GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: אני רק רוצה להגיד - - -
<שמעון אלקבץ: רק בקשה אליך, אדוני היושב ראש - - -
אברהם נגוסה: מגיעה תודה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב, שאנחנו הפעלנו אותה ואת הקשרים שלה, ולכן - - -
<שמעון אלקבץ: בעניין הזה רציתי לבקש שה-30,000 שקלים, שלא יתאדו לנו, האוצר סיכם אתנו ש-30,000 שקלים יהיו עד 31 במרץ.
<אלדד קובלנץ: 30,000 שקלים ליום, נכון?
<שמעון אלקבץ: לא ליום, אלדד, הלוואי, אלה לא הסטנדרטים של התאגיד, אנחנו בפירוק, והנה תיכף אלדד ייתן סקירה על התאגיד, אבל אני מבחינתי אשמח שתצא מפה גם בקשה כי החודש הזה מסתיים - - -
סופה לנדבר: אבל שמענו שזה יהיה עוד חצי שנה.
<שמעון אלקבץ: זו הבקשה שלי, חברת הכנסת לנדבר, אני רוצה שלפי אותו סכום שנתנו לנו יאריכו עד ליום התחילה.
טלי פלוסקוב: כן.
קסניה סבטלובה: זו הייתה הכוונה.
קסניה סבטלובה: הסברנו את זה.
<שמעון אלקבץ: זו הבקשה.
<שמעון אלקבץ: כן, כן.
סופה לנדבר: חשבנו שעד 1 באפריל נספיק.
קסניה סבטלובה: ידענו שיש סיכוי שזה לא יקרה.
<אלדד קובלנץ: ה-1 באפריל אבל לא ברור באיזו שנה.
<אלדד קובלנץ: שלום לכולכם, שמי אלדד, אני המנכ"ל הזמני של תאגיד השידור הישראלי החדש.
<אלדד קובלנץ: פחות או יותר בחודש אוקטובר, אחרי שינוי החקיקה האחרון שעבר בחודש ספטמבר, התאגיד התחיל לעבוד דה פקטו, הועבר אליו הסכום הראשוני של תחילת הפעילות שלו, הועברו אליו 5 מיליון שקלים ראשונים מתוך תקציב הקמה שהוא מעל 300 מיליון שקלים, שהוא אמור לכסות רק את הצד הלוגיסטי של טכנולוגיה, מיתקן, כוח אדם ראשוני והקמה.
<אלדד קובלנץ: אסור להשתמש בכסף הזה לתוכן בשלב הזה, ומאז באמת התחלנו בהקמה של תאגיד השידור הישראלי, התחלנו בעצם לייצר את התשתית, ובעצם סיימנו לפני מספר שבועות את ספר ההפעלה של התאגיד, שבעצם מאגד את כל תשתית ההפעלה של התאגיד.
<אלדד קובלנץ: יש שם את התכנית העיסקית, את מודל השכר את פרק ההצטיידות הטכנולוגית, את הפרק המאוד חשוב של הארכיון של רשות השידור, דיגיטציה, ובעצם ה-220 עמודים שהם למעשה יהוו את ה bible של התאגיד אבל, מדובר רק בתשתית ראשונית, לוחות שידור ראשוניים וגם איזושהי תכנית הפעלה מבחינת חזון ורצון להתייחס לתאגיד הזה, לא רק לקחת את מה שיש כיום קיים ברשות השידור ולא רק לצלם מצב קיים אלא גם לפתח אותו בכל הפלטפורמות, כניגזרת מזה גם בעניין השפות, כי ההתפתחות הטכנולוגית מאפשרת היום דברים שלא היו ניתנים בעבר.
<אלדד קובלנץ: בעבר הייתה אפשרות לשדר אך ורק בנקודת זמן ספציפית תוכן ספציפי, ואילו היום כבר יש את "הדברים החמודים האלה" ועם השנים זה גם ילך ויתפתח, אז בעצם אפשר לייצר הרבה יותר תוכן והרבה יותר פלטפורמות, יותר מהר ובעלויות יותר נמוכות.
<אלדד קובלנץ: אז התחלנו בעצם בגיוס הסמנכ"לים, נבחרו ששה סמנכ"לים ראשונים, אני שמח להציג את הזוכה הראשון של "סמנכ"ל נולד", מר שמעון אלקבץ, הוא - - -
<שמעון אלקבץ: אבל לא הייתי הראשון, הייתי דווקא אני חושב השני.
<אלדד קובלנץ: אבל אתה הראשון שמגיע מרשות השידור, מהמתחם.
אברהם נגוסה: האם יש שינוי במשכורת?
<אלדד קובלנץ: אוה! לא, לא, זהו, אז אני אצטרך - - -
<שמעון אלקבץ: זה בינתיים על הפירוק של המשכורת.
<שמעון אלקבץ: התאגיד מנצל את זה בינתיים.
<אלדד קובלנץ: התאגיד בנה מודל שכר 'ייחודי', שהחברים במשרד האוצר מאוד אוהבים, כי אנחנו עושים שני תפקידים ומקבלים משכורת אחת.
<אלדד קובלנץ: שמעון עושה שני תפקידים ומקבל משכורת אחת, אני גם מנכל הטלוויזיה החינוכית וגם מנכל התאגיד ואני מקבל רק משכורת אחת – זה מודל שמאוד אוהבים אותו החבר'ה באגף תקציבים.
<אלדד קובלנץ: יש פה גם את קרן, ראש המטה שלי, שגם היא הצטרפה למודל הזה ויש עוד אחד- עשר אנשים כאלה, אז נראה לי שאנחנו מרגילים אותם לטוב מדי, אני תיכף אקשר את זה לקצת רצינות בהמשך כי חלק מהבעיות של התאגיד כרגע, הוא ש - - -
<קריאה: נציג האוצר נמצא?
<קריאה: הוא יגיע.
<קריאה: הוא הוזמן לשתי ועדות בו זמנית.
<אלדד קובלנץ: אושר לנו בעצם בשלב הראשוני לגייס עוד ארבע מאות עובדים, כרגע גייסנו בסך הכול משהו כמו שלושים, כי תהליך גיוס עובדים למיגזר הציבורי הוא תהליך מאוד מורכב, אמנם גם בשוק הפרטי גיוס עובדים הוא תהליך מורכב אבל במיגזר הציבורי, צריך להיות הליך שוויוני ושקוף ומתועד ובנוסף, החקיקה קבעה שאני, בתור המנכל הזמני, הייתי צריך לקיים התייעצות עם נציב שירות המדינה, לכתוב את הכללים, עשינו את זה, באמת יש פה פרוצדורה מאוד מאוד סבוכה.
סופה לנדבר: לגבי רדיו רק"ע, לפני הכול, האם אתם נותנים העדפה ברשות החדשה לאלה שהם וותיקי הרשות?
<אלדד קובלנץ: אני שמח להגיד שהגענו להסכמה עם ההסתדרות, ממש לפני 48 שעות.
<אלדד קובלנץ: על פי החקיקה נקבע ש- 25% מעובדי התאגיד החדש יהיו עובדי רשות השידור לשעבר, זה מה שהחקיקה קבעה, אבל אנחנו הלכנו לקראת העניין, נהיר לנו לגמרי שמדובר פה בדיני נפשות ואנחנו מבינים לגמרי שמצד אחד יש רצון לאזן בין הרצון לייצר גוף חדש, חדשני, עם כוח אדם צעיר ומצד שני, בכל זאת להסתמך על העובדים הטובים והמתאימים והמנוסים, אז האחוז הזה עלה ל-51%.
<אלדד קובלנץ: ברור לגמרי שהניסיון יש בו יתרון אבל כרגע רק התחלנו בתהליך, עוד לא הגענו לשלב שבו אנחנו מגייסים את העובדים, כרגע אנחנו מגייסים את המנהלים.
<אלדד קובלנץ: שמעון, חלק מהתפקיד שלו הוא בעצם לאתר ולייצר את התמהיל בין עובדי רשות השידור לשעבר, לבין עובדים חדשים שיהיו בתאגיד.
<אלדד קובלנץ: חלק מהצרות שלנו – ולא חסרות – זה שעדיין לא אושר לנו שיא כוח האדם, אנחנו עדיין לא יודעים כמה עובדים יהיו בתאגיד, כי שני גורמים אמורים לאשר את שיא הכוח האדם והם מועצת התאגיד שטרם מונתה ואגף תקציבים, שהגשנו לו שיא כוח אדם של 853 עובדים - - -
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת רוברט אילטוב.
<אלדד קובלנץ: נעים מאוד.
<אלדד קובלנץ: שיא כוח האדם טרם נקבע, קיבלנו דרישה כבר ממשרד האוצר לקצץ אותו ואם אתם שואלים במה אתם יכולים לעזור, אז תעזרו לנו שם, כי אנחנו צריכים יותר אנשים וגם – אני קצת 'מנַטר' את בעיות המקרו אבל הן מקרינות גם לדיון שלשמו התכנסנו, כל מה שאני אומר הוא מלמעלה למטה, אני עושה zoom in ו- zoom out אז זה יכול מאוד לסייע לנו, כי אנחנו נדרשים לקצץ בכוח האדם ואנחנו חושבים שכדי לייצר שידור איכותי וראוי, אמנם לא צריך להקים ארגון מנופח ואסור שתהיה אבטלה סמויה וזה צריך להיות יעיל אבל, עדיין, מאפשר עבודה, ובטח בתחום הזה של שפות, שדורש התמחויות ספציפיות, ואלה התמחויות במנעד רחב של שפות כי כרגע יש 14 שפות, כמה?
<שמעון אלקבץ: יחד עם הרוסית והפרסית אז כן.
סופה לנדבר: מתוך האנשים שאתם לוקחים לעבודה, כמה מתוכם יעבדו ברדיו רק"ע?
<אלדד קובלנץ: אנחנו יושבים כרגע עדיין על המספרים, המספרים האלה עדיין לא סגורים, לקחנו את המודל של רשות השידור כרגע, אנחנו מנסים לבנות מודל, אין לנו מספר מדויק וכשיהיה נעביר אותו בשמחה.
<אלדד קובלנץ: יהיו לנו מספרים מדוייקים, דרך אגב, גם לשאר המדיה והמקומות האחרים אבל, שמעון הכין את המספר של עובדי רק"ע - - -
סופה לנדבר: כמה, שמעון?
<שמעון אלקבץ: כרגע תמונת המצב היא 38 עובדים ולפי החלוקה הבאה זה 19 בשפה הרוסית, פלוס ה-5 שאמרתי בתקציב המיוחד, 6 באמהרית פלוס 1 בתקציב המיוחד, 11 עובדים פלוס חמישה בתקציב המיוחד.
אברהם נגוסה: אבל לגבי אמהרית אני יודע שחלקם בחצי משרה.
<שמעון אלקבץ: כן, כן, אני מדבר פה על עובדים, לא נכנסתי כרגע לחלוקה של התקנים והמישרות אבל זו תמונת מצב עכשווית, שעדיין אנחנו במצוקה.
אברהם נגוסה: האם חצי משרה נחשבת למשרה ברשימה הזו?
<שמעון אלקבץ: לא, לא, לא, חצי משרה זו חצי משרה אבל הוא עדיין עובד.
אברהם נגוסה: כשאתה אומר "ששה", כמה מחצית וכמה מלא?
<שמעון אלקבץ: אני אתן לך תשובה מדוייקת תוך כמה דקות, אני אראה בטבלה אבל, בכל מקרה, בשפה האמהרית משדרים כרגע ששה עובדים.
<שמעון אלקבץ: לדעתי שלושה מהם במשרה מלאה אבל תיכף ניתן את המספר המדויק ועוד שניים בחצאי מישרות.
<שמעון אלקבץ: בכל מקרה, לשפה האמהרית יתווסף אחד כתוצאה מהתקציב המיוחד.
<שמעון אלקבץ: ברוסית יש 18 עובדים במשרה מלאה, תקן אותי אם אני טועה.
<קריאה: שבעה עשר.
<שמעון אלקבץ: 17?
<אלכסנדר מדבין: אחד חצי מישרה ואחד שליש משרה.
<שמעון אלקבץ: הבנתי.
<שמעון אלקבץ: ויצטרפו לשפה הרוסית חמישה מן התקציב המיוחד.
<קריאה: בגרוזינית?
<שמעון אלקבץ: בגיאורגית?
<שמעון אלקבץ: אחת.
<שמעון אלקבץ: מרים.
<שמעון אלקבץ: במשרה מלאה.
<שמעון אלקבץ: כן, כן, רק מרים.
<שמעון אלקבץ: סליחה.
רוברט אילטוב: האם בבוכרית יש תוספת?
<שמעון אלקבץ: בבוכרית יש עובד, לדעתי הוא עובד - - -
רוברט אילטוב: מדינה שניה בגודלה.
<שמעון אלקבץ: שלושת רבעי משרה.
<שמעון אלקבץ: כן.
<שמעון אלקבץ: אני רוצה להדגיש, את מרכיב התקנים אני קיבלתי כנתון, זאת אומרת, זה לא שעכשיו בתקופת הפירוק, היה לנו את הלוקסוס הזה של - - -
רוברט אילטוב: אנחנו נשאל את השאלות.
אברהם נגוסה: מה הולך להיות, למשל, עכשיו, בחדש, האם הם ישארו בחצי מישרה?
אברהם נגוסה: למה לא עלו למשרה מלאה?
<שמעון אלקבץ: אני אומר, תראה, כל הנושא של עבודת המטה שמתבצעת ממש בימים האלה, בזה אנחנו עסוקים.
אברהם נגוסה: האם יש סיכוי להפוך את המשרה שלהם למשרה מלאה?
<שמעון אלקבץ: אני אומר, הסיכוי היחיד שיש – וכאן אני רוצה לענות תשובה כסמנכ"ל הרדיו ואחר כך אם אלדד ירצה כמנכ"ל התאגיד לענות אז הוא יגיד, שמבחינתי, המנדט שאני קיבלתי הוא מספר מסוים של תקנים לכלל תחנות קול ישראל, משהו כמו 220 - - -
<אלדד קובלנץ: שמעון קיבל 220 תקנים לכל הרדיו, זה מספר שאנחנו עדיין רבים עליו, אנחנו רוצים יותר, האוצר רוצה פחות, והוא אמור לכלול את כל תחנות הרדיו.
<אלדד קובלנץ: היום יש 360 עובדים?
<שמעון אלקבץ: אנחנו כרגע עם 361 עובדים שמגלמים 316 תקנים, 316 מישרות.
<שמעון אלקבץ: זאת אומרת, חלק לא קטן מן האנשים עובדים גם רבע משרה, חצי משרה.
<אלדד קובלנץ: שוב, אני לא אייפה את המציאות, יש ציפייה מהתאגיד לצמצם את התקנים בכל המקומות.
<אלדד קובלנץ: שוב, כרגע הפער הוא בין 220 תקנים שיעבדו בתאגיד החדש, שזה הרבה יותר אנשים, כי חלקם לא יהיו במשרות מלאות, אל מול 316.
<אלדד קובלנץ: ברשות השידור בעבר עבדו עם 650 עובדים ואפילו היו תקופות של 1,800 ואילו והתאגיד כרגע 850 אז - - -
טלי פלוסקוב: צמצום לחצי?
<אלדד קובלנץ: כן, כרגע עובדים ברשות השידור 1,150, התאגיד יצטרך יותר מ-850 עובדים ושוב, האוצר רוצה פחות ותצטרך להיות הצטמצמות בכול התחומים.
רוברט אילטוב: יש פה כמה דברים לפני שאנחנו מתקדמים, אני מבין שבראשון לרביעי אתם לא - - -
סופה לנדבר: זה לא יתקיים.
רוברט אילטוב: לא עומדים בזמן.
<אלדד קובלנץ: כן, לא עומדים.
רוברט אילטוב: אז הדבר הזה מחייב בדיקה, האם הגשתם את כל הדוחות?
<אלדד קובלנץ: זה לא אנחנו מגישים, זה התאגיד.
טלי פלוסקוב: יש כבר, אני ראיתי.
קסניה סבטלובה: יש הצעת חוק.
קסניה סבטלובה: חצי שנה ועוד חצי שנה.
<אלדד קובלנץ: הממשלה הגישה תסקיר חוק של חצי שנה הארכה עד 30 לספטמבר.
רוברט אילטוב: עד אז זו המתכונת - - -
קסניה סבטלובה: עם אופציה לעוד.
<אלדד קובלנץ: עם אופציה לעוד חצי שנה באישור שר התקשורת ושר האוצר.
רוברט אילטוב: בקדנציה הבאה זה כבר יהיה.
<אלדד קובלנץ: של מי, שלי?
רוברט אילטוב: לא שלך, לא התכוונתי לפגוע.
רוברט אילטוב: דבר שני, אנחנו, כשדיברנו, דיברנו על כך שרק"ע ימשיכו בשידורים בשפה רוסית, בצורה נפרדת, כתחנה בצורה עצמאית.
רוברט אילטוב: האם אתם חושבים ש-19 ועוד 5 זה מספיק לתחנה עצמאית אמיתית?
רוברט אילטוב: האם זה נראה הגיוני מבחינת כוח אדם, מבחינת אנשי המקצוע?
רוברט אילטוב: האם אתם בדקתם את הדבר הזה?
<שמעון אלקבץ: תראה, אנחנו כרגע נמצאים בסיטואציה בעייתית.
רוברט אילטוב: אפשר לעשות עם שלושה עובדים.
רוברט אילטוב: אם הכול הולך בסדר - - -
<שמעון אלקבץ: יש גם 24,000 - - -
רוברט אילטוב: עם טכנולוגיה עובדת.
<שמעון אלקבץ: יש 24,000 תחנות רדיו בעולם, אינטרנטיות, שמשדרות רק עם מחשב אבל אנחנו לא שם.
רוברט אילטוב: לא, לא, לא, אתה - - -
<שמעון אלקבץ: אנחנו תחנות רדיו שמשדרות, עם אנשים.
רוברט אילטוב: רדיו רק"ע היא תחנה שנותנת הרבה אקטואליה, הרבה עבודה עיתונאית והרבה - - - שיש מאחורי הדבר הזה, אפשר לעשות תחנת רדיו עם שירים - - -
טלי פלוסקוב: זה מה שהוא התחיל לומר.
קסניה סבטלובה: בדיוק מה שהוא התחיל לומר.
רוברט אילטוב: לכן, אנחנו – ואני חושב שאנחנו באותה דעה, האם כוח האדם הזה – אמיתי, יעמוד באותם היעדים שאנחנו רוצים מתחנת רדיו?
רוברט אילטוב: זה כל התחנות, בואי, כמו שאת אומרת.
קסניה סבטלובה: אני מאמינה ש 19 5 זה לעכשיו, זה עד שייקום התאגיד החדש.
קסניה סבטלובה: זה לא בתאגיד החדש.
סופה לנדבר: כן, אבל אנחנו - - - עד חודשיים, החודשיים נגמרו ואנחנו - - -
<שמעון אלקבץ: אנחנו נבקש - - -
קסניה סבטלובה: אנחנו ביקשנו את זה עד למועד שיקום התאגיד - - -
אברהם נגוסה: חסרה עוד אינפורמציה כי לא נתנו לו לסיים.
אברהם נגוסה: אולי ניתן לו לסיים ואז נשאל.
רוברט אילטוב: חשוב שהוא יתייחס לזה, כי - - -
אברהם נגוסה: כן, כן, אני לא חושב שהוא - - -
<אלדד קובלנץ: כן, שמעון התייחס פחות או יותר.
<אלדד קובלנץ: התחנה יכולה לעבוד עם בן אדם אחד והיא יכולה לעבוד גם עם 130, תלוי מה הציפיות.
<אלדד קובלנץ: כמה תקנים יש לנו ברשת ב' החדשה?
<שמעון אלקבץ: הרבה פחות ממה שיש היום.
<אלדד קובלנץ: עוד פעם, שוב, השאלה מהן הציפיות.
<אלדד קובלנץ: כדי לייצר מערכת חדשות שלמה כמו רשת ב', ברור ש-19 עובדים אינם מספיקים.
<אלדד קובלנץ: ברור לגמרי.
<אלדד קובלנץ: אין בכלל - - -
רוברט אילטוב: ברור שאתם לא תקימו רשת ב' ברוסית.
<אלדד קובלנץ: אני רק נותן את הדוגמה, לתחנה שמשלבת בתוכה גם מלל וגם מוזיקה – מספר העובדים לא אופטימלי, היה עדיף שיהיו יותר וגם ה-19, אני לא בטוח שנוכל לעמוד בזה בתאגיד.
<אלדד קובלנץ: שוב, מאוד חשוב לי שמערכת היחסים הזו תהיה כנה ולכן אני אומר את הדברים ב - - -
טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, זה המקום להגיד, אני ביקשתי ממך גם קודם.
טלי פלוסקוב: מה שאני רוצה להגיד למנכל החדש - - -
אברהם נגוסה: רשות הדיבור הגיעה לחברי הכנסת.
טלי פלוסקוב: אני מצטערת שאני מפריעה, הפרעתי לך באמצע דבריך אבל, פה, כשאתה אמרת פה "אני לא בטוח", ובכן, אתה אף פעם לא היית אתנו בישיבה, אף פעם לא שמעת מאתנו, מחברי הכנסת, ושוב פעם, אנחנו כאן, כולנו ביחד, לא שמעת על החשיבות של רדיו רק"ע לאזרחי מדינת ישראל ואני חושבת שזה המקום להגיד לך, אישית, שתבין, שרדיו רק"ע הוא חלק מהחיים של האנשים האלה, שעזבו את הכול, אתה רואה פה אנשים מבוגרים, הם עזבו את הכול ובאו לכאן והם מייצגים עשרות אלפי אנשים אחריהם, כי אנשים, דרך רדיו רק"ע יודעים כל מה שקורה במדינה הזו, זה החיים שלהם ואני אתן לך דוגמה אחת, רק אחת.
טלי פלוסקוב: עשו איזשהו שינוי במשרד האוצר, אני לא יודעת, לגבי התשלומים, ואנשים לא הבינו עד הסוף, לא ידעו אם להגיש מסמכים, לא להגיש מסמכים ואז התקשרו אלי ואמרו לי: אנחנו מקבלים אינספור טלפונים, לא יכולים לעמוד בלחץ של הטלפונים, איך אפשר להעביר לאנשים את ההוראות, מה צריך לעשות.
טלי פלוסקוב: הרמתי טלפון לרדיו רק"ע, אמרתי להם: רבותי, ככה וככה וככה.
טלי פלוסקוב: תוך שעתיים הכול נרגע, כי ברדיו רק"ע הסבירו לאנשים מה צריך לעשות.
טלי פלוסקוב: אז - - -
<שמעון אלקבץ: להגיד למשרד האוצר שאני צריך לקחת כסף על זה.
טלי פלוסקוב: זה משרד האוצר היה צריך, כן, אבל זה היה עוד לפני כן.
טלי פלוסקוב: מה אני רוצה להגיד פה בעצם, תראו, אני חושבת שאנחנו לא צריכים לדבר פה על המספרים ורק על מספרים.
טלי פלוסקוב: ברור שהמספרים והכסף, נדבר ונעשה את הכול כדי לתת אבל, צריכים להבין, אחרי מה שאתם עושים היום ובמיוחד עם רדיו רק"ע בשפה הרוסית והאמהרית – כי אני יודעת שגם שם יש חשיפה מאוד גבוהה, אני רוצה שתבינו, כאן צריך לתת דגש.
טלי פלוסקוב: שמעתי על הכול ואני עם כולם, עם אנגלית וצרפתית והכול טוב ויפה, אבל אני אומרת שוב וחוזרת, רדיו רק"ע בשפה הרוסית צריך לקבל התייחסות מיוחדת.
טלי פלוסקוב: צריך להבין את זה ושוב, אני חוזרת ואומרת, האנשים האלה, זה החיים שלהם.
טלי פלוסקוב: לכן, אחרי שאתה – ואתם פה מדברים על המספרים, אני רוצה שתבינו.
טלי פלוסקוב: אמרו לנו שהרדיו יהיה עשרים וארבע שעות ביממה, אנחנו סיפרנו לאנשים, אמרנו: חבר'ה, המצב הולך להשתפר, זה עכשיו יהיה עשרים וארבע שעות, נכון שאמרו לנו כאן בוועדה?
רוברט אילטוב: אמרו לנו עשרים וארבע.
קסניה סבטלובה: אבל לא הבטיחו כמה מתוך ה-24 יהיה תוכן ואקטואליה.
קסניה סבטלובה: זה חשוב.
קסניה סבטלובה: 24 זה יכול להיות גם - - -
טלי פלוסקוב: אני מסכימה שבאמת לא יכול להיות 24 מלא, לא מצפים לרשת ב' ברוסית אבל, אני שוב אומרת לגבי האיכות שאנחנו מקבלים.
טלי פלוסקוב: לגבי העובדים אני רוצה עוד מילה אחת להגיד.
טלי פלוסקוב: זה טוב ויפה לגייס צעירים וכן הלאה אבל, צריך לקחת בחשבון שאנשים שהיום עובדים ברדיו רק"ע, אלה אנשים שבאו עם רקע קודם בעיתונאות, יש שם בעלי מקצוע ברמה מאוד מאוד גבוהה, על האיכות הזו אני חושבת שאף אחד מאתנו לא יהיה מוכן להתפשר.
טלי פלוסקוב: לכן אני רוצה גם מכם לבקש, לקחת בחשבון שאי אפשר מחר ללכת ולגייס אנשים לרדיו רק"ע החדש, בתקווה שהאיכות של השידור לא תרד.
טלי פלוסקוב: לא מאמינה.
טלי פלוסקוב: יש פה אנשים שיודעים לעשות את העבודה שלהם, יש פה אנשים עם רמת שפה רוסית מאוד גבוהה, ואגב, אני רוצה להגיד לך שאני לא מפסיקה לשמוע רשת ב' רק מסיבה אחת, כדי לשפר את העברית, אז תבין עד כמה חשובה רמת השפה הרוסית ולכן, אתם צריכים לקחת את זה גם בחשבון כשאתם מגייסים את האנשים.
רוברט אילטוב: ממש - - -
קסניה סבטלובה: סליחה אבל אני ביקשתי לפניך, הגעתי לפניך וגם ביקשתי לפניך.
קסניה סבטלובה: יש לי משפט, יש לי משפט אחד בלבד.
קסניה סבטלובה: בעקבות מה שאמרה טלי.
קסניה סבטלובה: אנחנו כולנו מסכימים על הדברים האלה, ממש, יכולים לחתום על זה עכשיו אבל, מה שמדאיג אותי יותר מכל זה שכשכל פעם אנחנו אומרים: או.
קסניה סבטלובה: קיי.
קסניה סבטלובה: , עוד חצי שנה, עוד חצי שנה, אנחנו גם לא יודעים מה יהיה אחרי שנה, כלומר, הצעת החוק הזו – אין עירבון, אנחנו יודעים עד כמה קשה להקים, יודעים כמה קל להרוס, אז אנא מכם, אל תהרסו את הבסיס שיש עכשיו, תשפרו אותו, תעזרו לו עכשיו להתחזק על מנת שהוא גם ישרת אתכם בסופו של דבר, כי אם אתם תהרסו את מה שיש עכשיו אז אנחנו נגיע ליעד הבא, מתי שהוא יהיה, בעוד שנה, בעוד שנה וחצי, אנחנו נגיע אליו ואנחנו נגיע עם בסיס בעייתי מאוד אבל, אם אנחנו עכשיו נחזק את החבר'ה האלה, אנחנו נחזק אותם ונגיד להם: חבר'ה, אתם עושים?
קסניה סבטלובה: באמת, כל הכבוד לכם, אתם סוחבים על הגב שלכם תחנה שפעם היו עובדים בה פי שלושה אנשים, אז עכשיו, כשאתם מעטים מאוד, אנחנו נחזק אתכם על מנת שאתם תיכנסו בצורה מאוד קלה, כי אין תחליף לרק"ע, אנחנו יודעים, דיברנו על זה כבר לא פעם, אנשים - - -
טלי פלוסקוב: למה חזרתי על זה?
טלי פלוסקוב: כי אלדד נמצא פה בפעם הראשונה ולכן היה לי מאוד חשוב לציין את זה, שישמע את זה מאתנו.
קסניה סבטלובה: סליחה, אנשים חיים בחוסר ודאות, בחוסר ודאות, כי הם לא יודעים: לצאת לחופשה, לא לצאת לחופשה, זה יהיה חצי שנה, זה יהיה שנה – זה בלתי נסבל, זה פוגע גם ביכולות שלהם וגם בשוויון הנפש שלהם, זה פוגע ביכולת שלהם לתפקד, אז לזה אני מתייחסת כשאני מדברת על 'להרוס'.
קסניה סבטלובה: להרוס לא מבחינת זה שאתם תבואו וחס וחלילה תפטרו אבל, תגרמו להם להאמין שיהיה עתיד, עתיד, אז מהבחינה הזו אני חושבת שזה גם ישרת את המאזינים של רק"ע עכשיו וגם את אותם מאזינים בעוד שנה.
רוברט אילטוב: כבוד היושב ראש וכבוד המנכל, או היו"ר - - -
<אלדד קובלנץ: מנכל, מנכל זמני.
רוברט אילטוב: אתה יודע, אין שום דבר יותר קבוע מזמני.
רוברט אילטוב: לא ציפית והכפילו לך את זה לעוד שנה.
רוברט אילטוב: אני רוצה להוסיף פה עוד דבר למה שטלי אמרה, צריך להבין שהכתבים האלה ואנשי המקצוע האלה, שהם דוברי רוסית, במידה והם יוצאים החוצה, אין להם אלטרנטיבה לעבודה.
קסניה סבטלובה: זה נכון לגבי כל עובדי רשות השידור.
רוברט אילטוב: לכן השיפור צריך להיות כפול, הם לא יכולים ללכת לרשת ב' כי - - - זה המקצוע, זה לא המגבלות גיל כמו שיש לכל העובדים אלא גם מגבלות השפה.
רוברט אילטוב: לכן, חשוב מאוד לבוא ולהסתכל על העובדים האלה מזווית אחרת, מזווית יותר מתחשבת כי אין מה לעשות, זה תחום אחר, הם לא יכולים לעזוב את המקום ולעבור לרשת "קשת" או לרשת ב'.
רוברט אילטוב: אין להם מקום שם, אף אחד לא יקלוט אותם לכן, ההסתכלות צריכה להיות כפולה ומכופלת ולראות את הדברים האלה מזווית קצת שונה.
אברהם נגוסה: תודה, חברת הכנסת סופה לנדבר.
סופה לנדבר: טוב אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, שלום לךָ, כבוד המנכל החדש ולכל מי שנמצא כאן.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד, אתה שמת לב שאנחנו יושבים בוועדת העלייה והקליטה, לא בוועדת כלכלה ולא בוועדה אחרת אלא בוועדת העלייה והקליטה ואנחנו מאוחדים בנושא, רק"ע היא רשות שידור לקליטת עלייה.
סופה לנדבר: המדינה מבוססת על קליטת עלייה.
סופה לנדבר: אני בכלל, אמרתי פעם - - - שאם הייתי עכשיו ממשיכה להיות שרת עלייה וקליטה, אז הייתי עושה יחידת קליטת עליה של רשות שידור במשרד העלייה והקליטה.
סופה לנדבר: אתה שמעת כאן את הדברים, אנחנו רגישים לנושא, אנחנו נלחמנו על הנושא והיום אנחנו מדברים עם חיוך ועם סימפטיה אבל היה כאן - - -
קסניה סבטלובה: היו פה הרבה צעקות.
<אלדד קובלנץ: פגישה ראשונה – בסדר, בפעם הבאה זה יהיה פחות נעים – בסדר.
סופה לנדבר: אנחנו ידענו מראש שזה לא יתקיים בראשון באפריל, לא בגלל שראשון באפריל הוא יום של שקרים, אלא בגלל שאנחנו יודעים איך הכול מתקדם במדינת ישראל, אז אני עכשיו רוצה לשאול את אלכסנדר, מה שהוסיפו לך, זה מספק אותך?
סופה לנדבר: בתקופה שאני לא יודעת, מתי שהיא תסתיים, האם אתה מסוגל להחזיק?
סופה לנדבר: כמו שחברי הכנסת קסניה סבטלובה וטלי פלסקוב ורוברט אמרו שבעצם, אתם צריכים להחזיק זמן שאני לא יודעת כמה הוא והאם אתם תחזיקו מעמד, האם אתם תחזיקו מעמד, האם זה לא ישפיע על רמת השידור, על חיים אישיים, אצל כל בן אדם, סליחה, יש חיים ואז הוא צריך חופש ומחלה ואני לא יודעת מה, זה דבר אחד.
סופה לנדבר: אמרו כאן חברי כנסת ואני רוצה להבליט את זה.
סופה לנדבר: באמהרית וברוסית, אני לא יודעת איך דור ההמשך של יוצאי אתיופיה אבל, אני יודעת שעיתונאים צעירים אין להם רמת השכלה כמו לאלה שהיו שם ואז הגיעו לכאן.
סופה לנדבר: אין להם רמת עיתונאות כמו שהייתה אצל עיתונאים משם ואין להם שפה, זאת אומרת, הם כבר ישראלים בכל המובנים.
סופה לנדבר: אמנם אנחנו כולנו ישראלים אבל הם ישראלים מהבחינה הזו שהעברית היא קודם ואחר כך השפה הרוסית.
סופה לנדבר: ואנחנו רוצים לדאוג לזה שרמת השפה תישאר רמת השפה הגבוהה ביותר ורמת עיתונאות – רמה כי גבוהה, זה לא רק בגלל שהם קשישים או שאנשים מסויימים לא למדו את השפה אלא בגלל שלנו, הרמה הזו חשובה ביותר.
סופה לנדבר: אנחנו דאגנו לרמה הזאת, הם דאגו לרמה הזאת ואנחנו מודאגים שזה יכול לשנות את הרמה ואנחנו נעמוד על כך.
סופה לנדבר: ויכול להיות שבישיבה הבאה אנחנו לא נהיה כל כך סימפטים.
סופה לנדבר: אני מאמינה שאתה צריך להגיד דברים ברורים, כמה אנשים בשפה הרוסית, בשפה האמהרית ובכל השפות, אתם תקחו, כדי שישרתו את הציבור הזה וכדי שימשיכו לעבוד בשפות שבהן עולים מדברים?
סופה לנדבר: חשוב לנו הדבר הזה.
סופה לנדבר: ובגלל זה אנחנו מתעקשים על רדיו רק"ע, זה בדמינו, זו דרך החיים של העולים במדינת ישראל.
סופה לנדבר: אני זוכרת, כשכשהייתה מלחמה מלחמת המפרץ, האם אתה זוכר, רוברט?
סופה לנדבר: כולנו זוכרים.
סופה לנדבר: הגיעו עולים והיינו צריכים לשים מסיכות ולא ידעו את השפה ואף אחד לא יכול היה לעזור להם.
סופה לנדבר: השכנים היו נכנסים ועם תנועות ידיים ועם שפת התנועות היו מסבירים מה העולים צריכים לעשות ואילו פה, לעולים, יש להם מדריך לחיים ואנחנו מתעקשים שהמדריך הזה יישאר באותה רמה ואנחנו גם דורשים שהתנאים של אותם טכנאים יהיו אותם תנאים כמו שיהיו בעברית ובכל הרשתות, בגלל שלנו זה חשוב, אנחנו דאגנו לזה, אנחנו נדאג לזה וזה דבר שהוא חשוב לנו, ואנחנו נהיה חמודים אם אתם תהיו חמודים ואנחנו נהיה 'אוי ואבוי' עם מה שאנחנו יכולים לעשות - - -
<אלדד קובלנץ: אפשר גם לעבוד ביחד.
אברהם נגוסה: בוועדה הזו תמיד אנחנו מאוחדים, כי כשזה קליטת עליה אז אין אופוזיציה ואין קואליציה, זה נטו אינטרס לאומי ולכן, כולנו מאוחדים בדרישות שלנו, בעניין הזה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתשלים את דבריך ולאחר מכן אנחנו רוצים לקבל יותר מידע, עם כל ההערות של חברי הכנסת שאמרו, אתה גם יכול להתייחס עכשיו.
<אלדד קובלנץ: אז אני רק אשלים כי באמת תקופת הביניים הזאת, ברור לנו שהיא מאוד מאוד גרועה, גם לעובדים ברמה האישית וגם בכלל, לכל המבנה הזה.
<אלדד קובלנץ: להבנתנו, הזמן האופטימלי שהתאגיד צריך כדי לבנות את זה כמו שצריך הוא לפחות שנתיים אבל, מצד שני, יש גם כוחות אחרים שטוענים שצריך לסיים את הסיפור הזה כמה שיותר מהר, ולו כדי לתת לעובדים את הוודאות, אז בין הרצון להקים את התאגיד הזה כמו שצריך ולא בדרך הישראלית –אפרופו קליטת עלייה, כי יש הרבה יתרונות לישראליות אבל, הרבה פעמים זה בא על חשבון דיוק ותכנון ראוי וביצוע כמו שצריך, אז כרגע מדובר על הארכה של חצי שנה ועוד חצי שנה.
<אלדד קובלנץ: יכול להיות שיהיו עוד הארכות, יכול להיות שכמה מן התאריכים האלה ישתנו במהלך החודש הקרוב ושוב, אני - - -
סופה לנדבר: אתה אומר שבעצם כדי לבנות את זה בצורה מבוססת ונורמאלית אתם צריכים שנתיים.
<אלדד קובלנץ: מינימום, כן.
<אלדד קובלנץ: מי שמבין בתקשורת יודע שדרמות לוקח שנתיים להפיק וגם פורמטים פשוטים ברדיו, לוקח חודשים, אנחנו צריכים לגייס עובדים שזה תהליך מורכב ואנחנו צריכים למצוא location, מקום, להכשיר אותו, והכל על פי חוק חובת המכרזים, אלה הליכים איטיים שלוקחים מינימום שנתיים אבל שוב, אנחנו פקידים, אנחנו בסופו של דבר נקבל מה שהכנסת תחליט ונעשה הכי טוב שאפשר.
<אלדד קובלנץ: כמו שנכנסנו להרפתקה הזאת עם הידיעה שזה אמור להיות בראשון לאפריל 2016 וידענו שזה לא יהיה.
<אלדד קובלנץ: זהו, אני מעביר את רשות הדיבור ליושב ראש.
אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד כמה נקודות שאני רוצה שתתייחס אליהן בדבריך.
אברהם נגוסה: אנחנו נמצאים כרגע באי ודאות בעניין התאגיד - - -
קסניה סבטלובה: חוזה - - -
אברהם נגוסה: מבחינת השאלה מתי יתחיל, לזה אני מתכוון, אנחנו רוצים לדעת, כדי לחזק מה שיש לנו, מה אתה צריך היום, כמה עובדים?
אברהם נגוסה: אני חושב שזה חשוב, גם עובדים, כי אלה שעובדים בחצי משרה יכול להיות שיש להם קושי וחלקם דיברו אתי, שהם מקווים שכשהתאגיד החדש יתחיל אז הם יעברו למשרה מלאה, כי בחצי משרה קשה להם, מה הם יכולים לעשות?
אברהם נגוסה: אי אפשר לפרנס משפחה, לכן, הם נמצאים באי ודאות אז אני שואל אותך שתתייחס, מה אתה צריך עכשיו?
אברהם נגוסה: לא משנה אם זה יקח שנתיים או חצי שנה, מה אתה צריך כדי לחזק עכשיו, שהציבור יקבל שירות טוב, שהעבודה תהיה טובה ומקצועית?
אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחס.
<שמעון אלקבץ: שני דברים.
<שמעון אלקבץ: אחד, לגבי מרכיב אי הודאות, זה לא סוד ואני חוזר ואומר את הדברים בצורה מאוד ברורה, אנחנו מדממים – ואני משתמש בביטוי שלקוח מעולם המלחמה ומעולם הפציעות אבל, אנחנו מדממים ואני לא רוצה להמשיך את המשפט.
<שמעון אלקבץ: אנחנו מדממים, אנחנו נמצאים בימים קשים מאוד, בימים שבהם אני צריך למצוא יום יום – וזה ברמה הזו, יום יום פתרונות, מי יגיש, מי יערוך, מי ישדר, מי יביא את ה insert, מי יביא את הקולות ומן הבחינה הזו אין ילד שיש לו איזשהו סוג של תיעדוף, משום שרשת ב' נמצאת היום במצב קשה מאוד, לא פחות קשה ממה שאלכס מוביל היום בשפה הרוסית, בשידורים בשפה הרוסית.
<שמעון אלקבץ: אלה בדיוק אותם קשיים, את מי לשלוח, מתי לשלוח, מי משובץ, מתי עורכים, איך עורכים, משימות שכל הזמן צרך למלא אותן אז, מרכיב אי הודאות הוא מרכיב שקיים ולצערי, כל מה שאני יכול לעשות באופן אישי, זה רק לשדר את המסר שהעברתי אותו מהרגע הראשון שבאתי לרשות השידור בפירוק, אמרתי: אני לא בא רק לפירוק, אני רוצה להיות גם בהקמה ואני שמח שנבחרתי, אני באמת שמח ואני גם אמור להיות עכשיו גם בהקמה של הדבר החדש, אבל מול מרכיב אי הודאות אנחנו חייבים להצמיד מילה אחת – רלבנטיות.
<שמעון אלקבץ: אנחנו חייבים להמשיך להיות רלבנטיים משום שאם אנחנו לא נהיה רלבנטיים אז לא נעשה את העבודה שלנו ולא נביא את הקולות ולא נביא את השידורים ולא - - -
קסניה סבטלובה: אז בשביל מה כל זה?
<שמעון אלקבץ: אז אם אנחנו מתרסקים, אף אחד לא יתייחס אלינו ולצערי, אנחנו נמצאים במציאות שיש בה תחרות כל כך גדולה ויש מלחמה על האוזניים ועל העיניים של המאזינים והצופים ואסור יהיה לנו לרגע – אפילו לרגע אחד, להוריד את הרגל מהגז, אנחנו חייבים כל הזמן והנה, אתה, אלכסנדר, אומר לי: תשמע, חמישה האנשים האלה שהבאת – שהבאנו, שהבאנו, כן, שהבאנו, הם מצילים אותי.