים לפנינו, הם לא שמו לב שזה רק לצרפתים, כי יש 20 ילדים צרפתים בבית הספר שעוברים את האולפן, והיא חשבה שזה כולם.
<ריקרדו ששון: אז דיברנו עם גלדיס וזה ממש הפתיע אותנו והפתיע אפילו את המנהלת, שהיא עובדת כאילו מבחוץ ועוזרת לנו, ובסוף הילדים שלנו נכנסו דרך בית הספר לתכנית הזאת, בגלל שרק שני ילדים.
<ריקרדו ששון: אז שמו את הילדים בתכנית הזאת.
<ריקרדו ששון: ועכשיו כשהגעתי, היום בבוקר התקשרו אלי בנושא אחר.
<ריקרדו ששון: יש מט"י בנתניה שמסייע למי שרוצה לפתוח עסק או להשקיע או לעשות משהו בארץ.
<ריקרדו ששון: אז רואה החשבון שהפנו אותי אליו במשרד הקליטה, התקשר בבוקר אמר סליחה, אין לנו שעות, אין תקציב, אין שעות ואולי נדחה את זה לאפריל, מאי, נדבר.
<ריקרדו ששון: דיברתי עם כמה אנשים אחרים וגיליתי שלצרפתים אין הגבלת תקציב.
<ריקרדו ששון: סליחה, אין לי שום דבר נגד הצרפתים, ברוכים הבאים כמו כולם, אבל כמו המילה שגלדיס השתמשה, אני לא יודע כמה קשה היא, אבל זו ממש אפליה.
<ריקרדו ששון: אני לא יודע, העברית שלי לא מספיק טובה לעניין הזה.
אברהם נגוסה: עברית מצוינת.
<ריקרדו ששון: אני לא יודע אם אפליה זה מילה קשה שאומרים אותה, אבל זה ממש אפליה.
<ריקרדו ששון: גם בבית הספר לילדים, גם כלפי בעניין הזה של רואה החשבון שהיה צריך לעבוד איתי, על לחשוב על משהו, לפתוח איזה עסק פה.
<ריקרדו ששון: היום אני עובד בברזיל ופה וזה קשה לי.
<ריקרדו ששון: אני לא רוצה.
<ריקרדו ששון: כמו ששמת בשקופית שם, שהתעסוקה זה הדבר הראשון שהברזילאים רוצים.
<ריקרדו ששון: כשמגיעים לפה כולם שואלים.
<ריקרדו ששון: יש המון חברים שמתקשרים אלי.
<ריקרדו ששון: כל יום או כל יומיים אני מקבל צלצול מברזיל, מישהו שמתעניין לעלות לארץ, אבל רוצה להבין מה אתה עושה, מה עובדים, מה לא עובדים.
<ריקרדו ששון: שכר דירה, איפה גרים, איפה לא גרים ותעסוקה זה חשוב.
<ריקרדו ששון: היום בבוקר התקשרו אלי, רואה החשבון הזה, שאין לו תקציב.
<ריקרדו ששון: אולי נדבר באפריל.
<ריקרדו ששון: טוב.
<גלדיס ברזובסקי: יש עוד מישהי שאני רוצה להציג, זו ד"ר ליליאן.
אברהם נגוסה: כן, ד"ר ליליאן בלום.
<ליליאן בלום: נכון.
אברהם נגוסה: כן, אוקיי.
<ליליאן בלום: אז בעצם אני מתחברת לכל מה שנאמר פה, ואני אוסיף עוד.
<ליליאן בלום: שלום, שמי ד"ר ליליאן בלום ואני שמחה מאד להיות פה ולטפל בבעיה שמאד קרובה לליבי כבר 29 שנים.
<ליליאן בלום: אני עולה ותיקה, יש הרבה עולים חדשים אבל אני כבר ותיקה פה.
<ליליאן בלום: אני באה לדיון הזה במעמד ייחודי.
<ליליאן בלום: אני מכירה את בעיית ההנגשה הלשונית בפורטוגזית מרוב הכיוונים האפשריים.
<ליליאן בלום: חוויתי את חוסר ההנגשה הלשונית בפורטוגזית כעולה חדשה מברזיל בשנת 1987.
<ליליאן בלום: החבר שלי אז, היום בעלי, שמע פעמים רבות את התסכול שלי על כך ששאלו אותי אם אני מדברת רוסית.
<ליליאן בלום: דיברנו על זה עכשיו.
<ליליאן בלום: וכשעניתי לו – לא, לא היה מי שייתן לי שרות.
<ליליאן בלום: חוויתי אותה כעשור, כרופאת משפחה בשירותי בריאות כללית, שם טיפלתי בהרבה מאד עולים מדרום אמריקה.
<ליליאן בלום: כתבתי מחקר שמראה שמטופלים מתקשים למלא שאלונים רפואיים בנושא שינה, שלא בשפת אימם.
<ליליאן בלום: אני חווה את הבעיה כיום, כרופאת משפחה במכבי.
<ליליאן בלום: באים אלי מטופלים בנסיעה של למעלה משעה באוטובוס, רק כדי לפגוש רופא שמבין את שפתם ולא פחות חשוב, את תרבותם.
<ליליאן בלום: אני גם חווה את הבעיה כמנהלת רפואית.
<ליליאן בלום: אני חשופה למהלכים של משרד הבריאות לעולים ממדינות אחרות, ורואה שאין כל מענה לעולים דוברי פורטוגזית וספרדית מאמריקה הלטינית.
<ליליאן בלום: אני רוצה להתחיל דווקא ממילה טובה.
<ליליאן בלום: בישראל יש את אחת ממערכות הבריאות הציבוריות הטובות בעולם.
<ליליאן בלום: גם דו"ח ה-OECD חושבים כך, אבל ברור שיש קשיים.
<ליליאן בלום: חוק ביטוח בריאות ממלכתי קובע שלכל התושבים זכות אוניברסאלית לקבל שירותי בריאות, ללא תלות במשתני רקע כלשהם.
<ליליאן בלום: לכן, משנת 2011 משרד הבריאות עושה מהלכים לצמצם פערים ואי שוויון במתן שירותים לאוכלוסייה, כולל אי שוויון תרבותי ולשוני.
<ליליאן בלום: בשנת 2013 הקים משרד הבריאות שירות שנקרא מוקד תרגום רפואי שמיועד לדוברי עברית, רוסית, אמהרית ולאחרונה עם הצפייה לעלייה מצרפת, נוסף גם שירות בצרפתית.
<ליליאן בלום: ראשית, ברור שמדובר כאן באליה כלפי הקבוצה הרביעית בגודלה של העלייה בשנת 2015, זה הקבוצה של דרום אמריקאים, בדיוק כמו שהצגנו פה.
<ליליאן בלום: ובנוסף, יש פה אי קיום של הוראת החוק של השוויון.
<ליליאן בלום: אם יבוא מישהו ויטען שמדובר במעטים ולכן העניין אינו כדאי כלכלית, גם כאן תהיה טעות.
<ליליאן בלום: מטופלים שאינם מקבלים טיפול נאות בגלל בעיית תקשורת, נוטים להתאשפז יותר גם באשפוזים ראשונים וגם באשפוזים חוזרים.
<ליליאן בלום: די בהקטנת מספר קטן מאותם אשפוזים ואנחנו יהיה לנו כבר את הכסף לממן את העלות של השירות של התרגום.
<ליליאן בלום: אתם יכולים לחסוך הרבה בהשקעה קטנה.
<ליליאן בלום: אבל מעל לכל, מי שאינו זוכה לתקשורת נאותה עם מערכת הבריאות, חש לא פעם שכבודו כאדם נרמס.
<ליליאן בלום: ואני אביא שתי דוגמאות.
<ליליאן בלום: אחת, תחשבו על אדם שצריך לשתף בסוד בעיות הבריאות שלו קרוב משפחה, רק בשביל שהוא יתרגם ויסביר עבורו את טופס ההסכמה מדעת לפני ניתוח, שבמקרה גם באיבר מינו.
<ליליאן בלום: צריך לחשוף את כל הבעיות שלו.
<ליליאן בלום: עוד דוגמא.
<ליליאן בלום: תחשבו על מטופל שצריך בכל ביקור אצל רופא להוציא את הבן הצעיר שלו, הקטין, מבית הספר, שיבוא איתו לביקור רופא כדי לתרגם.
<ליליאן בלום: אלה מקרים שהיו, שאני ראיתי אותם.
<ליליאן בלום: אני הייתי רוצה לראות בפגישה היום את הסימן הראשון לפתרון הבעיה המעיקה והלא יקרה הזאת, ובאמת שעכשיו יהיה לנו גם שירות של תרגום גם עבור העולים מברזיל, ותודה רבה.
אברהם נגוסה: תודה על כל מה שדיברתם ושיתפתם אותנו.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה הזמן עכשיו לפנות למשרדי הממשלה, כדי שהם יענו לשאלות, לבעיות שעלו בדיון הזה.