GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אסתר קולני: לדוגמה, הילדים לוקחים את ההורים שלהם לקופת החולים, לבית החולים, לבטוח הלאומי, לבנק, הם משמשים כמתורגמנים וכמתווכים.
<אסתר קולני: לגבי אתגרי פרנסה, כפי שציינתי, אנשים מאוד חרוצים, יכולים לעבוד בכל עבודה, באו אנשים עם תארים, תואר ראשון, תואר שני אפילו דוקטורט אבל כשהם הגיעו לארץ הם לא המשיכו לעבוד במקצוע שלהם אלא הסתפקו בעבודות פשוטות, והדבר יכול לערער את ביטחונם האישי וזה יכול לפגוע בערך העצמי שלהם.
<אסתר קולני: במחלקה שלנו אנחנו עובדים עם כל הגילאים, נתחיל עם הגיל הרך, יש עיכוב שפתי ולכן אנחנו מעודדים ומסייעים להורים להכניס את ילדיהם למעונות יום.
<אסתר קולני: בצוות מעונות היום אנחנו שמים דגש על זה.
<אסתר קולני: בגיל יסודי יש פער בין הילדים בלימודים וגם בתרבות, לכן אנחנו משלבים את הילדים במועדוניות וצוות המועדוניות עוזר להם בשיעורים, נותן הדרכה להורים והם גם נמצאים בקשר רציף עם בתי הספר בהם הילדים לומדים.
<אסתר קולני: לגבי הצורך, אנחנו נותנים גם חונכות אישית.
<אסתר קולני: בתיכון, רוב הנוער שלנו בקרית ארבע נולד בארץ.
<אסתר קולני: מצד אחד הם ישראלים ומצד שני הבית שהם גדלים בו הוא בית עם מנטליות של הקהילה, דבר שיוצר בלבול רב בקרב הנוער.
<אסתר קולני: לכן בעבודה שלנו אנחנו שמים דגש על הזהות שלהם.
<אסתר קולני: אנחנו עובדים עם הקבוצה גם באופן פרטני, יש כל מיני תכניות שנותנות מענה לנערים שלנו, לדוגמה, קבוצת "ישר'", קבוצה שמטרתה להימנע משימוש באלכוהול וסמים לרעה בקרב הנוער של קהילת "בני המנשה".
<אסתר קולני: לגבי משפחות, כמו שאמרתי, יש שינוי במעמדות, יש טשטוש בקולות בתוך המשפחה, לכן אנחנו מסייעים להם על ידי סדנאות, הדרכה הורית וטיפול אישי.
<אסתר קולני: לגבי הקשישים, לקשישים קשה מאוד ללמוד את השפה ולשנות את אורח החיים שלהם בגיל מבוגר, לכן הם נמצאים מנותקים מן החברה הישראלית.
<אסתר קולני: הקמנו שני מועדונים לקשישים במיוחד לקהילת "בני מנשה".
<אסתר קולני: לגבי האתגרים שלנו בעבודה, במפגשים יש קושי לתקשר בגלל שפה, העו"ס לא בטוח שהוא מבין את מה שהם התכוונו אליו ולא אם הפונה מבין אותו.
<אסתר קולני: יש קושי לבטא רגשות מצד הפונים מהקהילה ולכן, הטיפול לפעמים לא מעמיק.
<אסתר קולני: לעתים, רוב הפונים מהקהילה לא בטוחים אם העו"ס הישראלי ידאג לזכויות שלהם, יפעל לטובתם, ולכן הם פונים הרבה אלי, אפילו אם הם לא פונים שלי.
<אסתר קולני: תודה רבה.
<אסתר קולני: הבאתי לכם כמה תמונות מן הפעילויות שלנו.
אברהם נגוסה: יפה.
אברהם נגוסה: כל הכבוד, כל הקבוצות שהצגתן הן משהו מיוחד, אתם עושים עבודה טובה ו'ישר כח'.
אברהם נגוסה: אנחנו לקראת הסוף.
אברהם נגוסה: בבקשה, פבריס שומברג.
<פבריס שומברג: שלום עליכם, בוקר טוב.
<פבריס שומברג: רוב תודות ליושב ראש חבר הכנסת אברהם נגוסה - - - .
<פבריס שומברג: שמי פבריס שומברג, מקים "כבלי נפש" –ארגון לסובלים מבעיות פסיכיאטריה אלמ"ה.
<פבריס שומברג: הנקודה החשובה ביותר שרציתי להביא היא שאין בהוראות משרד הבריאות ואין בהוראות משרד הרווחה הנחיות ותקנות מחייבות, בנוגע למתן הדרכות לעובדים סוציאליים העובדים בבריאות הנפש.
<פבריס שומברג: דבר זה פוגע בעולים עם טראומות ועם מורכבויות נפשיות.
<פבריס שומברג: לאחר הרפורמה בבריאות הנפש נקבע חד משמעית כי יש מחוייבות לתת לעובדים סוציאליים הדרכות כפי שיש לגבי פסיכולוגים קליניים מוסמכים.
<פבריס שומברג: עוד בעיה מרכזית היא תנאי קבלה לארגוני עבודה סוציאלית.
<פבריס שומברג: תנאי הקבלה אינם מספקים בכל הקשור לעבודה הטיפולית קלינית.
<פבריס שומברג: לכן, לא מעט שמגיעים לתחום זה אינם מתאימים לו.
<פבריס שומברג: זה בנוסף למחסור בעובדים סוציאליים הדוברים את שפות המקור של העולים.
<פבריס שומברג: לכן אנו ממליצים להתאים את תנאי הקבלה, הן מבחינה מקצועית והן מבחינה תרבותית ושפה, לסטודנטים דוברי שפות הנדרשות, ולהקצות תמלוגים לסטודנטים אלה, דוברי השפות הנדרשות, כדי להעלות את המוטיבציה לחבור לתחום לימודים זה.
<פבריס שומברג: נגזרת מזה היא שעובדים סוציאליים מורשים להתחיל לעבוד במחלקות רווחה ובבריאות הנפש, כבר עם תואר ראשון, b.a., כאשר אין להם למעשה הכשרה של תואר שני – master.
<פבריס שומברג: מבלי הכשרה קלינית ספציפית, הם מגיעים לעבודה טיפולית ללא הכשרה מספקת ולמרבה הצער, גם במקרים שעובדים סוציאליים עברו הכשרה קלינית, הידע שלהם בפסיכופתולוגיה מינימלי ואינו מספק.
<פבריס שומברג: שלא לדבר על הבנת הדינמיות של המורכבות בבעיות הנפשית, בספקטרום הרחב.
<פבריס שומברג: בעיה זו מחריפה בעבודה עם ילדים הדורשת גם ידע והבנה התפתחותית, ובכלל זה רגישות גדולה לתרבות ילדי העולים.
<פבריס שומברג: במקרים אלה פעמים רבות, עובדים סוציאליים מגיעים לעבוד ללא ידע מספק בתחום זה.
<פבריס שומברג: במקומות בהם ניתנת הדרכה מסודרת ורחבה וניתנות השתלמויות הבעיה פחות חריפה, ואילו במחלקות רווחה, במרפאות בריאות הנפש, שאין בהן השתלמויות רחבות ומספקות, הבעיה היא אקוטית.
<פבריס שומברג: לכן, בנוגע לעולים, אנחנו מבקשים וממליצים שיעלו לדיון הקצאות תקציב להשתלמויות לעובדים סוציאליים הדוברים את שפות העולים, וכן הקצאת תקציב לתמלוגים המיועדים לסטודנטים שרוצים ללמוד עבודה סוציאלית, שיודעים את השפות הנדרשות.
<פבריס שומברג: בכבוד רב ותודה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע ממשרד הרווחה, כמובן, אם אתם רוצים להתייחס אנחנו נשמע.
<רועי בן נעים: בוקר טוב לכולם.
<רועי בן נעים: אני אתחיל.
<רועי בן נעים: שמי רועי בן נעים.
<רועי בן נעים: בתפקידי אני עוזר סמנכ"לית באגף לשירותים אישיים וחברתיים.
<רועי בן נעים: לגבי מה ששרה קודם אמרה, לגבי איתור עובדים סוציאליים מארצות המוצא, כידוע לך, חבר הכנסת נגוסה, לגבי הדרך החדשה, מתוך החלטת הממשלה האחרונה, כחלק מהמדדים שכרגע נמדדים, מ- 2016 עד 2019, חלק מהדברים שייבדקו וחלק מהדברים שיייבחנו זה למצוא עובדים סוציאליים מארצות המוצא, "דרך חדשה" עוסקת בעובדים סוציאליים דוברי השפה האמהרית, אתיופים.
<רועי בן נעים: 'בגדול' אני מברך על היום הזה, זה יום חשוב.
<רועי בן נעים: אני לא עובד סוציאלי דרך אגב, אני לא עובד סוציאלי אבל אני מברך על היום הזה.
<רועי בן נעים: אני עשרה חודשים במשרד הרווחה, באתי משירות קבע ממושך.
אברהם נגוסה: אני אשאל שאלה ותחליטו מי יענה.
אברהם נגוסה: קודם שמענו מיושבת הראש של איגוד העובדים סוציאליים – מחוז ירושלים והסביבה, שתוגש בקשה למשרד הרווחה ולשירותים חברתיים לאשר אלף תקנים בכל הארץ.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע איפה עומד הטיפול בזה?
אברהם נגוסה: כמה אישרתם עד עכשיו?
אברהם נגוסה: שאלה שניה, כמו שהוא אמר פה וגם קודם דיברנו, שרה, ושאלתי אותך, בעניין של הכשרה, השתלמות לעובדים סוציאליים, שיכולים לעבוד מול העולים שדווקא לא דוברים אותה שפה, אבל שיהיה לפחות את הידע על התרבות, האם המשרד שלכם יש לו תקציב?
אברהם נגוסה: ועזוב את בנושא האתיופים כי שם אני מכיר את התקציב וגם זה, נראה אתכם שתעשו, אנחנו מכירים, אז תתמקד בשתי השאלות הכלליות האלה.
<רועי בן נעים: אני אענה לך על החלק הראשון לגבי אלף התקנים, מה שאני עומד לעשות כרגע, בגלל שאני לא מכיר את הנתונים לפרטי פרטים, אני אעביר את השאילתא הזו למנכל המשרד, שייתן מענה באופן מלא לוועדה ונעביר לכם תשובה מסודרת, אחר כך אם תרצו להעביר לקהל המשתתפים תוכלו להעביר את זה בצורה מבורכת.
<רועי בן נעים: לגבי ההכשרות, אסתי תרחיב על הדבר הזה.
<אסתי מרקוביץ: שמי אסתי מרקוביץ', אני מפקחת ארצית בשירות ילד ונוער במשרד הרווחה, גם חדשה.
<אסתי מרקוביץ: אמנם נושא העבודה עם אוכלוסיות העולים הוא לא הנושא המרכזי של התפקיד שלי, כי אני מתעסקת בנושאים אחרים אבל בין השאר אני עוסקת גם בתכניות הורות ובכללן, יש את הנושא של עבודה עם הורים מאוכלוסיות העולים מארצות המוצא השונות.
<אסתי מרקוביץ: יש למשרד הרווחה כמה תכניות בתחום הגיל הרך להורים.
<אסתי מרקוביץ: יש את התכנית הביתית לאימהות, יש תכנית אבות ובגילאי יסודי-מתבגרים, יש תכנית למגשרים עבור אותם ילדים שיוצאים למסגרות חוץ ביתיות, זוהי תכנית של מגשרים בקהילה, שאמורים לחבר את ההורים העולים למסגרת של הפנימיות.
<אסתי מרקוביץ: חלק גדול מן העולים לא יודעים אפילו איך להגיע לאותן פנימיות וצריך ללוות אותם, לתווך, לקשר בינם לבין הפנימיה, לצוותי הפנימיה וכמובן, בעיקר, לעבוד על הקשר בינם לבין הילדים.
<אסתי מרקוביץ: עובדים אתם גם כשהילדים נמצאים בחופשות מחוץ למסגרת הפנימיות, כשהם נמצאים בקהילה ויש תכניות למסגרת החופשות, שמשלבות עבודה עם הילדים עם ההורים.
<אסתי מרקוביץ: לגבי הכשרות אני אגיד מילה.
<אסתי מרקוביץ: בעבר היה מערך של הכשרות במסגרת בית הספר המרכזי לעובדים סוציאליים, לאותם עובדים בתכניות של הגיל הרך וגם של המתבגרים, בתכנית המגשרים.
<אסתי מרקוביץ: היה איזה פסק זמן וכיום אנחנו במגמה של חידוש מערך ההכשרות.
<אסתי מרקוביץ: אנחנו בונים את ההכשרות גם לעובדים שהם עובדי סמך מקצועיים שעובדים עם אוכלוסיית העולים.
<אסתי מרקוביץ: התכניות לגיל הרך הן בדרך כלל תכניות ביתיות, ויש גם את התכניות למגשרים, שהן עם מערך הפנימיות.
<אסתי מרקוביץ: התכנית היא הכשרות לסמך וגם לעובדים הסוציאליים שמלמדים אותם.
<אסתי מרקוביץ: עובדים סוציאליים מרכזים את התחום של התכניות לעולים ואנחנו בונים עכשיו הכשרה לאותם עובדים סוציאליים ששוב, לצערנו, חלק גדול מהם לא דובר השפה.
<אסתי מרקוביץ: עובדי הסמך הם דוברי השפה אבל העובדים סוציאליים שמלווים אותם הם לא דוברי השפה, ובמסגרת ההכשרות אנחנו צריכים לתת להם הרבה מאוד ידע, גם בתחום של הבדלים תרבותיים, להכיר את התרבות וכו'.
<אסתי מרקוביץ: זה כרגע מה שיש.
אברהם נגוסה: אני יודע שיש אנשים שרוצים לדבר ואני מאוד מצטער כי קראו לי להצביע בוועדת הכספים.
אברהם נגוסה: לכן אני צריך לקצר את הדיון.
אברהם נגוסה: אני אתן לשני אנשים שלא דיברו, את דיברת קודם אז אני - - -
<רועי בן נעים: היא לא דיברה קודם.
אברהם נגוסה: קיי, אז בואו ניתן למי שלא דיבר בקיצור, אבל אני מבקש בקיצור ואחר כך אתה, אדוני.
אברהם נגוסה: שהצבעת.
<רוית אליה ליים: אני ממש אקצר.
<רוית אליה ליים: שמי רוית, אני עובדת סוציאלית, אני מנהלת את הקליטה והרווחה בסוכנות היהודית והיה לי חשוב לומר את הדברים.
<רוית אליה ליים: אני עובדת בעיקר עם עולי אתיופיה ובגלל שאני צריכה לקצר אז אתייחס רק לזה ואני מתחברת מאוד לנושא שהגדירה הועדה, שבעצם הנושא הוא רווחתם של העובדים הסוציאליים ואני מאוד שמחה שהוצגו פה תכניות יפות וחשובות, ושאנחנו לא מדברים רק על הקשיים, כי אני חושבת שזו אחת הבעיות שלנו לעתים כעובדים סוציאליים, זו אחת הבעיות והיא מאוד משמעותית.
<רוית אליה ליים: אני כן רוצה לציין דבר שלדעתי הוא מאוד מאוד חשוב לנו, כעובדים סוציאליים – ואני מדברת על הסוכנות היהודית, והוא לבסס את בסיס הידע.
<רוית אליה ליים: אני שמחה שהיה לנו חלק עם אגף הרווחה בסוכנות היהודית, והוצאנו את הספר שנקרא "היבטים חברתיים תרבותיים וקליניים של עולי אתיופיה בישראל".
<רוית אליה ליים: לי, בהמשך למה שנאמר פה קודם, כסטודנטית לעבודה סוציאלית תואר שני, שכן למדה קורס הגירה, היו מאוד חסרים מחקרים עדכניים בתחום של קליטת יוצאי אתיופיה, שלא מדברים רק על "מבצע משה" או "אחי אחי" או כל מיני מחקרים שהם חשובים וכבודם במקומם מונח, אבל הם לא עדכנים, וזה היה מאוד משמעותי בעיניי.
<רוית אליה ליים: אני מתחברת למה ששרה כהן ממשרד הקליטה אמרה, על זה שהתפקיד המשמעותי שלנו, כעובדים סוציאליים לקליטת עולים עם שוני תרבותי, הוא בעצם עיבוי של הפרופסיה עם חיבור והבנה של הרגישות התרבותית ואנחנו מאוד טובים, כולנו, כעובדים סוציאליים, ביצירת מודלים, ובסוכנות היהודית אנחנו יצרנו גם בתחום הזוגיות בעלייה התאמות כאלה, גם בתחום הורות בעליה – אני מדברת בעיקר על יוצאי אתיופיה וגם בתחום של אובדנות.
<רוית אליה ליים: ואני כן רק רוצה להוסיף משהו שהיה לי משמעותי להגיד.
<רוית אליה ליים: דבר שצריך לשים אותו לצד זה ולא לשכוח אותו, זה כל הזמן גם לעשות הערכה ולהיות עם היד על הדופק, לגבי השאלה מה העולים חושבים, מה העולים חושבים שטוב עבור הקליטה שלהם ואני כן רוצה לציין שבשנה האחרונה, אנחנו בסוכנות היהודית ברווחה, עשינו שני מחקרים מאוד מעניינים, גם על מתבגרים שכבר הפכו לצעירים, נקלטו בחמש עשר שנים האחרונות ועזבו את מרכזי הקליטה, ושאלנו אותם מה היה טוב להם בתהליך הקליטה שלהם, מה היה חסר להם, מה הם היו רוצים לחזק ואותו כנ"ל עשינו גם עם הורים.
<רוית אליה ליים: הלכנו וראיינו אותם, עשינו שני מחקרים מאוד יפים ואני רק אתמצת בקצרה את התוצאות שלהם.
<רוית אליה ליים: אחד הדברים הכי משמעותיים שעלו מבחינתם, הוא הקושי השפתי, זה אחד הפרמטרים הכי חזקים שהם דיברו עליו כמפתח שחסר להם בקליטה במדינת ישראל, והקושי השני הוא שילוב בהכשרות מקצועיות ותעסוקה.
<רוית אליה ליים: אני אומרת שעם כל הכבוד לכל התכניות, כמו שחבר הכנסת מאיר כהן אמר קודם, 40% בבתי הכלא הם יוצאי אתיופיה, אז בואו לא ניתן מודלים של התערבות אחרי שזה מגיע אלא בואו ניצור תשתיות.
<רוית אליה ליים: אנחנו בע"ה לקראת קליטה נוספת של עולי אתיופיה, כ-10,000 עולים מאתיופיה אמורים להגיע למדינת ישראל, אז זה הזמן שלנו לבוא ולהניח תשתיות.
<רוית אליה ליים: בעיניי, לתפיסתי, הנחת תשתיות זה אומר קודם כל במרכזי הקליטה, כבר בשלב העיצוב הראשוני, כשהעולים נמצאים בארץ, להניח תכניות תעסוקתיות, הכשרות מקצועיות, שילובים והשמות כמו שעושים לחלק מן העולים משאר העולם, כי את אותו הדבר אפשר לעשות עם השקעה גדולה יותר ליוצאי אתיופיה וזה מאוד משמעותי.
<רוית אליה ליים: ואני אסיים בזה שאני אומַר שאחד הדברים שהיו לי מאוד משמעותיים כעובדת סוציאלית, כשהייתי בקבוצת מיקוד, על צעירים ששאלו אותם: מה היה חסר לכם?
<רוית אליה ליים: אז "היה חסר לנו שההורים שלנו יהיו מסוגלים", "היה חסר לנו שלא רק ילוו אותנו בתהליכי הקליטה, שרכזת התרבות היתה הכי מקסימה בעולם אבל אני רוצה את ההורים שלי, אני רוצה את אימא שלי, אני רוצה את אבא שלי, תתנו להם את הכוח", זה נאמר מאוד חזק וזה הקול החזק שרציתי להביא.
<אילן שמש: קוראים לי אילן שמש ואני ממשרד החינוך.
<אילן שמש: אני מנהל את קידום נוער ואת תכנית היל"ה.
<אילן שמש: אני עובד סוציאלי, אני גם עובד סוציאלי קליני, האדון הלך מפה אז חבל, זו ההכשרה שעברתי, אני גם איש חינוך.
<אילן שמש: אני קודם כל רוצה להודות לך, שרה, כי לשמוע פה על שלש העליות האלו זה לא דבר נפוץ וזה עשה לי טוב, זה נתן אופטימיות למדינה שלנו.
<אילן שמש: פשוט היה טוב, תודה שהתעקשת ותודה לכן, שהצגתן.
<אילן שמש: מילה קטנה דווקא כמי שלא נמצא במשרד הרווחה אלא במשרד החינוך.
<אילן שמש: אני מאוד אוהב את הפרופסיה הזאת שנקראת עבודה סוציאלית, גם שתי שכנות שלי הכנסתי ללימודים האלה כי אני חושב שזה מקצוע נפלא.
<אילן שמש: יש לנו קושי אדיר.
<אילן שמש: אין עובדים סוציאליים חינוכיים, לא יודעים מה זה.
<אילן שמש: אין עובדים סוציאליים במשרד החינוך, מאוד קשה לעשות שותפויות עם העובדים הסוציאליים במשרד הרווחה, הרבה יותר קל לי לעשות שותפויות עם המשטרה, עם משרד הקליטה ועם מי שאתם רק רוצים, עם העובדים הסוציאליים הכי קשה לי לעשות שותפויות וזה נובע מהרבה דברים שקשורים לפרופסיה, למעמד ולצורה ולהתנהלות של משרד הרווחה.
<אילן שמש: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד הוא שזה עצוב בעיניי ששירותי העבודה הסוציאלית הפכו להיות רק טיפול קליני.
<אילן שמש: ברגע שמה אנחנו מקבלים בשותפויות האלה מן העובדים הסוציאליים זה רק טיפול, טיפול טיפול ולא שירותים, אז כשאני רוצה לקבל שירותים שהם טיפה יותר מטיפול, כולל שירותי הזנה או אוכל, או כל מה שאתה רק רוצה, אז אני צריך לפנות לעמותות, ואני צריך לפנות לגופים שהם בכלל לא עובדים סוציאליים ולא שירותי רווחה וזה נורא בעיניי, שהעבודה הסוציאלית הזניחה את השירותים וחיזקה את הטיפול בלבד.
<אילן שמש: לא שאני נגד טיפול חס וחלילה, אני אומר לכם את זה כעובד סוציאלי שאוהב את העובדים הסוציאליים, אוהב את העבודה הזו ורואה את זה, מן הצד השני, ממשרד החינוך.
<אילן שמש: אין עובדים סוציאליים בכלל בבתי הספר, אין עובדים סוציאליים במקומות שיש לנו מצוקות, באוכלוסיות שונות, אני עובד בקידום נוער אז אתה יודע, אני צריך לרוץ, כשאני לפני יומיים הייתי באלעד, אצל החרדים, יש שם בית חם לנערות, שבע נערות שמקבלות שירותים נפלאים כי זה בית חם של שירותי הרווחה.
<אילן שמש: צמוד באותו מבנה אפילו יש לנו שתים עשרה נערות מנותקות והן לא שייכות לשירות הסוציאלי אז הן לא יכולות לקבל שם אוכל.
<אילן שמש: אני אומר לכם שוב פעם, יש לי קושי אדיר עם המקצוע שאני הכי אוהב.
אברהם נגוסה: בכל זאת, אני רוצה שלא תלכי עם הרגשה מקופחת.
<נטלי קפוליאנסקי: רק משפט אחד.
<נטלי קפוליאנסקי: דיברתם פה על מחסור של בערך אלף עובדים סוציאליים במשרד הרווחה, אני רוצה רק להדגיש שהמחסור הזה הוא לא רק במשרד הרווחה - - -
אברהם נגוסה: לא, לא, לא, לא אמרנו 'רק' אלא בכלל.
אברהם נגוסה: בפרט לטיפול בעולים חדשים.
<נטלי קפוליאנסקי: המחסור הזה קיים גם בסוכנות היהודית, גם במשרד הקליטה, גם במשרד החינוך, גם במשרד הבריאות, צריך לתת על זה את הדעת, שהתקנים חסרים גם במשרדים האלה.
<נטלי קפוליאנסקי: במשרד הקליטה אין עובד סוציאלי אחד דובר צרפתית עם כל העלייה הגדולה מצרפת אז תשימו לב.
<שרה כהן: את מעלה נקודה מאוד חשובה.
<שרה כהן: ההתייחסות היא ללשכות הרווחה, שהן במחסור של אלף, בכדי ליישר קו מינימלי.
<שרה כהן: אנחנו לא מדברים על - - - ואת צודקת, חסרים הרבה מאוד עובדים סוציאליים, ותרשה לי לומר לך שדווקא אנחנו שומעים מהעובדים הסוציאליים בדיוק ההיפך ממה שאתה אומר, שהם מתעסקים הרבה מאוד ב"קמחא דפסחא" ומטילים עליהם - - - שהם לא בדיוק התפקידים שהם הוכשרו אליהם, אז אני ממש - - -
<אילן שמש: צריכים להכשיר אותם לתפקידים האלה.
<אילן שמש: מה זה "הם לא תפקידים שהם הוכשרו אליהם"?
<אילן שמש: האם עובד סוציאלי מרגיש שהוא עובד סוציאלי רק אם הוא קליני?
<רועי בן נעים: זה לא מדויק מה שאתה אומר, זה לא מדויק.
<רועי בן נעים: יש שיתופי פעולה, דרך אגב, יש שיתופי פעולה, יש לי גם עם מנהל האגף שלך ספציפית, עם דר' סער הראל, במקרה אני נמצא בתוך ועדה ביחד אתו, יש שיתופי פעולה מאוד יפים - - -
<שרה כהן: אילן, אילן, על העניין הזה - - -
<אילן שמש: בין משרד החינוך למשרד הרווחה.
<אילן שמש: אני - - - עובד סוציאלי, ואני אחראי - - - ואני נותן שיתופי פעולה בכל המעונות שלכם, בכל בתי הסוהר, בכל המקומות יש לי שיתופי פעולה נפלאים.
<רועי בן נעים: אבל דייק.
<אילן שמש: לא בזכות העבודה הסוציאלית, לא בזכות העובדים הסוציאליים.
אברהם נגוסה: בסדר, לא, לא, פה מדברים עם רשות דיבור, עם רשות דיבור.
אברהם נגוסה: בבקשה שרה.
<שרה כהן: האמת היא שחבל מאוד שאין נציג מאוד בכיר שיושב כאן ממשרד הרווחה, בכדי לענות לך על השאלות האלה שאתה מעלה ולבדוק אותן - - -
<אילן שמש: היה פה את מאיר כהן, היה פה את מאיר כהן שהיה בוועדה הבינמשרדית.
<שרה כהן: אני רוצה להגיד כמה מלים.
<שרה כהן: כמו שאתה אמרת וכמו שכולם אמרו, הפרויקטים יפהפיים, אני חושבת שיש כאן חשיבה כל כך מעמיקה שבאה מתוך ניסיון רב שנים, העובדים הסוציאליים הולכים וחוקרים ובודקים ואומרים מה היו הבעיות ואיך להתגבר עליהם, בקליטה של העולה החדש שמגיע אלינו, וראינו את זה כאן, ראינו את זה כאן, זו עבודה רחבת מימדים ונפלאה.
<שרה כהן: אני רוצה מאוד להודות ליושב ראש הועדה, דר' אברהם נגוסה, על שהוא אירח אותנו כאן, ותודה רבה לכם, באמת, נחגוג את היום הזה.
אברהם נגוסה: קודם כל אנחנו פה בוועדה מאוד מברכים על העבודה המסורה של העובדים סוציאליים, שעובדים בכל תחום, אם זה בקליטת עלייה ואם זה בתחומים אחרים אבל, אנחנו ועדת העלייה והקליטה ולכן אנחנו מתמקדים בנושא קליטת עליה ושילובה בחברה הישראלית.
אברהם נגוסה: מה שכן, את כל מה שאתם עושים אנחנו מברכים.
אברהם נגוסה: אנחנו מברכים את שרה כהן, עובדת סוציאלית במשרד הקליטה, כי זה המשרד, זו הכתובת לעולים חדשים והמצגות שהצגתן – אנחנו מאוד מברכים עליהן.
אברהם נגוסה: החלטותינו.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקבל את הפנייה שהפניתם למשרד הרווחה, הפנייה מאיגוד העובדים הסוציאליים, שאתם רואים שיש צורך באלף תקנים, אנחנו רוצים לקבל את זה לוועדה, כדי שאנחנו נוכל להתחיל בהידברות עם המשרדים השונים שקשורים לנושא.
אברהם נגוסה: הדבר השני, משרד הרווחה, אנחנו רוצים לקבל בכתב תשובה לשאלה איפה עומד העניין של אלף התקנים, שהוגש מאיגוד העובדים הסוציאליים.
אברהם נגוסה: אמרת שאתה תשאל את המנכל ואנחנו רוצים לקבל את זה בכתב.
אברהם נגוסה: כמה קיבלתם?
אברהם נגוסה: ארבע מאות?
אברהם נגוסה: חמש מאות?
אברהם נגוסה: תשע מאות?
אברהם נגוסה: תסבירו לנו איפה עומדות הבקשות שהגיעו אליכם.
אברהם נגוסה: דבר שלישי, בעניין ההכשרות.
אברהם נגוסה: חשוב מאוד שהעובד הסוציאלי או העובדת הסוציאלית, שהיא לא מאותה ארץ מוצא של העולים, תעבור הכשרה, כי יש חוסר ואני מבין את התסכול, שלא רק השפה חסרה אלא גם ההבנה התרבותית של המסורת, ולכן מאוד חשוב לתת להם השתלמות הכשרה, לעובדים הסוציאליים האלה.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקבל בכתב, כמה אתם מכשירים כל שנה?
אברהם נגוסה: מה התכנית שלכם להכשיר?
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקבל את זה עם התקָנים, לקבל פה בכתב לוועדה.
אברהם נגוסה: אני יודע למה אני מתכוון ואני מבקש לקבל את זה בכתב לכאן.
אברהם נגוסה: דבר רביעי, אני מברך על המחקרים שאתם עושים בסוכנות היהודית.
אברהם נגוסה: זה חשוב מאוד, כפי שאני שמעתי בענין "בני מנשה" שמבחינה תרבותית, מבחינת המשפחה, ההיררכיה, הרי זה דומה ליוצאי אתיופיה ולכן, זה חשוב מאוד.
אברהם נגוסה: המחקר שכתבתם בנושא יוצאי אתיופיה יכול לשרת גם עליות אחרות כמו "בני מנשה" לדוגמה, כי מבחינת ההיררכיה המשפחתית והמסורת, כל אלה קשורים ולכן מאוד חשוב שתציגו לנו את המימצאים של המחקר שאתם עושים בתחום הנוער.
אברהם נגוסה: זה חשוב מאוד לוועדה.
אברהם נגוסה: אני מברך את כולם שאתם הגעתם לפה וסליחה ממי שרצה לדבר ולא נתנו לו.
אברהם נגוסה: נמצא איתי פה חבר הכנסת אורן חזן, יוזם הדיון וגם מוביל הנושא בכנסת, והמנכ"ל של משרד לשוויון חברתי.
אברהם נגוסה: ברוכים הבאים גם נציגי הארגונים.
אברהם נגוסה: אנחנו נפתח את הדיון בנושא השבת הרכוש היהודי הגזול ממדינות ערב והאסלאם.
אברהם נגוסה: זה הנושא שלנו שאנחנו דנים בו היום.
אברהם נגוסה: כידוע, לפי הצעה לסדר שהגיש חבר הכנסת אורן חזן למזכירות הכנסת, מזכירות הכנסת שלחה אלינו את הנושא הזה כדי לדון בו בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
אברהם נגוסה: כידוע, הנושא הוא לגבי יוצאי מדינות ערב והאסלאם.
אברהם נגוסה: אני לא אכנס לכל הארצות.
אברהם נגוסה: ערב ואסלאם זה ברור, שהרכוש שלהם נשאר והם יצאו, אבותיהם, אבות אבותיהם ששמרו והיו שם עם רכוש, יצאו ללא רכוש והרכוש נשאר במדינות האלו.
אברהם נגוסה: בשנת 2010 עבר חוק בכנסת ישראל בנושא הזה.
אברהם נגוסה: במסגרת החוק הנושא לא טופל כמו שצריך ולכן יישר כוח לחבר הכנסת אורן חזן, מוביל הנושא בקדנציה הזו.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים כולנו לתת יד לנושא הזה וסוף סוף להשיב את הרכוש שנשאר במדינות ערב.
אברהם נגוסה: ולכן זה הנושא.
אברהם נגוסה: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור ליוזם הדיון וליוזם ההצעה לסדר, חבר הכנסת אורן חזן, בבקשה.
אורן אסף חזן: בוקר טוב לכולם, מה שלומכם?
אורן אסף חזן: ראשית, לפני שנגיע בליבה, אני רוצה להגיד לך אדוני יושב ראש הוועדה, שהייתה התלבטות במזכירות אולי להעביר את זה לוועדת החינוך ואני ביקשתי שיעבירו את זה אליך, כי אני חושב שדווקא אתה, שכל כך נוגע ומכיר מה זה לעבור מסע לארץ ישראל ומה זה לעבור תהליך של מה נשאר מאחור ומה אנחנו בונים קדימה, תהיה לך יותר רגישות גם פרסונאלית וגם חברתית לנושא הזה, ואני בטוח שביחד אנחנו נצליח לקדם איפה שזה נתקע.
אורן אסף חזן: הפעילות בכנסת ישראל וגלגלי העבודה שבה, לא מתגלגלים אפילו.
אורן אסף חזן: זוחלים לאיטם, אבל אני מרגיש שלאט לאט יש איזו שהיא תנודה דווקא בנושא הזה.
אורן אסף חזן: כשאנחנו מסתכלים על החודשים האחרונים ואנחנו רואים בכלל את השיח הציבורי במדינת ישראל, סוף סוף שמתחילים לקבל הכרה למה שעברו הקהילות המפוארות מיהדות ערב ואסלאם ברחבי העולם בעשור האחרון ושנים לאחור, עוד מקום המדינה ולפני, אז אני מרגיש שיש איזו שהיא תחושה שפתאום יש חלקים בתוך הממסד, שמרגישים קצת אחריות ורוצים לעשות איזה שהוא תיקון.
אורן אסף חזן: ויכול להיות שסוף סוף, דווקא בתוך התיקון הזה אנחנו ניכנס ונצליח למנף את הדבר הזה.
אורן אסף חזן: גם זכינו שיש לנו שרה שהמשרד שנוגע אליה, היא שרה שמאד רגישה לנושא, שלא לומר גם היא ומשפחתה מכירים אותו מקרוב.
אורן אסף חזן: אז מי ייתן, לפני שאנחנו נוגעים באמת בליבה, ששיתוף הפעולה בין כל הגורמים יניב תוצאות וגם את העוול על עוול שנעשה, שעד שכבר חוקקו חוק, אז פעם אחת לא מקדמים אותה, פעם שנייה הוא גם לא היה מספיק.
אורן אסף חזן: לעיתים זה מרגיש כאילו הוא חוק למראית עין בלבד.
אורן אסף חזן: גם את הדבר הזה נתקן.
אורן אסף חזן: אני מבחינתי דיברתי רבות במהלך השנה שחלפה, מאז שהקמנו את השדולה להשבת הרכוש הגזול ממדינות ערב ואסלאם, גם בשדולה, גם במליאת הכנסת, גם בוועדות שונות, גם קצת בתקשורת ולי מאד כואב, כי אני רואה עד כמה אין מספיק רגישות.
אורן אסף חזן: אנחנו יכולים לראות את זה כאן בדיון עצמו, ואני חלילה קטונתי מלבקר את חברי חברי הכנסת, אני לא יודע, אולי זה בגלל השעה המוקדמת שאף אחד מהם לא נמצא כאן היום.
אורן אסף חזן: או, הנה, רק אמרתי, לא בכדי צדיק גדול בסדום.
אורן אסף חזן: הנה, צדיק גדול בסדום, לא סתם.
אורן אסף חזן: כן, אני מקדם את יושב ראש האופוזיציה, יושב ראש המחנה הציוני, חברי בוז'י הרצוג.
אורן אסף חזן: קודם כל תודה שבאת, אני בדיוק אומר שאני בוחר להאמין שחברי הכנסת לא הגיעו בגלל השעה המוקדמת של הדיון ולא בגלל שום סיבה אחרת.
אורן אסף חזן: בכל מקרה אני חושב שיותר חשוב לשמוע את הסיפורים שלכם.
אורן אסף חזן: אנחנו דיברנו על זה באמת רבות.
אורן אסף חזן: צריך להתקדם בכמה מסלולים גם ברמת החינוך, שזה דבר שזה יקרה, אבל דה-פקטו בפועל לא יכול להיות מצב שהמדינה מצד אחד באמת מכירה בדבר הזה, באמת מכירה בבעיה, באמת מכירה בכך שצריך לעשות תיקון, אבל פעם אחר פעם היא מתעלמת והיא דוחה את הדבר הזה.
אורן אסף חזן: אפקט הזמן הוא מאד מאד חשוב בנושא הזה.
אורן אסף חזן: אנחנו רואים, ואגב אני גם רואה את זה בפגישות שלנו, שלאט לאט החברים שמלווים בשנה האחרונה, אפילו מתוכם זה לאט לאט זה הולך ומצטמצם.
אורן אסף חזן: אני אתן את זכות הדיבור עכשיו ליושב ראש האופוזיציה, אני בטוח שיש לו מה - - -
יצחק הרצוג: לא, לא, אני רוצה לשמוע את האנשים.
אורן אסף חזן: אז בכל מקרה כמו שאמרתי, אני מעדיף לשמוע אתכם ואז אנחנו נסכם שוב וכמוש אמרתי ואני אומר עוד פעם, אנחנו לא נעזוב את זה.
אורן אסף חזן: אמיתי באמת, לפחות אני, עד שנעשה תיקון לנושא הזה, גם ברמת האמנה שאז כתבנו והגשנו, אנחנו עובדים עליה כדי להפוך אותה לחוק של ממש וברגע שזה יקרה אני מאמין שאנחנו נראה תזוזה אמיתית לקידום הנושא.
אברהם נגוסה: תודה לחבר הכנסת אורן חזן.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו יושב ראש האופוזיציה, חבר הוועדה, חבר הכנסת יצחק הרצוג.
אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו, לפי רשימת הדוברים רוצים לשמוע את מנכ"ל המשרד לשוויון חברתי, מה הם עושים על מנת לקדם את הנושא הזה.
אברהם נגוסה: מר אבי כהן, בבקשה.
<אבי כהן: אז אלף תודה רבה.
<אבי כהן: אני שמח מאד להיות פה.
<אבי כהן: כמו שציין לפני כן חבר הכנסת חזן, השרה גילה גמליאל שהיא השרה לשוויון חברתי, רואה חשיבות מאד מאד גדולה בנושא הזה.
<אבי כהן: תיכף אני אפרט מספר דברים אופרטיביים שחלק מהאנשים פה כבר מכירים אותם, כי אנחנו עושים את זה בשיתוף פעולה מלא עם כל הקהילות של יוצאי יהדות ערב ואיראן.
<אבי כהן: הדבר הראשון, שדרך אגב נפגע מהחוק, חבר הכנסת חזן.
<אבי כהן: הדבר הראשון שהתחלנו בנובמבר האחרון, עשינו אירוע ממלכתי מרכזי גדול מאד, שהעלינו על נס את מורשת יהדות ערב ואיראן.
<אבי כהן: היה אירוע מרשים מאד במחלה, ביחד עם כל הקהילות.
<אבי כהן: האירוע הזה עלה לנו הרבה מאד כסף.
<אבי כהן: אנחנו הולכים להשקיע השנה יותר כסף ממה שהשקענו פעם שעברה ויהיה אירוע יותר גדול ויותר משמעותי.
<אבי כהן: זו הנקודה הראשונה.
<קריאה: מה המטרה של הארגון?
<אבי כהן: אני תיכף אפרט.
<אבי כהן: הנקודה השנייה, ותיכף אני אתייחס לשאלתך, אנחנו עושים מהלך שהוא ביחד עם המל"ל שיושב פה נציגו, במשרד החוץ, שדי מוגדר כמסווג ואני לא אפרט יותר מדי.
<אבי כהן: אנחנו משקיעים מיליונים בתהליך של השבת הרכוש מיהדות ערב ואיראן.
<אבי כהן: אני לא יכול להיכנס יותר מדי לפרטים, אבל לראשונה יש מהלך ממשלתי ביחד עם ארגונים נוספים אחרים, שהוא מעוגן בכל איפה שצריך בתהליכים הממשלתיים, להשבת הרכוש.
<אבי כהן: אני מאמין שבחודשים הקרובים גם מי שצריך יכיר את זה יותר לעומק.