GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ראיסה לייכטמנוב: בעיר פתח תקווה, העיר הראשונה בארץ שהחליפו עובדי מוקדי קליטה בעובדי עירייה.
<ראיסה לייכטמנוב: עכשיו יש מחלקה בתוך אגף הקליטה, עם משרד הקליטה שמשלם 3.5 משרות והעירייה משלמת 4 משרות לעובדי העירייה של מחלקת קליטה יוצאי אתיופיה, בתוך אגף הקליטה.
<ראיסה לייכטמנוב: במשך שנתיים משרד הקליטה לא העביר כסף לפעילות בקייטנות לקהילת יוצאי אתיופיה.
<ראיסה לייכטמנוב: עיריית פתח תקווה במשך שנתיים עושה לבד הנחות לקהילת יוצאי אתיופיה ושבדרך כלל הם משלמים 270 שקל לחודש לקייטנה.
<ראיסה לייכטמנוב: הרוב עושה העירייה.
<ראיסה לייכטמנוב: אנחנו באגף הקליטה עובדים מגיל 3 עד גיל 120.
<ראיסה לייכטמנוב: בגיל 3 בתוך אגף הקליטה 450 ילדים במשך שנה מקבלים ידע בחוגים שונים.
<ראיסה לייכטמנוב: באגף הקליטה יש צהרון, 160 ילדים שפועל במשך שנה ו-75% עולים חדשים, עולים מרוסיה, עולים מאתיופיה.
<ראיסה לייכטמנוב: יש גם ישראלים בתוך הצהרון.
<ראיסה לייכטמנוב: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם המון אגפים בעירייה, הרלוונטיים, זה חינוך, תרבות, רווחה, 'עיר ללא אלימות', אנחנו עושים - - - וחממה, מרכז צעירים ועושים פעילות משותפת.
<ראיסה לייכטמנוב: לפני שאנחנו מוכנים לבנות פעילות לשנה אנחנו עושים סקר לתושבים, מה הכי חשוב היום לתושב לקבל.
<ראיסה לייכטמנוב: העיר פתח תקווה היא עיר נותנת שירות, שירות לתושב.
<ראיסה לייכטמנוב: זה מה שכתוב בעיר פתח תקווה, באגף הקליטה אנחנו עושים שירות לעולים חדשים.
<ראיסה לייכטמנוב: אנחנו עובדים לפי נהלים של משרד הקליטה ועיריית פתח תקווה.
<ראיסה לייכטמנוב: יש נהלים של עיריית פתח תקווה ונהלים של משרד הקליטה ואנחנו עובדים על פי שני הנהלים.
<ראיסה לייכטמנוב: רוב התושבים בעיר פתח תקווה זה מגיל 35 עד 65.
<ראיסה לייכטמנוב: זה לא סוד, זה לא חשוב כמה שנים בן אדם בארץ, 25 או 30, אנחנו מפתחים קורסים בשפות עברית, אנגלית.
<ראיסה לייכטמנוב: יש עכשיו אנשים אחרי גיל 35 עד גיל 67, עד הפנסיה, תיאטרון.
<ראיסה לייכטמנוב: פתח תקווה היא אולי העיר היחידה בארץ שיש תיאטרון במתנ"ס ואנחנו עובדים בשכונות שבהן גרים התושבים שלנו, יחד בשיתוף פעולה עם המתנ"סים.
<ראיסה לייכטמנוב: ויש תיאטרון קהילתי, ובאותו תיאטרון יש ילדי אתיופיה, רוסיה, אמהות, סבים, על אותה במה.
<ראיסה לייכטמנוב: כל שנה אנחנו עושים פעילות ובסוף השנה יש הצגה ואחר כך אנחנו מציגים את ההצגה במתנ"סים אחרים בעיר שרואים שבאותה במה באותו זמן אפשר לדבר בשפה משותפת, זה עברית, אבל לא חשוב צבע העור ואיזה תרבות יש לנו.
<ראיסה לייכטמנוב: זה, אני חושבת, הכי חשוב.
<ראיסה לייכטמנוב: את זה מתחילים בחינוך הפורמלי, בזמן הלימודים, ואנחנו ממשיכים את זה בחינוך הבלתי פורמלי במשך היום.
<ראיסה לייכטמנוב: יש המון פעילות לבני נוער.
<ראיסה לייכטמנוב: מה שחשוב לבני הנוער של הקהילה האתיופית ואנחנו משפרים עוד, אבל אני חושבת שנט וורקינג, פרויקט שיש היום אצלנו יחד עם חממה, זה לאנשים צעירים, הרוב רוסים, שפותחים עסקים בארץ ובפתח תקווה.
<ראיסה לייכטמנוב: נט וורקינג, זה מאוד עוזר, עם הרצאות ועם הסדנאות שהם עושים.
<ראיסה לייכטמנוב: בעיר פתח תקווה יש חמישה מקבצי דיור מחוז מרכז, ביחד זה שישה.
<ראיסה לייכטמנוב: במשך השנה אגף הקליטה עושה פעילות שם כל חודש, לפעמים כל שבוע.
<ראיסה לייכטמנוב: זה חגי ישראל, זה גם חוגים שם, שהאנשים בגיל הזהב גם לא מרגישים שהם בנפרד.
<ראיסה לייכטמנוב: 5% ממקבץ דיור, אני חושבת שזה מספיק ל - - - משרד הקליטה יגיד כמה יש תור לקבל את הדיור.
<ראיסה לייכטמנוב: אני רוצה להגיד רק תודה רבה להנהלת עיריית פתח תקווה, לראש העיר ולמנכ"ל העיר.
<ראיסה לייכטמנוב: היום אנחנו מרגישים מאוד, מה שקשור לעולים זה הדגש הראשון.
<ראיסה לייכטמנוב: אם אנחנו שולחים מכתבים ופונים, אני ראיתי שאני לא צריכה לחכות יום יומיים ואני מקבלת תשובה ופתרון לבעיות באותו רגע, ותודה רבה באמת, בהזדמנות הזאת שאני לא כל כך הרבה זמן פה בעירייה, אני בשטח ובאגף שלי.
<ראיסה לייכטמנוב: ויש לנו גם בעיות.
<ראיסה לייכטמנוב: אלה בעיות שאולי בגלל ההחלפה בממשלה, אבל מאוד קשה לעבוד היום עם משרד הקליטה.
<ראיסה לייכטמנוב: רק היום אנחנו מקבלים הסכמים לשנת 2016, רק היום.
<ראיסה לייכטמנוב: לפני שבוע אנחנו קיבלנו אחרי שחצי שנה כבר עברנו.
<ראיסה לייכטמנוב: עד הזמן שאנחנו לא מקבלים את ההסכמים, אנחנו לא יודעים מה משרד הקליטה אישר ומה לא.
<ראיסה לייכטמנוב: אותו סיפור היה עם מוקד הקליטה שלנו.
<ראיסה לייכטמנוב: בוועדת ההיגוי אנחנו אומרים סכום אחד, פותחים פרויקטים, מתחילים ב-1 בינואר לעבוד ובסוף אפריל אנחנו מקבלים הסכם שהסכום הוא בדיוק פחות ב-50%.
<ראיסה לייכטמנוב: אני חושבת שוועדת הקליטה בכנסת צריכה - - - אני מבינה שהיה שר אחד ועכשיו שר שני, אבל אנחנו פה בשטח, אנחנו עובדים, וזה מאוד קשה.
<ראיסה לייכטמנוב: ומספיק כבר לעשות הפרדה בין הקהילה האתיופית לבין כלל העולים בעיר.
<ראיסה לייכטמנוב: אנחנו מקבלים המון הסכמים ואם אנחנו כחברה וקהילה מקבלים הסכם לשנה שלמה ולמוקד הקליטה אנחנו מקבלים לחצי שנה ובגלל זה אנחנו לא יכולים לשים פעילות קיץ לבני הנוער, בטח שאחר כך אנחנו הולכים בעירייה לשלם את הכול, אבל זה א'-ב' שצריך ממשרד הקליטה תקציב שלם ולא צריך לעשות הפרדה בכלל.
<ראיסה לייכטמנוב: זה צריך להיות תקציב אחד לכל האגף.
<ראיסה לייכטמנוב: אנחנו רק חותמים הסכמים ותיק שלם של - - - אני מבקשת, אם אפשר, בבקשה.
<ראיסה לייכטמנוב: יש עוד מצגת קצרה, דקה.
אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד מראש לדוברים, כיוון שיש הרבה שהולכים לדבר אז כל מי שמדבר יעשה בתמצית.
אברהם נגוסה: (סרטון).
אברהם נגוסה: מנכ"ל העירייה רוצה להתייחס.
<יעקב ממן: ראשית אני מברך את העירייה שהיא בחרה לעשות את הישיבה בחדר ישיבות של העירייה ולא הזמינה אותנו לאחד החדרים בוועדות הכנסת.
אברהם נגוסה: נזמין אתכם, זה רק היום ההתחלה.
<יעקב ממן: אני אגע בשלוש נקודות.
<יעקב ממן: כאחד שמיישם את מדיניות ראש העיר והנהלת העיר אני די מסתובב בעיר ודי רואה היכן חיים העולים החדשים.
<יעקב ממן: אני מדבר באופן כללי על כל העולים החדשים, אם זה יוצאי חבר העמים, אם זה עולי אתיופיה או עולים כאלה ואחרים.
<יעקב ממן: יש לנו בעיה קשה בפתח תקווה שאני חושב שהוועדה צריכה לקחת לתשומת הלב.
<יעקב ממן: לדעתי זה לא רק בפתח תקווה, אלא בכלל.
<יעקב ממן: כל הנושא של טיפול בפרט באותו דור צעיר שהיום נמצא בשכונות של העיר ואיך הוועדה חושבת על דרכים ליצור את האינטגרציה עם התושבים הוותיקים.
<יעקב ממן: יש פה בעיה מאוד קשה, אלימות מאוד קשה, די בסופי שבוע ולכן אנחנו עושים הרבה פעולות, משקיעים המון כסף בעירייה, העירייה משקיעה דרך הפרויקטים של 'עיר ללא אלימות' וזה לא כסף של מדינה, זה כסף של העירייה, נטו כסף של העירייה, אם זה מדריכי רחוב ואם זה שהייה של - - - אפילו קיבלנו אישור מהרבנים להפעיל את המדריכים האלה בשבת כי יש פה עניין של פיקוח נפש, עד כדי כך.
<יעקב ממן: ולכן אני חושב שהוועדה צריכה לתת את הדעת איך מקצרים הליכים, איך מתקצבים רשויות בפרויקטים כאלה ולא שאנחנו מגישים תכנית ולוקח שנה עד שאנחנו מקבלים את האישור שלה, אבל אנחנו לא עוצרים, כי המדיניות של ראש העיר היא לקדם תקציבים למטרה הזאת כדי לא לעצור את הפרויקטים.
<יעקב ממן: הרבה פעמים אני מוצא את עצמי, כאחד שבונה את התקציב, שאני בגירעונות בגלל שהובטח ככה ולא קיבלנו ככה.
<יעקב ממן: זה בנושא הזה שצריך לקחת לתשומת הלב וצריך באמת את הוועדה, איך אנחנו מטפלים בבני הנוער, אם זה מהקהילה האתיופית ואם זה מחבר העמים, או שבאמת יש לנו בעיה.
<יעקב ממן: אני חושב שכמה שיותר תקצוב להדרכות, כמה שיותר תקצוב לאנשים שפועלים בשטח, פותרים את הבעיה הזאת.
<יעקב ממן: כי בסך הכול יש לנו את מסגרות הלימוד והמסגרות הן טובות, הן מצוינות, מקבלים מערכת חינוך פורמלית ולא פורמלית מצוינת, הבעיה מה קורה אחר כך.
אברהם נגוסה: אתה יכול לפרט יותר כשאתה אומר בעניין העיכובים של התקציבים, אתה יכול לפרט לנו את משרדי הממשלה הרלוונטיים שצריכים להעביר לכם את התקציבים?
<יעקב ממן: אם זה משרד הקליטה מצד אחד ואם זה פרויקטים שרצים ממשרד החינוך.
<יעקב ממן: לכל משרד יש איזה נגיעה מסוימת, אם זה המשרד לשירותים חברתיים.
<יעקב ממן: הבעיה היא כל נושא הגדרת התקנים.
<יעקב ממן: יש תקנים שהם עדיין נמצאים עשר שנים אחורה, איך לוקחים את המצב הקיים ולשים בתוך המצב הקיים, לדעת מה צריך באמת.
<יעקב ממן: זאת אומרת הניתוח הזה הוא ניתוח בעייתי מאוד מבחינתנו.
<יעקב ממן: אם ראש העיר לקח עכשיו החלטה לשים שני רכזים לקהילה האתיופית, לדוגמה, והכנסנו בערך עשרה מדריכי רחוב שעובדים נון סטופ בלילה, שזה התפקיד שלהם, להסתובב, להתחכך, להבין את הצרכים.
<יעקב ממן: אני כרגע נניח מתייחס לקהילה האתיופית, יש כרגע איבוד שליטה, לדעתי, של ההנהגה הבוגרת בקהילה האתיופית כלפי בני הנוער, כי רובם נמצאים במסגרות של פנימיות וכשהם מגיעים לסופי שבוע אז יש התפרקות מסוימת כי שם מחזיקים אותם קצר.
<יעקב ממן: בשיחה שאני וראש העיר מנהלים עם ראשי הקהילה אנחנו ביחד, גם הם מודעים לבעיה הזאת, אנחנו גם מודעים לבעיה, צריך למצוא את הפתרון איך יוצרים באמת אינטגרציה רצינית עם הקהילה הוותיקה יותר בעיר.
<יעקב ממן: כי אם לא, אותם ילדים, אם לא הנחיה של ראש העיר ממש להעסיק את כל המדריכים האלה, הם פשוט יידרדרו לפשע.
<יעקב ממן: אנחנו לא רוצים לראות את זה פה.
<יעקב ממן: זו אחת הבעיות שצריך לקחת לתשומת הלב.
<יעקב ממן: אותו דבר מדובר על חבר'ה מחבר העמים.
<יעקב ממן: אין זה סוד שפה למטה יושבים שותים, הייתי יורד בעשר בלילה, או אני או ראש העיר, בסוף הבנו והתחלנו לעזור עם רעיה וכל הפתרון ש - - - יש פתרונות, אבל הפתרונות מצריכים משאבים והמשאבים האלה, לצערי, נופלים על העירייה וצריך לפתור את הבעיה הזאת וצריך להכין תכנית עבור כל עיר.
<יעקב ממן: אני חושב שהוועדה צריכה לבדוק כל עיר בצורה מדויקת ולהשתמש בניסיון שיש לנו.
<יעקב ממן: אבל הבעיה שאנחנו מגיעים למשרדי הממשלה, הם עובדים לפי הספר, אוקיי, כמה תושבים יש לך?
<יעקב ממן: מקלידים במחשב, מגיע לך תקן וחצי, חצי תקן.
<יעקב ממן: זה לא עובד, חברים.
<יעקב ממן: זה לא עובד.
<יעקב ממן: אני אומר לכם מניסיון, זה לא עובד.
<יעקב ממן: זה מתאים למשהו גלובלי, אבל לא לפתרון בעיה כזאת או אחרת.
<יעקב ממן: לכן צריך לקחת את זה לתשומת הלב.
אברהם נגוסה: אני רוצה לקבל באופן ברור, כשאתה מדבר על שילובם של יוצאי אתיופיה בגלל הבעיות, אני רוצה שתבהיר לנו, כי הממשלה, ועדת השרים בראשות ראש הממשלה, לפני כעשרה חודשים קיבלה החלטה לתקציב נוסף כדי להתמודד עם המצב שאתה מתאר בתחום החינוך, בתחום הרווחה, בתחום הבריאות.
<קריאה: תכנית דרך חדשה.
אברהם נגוסה: כן, התכנית הממשלתית לשילובם המיטבי של יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: אז בכוונה אני מגדיר את התחומים האלה, כי המשרדים האלה, החינוך, הרווחה, הבריאות ובטחון פנים, צבא, כלכלה, כולם קיבלו תקציבים.
אברהם נגוסה: התכניות אושרו עם תקציבים.
אברהם נגוסה: האם יש ביטוי בשטח, האם אתם קיבלתם את התקציבים האלה כדי להפעיל את התכניות האלה.
<איציק ברוורמן: אולי קודם ניתן לספה, שהיא נציגת מינהל החינוך שתציג את זה ואחר כך לנציגי הרווחה, שייתנו תמונה מלאה על ה - - -
אברהם נגוסה: בסדר, אנחנו נגיע, אבל הוא המנכ"ל, לכן אני שואל אותו, כי המנכ"ל מתכלל את העניין פה בעירייה.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה לדעת אם הוא יודע על זה.
<יעקב ממן: אנחנו יודעים על זה, אבל אני רוצה יותר לרדת לרזולוציה.
<יעקב ממן: גיא עפארי, הוא מנהל אגף שירותי הרווחה בעיריית פתח תקווה.
<גיא עפארי: אז קודם כל נעים מאוד לכולם.
<גיא עפארי: לגבי 'הדרך החדשה', יש בעצם שתי החלטות ממשלה שנוגעות לנו בעיר, אחת זה לקידום יוצאי העלייה של אוקראינה, בלגיה וצרפת, ופתח תקווה הוכרה לגבי נושא אוקראינה, שזה הפרויקט הקטן, נקרא לזה, והוא מתבטא בתקן ובתקציב פעולה שהתחלנו להפעיל אותו השנה.
<גיא עפארי: זה לגבי החלטת הממשלה של תגבור יוצאי אוקראינה בעיר.
<גיא עפארי: לגבי 'הדרך החדשה', אז קודם כל העיר חתמה על ההסכם מול מדינת ישראל.
<גיא עפארי: אני רק רוצה להזכיר שב'דרך החדשה' יש שני דברים, אחד זה תכנית ארבע שנתית ושל 2016 המדינה הגדירה שזו שנה שבה עושים מיפוי וגיוס כוח אדם וכרגע אנחנו באמצע התהליך הזה.
<גיא עפארי: אני אגיד עכשיו מהשטח, ותסלחו לי, אחת ההערות שלנו, שבניגוד לתכניות ממשלתיות אחרות, כמו 360, לא נקבע תקן למתכלל עירוני ולכן כל משרד פועל בדרך אחרת, לכל משרד ממשלתי יש את ההתנהלות שלו ולכן מה שנכון לגבינו, לגבי האגף לשירותים חברתיים, לא בהכרח נכון לגבי האגפים האחרים.
<גיא עפארי: במקרה ספציפי בפתח תקווה יש לנו ועדת היגוי שתתכלל את הנושא, אבל המדינה לא שמה רכז עירוני וחבל שכך, כי כל משרד פועל במנותק, אין חיבור בין משרדי הממשלה השונים.
<גיא עפארי: אבל לגבי השאלה שלך התשובה היא כן, יצאנו לדרך, התחלנו.
<גיא עפארי: אנחנו היינו שמחים לרוץ יותר מהר, אם ייתנו לנו.
אברהם נגוסה: אתם בשלב של התארגנות.
<גיא עפארי: אנחנו בשלב של מיפוי וגיוס כוח אדם ואני אומר שאנחנו מסוגלים לרוץ יותר מהר אם ייתנו לנו.
אברהם נגוסה: כספים הגיעו?
<גיא עפארי: הגיעו אישורי תקציב לגיוס כוח אדם, כן.
<גיא עפארי: אני עכשיו מדבר רק על האגף לשירותים חברתיים.
<גיא עפארי: הגיעו ואני חושב שגם 'עיר ללא אלימות'.
<שלומי ערה: אצלנו נתנו אישור עקרוני לדבר הזה.
אברהם נגוסה: ביטחון פנים?
<שלומי ערה: אצלנו קיבלנו אישור עקרוני להשתמש בכספים של 'דרך חדשה', זה לא יותר מדי כסף.
<שלומי ערה: עיקר הבעיה, כמו שגיא הציג אותה, שכל גוף, גם הרשות למלחמה בסמים קיבלה נתח מסוים, הרווחה, החינוך - - -
<יוספה קין: החינוך לא.
<שלומי ערה: עדיין לא, אז אמורים.
<יעקב ממן: תיכף נגיע לחינוך.
<שלומי ערה: קיבלו את זה בכמה וקטורים והנושא המשותף לא קיים, אבל אנחנו בפתח תקווה מנסים לתכלל אותו.
<שלומי ערה: יש בעיה שאנחנו יותר רוצים לתת מאשר מקבלים.
<שלומי ערה: אנחנו לא מצליחים להקים פה קבוצות הורים בהקשר של - - - שזה עלה, והקמת קבוצות.
<שלומי ערה: אנחנו ארגנו עכשיו תקנים לתעסוקה לבני נוער בגן החי, רצינו ש-20 בני נוער יעבדו, הצלחנו לארגן רק 5 בני נוער שהתחילו לעבוד בשבוע שעבר.
<שלומי ערה: יש בעיה של שיתוף פעולה ויותר לקבל ממה שאנחנו רוצים ויכולים לתת להם היום.
<שלומי ערה: אנחנו עובדים על זה עם הצוות ואני מקווה שנתקדם יותר.
אברהם נגוסה: אז גם אצלכם הכסף עוד לא הגיע וגם אצלכם זה בהתארגנות?
<שלומי ערה: זה עוד לא בחשבון, אבל יש לנו אישור - - -
יואל רזבוזוב: הבעיה של הכסף של משרד הקליטה, לפי מה שאני מבין, שהוא מגיע בסוף השנה.
יואל רזבוזוב: הוא מגיע בסוף השנה והם צריכים להוציא ישר נגיד מיליון ₪, בחודש לבזבז את זה.
יואל רזבוזוב: זו הבעיה.
אברהם נגוסה: אני לא מדבר על כסף של משרד הקליטה, אני מדבר על תכנית של הממשלה, תקציב נוסף לארבע שנים, תכנית לארבע שנים, 2016 זה חלק מארבע השנים.
<שלומי ערה: לחצי שנה קיבלנו ל-2016, הצגנו את התכניות שאנחנו רוצים לעשות.
אברהם נגוסה: קיבלתם את הכסף?
<שלומי ערה: הכסף עוד לא עבר, אבל יש לנו אישור להוציא את התכניות לפועל.
אברהם נגוסה: אתם הוצאתם תכנית?
אברהם נגוסה: אתם עושים את העבודה?
<שלומי ערה: אנחנו התחלנו לעשות, באמצע חודש אוגוסט 80 נערים, לצורך העניין, מעבר למה שאמרתי על עבודה בגן החי, יילכו ויעברו קורס שחייה אצלנו בבריכה במינץ, בשיתוף עם אגף הנוער ואגף הספורט.
<שלומי ערה: אז אנחנו התחלנו להוציא חלק מהתכניות, גם תכניות לימודים - - -
אברהם נגוסה: רגע, זה לא מה שאני מדבר על התכנית.
אברהם נגוסה: העניין של התמודדות אלימות משטרתית.
אברהם נגוסה: כדי להתמודד אלימות משטרתית.
אברהם נגוסה: התכנית ספציפית מדברת על זה, כולל מצלמות.
<שלומי ערה: אל"ף אתה קצת מבלבל, סליחה, בין התכניות, אבל גם בתחום הזה אנחנו הכנסנו מדריך רחוב אל מול החבורה של 12 בני נוער, בטח שמעתם על האירוע שהיה לנו פה לפני שלושה שבועות בגינת פנחסי.
<שלומי ערה: אז יש מדריך שמלווה את הקבוצה הזאת לאורך כל החופש בשיתוף עם מנהל בית הספר שלהם והוא כתובת בשבילם 24 שעות ביממה, שזה דרך התכנית.
<שלומי ערה: היה קשה מאוד לגייס את הבחור הזה, אבל בסוף הצלחנו.
<שלומי ערה: הוא עושה איתם גם פעילות פיזית מוסדרת בימים ושעות קבועים והוא גם זמין להם טלפונית כל יום והוא בקשר ישיר איתם כדי שתהיה לנו שליטה עליהם ונצמצם את הפעילות.
<שלומי ערה: יש לנו עוד כמה מדריכים בשכונות שבהם יש את האוכלוסייה שפעילה, מעבר לתכנית הרווחה הרחבה שאנחנו עושים פה בעיר באותם מקומות שהנערים נמצאים.
יואל רזבוזוב: מעבר לתקציב, אני רוצה לחזור לנקודה הזו, אני חושב שזה לא קשור רק לפתח תקווה, זה קשור לכל העיריות.
יואל רזבוזוב: בתקופה האחרונה אני מקבל - - - את תקציב המדינה אנחנו מעבירים בדצמבר, פקידי האוצר מתחילים להעביר אותו במרץ אפריל, איכשהו במשרד הקליטה זה מגיע בסוף אוקטובר נובמבר, ואז אגפי קליטה לא יודעים מה לעשות, איך לתפקד כשהם לא מקבלים את הכסף, לאורך השנה הם יקבלו, לא יקבלו?
יואל רזבוזוב: מה יהיה?
יואל רזבוזוב: וגם הם מקבלים אותו פתאום בבת אחת אז הם מוציאים תוך חודש.
יואל רזבוזוב: התקציב הוא עכשיו דו שנתי, אבל אם זה חד שנתי אז יש בעיה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו בכלל צריכים לעשות יחד עם משרד הקליטה ועם משרד האוצר, צריכים להעביר את הכסף או התחייבויות לפני כדי שהכסף יעבור כי אגפי קליטה, מה שאני שומע, מתקשים לעמוד בצורה כזו.
<יעקב ממן: בקשר למצלמות, צריך להבין, המדינה תקצבה את עיריית פתח תקווה במיליון וחצי שקל, אבל הפרויקט עצמו הוא 20 מיליון.
<יעקב ממן: אני כבר תקצבתי עד היום כמעט 4 מיליון שקל.
<יעקב ממן: רק להבין - - -
יואל רזבוזוב: זה פיילוט, לא אצלכם.
<יעקב ממן: לא, זה לא פיילוט.
<יעקב ממן: למצלמות בעיר אין פיילוטים, זה התקצוב שלהם, מיליון וחצי שקל, זהו.
<יעקב ממן: אין פיילוטים.
<יעקב ממן: עיר כזו גדולה לא משחקים בפיילוטים.
<יעקב ממן: אתה מתחיל להציב מצלמות בנקודות הבעיה.
<יעקב ממן: אם אתה לוקח עיר כמו פתח תקווה, אז אמנם זו עיר איתנה, אבל בסך הכול אומרים לך 'אוקיי, סבבה, צאו בפרויקט של מצלמות' ונותנים מתוך 20 או 25 מיליון שקל, כמה שזה עולה הדבר הזה, כל הפרויקט לכל העיר, ונותנים מיליון וחצי, אז העיר לוקחת משאבים שאמורים ללכת לדברים אחרים והם הולכים לדברים האלה.
<יעקב ממן: אני חושב שבטחון התושבים - - - ואין זה סוד שעיריית פתח תקווה, מלפני שנתיים, כשהיה סקר שנעשה על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, או לפני שלוש שנים, שהיה20% מהתושבים מרגישים בטוח בעיר, לעומת 80% שלא, הסקר האחרון של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הראה ש-80% מהעיר בטוחים, 80% מעל גיל 20 מרגישים בטוח בעיר פתח תקווה, שזה שינוי מדהים, אבל זה הרבה השקעה של העיר עצמה.
<יעקב ממן: העיר עצמה משקיעה המון כסף.
<יעקב ממן: אחת הבעיות שיש לנו, שהמדינה מתחילה בפרויקט ובאיזה שהוא שלב היא מפסיקה לתקצב אותו ואז אתה לא יכול לעצור, אתה לא יכול לפטר אנשים, אתה לא יכול לעצור תהליכים, לכן היום אנחנו מאוד מאוד זהירים בכל פרויקט שהמדינה נותנת לנו.
<יעקב ממן: אני בתור מנכ"ל בודק את ההמשכיות של הפרויקט הזה.
<יעקב ממן: זה דבר נחמד שחבר הכנסת אמר שזה פרויקט לארבע שנים, זה כבר נותן איזה שהוא אור מסוים, אבל כל הפרויקטים שיצאו, יוצא, נגמר, אתה לא יכול לדבר עם אף אחד ואז הכול נופל על העירייה.
<יעקב ממן: והקוריוז, כשאתה רוצה להעלות מסים, נניח, אז המדינה מתנגדת מהצד השני לעשות את זה.
<יעקב ממן: בסדר, זו הפוליטיקה, אנחנו מבינים את הפוליטיקה ואני לא איש פוליטי, אז אני יכול להגיד איך אני רואה את זה מנקודת המבט המקצועית שלי בנושא של פרויקטים.
<יעקב ממן: באמת הקטע של ארבע השנים, צריך לדאוג שזה לא יהיה ארבע שנים, כי הבעיה הזו לא תיפתר בארבע שנים, הבעיה הזו תיפתר בטווח של לפחות עשר שנים, אם רוצים ליצור את השילוב הזה, ולכן זה חשוב.
אברהם נגוסה: גם את ארבע השנים הם לא מבצעים.
אברהם נגוסה: אני רואה שאת 2016 אנחנו הולכים לאבד.
אברהם נגוסה: אם עד עכשיו הכספים לא הגיעו, הפרויקטים לא יצאו לדרך, אז זה אומר ש-2016 זה היסטוריה.
<יעקב ממן: מבחינת עיריית פתח תקווה, יש הנחיה חד משמעית של ראש העיר, זו הנחיה שלו שהוא העביר אליי, לקדם את התכניות ולתקצב את זה מתקציבי העירייה, כי אנחנו בסך הכול רואים את הבעייתיות שקיימת.
<יעקב ממן: אבל אני חושב שבתור ועדה אחת ההמלצות זה לעשות את קיצורי הדרך האלה.
<יעקב ממן: בסך הכול התכניות ידועות, הכול ידוע, אפשר לחשב, יודעים כמה תושבים יש לנו, היא נתנה ניתוח, יודעים כמה בני נוער, יש לנו חתך לפי גילאים.
<יעקב ממן: אני הראיתי לך מקודם, יש לנו חתך לפי גילאים, אנחנו יודעים בדיוק, תכניות אנחנו יודעים, אנחנו גם יודעים כמה הם יעלו.
<יעקב ממן: אז אם הכול ידוע, בשביל מה אנחנו צריכים לחכות?
<יעקב ממן: הרי מה קורה?
<יעקב ממן: אנחנו מאשרים מאשרים מאשרים תקציבים של העירייה על סמך כספים שאמורים להיכנס.
<יעקב ממן: בסוף השנה, כשאני בא לפתור, גם יושבים מנהלי האגפים שלי ואנחנו יושבים לבדוק ואנחנו רואים שהמדינה אישרה רק חלק, אבל היא הבטיחה חלק יותר גבוה ואז אנחנו סופגים את הכול.
<יעקב ממן: השאלה פה, אין מנגנון שיודע בוודאות לבוא ולהגיד לנו 'חבר'ה, זה הכסף, זה מה שאתם מקבלים, זה הפרויקט'.
<יעקב ממן: הם לא יודעים להגיד לנו את זה וזו אחת הבעיות שקיימות בכל הדבר הזה.
רוברט אילטוב: דרך אגב, כמה עולים הגיעו ב-2015?
<איציק ברוורמן: יש פה רישום, אני מניח שהוא מדויק.
<איציק ברוורמן: ב-2015, אני מעריך שהנתונים הללו הם טעות - - -
<מאיר יחיאלי: 779 נפש, 529 משפחות.
<איציק ברוורמן: לפי הטבלה פה, אני לא יודע אם היא נכונה או לא, לפי הנתון של משרד העלייה והקליטה - - -
אברהם נגוסה: תסתכל על זה, אחר כך אולי נחזור לזה.
אברהם נגוסה: קודם נשמע את נציגת מינהל החינוך.
אברהם נגוסה: חשוב לי שגם תתייחסי לתכנית הממשלתית.
<יוספה קין: אני מנהלת אגף שירותי חינוך ורווחה חינוכית, מנהלת שח"ר רשותית.
<יוספה קין: במבני האגף נמצאים כל הגילאים, כמובן יש פה מנהלות אגפים, אבל בחינוך יש יסודי, על יסודי, גני ילדים, מנהלה, אבל האגף שנותן חינוך ורווחה חינוכית נותן מענה מהגן עד העל יסודי בכל מיני נושאים.
<יוספה קין: כמובן שהוא נוגע בתכניות של עולים, הרבה וכל הזמן.
<יוספה קין: אני הצגתי פה מספרים וגם בנגיעה של תכניות.
<יוספה קין: כאן זה מבט כולל, תלמידים במערכת החינוך בפתח תקווה.
<יוספה קין: יש לנו 40,531, שזה גני ילדים, על יסודי ויסודי וכלל החינוך בעיר, שזה כולל גם החינוך החרדי, גם החינוך התורני ומוכר שאינו רשמי, סך הכול 56,375 תלמידים במערכת החינוך בפתח תקווה היום.
<יוספה קין: הראיתי את זה כדי לעבור עכשיו לעולים.
<יוספה קין: אני מתייחסת יותר לעולים שהם המסות, שזה חבר העמים והעולים יוצאי אתיופיה.
<יוספה קין: אנחנו התייחסנו לעולים משנת 2000, אלה הנתונים, ככה עבדנו.
<יוספה קין: יש לנו בגני הילדים 178 עולים משנת 2000, שזה 15 שנה קודם, הלכנו 15 שנה אחורה, עולים מלפני 15 יש לנו גם 227.
<יוספה קין: אם אתם רואים, עשינו באדום את ה-178 והוספנו את אלה שאחורה יותר.
<יוספה קין: בחינוך המיוחד יש לנו 35 יוצאי אתיופיה, ביסודי יש לנו ממלכתי, ממלכתי דתי ומוכש"ר, מוכר שאינו רשמי, 567.
<יוספה קין: זה 15 שנה קודם, אבל לפני זה יש לנו עוד 297 תלמידים שהחינוך היסודי צריך לתת להם ונותן להם מענה.
<יוספה קין: בעל יסודי לומדים בעיר 416.
<יוספה קין: מחוץ לעיר, וזה שוב נושא, לומדים 109 תלמידים ממלכתי דתי שמוסעים, אנחנו נדבר אחר כך על ההסעות, גם מחוץ לעיר.
<יעקב ממן: פה אני רוצה לעצור רגע.
<יעקב ממן: זו דוגמה קלאסית להבטחת מדינה שהיא לא עמדה בה.
<יעקב ממן: כשהיה סיפור ליצור אינטגרציה החליטו לשלוח את הילדים האלה לתיכונים מחוץ לעיר.
<יעקב ממן: מדינת ישראל התחייבה לשלם לנו, להפוך אותם לזכאי הסעות, דהיינו 50% השתתפות העירייה, 50% השתתפות משרד החינוך.
<יעקב ממן: לצערי המדינה לא עמדה במילה שלה והיום עיריית פתח תקווה מזה ארבע שנים או שלוש שנים נאלצת לשלם את מלוא הסכום על ההסעה, מהסיבה המאוד פשוטה, 'יש לכם פתרונות בתוך העיר'.
<יעקב ממן: זו התשובה שאנחנו מקבלים ממשרד החינוך, לצערי, וזו תשובה הכי הזויה שיכולה להיות, כי הבעיות נוצרו בגלל שריכזו אותם במקומות ואז זה יצר את הנושא שאז התפוצץ כל הסיפור הזה ואז אנחנו מסיעים אותם מחוץ לעיר.
<יעקב ממן: והיום מדינת ישראל, בגלל איזה סעיף שקיים במשרד החינוך ושהוא סעיף כוללני, על כל הילדים, ש'יש לך פתרון בתוך העיר, לשים אותם בתיכונים', ואם אנחנו נעשה את זה נחזור אחורה חמש שנים.
יואל רזבוזוב: כי אתה תצטרך עוד פעם לרכז אותם?
<יעקב ממן: ברור, כי הם גרים בשכונות ואם אני הולך לפי המיפוי של השכונה אני חייב לרכז אותם.
<יעקב ממן: אנחנו מסיעים את הילדים מרחבי כל העיר, זאת אומרת אני לא יוצר את ה - - -
אברהם נגוסה: מעבר ל-3 קילומטרים?
<יעקב ממן: כן.
<יעקב ממן: מדינת ישראל יצאה בהחלטה - - -
<איציק ברוורמן: יש כאן עוד נקודה שצריך לזכור, הילדים רוצים ללמוד במערכות הדתיות.
<איציק ברוורמן: אין לנו במערכות הדתיות התיכוניות אפשרות טכנית, אין מקום.
<איציק ברוורמן: הייתה התחייבות מפורשת של שר החינוך שאנחנו נעשה את הפיזור הזה על מנת לאפשר להם חינוך כדרכם, כבקשתם, והמדינה תעזור בנושא הזה.
<איציק ברוורמן: שנה אחת, נדמה לי, זה החזיק מעמד, השר הלך ועכשיו, סליחה, דבר אל העצים ואל האבנים.
<איציק ברוורמן: זה המצב.
<יעקב ממן: מדובר על 400,000 שקל בשנה, זה לא מעט כסף.
<קריאה: זה לא רק ההסעות, אנחנו גם משלמים שכר לימוד.
<יעקב ממן: נכון.
<יעקב ממן: זה מעבר לזה.
יואל רזבוזוב: ומה התגובה של משרד החינוך עכשיו?
<יעקב ממן: תפתור לך את הבעיות בתוך העיר.
<יעקב ממן: הוא מחזיר אותי אחורה.
<יוספה קין: אז עסקתי בתלמידים של ממלכתי דתי שבדרך כלל מוסעים מחוץ לעיר, חלקם, סך הכול יש לנו בעל יסודי 525 תלמידים, משנת 2000.
<יוספה קין: אם אני הולכת אחורה, זה עוד 303 תלמידים, סך הכול יש לנו 1,573 תלמידים משנת 2000 והעולים מלפני, סך הכול תלמידים עולים 2,400.
<יוספה קין: אני אתייחס גם ליוצאי חבר העמים.
<יוספה קין: שוב, לפי משרד החינוך עולה ממוצא אתיופי נחשב 15 שנה אחורה, בחבר העמים עשר שנים אחורה.
<יוספה קין: התייחסתי ליוצאי חבר העמים, בגני הילדים יש לנו 260 משנת 2005, לפני זה, עשר שנים אחורה, עוד 2,108, בחינוך המיוחד 7, ביסודי 308 מ-2005 ועשר שנים אחורה עוד 3,396.
<יוספה קין: בעל יסודי 100 תלמידים מחבר העמים ועשר שנים אחורה, מ-2005, יש לנו עוד 2,002 תלמידים.
<יוספה קין: סך הכול 603 תלמידים משנת 2005 ובשנים הקודמות 8,109.
<יוספה קין: עכשיו אני אגע במה שהמנכ"ל נגע עכשיו.
<יוספה קין: ההיסעים.
<יוספה קין: הילדים מוסעים בתוך העיר ומחוץ לעיר.
<יוספה קין: יש לנו, שוב, הערכה של 5 מיליון ₪ שהעירייה מוציאה.
<איציק ברוורמן: שזה מעבר לכללים שנקבעו, על 2-3 הקילומטרים.
<איציק ברוורמן: אנחנו מסיעים מתוך הכרה בצורך לעזור לילדים מהקהילה בהתבסס על הבטחה.
<איציק ברוורמן: אנחנו עושים את זה מעבר למה שאנחנו מחויבים מתוך רצון לעזור לקהילה, מתוך הבנה שצריך לעזור לקליטה בהתבסס על הבטחות והתחייבויות לסייע ולתת לנו כספים שאנחנו לא מקבלים.
<איציק ברוורמן: היום אנחנו נמצאים במצב שזה מעיק על התקציב ואנחנו חייבים לראות איך אנחנו פותרים את זה, כי אחרת נצטרך לקצץ את זה.
<איציק ברוורמן: אנחנו מאוד לא רוצים לעשות את זה, אבל אם המדינה התחייבה, המדינה הכריחה אותנו לעשות את השינויים האלה ועל סמך ההתחייבות שלהם פעלנו.
<איציק ברוורמן: אם המדינה לא עומדת מאחורי ההתחייבות ייתכן שגם אנחנו ניאלץ לקחת צעד אחורה, פשוט מחוסר ברירה.
אברהם נגוסה: תיכף נשמע את נציג משרד החינוך בעניין הזה.
<יוספה קין: אני נגעתי גם באחוז הנשירה, גם של תלמידים יוצאי אתיופיה וגם תלמידים מחבר העמים.
<יוספה קין: בסך הכול יש לנו, משנת 2000 16 מיוצאי אתיופיה, 2 ילדי עולים ו-14 ילידי אתיופיה בעצמם.
<יוספה קין: עשיתי הבחנה בין ילדי עולים ובין ילדי אתיופיה.
<יוספה קין: בחבר העמים יש לנו 7, 2 ילדי עולים ועוד 5 ילידי חבר העמים.
<יוספה קין: יש טיפול מאוד רציני בנושא של הנשירה וחיזוק לאורך כל הדרך כדי שילדים לא ינשרו.
<יוספה קין: אני תיכף אדבר על כמה תכניות שאנחנו עושים כדי להחזיק את הילדים במערכת, ולא להחזיק כבייביסיטר אלא להחזיק ולהגיע איתם להישגים.
<יוספה קין: שיעורי הצלחה בבגרויות, תלמידים יוצאי אתיופיה.
<יוספה קין: התייחסנו כאן לבתי ספר שיש בהם ריבוי אוכלוסייה אתיופית.
<יוספה קין: חשוב לציין שכמובן בית הספר, כל התלמידים שלומדים בבתי הספר, אם זה ישיבת אמי"ת אלירז, ישיבת כפר גנים, תיכון ברנר, תיכון אולפנית ישורון ואולפנת רעות, מקבלים גם תגבור בתכנית הפרויקט הלאומי.
<יוספה קין: ההצלחות טובות, יש לנו שיעורים ממש ספציפית לילדים שמתקשים במקצועות מסוימים.