GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אייאם אבטמו: וגם על זה פנינו באותו זמן והסברנו לנציגים שבאו, אולי יסבירו חלק מה - - - בבריאות, אין מספיק נגישות.
<אייאם אבטמו: אני מדבר איתכם מאנשים מהשטח, שהם באים ואומרים לנו שאין מספיק מתרגמים בקופות חולים פה באור יהודה, אם זה בכללית ואם זה - - - גם מבית הספר מפנים אותם, אולי זה שוני תרבותי, מפנים את הילדים שלהם לכל מיני בדיקות וההורים טוענים שהם לא צריכים.
<אייאם אבטמו: אנחנו אומרים שאולי חסרה נגישות, גישור והסברה.
<אייאם אבטמו: יש ילדים ששלחו אותם לכל מיני בדיקות פסיכיאטריות, בסוף התברר שהילדים האלה נורמלים והם לא צריכים.
<אייאם אבטמו: צריך לטפל בזה.
אברהם נגוסה: אתה מדבר על הפניה לאבחון?
<אייאם אבטמו: כן, על האבחונים.
<גאולה ישראל: בקהילה יש התנגדות לזה באופן כללי, של הורים.
<גאולה ישראל: כן, חושבים שאולי זה חוסר ידע, או סטיגמות.
<גאולה ישראל: נכון, צריך לטפל בזה.
<אייאם אבטמו: אבל יש גם שלא צריכים.
<אייאם אבטמו: אנשי המקצוע, הרופאים, אמרו שהם לא צריכים.
<גאולה ישראל: כן, ויש מצבים שהורים גם לא מפנים.
<גאולה ישראל: מתנגדים.
<אייאם אבטמו: אני יכול להביא בן אדם שהוא - - -
אברהם נגוסה: מי את?
אברהם נגוסה: לפרוטוקול.
<גאולה ישראל: אני עובדת סוציאלית.
אברהם נגוסה: השאלה אם יש פה בעניין של האבחון החוק מחייב שההורים יהיו נוכחים, אז אתם מחייבים אצלכם?
<גאולה ישראל: בטח, נכון.
<גאולה ישראל: אנחנו עושים כל מה שאפשר - - -
אברהם נגוסה: וגם שההורים, אם הם לא מבינים עברית, אז הם חייב להביא מתורגמן.
אברהם נגוסה: גם זה?
<גאולה ישראל: גם עם מתורגמן, יש משהו בתרבות שקשה להבין את זה, אני מנסה להבין את זה, מין איזה שהיא רתיעה מכל הנושא הזה של אבחונים, של ללכת ולבדוק את הילד.
<גאולה ישראל: הם שומעים נוירולוג, כדי לבדוק אם יש קשב וריכוז אפילו, הם ממש מפחדים.
אברהם נגוסה: אני לא הגעתי לזה.
<אייאם אבטמו: לאלה שיש להם כן, אבל אני מדבר על אלה שעשו ו - - -
<גאולה ישראל: אלה שעשו והאבחון אמר שלא?
<גאולה ישראל: זה קורה הרבה פעמים גם בילדים לא רק בני העדה או ילדים עולים, שבאמת אנחנו רואים - - -
<אייאם אבטמו: הרבה עולים אומרים שאין יותר גם הסברה, חסר הסברה וגם בגישור ואין נגישות.
<גאולה ישראל: נכון, אני חושבת שכן צריך לעשות הסברה עם ההורים ועבודה יחד עם ההורים.
<גאולה ישראל: צריך לתת לזה יותר אנשי מקצוע.
<אסתי אשל: אנחנו מקווים שעכשיו, עם העבודה הקהילתית שתתפתח אנחנו נוכל יותר לשים דגש על הדברים שיובאו מהשטח לגבי אבחונים, ההסברה, כדי שלא יראו את זה כמשהו ש - - -
<אפי גוטמן: אבטמו, רק שתדע שהיום חצי מהמדינה, לא עולים וזה, כולם הולכים לאבחונים, לקבל הקלות ולקבל את כל הדברים האלה.
<אפי גוטמן: זה לא דבר שהוא בושה וזה לא דבר פסול.
<אפי גוטמן: צריך אולי באמת מתורגמן כדי לראות ולעשות את זה בצורה כזו שלא ירגישו שהם נפגעים או משהו כזה.
<תמר חכימי: אפי, אני רוצה לציין שבהיוועצויות שלנו, כשמזמינים הורים, תמיד אנחנו בקשר עם הרווחה ומשתדלים שיהיה עובד סוציאלי דובר אמהרית שיסביר להורים, אלא אם כן קורה שאין וגם אז מעלים לרווחה, מבקשים שיהיה שם מישהו שייתן הסברים.
<תמר חכימי: יש פער תרבותי וחוסר אמון וצריך לגשר על זה.
<אסתי אשל: מה שאני רוצה להגיד זה שברמה הפרטנית אם ילד צריך לעבור אבחון אנחנו מדברים המון עם ההורים, מסבירים להם בדיוק את המשמעות, אבל עדיין יש הורים שלא משתכנעים ו - - -
<ליאת שוחט: צריכים לעשות עבודה שם.
<אייאם אבטמו: אני חושב שצריך לעשות פעילות ב - - -
<אסתי אשל: אנחנו עכשיו בונים את העבודה הקהילתית, בהחלט תהיה שם.
<לבנה שטובי: אני רוצה לשאול אותך משהו, יש לכם מועדון של אזרחים ותיקים בשכונה?
<אייאם אבטמו: זה גם קשור לרווחה, זה חסר.
<אייאם אבטמו: הרבה אזרחים ותיקים מהקהילה, הם רוצים שגם נעשה להם פעילויות וחסר.
<אסתי אשל: אנחנו גם על זה במשך השנה - - -
אברהם נגוסה: יש נציג משרד הבריאות פה?
<דנה גורדון שושני: לא, האמת היא שלא הזמנו.
אברהם נגוסה: אם לא הזמנו אין לי טענות.
<מאיר יחיאלי: אם אפשר, אני חייב לציין, אני מברך את הצעד כאן באור יהודה שהוא צעד חדש בנושא של קליטה, או מבחינתי שתהיה מחלקת קליטה עירונית שתתכלל את כל הנושא של הדוגמה הזאת של לתרגם בקופת חולים כשמצד שני אנחנו כמשרד מתקצבים את עמותת 'תן בריאות', שהם יכולים לסייע, גם טלפונית, זה התפקיד שלהם, כדוגמה עמותת 'תן בריאות', שבמיוחד מתייחסת לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה.
<מאיר יחיאלי: זה בסך הכול מי שמתכלל, כשמזהים משפחה בנושא של תרגום, זו צעד של גורם קליטה וזה חשוב מאוד.
אברהם נגוסה: אני מכיר את העמותה, אני אגיד לך, מה שהוא אומר ומה שאתה אומר, יש הבדל.
אברהם נגוסה: את העמותה אני מכיר, הפעילות שלה היא יותר להסביר בשפה האמהרית בעיקר לחץ דם, סוכרת, אלה הדברים שהם מסבירים.
אברהם נגוסה: הוא מדבר על נגישות וגם תרגום בקופת חולים.
<קריאה: תרגום, קופת חולים צריכה לדאוג לבן אדם דובר אמהרית.
אברהם נגוסה: עולה חדש מגיע לרופא, הוא אומר לו 'כואב לי פה', הוא לא יכול להסביר בדיוק, אז אם יהיה תרגום אז הוא יכול להסביר.
<קריאה: בקופת חולים כללית יש.
אברהם נגוסה: מי מתכלל את הפעילות הציבורית פה בבריאות במדינת ישראל?
אברהם נגוסה: זה משרד הבריאות, אז משרד הבריאות הוא זה שנותן הוראות לקופות החולים.
אברהם נגוסה: וגם אני אמרתי, מתוך שלוש התכניות שעברו לפני ארבעה חודשים משרד הבריאות קיבלו כסף לא קטן לצורך הזה, לתרגומים ולמגשרים.
אברהם נגוסה: לכן מה שהוא אומר, העמותה, זה בא למלא את החור.
אברהם נגוסה: אני לא יכול ל - - -
<אייאם אבטמו: יש עמותה שנקראת 'תן הבריאות'.
אברהם נגוסה: על זה הוא מדבר.
<אייאם אבטמו: כן, זה חלק מהפעילות שהגישו מקודם כפעילות של המוקד, זה גם היה של 'תן הבריאות'.
אברהם נגוסה: אוקיי, אתם מזמינים אותם במוקד לעשות הסברה, הם באים והם נותנים הסברה.
אברהם נגוסה: הם לא יכולים להחליף את משרד הבריאות, הם לא יכולים להחליף את קופות החולים, לכן אנחנו מדברים על קופות החולים, צריכים להעמיד מתורגמנים בקופות החולים.
<מריו מלקה: אני יכול להתייחס לנקודה הזאת ספציפית, ברשותך, אדוני היו"ר?
<מריו מלקה: זה טוב שיש מתרגם, זה טוב שיש מגשר, זה טוב שיש מישהו שעושה את הפערים התרבותיים.
<מריו מלקה: לדעתי צריכה להיות בכל משרד או ממסד ממשלתי שיהיה עובד אתיופי שפעם אחת ייתן טיפול הולם ושוטף, ופעם שנייה, גם יכול לעבוד כמישהו שמקבל את הפניות בנוסף למתרגמים ולמגשרים.
אברהם נגוסה: אני דווקא בעניין הזה לא מדבר רק על יוצאי אתיופיה, אני מדבר על כל העולים.
אברהם נגוסה: גם בוועדה בכנסת דיברנו, נציגי משרד הבריאות, נציגי קופות החולים היו, דיברנו כמה פעמים, קיבלנו החלטות וגם כתבנו מכתב לאחר החלטות לשר הבריאות.
<דנה גורדון שושני: גם היה חוזר מנכ"ל מ-2011.
אברהם נגוסה: נכון, יש חוזר מנכ"ל מ-2011 שיצא שמחייב מתורגמים בשפות שונות, ברוסית, באמהרית, באנגלית.
<קריאה: בהסתדרות יש את זה.
<קריאה: בכללית יש.
אברהם נגוסה: כן, יש את זה בכל הקופות.
אברהם נגוסה: לכן אני אומר פה בעניין הזה, שמקבלים החלטות, מוציאים חוזר ולא מבצעים את זה.
אברהם נגוסה: זה מה שמדאיג אותנו, על זה אני מדבר.
אברהם נגוסה: גם לא לצרפת, גם לא לבוכרים, לכולם.
<אייאם אבטמו: הנושא הזה של מרכז מורשת, כמו שציינו במכתב, באמת יש בית כנסת זמני אחד לכל הקהילה.
<אייאם אבטמו: בית כנסת זמני אחד לכל הקהילה, לא בחגים, לפעמים בשבתות גם אין מקום שם, הרב יכול להעיד.
<אייאם אבטמו: כקהילה יש לנו את המנהגים שלנו, המסורת שלנו, ואין איפה לקיים אותם.
<אייאם אבטמו: היה לנו עד לא מזמן סככה, עכשיו יש - - - אדוני, היית שם.
<ליאת שוחט: אנחנו נלך לשם עוד מעט.
<ליאת שוחט: אני רוצה שיראו.
<אייאם אבטמו: כן, חשוב מאוד להבין את הצרכים.
אברהם נגוסה: כן, פה כתוב גם, השאלה הזו, אני חושב שראש העיר - - -
<ליאת שוחט: על המרכז הקהילתי?
אברהם נגוסה: על המרכז הקהילתי ועל בית הכנסת.
אברהם נגוסה: אפשר לעשות מבנה אחד לשניהם.
<ליאת שוחט: זה נכון, אבל כרגע כדי לענות על צורך, כי שמונה שנים לא התייחסו לקהילה וכדי לענות על הצורך המיידי, אז כן שיפצנו והשקענו במרכז הקהילתי הזמני, נקרא לזה, כי בעתיד, וגם הכנתי אותם, התכנית זה שעובר שם כביש.
<ליאת שוחט: זה זמני לכל דבר.
<ליאת שוחט: אני אשמח למקום של קבע, גם לגבי בית כנסת וגם - - - הצגתי את זה בפני נציגי הקהילה.
<ליאת שוחט: כל הנושא של הקצאת שטחים או הקצאת מבנים, אנחנו מוקפאים על ידי משרד הפנים בגלל שאנחנו צריכים להגיש פרוגרמה על שטחי ציבור.
<ליאת שוחט: אני מקווה שתוך כמה חודשים נגיש את הפרוגרמה של כל העיר וברגע שנוכל לחזור לתהליך של הקצאה אנחנו נחזור והם יהיו בראש סדר העדיפויות.
<ליאת שוחט: כמובן שמעבר להקצאה צריך תקציבים לבנייה ולמימון של זה.
<ליאת שוחט: אז פה הכדור יחזור אליכם לסיוע ולעזרה.
<ליאת שוחט: דרך אגב, ההקצאה היא לא רק לגבי האוכלוסייה האתיופית, גם לגבי קהילת עולי בוכרה, להקצאת שטח לבניית מרכז מורשת, בדומה ללוב ולעירק שיש לנו.
<ליאת שוחט: בחזון שלנו העיר שלנו היא עיר קולטת עלייה והיא תהיה מרכז לכל הקהילות שעלו.
אברהם נגוסה: אני חושב שהקצאת הקרקע היא המפתח.
אברהם נגוסה: ברגע שיש קרקע אז אפשר לפנות למשרד הדתות, אפשר לפנות למשרד השיכון, למשרד התרבות ואז אפשר להגיע - - -
<ליאת שוחט: ואז נאגם משאבים.
אברהם נגוסה: כן, ואז לעבוד ביחד.
<ליאת שוחט: אז מה שביקשתי זה קצת סבלנות.
<ליאת שוחט: אני ארבעה חודשים בתפקיד - - -
<קריאה: רומא לא נבנתה ביום אחד.
אברהם נגוסה: אנחנו רק רוצים להבין את הכיוון.
<ליאת שוחט: הכיוון ברור ולא השתנה.
<ליאת שוחט: ברגע שהצהרנו וחיבקנו את הקהילה זה לא השתנה.
<ליאת שוחט: צריך סבלנות, זה המפתח.
<אייל אברטה: אני רק רוצה לברך אותך, ד"ר אברהם נגוסה, שבאת לבקר אותנו.
<אייל אברטה: אני רוצה כמה דברים שתעזור לנו, בניית בית כנסת, מועדון קהילתי, קליטת התקציב.
<אייל אברטה: זה אני מבקש.
<אייל אברטה: אם יש לנו תקציב, מה שהוא אמר, אבטמו, כולנו ביחד נהיה ילדים, מבוגרים, הכול.
<אייל אברטה: תודה לראש העירייה שוחט, היא רוצה לעזור לנו, מכל הלב.
<אייל אברטה: באמת, היא איתנו כל הזמן, אני מברך אותה, אבל צריך עזרה, צריך תקציבים.
<אייל אברטה: אני מבקש אותך בזה.
אברהם נגוסה: בואו נשאל את הבן אדם שאחראי על הנושא הזה, אברהם אבנטה, מנהל מוקד קליטה ארצי במשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: תעדכן אותנו קודם כל מה מעמדם של מוקדי הקליטה עכשיו, כולל העובדים, ודבר שני, מה התקציב, איך אתם מתקצבים את מוקדי הקליטה ונשמח לשמוע מה גורלו של אותו הסכם שחתום בין האוצר להסתדרות בעניין של שילובם של עובדי מוקדי הקליטה ברשות המקומית.
<אלמו אבנט: לגבי ההסכם, יש הסכם, כמו שאתה יודע, גם הייתה מה שנקרא ברקע, זה מתגלגל.
<אלמו אבנט: השנה הזאת מוגדרת כשנת מעבר, מה שנקרא כל התהליך של ההעברה של העובדים לרשויות המקומיות, כנראה שזה יהיה בשנת 2016.
<אלמו אבנט: העובדים, יש צוות מקצועי שיושב ודן על הנושא הזה, כל התהליך הזה.
<ליאת שוחט: מה ההשלכות של המעבר של העובדים לעירייה?
<אלמו אבנט: שוב פעם, באמת אני אומר לכם את זה, אני לא כל כך מצוי בתוך התהליך הזה.
<אלמו אבנט: אם תרצו אני אוכל לבדוק ולתת לכם תשובה, אבל אני יודע שיש תהליך.
<ליאת שוחט: אז אני אשמח לבדיקה.
<עופר תודר: אני אומר לך מה הדילמה שלנו, גם בעניין של האמירה החוקית, כן הסכם עם ההסתדרות או לא.
<עופר תודר: ככל שאני מבין לפחות, מוקדי הקליטה עושים באמת עבודה מאוד חשובה, יחד עם זאת כל פעם יש המשך לעוד חצי שנה.
<עופר תודר: כלומר בעצם אנחנו לא באמת יודעים מה קורה בטווח הארוך.
<עופר תודר: אז אל"ף, לעובדים זה כמובן מאוד לא נוח, אתה יודע, שכל פעם הם חותמים על הסכם חידוש לעוד חצי שנה, זה כמובן מטריד, במובן השני חייבים להגיד שזה גם מפריע מבחינת אתה רוצה לבנות תכנית ארוכת טווח, לשלוש שנים, ואתה לא יודע להגיד מה קורה עוד חצי שנה.
<עופר תודר: הסיטואציה כאן לא נוחה.
<אלמו אבנט: שוב פעם אני אומר, לגבי התהליך של כל העברת האחריות, זה בתהליך.
<אלמו אבנט: שוב פעם, אני לא מצוי בתוך זה, אני לא אתן לכם מידע שהוא לא, אני מוכן לבדוק ולתת לכם.
<אלמו אבנט: לגבי החלוקה של תקציב של המוקדים, זה הולך כמובן לפי גודל האוכלוסייה וכמה פרמטרים.
<אלמו אבנט: היישוב הזה מקבל באופן ממוצע חצי מיליון שקל כולל כוח אדם, אדוני היושב ראש, וזה כל פעם משתנה.
<אלמו אבנט: מתוך זה, התקציב הזה, חלקו הולך לכוח אדם, חלקו לפעילות.
<אלמו אבנט: לגבי הפעילות בתוך היישוב, המשרד כמעט שלא מתערב, הרשות היא זו שמאתרת את הצרכים, היא זו שמגישה.
<אלמו אבנט: יש תמיכה, לפי זה אנחנו מאשרים.
אברהם נגוסה: יש מצ'ינג?
<אלמו אבנט: לא, פה ביישוב הזה המשרד מממן 100%, לגמרי.
אברהם נגוסה: משרד הקליטה מממן, אין מצ'ינג.
<אלמו אבנט: אין מצ'ינג.
<אלמו אבנט: ביישובים חדשים שהצטרפו בשנת 2014 אז יש השתתפות של 50%.
<אלמו אבנט: דבר נוסף, שוב פעם אני חוזר למשהו שהוא שלי, לגבי העובדים, אנחנו מדברים על עובדים שהם כבר הרבה זמן בתוך הרשות, סך הכול הם נותנים שירות לקהילה בתוך המקום, חלקה של הרשות צריך לבוא לידי ביטוי, זה צריך להיות משותף, מה שנקרא.
<אלמו אבנט: אבל ההסכם שדיברת עליו, זה מתגלגל, אני מניח שכשתהיה החלטה אתם תדעו מזה ואני מוכן לבדוק ולתת להם אינפורמציה.
<אלמו אבנט: אני פשוט לא מצוי בתוך התהליך.
<ליאת שוחט: בסדר.
<קריאה: לדעתי עוד אין החלטה מה קורה עם זה.
אברהם נגוסה: לפי הבקשה שלהם, יש סיכוי להגדיל את התקציב?
אברהם נגוסה: מה שהם מבקשים להגדיל - - -
<ליאת שוחט: תקציב לפעילות.
<אלמו אבנט: אני שוב פעם אומר, יש לנו מבחנים שאנחנו מפרסמים כל תחילת שנה.
<אלמו אבנט: התקציב מחולק באופן כזה, גודל האוכלוסייה - - -
<ליאת שוחט: באמצעות קולות קוראים?
<אלמו אבנט: כן, גודל האוכלוסייה זה בעצם המפתח.
<אלמו אבנט: אנחנו מדברים פה על גג, כולל נולדים, אדוני היושב ראש, זה 1,600 ומשהו.
<אלמו אבנט: גם נותנים להם שירות ל - - - גם - - -
<ליאת שוחט: 1,900 יש לנו.
אברהם נגוסה: ומגישים בקשות?
<אלמו אבנט: בכל מקרה זה התהליך של הגשת הבקשות.
<אלמו אבנט: אנחנו בוחנים לפי התבחינים, לפי הקריטריונים, ולפי זה אנחנו מחלקים את זה.
<אלמו אבנט: יישוב שיחסית האוכלוסייה היא קטנה יקבל בהתאם.
<אלמו אבנט: בנוסף לזה יש גם תוספות תקציביות שאנחנו נותנים מדי פעם בנושא של הכשרות מקצועיות.
<אלמו אבנט: סך הכול אני חושב ש - - -
<מריו מלקה: סליחה שאני שוב פעם מתפרץ, כי זה חשוב לי.
<מריו מלקה: הנושא של הכשרות מקצועיות, של תעסוקה.
<מריו מלקה: מקודם דיברתי, אז ככה קצת פספסנו את הנקודה הזאת.
<מריו מלקה: הכשרה מקצועית צריכה להיות הכשרה אפקטיבית, הכשרה שיכולה לתת מענה לשדרוג הקהילה הן מבחינה כלכלית והן מבחינה - - - כשאנחנו באים לעשות הכשרה מקצועית, שמוגדר לנו זמן של חצי שנה או שמונה חודשים, לא תמיד קל לעשות הכשרה אפקטיבית ויעילה.
<מריו מלקה: אני לא יכול לעשות כל פעם הכשרות, מה שנקרא לעשות, אלא לעשות - - - לכן אני מבקש פה בוועדה, יש שתי תכניות, גם מה שהגשתי אותן, של הכשרה מקצועית.
<מריו מלקה: היות שאנחנו נמצאים בקטע של תקציב השנה לא נוכל לעשות בחצי שנה הכשרה טובה, לכן יש פה מקום לתת מספיק זמן.
<מריו מלקה: אל תשכחו, יש פה שתי בעיות.
<מריו מלקה: בעיה ראשונה זו הבעיה של השפה.
<מריו מלקה: לכן גם אם בממוצע זה עשרה חודשים, יש לתת טווח זמן כי תהליך הלמידה לוקח יותר זמן.
<מריו מלקה: לכן בנושא הזה, בהכשרות מקצועיות לתת יותר זמן, לא לחצי שנה.
<ליאת שוחט: אנחנו רוצים לסיים.
<אסתי אשל: אני חייבת להגיד, היות שזו ועדה לקליטת עלייה בכנסת, חשוב מאוד, יש לנו את משרד הקליטה, הוא באמת נותן תקציבים, כמו שהוא אומר, לגבי עולים חדשים.
<אסתי אשל: הוא הגדיר 15 שנה, זה בסדר, אבל אותם עולים, כמו שאתה אמרת וכאן זה התבטא בכל הישיבה, אותם עולים צריכים אחרי זה המשך תמיכה, הם עדיין נשארים במרחק אחורנית והם חייבים המשך תמיכה ואז התקציבים נעלמים ממשרד הקליטה ואף משרד לא לוקח אחריות על זה.
<אסתי אשל: לכן חייבים שהתקציבים האלה יעברו במקביל למשרד החינוך, למשרד הרווחה, לתת מענה.
<אסתי אשל: כי אם מוקד קליטה עכשיו עומד להיסגר וכל פעם אומרים לנו 'הוא נסגר, הוא נסגר', מה נעשה איתם?
<אסתי אשל: מי ישלם להם את המשכורות?
<אסתי אשל: חייב שיהיה מוקד קליטה פה בעיר.
<אסתי אשל: לכן אני חושבת, כוועדה, צריך לדאוג, אם מוקד הקליטה ייסגר ומשרד הקליטה לא יממן אותו, מישהו אחר יצטרך לממן אותו, לא העירייה.
<אפי גוטמן: האדון אמר עוד דבר אחד, שמתקצבים לפי גודל אוכלוסייה.
<אפי גוטמן: צריכים להתחשב בעוד דבר, שאור יהודה קולטת עלייה מאוד גדולה ומאוד מגוונת, לכן התקציבים צריכים להיות לא לפי גודל אוכלוסייה, אלא יותר פרטני.
<ליאת שוחט: שגם המצב הסוציו אקונומי יילקח בחשבון.
<איציק דדוש: אני רוצה בנושא שאמר גוטמן, הייתה לי פגישה בלשכה של שר הקליטה השבוע והם באמת מדברים, הם אומרים 'תשמע, יש באשדוד 10,000 עולים, באור יהודה אין הרבה' וכשגוטמן, סגן ראש העיר, מדבר על פֶּר אדם, זה נכון מאוד ולזה אין התייחסות.
<ליאת שוחט: אתה רוצה לסכם?
אברהם נגוסה: רציתי לשאול עוד שאלות, חסרה לי אינפורמציה ברורה, אני חוזר למשרד החינוך, בעניין של הפעילות אחרי הצהריים.
<קריאה: הנה זה כאן, זה אנחנו.
<ליאת שוחט: זה בחינוך הבלתי פורמלי.
אברהם נגוסה: שלכם כן.
אברהם נגוסה: אתם מטעם משרד החינוך?
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה ממשרד החינוך, אני אגיד לך, אני אמקד את השאלה שלי בתחום הזה.
אברהם נגוסה: החינוך הבלתי פורמלי הוא חשוב וקריטי לעולים חדשים, חלק אמרנו גם בעניין האולפן, עולים שמגיעים או הגיעו בזמן האחרון וגם לעולים ותיקים, בעיקר בקרב הנוער אחרי הצהריים.
אברהם נגוסה: אני שוב אומר, גם על התכנית החדשה, גם לזה היא התייחסה, לשלב 4,000 צעירים או נוער לתנועות הנוער הקיימות.
אברהם נגוסה: אז זה חלק, זה ארצי.
אברהם נגוסה: אז אני אומר שאולי תהיה לנו באמת פעילות של משרד החינוך בשיתוף פעולה עם העירייה בעניין החינוך הלא פורמלי.
<תמי צלינקר: אני מאמינה שכאשר התכנית החדשה תגיע - - -
אברהם נגוסה: לא, עכשיו.
אברהם נגוסה: מה יש עכשיו ב - - -
<קריאה: עכשיו אין כלום.
<תמי צלינקר: כרגע אנחנו בחינוך הפורמלי, אנחנו בשעות הבוקר, אנחנו מעבירים תקציב בסדר, עושים בדיוק לפי כל החוזרים כמו שצריך.
אברהם נגוסה: נוער בכיתה י', או בכיתה ט', מגיע, מסיים את הלימודים שלו, חוזר, מגיע לבית שלו ואחרי הצהריים, אין שום תכנית?
אברהם נגוסה: או מרכז למידה או?
<תמי צלינקר: יש מרכזי למידה בתוך בתי הספר, פל"א בתוך בתי הספר.
<לבנה שטובי: אם אתה מדבר על פל"א, פל"א זה מטעם מתנ"ס אור יהודה בשיתוף העירייה.
<לבנה שטובי: אנחנו עושים בבתי ספר מ-ז ' עד י"ב הכשרה לימודית במקצועות אנגלית, שפה.
אברהם נגוסה: כל מי שרוצה יכול להתקבל?
<לבנה שטובי: לא כל מי שרוצה, לא.
<לבנה שטובי: בקטגוריה שמשרד הקליטה מאשר אותה - - -
אברהם נגוסה: איפה שיש צורך?
<לבנה שטובי: לא, לא איפה שיש צורך.
אברהם נגוסה: מה הקריטריון שלכם לקבל ולבחור?
<לבנה שטובי: מכיוון של בוכרה ואוזבקיסטן זה מ-1990, ההורים שלהם עולים חדשים, האתיופים כמובן כולם.
אברהם נגוסה: 122 שראינו זה ככה?
<לבנה שטובי: כן.
אברהם נגוסה: ו-155 זה יוצאי אתיופיה?
<לבנה שטובי: נכון.
אברהם נגוסה: אז הקריטריון שלהם זה שנת עלייה?
<לבנה שטובי: שנת עלייה, כן.
<לבנה שטובי: של ההורים.
<לבנה שטובי: מדובר על ז' עד י"ב.
<לבנה שטובי: אני לא מדברת על יסודי.
<לבנה שטובי: בעבר התחלנו ביסודי, שזה עזר מאוד כשהגיעו לכיתה ז'.
<לבנה שטובי: זה היה שוני גם בשפה וגם בלמידה במתמטיקה ואנגלית.
<לבנה שטובי: היום אני מתחילה רק מ-ז' עד י"ב.
<מאיר יחיאלי: זה המנדט של המשרד.
אברהם נגוסה: הנוער, שאו ההורים שלו נולדו פה או הוא נולד פה, אז לא מגיע.
<לבנה שטובי: לא נקלטים.
אברהם נגוסה: זה בגלל בעיה של תקציב או מה?
<לבנה שטובי: מה שמשרד הקליטה מאשר.
אברהם נגוסה: עזבו את משרד הקליטה, אני שואל על משרד החינוך.
<תמר חכימי: לא, אין במשרד החינוך לחינוך הבלתי פורמלי משהו ייעודי לאוכלוסייה יוצאת אתיופיה בכלל.
<לבנה שטובי: אתה מדבר באופן כללי?
אברהם נגוסה: אני מדבר כללית.
<לבנה שטובי: יש.
<לבנה שטובי: יש מחלקת הנוער בתוך מתנ"ס אור יהודה, יש לנו רכז בשם יאסר שהוא מוציא קבוצות של פעילות לשטח, בתוך השכונה של איילת השחר אנחנו מכניסים עכשיו את המגשר של פל"א, לעבוד בחצי משרה שם, מארבע עד עשר בלילה, בתוך המקלט.
<לבנה שטובי: אנחנו נכניס שם מחשבים, פעילות אחרת.
<לבנה שטובי: זה מיועד לכל ילדי אור יהודה אחר הצהריים.
<לבנה שטובי: נוער בלבד, מ-ז' עד י"ב.
<לבנה שטובי: יש עוד כמה מוקדים, יש לנו יוניסטרים, יש לנו מרכז מאוד גדול בתחום הנוער שנותן פעילות בכל אור יהודה ויש מוקדים מסוימים כשיוצאים לשטח ונותנים.
<לבנה שטובי: חוץ מזה שיש לנו גם פעילות בצופים, מכבי, בני עקיבא ועוד דברים אחרים.
<תמר חכימי: לבנה, הרחבה זה לא כל יום, בגלל מגבלות תקציב, זה רק כרגע פעמיים בשבוע בלבד ולילדים.
<תמר חכימי: רק מ-ז' עד י"ב.
<תמר חכימי: עד כיתה ז' אין לנו מענה וגם אין מענה כל יום.
אברהם נגוסה: עד כיתה ז' אין.
<תמר חכימי: אין מענה בחינוך הבלתי פורמלי.
אברהם נגוסה: אז לילדים אין להם אחרי הצהריים?
<תמר חכימי: לא, משוטטים.
<תמר חכימי: מי שאין לו כסף ללכת לחוגים.
<עופר תודר: מה שנאמר קודם, שאנחנו זקוקים לעוד תקציבים בנושא הזה, סיוע בשעות הפנאי.
<תמר חכימי: יש לנו מועדוניות, אבל 75 ילדים בסך הכול.
<תמר חכימי: לכל העיר.
<גאולה ישראל: ומועדונית לשילוב ואינטגרציה של עולים עם ותיקים זו פשוט מסגרת מצוינת, הם פשוט משתלבים מצוין, גם הוותיקים.
<גאולה ישראל: הם עושים חצי ותיקים, חצי עולים וזה פשוט מדהים לראות את ההשתלבות איתם.
<תמר חכימי: נכון, 15 ילדים במועדונית, אבל - - -
אברהם נגוסה: יש עוד מישהו שרוצה לשאול או להגיד משהו?
אברהם נגוסה: כן, כבוד הרב.
<ליאת שוחט: הרב נדב, רב הקהילה.
<נדב מדהני: שלום לכולם.
<נדב מדהני: אני מברך על היום הזה, ההתכנסות.
<נדב מדהני: אנחנו זוכים לראות את פרנסי המדינה וגם פרנסי העיר ובפורום כזה אני חושב שלראשונה ייאמר, ראש העיר, באמת - - - הבנייה התורנית היא בזכות כל המשתתפים ביום הזה.
<נדב מדהני: אני הקשבתי, הגעתי קצת באיחור, אבל הדברים העיקריים הספקתי לשמוע.
<נדב מדהני: כאן אנשים דיברו בענייני החינוך.
<נדב מדהני: לחינוך יש סוגים, בסוגים יש סוגים חיוניים ויש סוגים שאפשר לקחת אותם בזכויות, כאן אני מדבר במעגל עם ישראל, במעגל הבית היהודי אני מדבר, זה בית יהודי כולם.
<נדב מדהני: במקרה כזה שיכול לסייע לענייני חינוך גם צריך לתת גיבוי לחינוך הרוחני.
<נדב מדהני: זה יש לו שני יתרונות, האחד, אנחנו כעם ישראל זה מחבר אותנו לקדוש ברוך הוא, לבורא עולם, לתורת האמת, כי בלעדיו אנחנו לא נקראים יהודים, שנית, זה יפחית את הפער בין המתהוללים בשטח לבין השוטרים, כמו ששמעתי, זה יהווה יחס מכובד.
<נדב מדהני: הרי גם השוטרים, זה התפקיד שלהם, זה חוק המדינה, חייבים לפעול בהתאם.
<נדב מדהני: אילו היו נאלצים אז לא היו פועלים בצורה כזאת.
<נדב מדהני: שנית, בקרב עם ישראל, אילו היה יותר גיבוי לחינוך הרוחני לא היו מגיעים גם לשלב כזה, הילדים.
<נדב מדהני: אני מבדיל אם זה הבנות ואם זה הבנים, איפה הולך יותר, איפה בולט יותר הפער, החיכוך המחריף הזה.
<נדב מדהני: לא בחינוך הרוחני, אלא בחינוך החופשי.
<נדב מדהני: יש פה חיסרון.
<נדב מדהני: לכן אני חושב שצריך לתת גיבוי קצת, מרכז רוחני, לקיים בו שיעורים, לקיים בו הלכות, זאת אומרת לתת עדיפות לדבר שיכול לעזור במציאות, שיכול להחזיר אותנו למעגל עם ישראל.
<נדב מדהני: הדבר הזה הוא נושא, כשרואים בהשוואה איפה יש יותר יחס שלילי, איפה יש יותר יחס מכובד וחיובי, זה הבדל שמים וארץ אצל אלה שהתחנכו בבית ספר דתי ואצל אלה שהתחנכו בבית ספר לא דתי.
<נדב מדהני: יש הבדל עצום מאוד, עצום, אני רואה.
<נדב מדהני: זו שנה שמינית שלי פה ואני מבדיל מהקטן עד הגדול, זה שמים וארץ ההבדל.
<נדב מדהני: יש בזה יתרון חשוב מאוד, לתת גיבוי לצד החינוך הרוחני.
<נדב מדהני: אני חייב לציין שפה באור יהודה יש חיסרון של בתי ספר דתיים.
<נדב מדהני: הרבה אמהות פונות בתור מנהיג רוחני שהילדה שלה הייתה רוצה שתהיה צנועה, שהילדה שלה, הייתה רוצה שתהיה מוגבלת, שתכבד את ההלכה, שתשמור שבת, אבל לזה צריך להיות מקור.
<ליאת שוחט: זה דבר שיש עודף - - -
<נדב מדהני: גם בית ספר זה חיוני למקום.
<נדב מדהני: צריך להיות בהתאם, כדי שתהיה לילד בחירה.
<נדב מדהני: אם הוא רוצה להתחזק, אז ילמד בבית ספר דתי, אם לא רוצה להתחזק אז יש לו יד חופשייה, למרות שלא היה צריך להיות כך.
<נדב מדהני: פה חסרה בחירה בדבר הזה.
<נדב מדהני: חשוב לקחת לתשומת לב את הצד הזה.
<נדב מדהני: יש כאלה הרבה שירותים, אבל מוגבלים במקומות האלה, בבית ספר כזה.
<נדב מדהני: כרגע עניין המרכז הרוחני, שדיברנו.
<נדב מדהני: אני מבקש שזה לא יהיה תלוי במועדון.
<נדב מדהני: אם בית הכנסת יהיה תלוי במועדון אז אין כל כך דחף לזה, אבל אם המועדון יהיה תלוי בבית הכנסת אולי זה יותר יזרז אפילו.
<נדב מדהני: בית כנסת זה חיוני בכל עיר, אז גם בית הכנסת יכול ליצור את העניין של המועדון.
אברהם נגוסה: אני יכול לשאול, מבחינה טכנית ומעשית, אם בונים קומה אחת למעלה לבית כנסת וקומה למטה זה יהיה מקום, מועדון?
<קריאה: כן, סעודה שלישית.
אברהם נגוסה: כן, גם לסעודה שלישית וגם למסיבות, ברית, בר מצוות.
אברהם נגוסה: האם יש מניעה הלכתית בנושא הזה או לא?
<נדב מדהני: מקובל.
אברהם נגוסה: מקובל, אז אין בעיה.
<נדב מדהני: אנחנו כיום כשספר תורה עומד פה אנחנו - - -
<ליאת שוחט: אנחנו באים לראות עכשיו.
<ליאת שוחט: אבל אני רוצה להתייחס לדברים של הרב.
<ליאת שוחט: הבעיה האחרונה שיש לי פה זה מסגרות לחינוך הדתי.
<ליאת שוחט: יש פה גם בתי ספר יסודיים ממלכתי דתי ויש גם חרדים ויש גם תיכון לבנים ותיכון לבנות.
<ליאת שוחט: אי אפשר לכל פלג ולכל זרם ביהדות לפתוח פה בית ספר כשאין ביקוש.
<ליאת שוחט: זה עוד עבודה קהילתית שצריך לעשות.
<ליאת שוחט: אם הקהילה תבחר, תכיר, תהיה פתוחה לזרמים שפועלים פה אין שום סיבה שלא ישתלבו.
<ליאת שוחט: אני יותר מרוצה שפחות ופחות ייצאו ללמוד מחוץ לעיר ויישארו ללמוד פה במסגרות שלנו.
<ליאת שוחט: זו עבודה שצריכה להיות משותפת, לכם כקהילה ולמחלקת החינוך והרווחה, להשאיר את התלמידים יוצאי אתיופיה בעיר ללימודים.
<משיח דוידוב: כבוד יושב ראש ועדת הקליטה.
<משיח דוידוב: קודם כל ברוך הבא, שהגעת לאור יהודה.
<משיח דוידוב: העיר הזאת קולטת כבר במשך 40 שנה עולים, בשנת 98' עד 2003 הייתי חבר עירייה, החלטנו לפתוח מחלקה של קליטה.
<משיח דוידוב: אחרי שעזבתי את העירייה לעבודה קהילתית ראיתי איך המחלקה נמחקה.
<משיח דוידוב: אנחנו מדינה שקולטת עולים, למה אנחנו צריכים לחכות עד שתגיע עלייה ואחר כך לפתוח מחלקה?
<משיח דוידוב: למה לא לתקצב קודם כל מתורגמנים, כמו בוכרים, שיהיו במחלקת הרווחה ויעבדו?
<משיח דוידוב: לא יקרה כלום אם יהיו שתי משרות שאנחנו ניתן.
<משיח דוידוב: למה לא לשלוח למחלקה ישירות התקציבים שאתם מעבירים?
<משיח דוידוב: יש פה משחק שבין - - -
<ליאת שוחט: לעיריות.
<משיח דוידוב: כן, אתם שולחים לעירייה, מחלקה, המחלקה הזאת זה לדעת מה התפקיד שלה ומה התקציב שלה, לפי זה היא נותנת לעולים מענה.
<משיח דוידוב: אחר כך מה קורה?
<משיח דוידוב: אנחנו - - - לרווחה, הרווחה גם אחראית כאילו גם על עניין של עולים, זה קצת לא מסתדר, אני חושב.
<משיח דוידוב: לפי הניסיון שלי, 25 שנה שאני פועל, אני ראיתי דברים שאם כל מחלקה תהיה נפרדת יהיה טיפול אחר לגמרי, יהיה מענה לכל אחד.
<משיח דוידוב: לא ייתכן שבן אדם יבוא והוא צריך לבוא ולהביא איתו מתורגמן ביחד שיסביר לו מה הוא רוצה.
<משיח דוידוב: אנחנו כבר עיר מעל 60 שנה, מה, שתי משרות זה מה שיקבע למדינה את הבעיות של עולים?
<משיח דוידוב: אני חושב, כבודו יכול לחשוב על זה, לדאוג לתקציבים, שיקימו את המחלקה, שתהיה מחלקה לעולים גם בעיריית אור יהודה, שיהיה ראש מחלקה שינהל את זה, שיהיה שם מזכיר או מזכירה, לא משנה, שעולים יכולים לפנות ולקבל מענה.
<משיח דוידוב: במקום שלי, שאני רוצה להתנדב, כבר 25 שנה בעמותה, באים כל מיני שכבות של אנשים, מה שאני יודע, מידע שלי, אני עוזר להם, אני מתרגם, אני שולח, אני עושה, אני מתקשר, אני מגשר.
<משיח דוידוב: אבל הדברים, דברים רציניים שאנחנו באמת מדינה של קליטה, אני חושב, מבקש ממך - - - שבעיר הזאת תהיה מחלקת קליטה.
<משיח דוידוב: תודה רבה.
<ליאת שוחט: אני לא יודעת אם הוא הכתובת לזה, אני רוצה רק להסביר שכל מה שהוא אמר יכול ומתאים למה שהיה פה לפני שאני נכנסתי לתפקיד.
<ליאת שוחט: בתקציב של 2016, ואת זה אתה יודע, תקצבנו עובד שכונתי לקהילה הבוכרית, בנוסף למוקד הקליטה שמטפל בקהילה האתיופית וגאולה תהיה ממונה על פעילות של קהילה וקליטה בעיר.
<ליאת שוחט: אני אשמח לכל תקציב נוסף מהמדינה, אבל העירייה עשתה מאמץ - - -
<משיח דוידוב: זו הכוונה שלי.