GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבי כהן: יושבים פה אנשים שיכולים לאשר את זה ולאושש את זה, כי זה מהלך מאד מתקדם שבמשך שנים דיברנו עליו ולא עשו אותו ואנחנו עשינו את זה עובר לעשייתם ותוך חודש וחצי חודשיים המהלך הזה גם יבשיל ויקרום עור וגידים וייצא לפועל.
<אבי כהן: אז זו הנקודה השנייה.
<אבי כהן: הנקודה השלישית שאני רוצה לציין, ביחד עם ראש הממשלה סיכמנו שאנחנו מוציאים מהלך של פרס ראש הממשלה לחקר של מורשת ומסורת יהדות ערב ואיראן, וזה בעצם המהלך השלישי שיצטרף לכל מה שדיברתי לפני כן, כחלק מיישום החוק.
<אבי כהן: כמו שאמרתי, השרה רואה בדבר הזה חשיבות גדולה, בכל הנושא הזה, וזה המהלכים שאנחנו מקדמים בתוך המשרד.
<אבי כהן: יש פה את נציגי המשרד שיושבים פה, את לירון ובני שמקדמים את זה, ובעצם רוב מי שיושב פה מהקהילות מכיר את התחום הזה ומעורבים שותפים שלנו לאורך כל הדרך.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו גם חבר הכנסת לשעבר מר אלי גבאי.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו מגברת לבנה זמיר, יושבת ראש מרכז הארגונים של יהודי ארצות ערב והאסלאם ויושב ראש ארגון יוצאי מצרים, בבקשה.
<לבנה זמיר: כן, אוקיי.
יצחק הרצוג: גם אמא שלי חברה בארגון הזה.
<לבנה זמיר: נכון, אורה, ידידה טובה.
<לבנה זמיר: בוקר טוב לכולם ושוב תודה לחבר הכנסת חזן על התמדתו, עקשנותו, מסירותו לנושא הזה.
<לבנה זמיר: תשמע, אתה הנסיך שלנו, לא יעזור שום דבר, אוקיי?
<לבנה זמיר: זהו.
<לבנה זמיר: אמרתי את זה וגמרנו.
<לבנה זמיר: עכשיו לעניין.
<לבנה זמיר: כבוד חבר הכנסת הרצוג, יושב ראש הוועדה, חברי הכנסת, כל פעם אנחנו מתרגשים מחדש, כי מה שהאבות שלנו, הדור של אבי התחילו אותו ולא הצליחו בו, היום אתם עושים את זה.
<לבנה זמיר: זה מרגש אותי כל פעם מחדש.
<לבנה זמיר: כל פעם אני רוצה לומר שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה.
<קריאה: אמן.
<לבנה זמיר: עכשיו שני דברים קצרים מאד אני אומר.
<לבנה זמיר: באמנה שניסחנו יחד איתך, חבר הכנסת חזן, כתוב בפירוש, כי אנחנו עוברים כבר ליישום, אנחנו כבר עוברים לפעולה ברגע שאנחנו פה בוועדה ברשותך, זה אומר שאנחנו יוצאים לדרך.
<לבנה זמיר: אז באמנה כתוב במפורש וזה נקרא ליישם – תוקם קרן בינלאומית שתפצה את שתי הקבוצות של פליטים הפלסטינאים וגם היהודים מארצות ערב.
<לבנה זמיר: כמיליון יהודים.
<לבנה זמיר: אני שמחה שחבר הכנסת הרצוג, יושב ראש מפלגת העבודה נמצא פה, כי חבר הכנסת חיליק בר הוציא מצע לדרך, מפה לשלום, ובתוכה כתוב, ואנחנו מנסים להיפגש איתו והצלחנו כמעט וברגע האחרון זה התבטל פעם אצלנו, פעם אצלנו וחבל שהוא לא פה.
יצחק הרצוג: אני אדבר איתו.
<לבנה זמיר: אתה תדבר איתו ואתה באמת, אז גמרנו, אז לא צריכים להיפגש איתו כבר.
יצחק הרצוג: לא, לא, אני אדבר איתו שיבדוק.
יצחק הרצוג: התכנית שלו הרי אומצה על ידי מצענו והעניין של ההתייחסות לסוגית הפיצויים.
יצחק הרצוג: זה לא נוגע למפלגה.
יצחק הרצוג: זה נושא לאומי.
<לבנה זמיר: נכון.
<לבנה זמיר: הוא כותב כך – שהקרן הבינלאומית תפצה את הפליטים הפלסטינאים, אבל הפליטים היהודים מארצות ערב יפנו בכבוד רב לארצות ערב לבקש את כספם.
<לבנה זמיר: אני לא הבנתי עד עכשיו למה זה כך, ואנחנו או ניפגש איתו או שאתה תהיה השופר שלנו, שלא תהיה פה אפליה לטובת צד אחד.
<לבנה זמיר: סליחה, אני באמת לא מבינה מדוע.
<לבנה זמיר: קרן בינלאומית תפצה - וכך היה מתווה קלינטון - תפצה את שני הצדדים.
<לבנה זמיר: ועכשיו דבר אחר לגמרי, ופה, למרות שאנחנו מדברים רק על רכוש ולא על היסטוריה, מאד חשוב – ועדת ביטון אכזבה את גל ראשי הארגונים פה, את מרכז הארגונים ליהודי ארצות ערב והאסלאם, כי אנחנו לא רק אירן, האסלאם.
<לבנה זמיר: יש פה אפגניסטן, יש אחרים והתאכזבו.
<לבנה זמיר: יפה מורשת, יפה פיוט, יפה משורר ואם ראש הוועדה הוא משורר, אז אני לא מתפלאת על התוצאה, אבל איפה החורבן?
<לבנה זמיר: כלום על החורבן.
<לבנה זמיר: הספרים לא יכילו את החורבן.
אורן אסף חזן: אני אדבר על זה היום.
אורן אסף חזן: יש לנו הצעה בדיוק בוועדה - - -
<לבנה זמיר: מצוין.
<לבנה זמיר: יושב ראש הוועדה להיסטוריה הצטדק, שלח לי מייל וכתב – רצינו, אבל היו אילוצים מצד גורמים מסוימים שלא להיכנס לזה.
<לבנה זמיר: אני לא צריכה הרבה לנחש מי.
<לבנה זמיר: מכון בן צבי.
<לבנה זמיר: הם לא יכולים להחליט בשביל עם שלם.
<לבנה זמיר: זה לא יתכן.
<לבנה זמיר: היה חורבן.
<לבנה זמיר: הייתה טרגדיה.
<לבנה זמיר: אי אפשר להסתיר אותה, להגיד עלינו מתוך ציונות, כי זה לא נכון.
<לבנה זמיר: עובדה, חצי מהפליטים מיהודי ארצות ערב לא באו ארצה.
<לבנה זמיר: אז גורשנו וה-30 בנובמבר, שזה הדבר באמת ששמחנו בו כל כך, שבאותו יום החוק נקרא יציאה וגירוש, הופכים אותו לשבוע של לימוד על תרבות ומורשת?
<לבנה זמיר: סליחה.
<לבנה זמיר: עד כאן.
<לבנה זמיר: תודה רבה.
אברהם נגוסה: ד"ר אדי כהן.
<קריאה: אפשר לבקש, מר חבר הכנסת, להציג את שמות חברי הכנסת ולנקוב בשמותיהם בפני חבר השדולה, שנכיר אותם, לפחות את אלה שמכירים אותם מהטלוויזיה.
אברהם נגוסה: אתה מדבר על הנוכחים פה?
אברהם נגוסה: אנחנו אמרנו את זה.
אברהם נגוסה: אולי הגעת באיחור.
<קריאה: לא, לא, באתי מוקדם.
אברהם נגוסה: אז אני אמרתי – חבר הכנסת אורן חזן פה, הוא דיבר.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת יצחק הרצוג, יושב ראש האופוזיציה, חבר ועדה גם נמצא - - -
יצחק הרצוג: ויושב ראש הוועדה, אברהם נגוסה, חבר הכנסת נגוסה.
אברהם נגוסה: ואני אברהם נגוסה, יושב ראש הוועדה.
אברהם נגוסה: עכשיו ברור.
אברהם נגוסה: בבקשה, ד"ר אדי כהן, יושב ראש פורום למזרחנות ולהסברה, בבקשה.
<אדי כהן: כן, שלום לכולם.
<אדי כהן: באתי בשבילך, אורן.
<אדי כהן: קודם כל אני רוצה להודות לך על כל המאמצים, אתה ואבי נחמני, שאתם עושים.
<אדי כהן: אני רוצה להתייחס בקצרה לאלה שמתנגדים.
<אדי כהן: שמענו חיליק בר, שמענו מכון בן צבי.
<אדי כהן: אנחנו כבר לא רוצים את הפוליטקלי קורקט.
<אדי כהן: אני רוצה לראות את חבר הכנסת הרצוג מדבר על זה בתקשורת, לא רק בוועדות, בעיתונות.
<אדי כהן: לא להתבייש.
<אדי כהן: כן היה חורבן.
<אדי כהן: כן המופתי אחראי לחורבן.
<אדי כהן: מה יש לנו?
<אדי כהן: למה מתכחשים להיסטוריה?
<אדי כהן: אמין חוסייני המופתי היה הראשון שהסית נגד יהודי ארצות ערב.
<אדי כהן: אם חבר הכנסת הרצוג יגיד את זה, יתקפו אותו כולם, אבל הוא צריך להגיד את זה, כי זאת האמת.
יצחק הרצוג: אבל למה יתקפו, לא הבנתי.
יצחק הרצוג: מה הבעיה
<אדי כהן: אז למה לא שומעים אותך, חבר הכנסת?
יצחק הרצוג: ככי זה כמו כל נושא בשיח הציבורי.
יצחק הרצוג: הנושא של הפיצויים ליהודים ממדינות ערב לא עלה על הפרק כי אין עוד משא ומתן להסדר קבע באופן מלא.
יצחק הרצוג: הוא עלה בשנות ה-90, הוא עולה מפעם לפעם, הוא עלה בחוקים, הוא נמצא.
יצחק הרצוג: חברים מעלים את זה כל הזמן, גם במצע שלנו לבחירות זה הוזכר.
יצחק הרצוג: לא שמעתי אותך מברך אותנו על כך וחבל, אבל במצע שלנו לבחירות זה הוזכר בצורה מפורשת ואני חושב שזה דבר מאד מאד חשוב.
יצחק הרצוג: אין בכלל מחלוקת.
<אדי כהן: זה בהחלט.
יצחק הרצוג: על מה יתקפו?
יצחק הרצוג: המופתי איים לרצוח את סבא שלי, קרא לרציחתו.
יצחק הרצוג: מה יש לי איזה חשבון עם המופתי, הוא חשבון ארוך.
<אדי כהן: אנחנו מאד כועסים שלא נותנים לנו את הבמה.
<אדי כהן: כמו מכון בן צבי, כמו חיליק בר וכמו כל מיני הצעות הזויות.
<אדי כהן: אז לכן אני מבקש לקרוא לתינוק בשמו.
<אדי כהן: יש רכוש של יהודים בארצות הערב שנמצא בארצות ערב, צריך לקבל אותו, צריך פיצויים על כל השנים האלה שלא עשינו בו שימוש וצריך לדבר על זה בפומבי, לא רק בוועדות, אלא גם לתת לזה פומביות וזה מה שאני רוצה.
<אדי כהן: תודה רבה לכם.
אברהם נגוסה: תודה רבה לך, תודה.
יצחק הרצוג: אגב, מעניין אותי עם במצב של המפלגה של אורן חזן זה מופיע.
יצחק הרצוג: אני לא בטוח.
אורן אסף חזן: עוד מעט, כשאני אהיה יושב ראש המפלגה זה בטוח יופיע שם.
אברהם נגוסה: אז אנחנו נשמע עכשיו את אריה שמש והדס ממן, בבקשה.
<אריה שמש: אני אריה שמש, נציג יהדות בבל.
<אריה שמש: אני רוצה להוסיף לדבריה של ידידתנו היקרה לבנה זמיר.
<אריה שמש: המסמך של חיליק בר, בעמוד 14 בסוף הדף, שורה אחת הוא מזכיר את כל נושא יהדות ארצות ערב.
<אריה שמש: ואיך הוא אומר באנגלית – And there are some issues, few issues to be taken care of.
<אריה שמש: זה הדבר שנקרא מיליון יהודים מארצות ערב – Few issues?
<אריה שמש: Some issues?
<אריה שמש: זאת אומרת דברים של מה בכך, שצריך לפתור אותם.
<אריה שמש: הוא לא אומר שיש מאות מיליארדים של כספים קבורים בתוך ארצות הערב, לכל ארצות יהדות ערב.
<אריה שמש: אז צריך את זה לתקן.
<אריה שמש: ולמה צריך לתקן, מר הרצוג?
<אריה שמש: בגלל דבר אחד פשוט.
<אריה שמש: חיליק בר, שמעתי שהוא מרצה על זה בהרווארד, אז זה אסון.
<אריה שמש: מה אנחנו עושים?
<אריה שמש: איך הוא מפרסם דברים כאלה הזויים?
יצחק הרצוג: אז כתבתם לו?
<אריה שמש: לא הצלחנו להיפגש איתו.
אורן אסף חזן: אנחנו אליו ביחד.
יצחק הרצוג: הוא חבר טוב של אורן.
אורן אסף חזן: כן, הוא חבר טוב שלי, אנחנו נלך אליו ביחד.
<אריה שמש: אוקיי.
<אריה שמש: עכשיו, דיברתי תמיד על הזמן שהוא בעוכרינו.
<אריה שמש: אנחנו באיחור של 70 שנה.
<אריה שמש: היינו צריכים היום להיות כבר עם כספים, עם סידורים, עם תכניות לגבי הרכוש הזה ובינתיים אנחנו מאבדים כל חודש כמה מאות אנשים, מהזקנים שנותרו מהעליות של שנות ה-50, 1951, 1952, של כל יהדות ארצות ערב.
<אריה שמש: האם אנחנו מחכים שכולם יאבדו ויכרתו?
<אריה שמש: למה?
<אריה שמש: 400 מיליארד דולר נמצאים קבורים שם.
<אריה שמש: יכלו להרים את כל העדות האלה למעלה בכל התחומים.
<אריה שמש: במגורים, בהשכלה, בעסקים ולתפארת מדינת ישראל.
<אריה שמש: היום אנחנו צריכים לעשות, רבותי והבקשה מופנית למר חזן, יושב ראש השדולה.
<אריה שמש: אנחנו היום כבר צריכים למנות ועדה שתלך ותישא ותיתן עם ביל קלינטון, ושנתחיל לנקוט צעדים מעשיים כדי שנוכל להתקדם, אחרת הדבר הזה יישכח.
<אריה שמש: אחרת הדבר הזה ילך לאיבוד.
<אריה שמש: אחרת נאבד עוד אלפים של אנשים שיכלו להנות מפרי השבת הרכוש.
<אריה שמש: אני מודה לכם, תודה רבה.
אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת ד"ר ענת ברקו.
אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו נשמע את נציגת שכונות ופריפריה, גברת ג'נט דלל-גנגינה, ארגון יוצאי עיראק.
אברהם נגוסה: אני צריך ללכת להצבעה בוועדת הכנסת ואני חוזר.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת יצחק הרצוג, חבר ועדה, יחליף אוי.
<ג'נט דלל-גנגינה: תודה רבה על זכות הדיבור.
<ג'נט דלל-גנגינה: אני רוצה להצטרף לכל החברים שדיברו, קודמי ומחזקת את דבריה של גברת לבנה זמיר, יושבת ראש מרכז הארגונים של היהודים יוצאי ארצות ערב והאסלאם.
<ג'נט דלל-גנגינה: אני מחזקת את דבריו של מר אריה שמש, נציג מורשת יהדות בבל, מחזקת את דבריו של ד"ר אדי כהן, שהוא חוקר את נושא המופתי וההסתה האנטישמית נגד אבותינו במזרח התיכון.
<ג'נט דלל-גנגינה: קרה דבר.
<ג'נט דלל-גנגינה: חורבן קהילות יהדות ארצות ערב.
<ג'נט דלל-גנגינה: במאה הקודמת זה קרה.
<ג'נט דלל-גנגינה: אחרי 2,600 שנים שהם מחזיקים מעמד, פתאום זה קרה.
<ג'נט דלל-גנגינה: ודבר כזה זה צריך להיות משהו גדול לעם ישראל, לא רק למשרד החינוך, לכל עם ישראל, גם בתפוצות.
<ג'נט דלל-גנגינה: נחרבו קהילות עתיקות במזרח התיכון וקם חיליק בר והולך לאוניברסיטת הרווארד על דעת עצמו, לא התייעץ עם גברת לבנה זמיר, עם אף אחד מהנוגעים בדבר והוא מייצג את הזכויות של אבותינו והוא תורם אותן.
<ג'נט דלל-גנגינה: הוא משנה את מתווה קלינטון.
<ג'נט דלל-גנגינה: למה?
<ג'נט דלל-גנגינה: תבוא, תיתן הסבר.
<ג'נט דלל-גנגינה: אתה בא מדבר באנגלית באוניברסיטת הרווארד, אנחנו גם יודעים אנגלית.
<ג'נט דלל-גנגינה: קראנו את כל מה שאמרת שם.
<ג'נט דלל-גנגינה: זה לא בסדר.
<ג'נט דלל-גנגינה: אני נציגת תושבי שכונות ופריפריה ואני אומרת לכם, התושבים האלה זה משפחות וצאצאים של הפליטים היהודים מארצות ערב.
<ג'נט דלל-גנגינה: מרביתם, הכסף והרכוש והזכויות והביטוח הסוציאלי, הכל נשאר שם במדינות ערב והם תקועים בעוני רב דורי בשכונות ובפריפריה.
<ג'נט דלל-גנגינה: שאף אחד לא יבוא ויגיד לי יש פליטים פלסטינים.
<ג'נט דלל-גנגינה: יש פליטים במדינת ישראל.
<ג'נט דלל-גנגינה: השכונות והפריפריה זה מחנות פליטים במדינת ישראל.
<ג'נט דלל-גנגינה: אני רוצה לדאוג להם, שתהיה להם מורשת אבותיהם והרכוש של אבותיהם, שיגיע אליהם.
<ג'נט דלל-גנגינה: אין פה כל אחד יקום וייצג אותם כאילו הוא עושה משהו למענם ובסוף הם נשארים תקועים בעוני רב דורי והרכוש שם.
יצחק הרצוג: את צודקת.
יצחק הרצוג: לסיום.
<ג'נט דלל-גנגינה: אנחנו במתווה קלינטון.
<ג'נט דלל-גנגינה: אף אחד לא יוציא אותנו.
<ג'נט דלל-גנגינה: וחבר הכנסת חיליק בר, אנחנו כן רוצים לדבר איתו.
<ג'נט דלל-גנגינה: אנחנו לא נדלג על הדיבור איתו, יחד איתך, אין לנו בעיה.
יצחק הרצוג: אנחנו בדיוק כתבנו לו.
יצחק הרצוג: הוא יגיע.
<ג'נט דלל-גנגינה: תודה.
יצחק הרצוג: יש פה נציש של המועצה לביטחון לאומי?
יצחק הרצוג: מה השם?
<אלוף שמחיוף: אלון שמחיוף.
יצחק הרצוג: כן, אלון, אנחנו מכירים.
יצחק הרצוג: גם היית במשרד החוץ.
<אלוף שמחיוף: אמת.
יצחק הרצוג: אז אלון, בוא תספר לנו איפה עומד הנושא הזה על סדר יומה של ממשלת ישראל.
<אלוף שמחיוף: אוקיי.
<אלוף שמחיוף: לי אין מה להוסיף מעבר לדברים שאמר מנכ"ל המשרד לשוויון חברתי.
<אלוף שמחיוף: הנושא הזה נמצא בהובלה של המשרד לשוויון חברתי.
<אלוף שמחיוף: המטה לביטחון לאומי ומשרד ראש הממשלה עוקב אחר הנושא.
<אלוף שמחיוף: במידה ויידרש סיוע מול הדרג המדיני אנחנו כמובן נעזור.
יצחק הרצוג: יש איזה מיפוי?
יצחק הרצוג: יש איסוף נתונים, יש חומרים שמישהו אוגר את המידע?
יצחק הרצוג: בזמנו היה גם במשרד המשפטים גורם שאסף את כל המידע על הרכוש.
<אלוף שמחיוף: כמו שאמר קודם המנכ"ל, יש תהליך שמתקיים, יש דברים שאי אפשר לפרט בפורום הזה.
יצחק הרצוג: אגב, למה אי אפשר לפרט?
יצחק הרצוג: אני לא כל כך מבין למה אי אפשר לפרט.
<לבנה זמיר: אני אפרט.
<לבנה זמיר: בזמן של עוזי ארד הוא היה ראש המל"ל והוא הוציא לביבי נתניהו 10 נקודות של פעולה, שאחת מהן הייתה הקמת הקרן הבינלאומי שתפצה את שני הצדדים.
<לבנה זמיר: היו עוד דברים אחרים, אבל זאת הייתה הנקודה החשובה ביותר מתוך 10 הנקודות.
<לבנה זמיר: ועוד הוא כתב – הקמת בית, בית של יהודי ארצות ערב, שידווח על החורבן.
<לבנה זמיר: זו הייתה אחת מ-10 הנקודות וזה נעצר שם.
אורן אסף חזן: חבר הכנסת חיליק בר תיכף יגיע.
יצחק הרצוג: תיכף חיליק יגיע ואנחנו נסביר לו.
יצחק הרצוג: אוקיי, ת ודה רבה.
יצחק הרצוג: הגברת הדס ממן, בבקשה.
יצחק הרצוג: מאיפה את?
<הדס ממן: פורום קדם למזרחנות והסברה, בוקר טוב.
יצחק הרצוג: שמה זה?
יצחק הרצוג: תסבירי לנו קצת.
<הדס ממן: פורום קדם למזרחנות והסברה עוסק בהסברה יום יומית בשפה הערבית, בתקשורת ערבית מקומית ובין לאומית.
<הדס ממן: נציגנו, מייסדי הפורום, ד"ר אדי כהן, מר גולן ברהום, עוסקים בהסברה יום יומית בשפה הערבית, בעימותים בתקשורת ערבית.
יצחק הרצוג: כל הכבוד.
יצחק הרצוג: אז זה עולה ברשתות?
<הדס ממן: זה עולה ברשתות, אפשר כמובן לראות גם באתר של פורום קדם במזרחנות והסברה.
<הדס ממן: אבל מה שרציתי לגעת שקשור לוועדה וקשור לנושא, במילה אחת, בימים שמדברים על יוזמה מדינית אזורית ובין לאומית, אז חשוב להעלות ולסקור את הנושא הזה וחשוב לזכור שהנושא הזה עלה גם בהסכמי השלום עם מצרים וכמובן שנזנח.
<הדס ממן: ובימים שמדברים על יוזמה מדינית, חשוב לשים את הנושא הזה - - -
יצחק הרצוג: כלומר זה מופיע גם בהסכם השלום עם מצרים.
<הדס ממן: בוודאי, בסעיף 8.
יצחק הרצוג: יפה, יפה.
יצחק הרצוג: ד"ר מרים גז-אביגל, את פה?
יצחק הרצוג: בבקשה.
<מרים גז-אביגל: בוקר טוב לכולם.
יצחק הרצוג: את קשורה למטילדה גז?
יצחק הרצוג: הייתה חברת כנסת במפא"י, מאד ידועה.
<מרים גז-אביגל: זו אותה משפחה.
<מרים גז-אביגל: היום גם השתיקה שלי היא חלק מהדיבור.
<מרים גז-אביגל: היום הזה מצטרף לימים גדולים - - -
יצחק הרצוג: בוא חיליק, תיכף נסביר לך את הכל.
יצחק הרצוג: אתה היית פה מושא ההתקפות.
יצחק הרצוג: כאילו שכחו ש - - -
יחיאל חיליק בר: חברי הכנסת חזן וגם הרצוג הזעיקו אותי לפה.
יצחק הרצוג: שכחו ששונאי ישראל לקחו את הרכוש, הפכו אותך למי ש - - -
יחיאל חיליק בר: הלוואי והרכוש היה אצלי.
יצחק הרצוג: כן, בבקשה, ד"ר גז-אביגל.
<מרים גז-אביגל: אני אומרת שהיום הזה מצטרף לימים גדולים שהיו במהלך השנה הזו, שפשוט לא האמנו, לא האמנו שהנושא הזה אי פעם יגיע לאינסטנציות הגבוהות האלה.
<מרים גז-אביגל: דיברנו, דיברו על זה ההורים והסבים והסבתות, אבל ככל שהזמן התארך, כך התרחקנו מהנושא הזה.
<מרים גז-אביגל: והנה, קם לו חבר כנסת אורן חזן, איש יקר, בסיועו המלא של אבי נחמני, רבותי.
<מרים גז-אביגל: מי שעושה עבודה גדולה בשטח לא כל כך בולט וזה בסדר, כך טבעה של עבודה, אבל צריך להזכיר שמר אבי נחמני עושה עבודה יוצאת מן הכלל.
<מרים גז-אביגל: הוא לא נח, לא שותק, לא שקט עד שהנושא הזה בא לידי ביצוע.
<מרים גז-אביגל: תודה רבה באמת למר בוז'י הרצוג, שבאיזה שהוא מקום זה חידוש בשבילי שאתה מצטרף לכאן וזה משמח אותי וזה רק מראה על איזה מעגלים זה הגיע ותודה רבה לך.
יצחק הרצוג: יש לי בית בזמאלק, מה, אני אוותר עליו?
יצחק הרצוג: את יודעת את זה?
<מרים גז-אביגל: עוד מילה אחת.
יצחק הרצוג: ב - - - מוחמד 12.
<מרים גז-אביגל: עוד מילה אחת של תודה לגברת לבנה זמיר, יושבת ראש מרכז הארגונים של היהודים יוצאי ערב ואסלאם, שאת הנושא הזה היא אוכלת לארוחת בוקר, צהריים וערב, וגם לקפה של אחר הצהריים.
<קריאה: וגם בלילה.
<מרים גז-אביגל: לענייננו, שלוש נקודות.
<מרים גז-אביגל: נקודה אחת, בהיותי יושבת ראש הפדרציה העולמית של יהדות תוניסיה, המנדט הכי חזק שלי זה יהדות תוניסיה.
<מרים גז-אביגל: ולידיעתכם, בעוד שמדינת ישראל באיזה שהוא מקום שכחה את נושא הרכוש, בתוניסיה לא שכחו.
<מרים גז-אביגל: החוק בתוניסיה אומר שניתן להפקיע רכוש עד 500 שנים מיום שבעל הרכוש לא נמצא במקום.
<מרים גז-אביגל: מה שזה אומר, אני לא רוצה לדבר בשם מדינות אחרות כי אינני יודעת, אני מדברת על מה שאני יודעת.
<מרים גז-אביגל: בתוניסיה החוק ממתין למדינת ישראל שתתבע את הרכוש.
<מרים גז-אביגל: רבותי, זה חידוש.
<מרים גז-אביגל: עכשיו מאיפה אני יודעת את הדברים האלה?
<מרים גז-אביגל: מענייני אני, אנחנו.
<מרים גז-אביגל: לנו יש חצי עיר, עיר חוף, עיר קיט, שיש לנו בבית תיק של טאבו והלכנו לשם ואמרו לנו הרכוש שלכם שמור.
<מרים גז-אביגל: אז רבותי, מדינת ישראל, אני לא מאשימה, אני לא רוצה שיובן מהדברים שלי שאני מאשימה, אינני מאשימה.
<מרים גז-אביגל: מדינת ישראל עסקה בדיני נפשות.
יצחק הרצוג: לסיום, בבקשה.
<מרים גז-אביגל: ועוד נקודה אחת.
<מרים גז-אביגל: חברים, אנחנו יושבים כאן, מתרגשים, מתפעלים אבל אף אחד לא יודע מה נעשה פה.
<מרים גז-אביגל: מה שאני מבקש, אני מבקשת זמן תקשורת.
<מרים גז-אביגל: זמן טלוויזיה.
<מרים גז-אביגל: רבותי, להשחיל מאמר בעיתון, צריך להיות - - -
יצחק הרצוג: אוקיי, תודה, בואו, אנחנו לא עוסקים בייעוץ תקשורתי עכשיו.
יצחק הרצוג: יש לנו פה דיון.
<מרים גז-אביגל: אבל הנושא הזה חייב להגיע לתקשורת.
יצחק הרצוג: מאה אחוז.
<מרים גז-אביגל: הוא חייב להגיע לידיעת הציבור.
יצחק הרצוג: לפני שאני אעביר לחבר הכנסת חיליק בר, אלי כהן, שתי דקות.
אלי כהן: תודה רבה לך.
יצחק הרצוג: רק תציג את עצמך.
אלי כהן: אני גם כן יוצא ארצות ערב בעיראק, יליד בגדד.
אלי כהן: אני רוצה לדבר על דבר שכרגע הוא מאד חשוב.
אלי כהן: בכל הסכם עתידי שיהיה עם כל מדינות ערב שנוגעות בדבר, חייב להיות ברור שהסעיף הזה של עניין השבת הרכוש יהיה חלק בלתי נפרד של כל הסכם שלום עם כל מדינה שאנחנו נעשה בעתיד איתה ואני מקווה שזה יבוא לידי ביטוי.
<קריאה: כל הסכם.
<קריאה: לא רק הסכם שלום.
אלי כהן: כל הסכם, זה מה שאמרתי.
אלי כהן: כל הסכם, שלום או כל הסכם אחר שקשור לרכוש.
אלי כהן: קודם כל לברך גם בהזדמנות זו את חבר הכנסת אורן חזן ואת כל הארגונים שנגעו בדבר, שהגענו עד הלום.
אלי כהן: זה למעשה מפנה היסטורי מאד חשוב.
אלי כהן: כפי שאמרה הגברת בצדק יהודים גורשו, נרצחו, נשדדו.
אלי כהן: רכושם של היהודים לא מוזכר ואני שומע שמזכירים השכם והערב, בכל פעם מזכירים את העניין של הפליטים הערבים, שגורשו מהארץ אבל למעשה הם ברחו, זה על דעת עצמם, אבל זה עניין להיסטוריה.
יצחק הרצוג: טוב, תודה.
אלי כהן: בכל אופן, יש עוד נקודה אחת ובזה אני מסיים.
יצחק הרצוג: אחרונה.
יצחק הרצוג: קצר.
אלי כהן: לגבי הנושא של הרכוש הרוחני, לא דובר עליו.
אלי כהן: כל הזמן מדברים על עניין הרכוש הפיזי והרכוש הרוחני – יצירות, ספרות, הגות – איפה כל הדברים האלה נמצאים, במרתפים, במוזיאונים, וגם זה צריך לבוא לידי ביטוי.
יצחק הרצוג: אנחנו ביקשנו, אני פניתי לחבר הכנסת בר בהמשך להערות שנשמעו כאן, אז אני רק אגיד לחיליק, ידידי היקר, שעושה מלאכת קודש בקידום התהליך, כי בלי תהליך לא יהיו פיצויים, שהועלו שלוש טענות.
יצחק הרצוג: אחת, שבתכנית המדינית שאתה מציג ברחבי העולם, הנושא הזה לא מועלה כשווה ערך לרכוש ולפיצויים לפלסטינים.
יצחק הרצוג: שתיים, שאתה לא פגשת את הארגון שלבנה עומדת בראשו.
יצחק הרצוג: הם ביקשו ולא הצליחו; והדבר השלישי זה כמובן, אני כתבתי לך פה, על ההופעה בהרווארד.
יצחק הרצוג: זה אותו דבר כאילו, אבל אני ראיתי הופעות שלך, הן מצוינות.
יצחק הרצוג: אז בא קודם כל תציג את העמדה, כי אני חושב שכולנו באותה סירה.
יחיאל חיליק בר: קודם כל תודה שהזעקתם אותי.
יחיאל חיליק בר: קודם כל תודה לידידי וחברי הקרוב אורן חזן וליושב ראש המפלגה שלי, הרצוג, על המאמצים לדבר על הנושא הזה.
יחיאל חיליק בר: חבל שלא הוזמנתי לוועדה כמי שמטפל ודוחף בנושא זה גם מהכנסת הקודמת.
<קריאה: לא נתבקשתי.
יחיאל חיליק בר: אבל כמה דברים.
יחיאל חיליק בר: קודם כל הגברת לבנה זמיר, כבודה יודעת שפעמיים קבענו פגישה.
יחיאל חיליק בר: הראשונה נדחתה לבקשתך, לא אני ביטלתי אותה, והשנייה באמת אני ביטלתי.
יחיאל חיליק בר: נמצא פה גם עידן אורון שאותו הזעקתי, שנמצא איתך בקשר שבוע-שבועי, כדי לנסות למצוא מועד.
<לבנה זמיר: חצי שנה.
יחיאל חיליק בר: לא, לא, ממש לא.
יחיאל חיליק בר: אולי חודש.
אורן אסף חזן: לא נורא, מה שהיה היה.
יחיאל חיליק בר: אבל לא, לבנה, אל תשכחי, עוד פעם, פגישה ראשונה ביקשתי, ביטלת אותה ביוזמתך, אני לא יודע למה והשנייה.
יחיאל חיליק בר: אז בואו, אנחנו מנסים לקבוע ונקבע - - -
<מרים גז-אביגל: אני רק אגיד, הבקשה הייתה להיפגש איתך לפני שיצאת לאוניברסיטת הרווארד.
יחיאל חיליק בר: לא, אני יצאתי לאוניברסיטת הרווארד לפני כמעט שנה.
יחיאל חיליק בר: לבנה דיברה איתי בפעם הראשונה אולי לפני חודשיים וחצי.
יחיאל חיליק בר: בואו רק נדייק.
יחיאל חיליק בר: אם אני אשם במשהו, אני אקח גם את האשמה, אבל בואי רק נדייק.
יחיאל חיליק בר: עכשיו, אני רוצה להגיד לגבי התכנית המדינית.
יחיאל חיליק בר: אורן, חשוב שגם אתה תדע, כי הרצוג יודע.
יחיאל חיליק בר: אני, לא בגלל שחלילה הייתי חייב, כי אף אחד לא עשה את זה לפני ובטח לא בגלל שאבא שלי עלה ממרוקו, אני היחידי בהיסטוריה של כל התכניות המדיניות שהיו, בכל מפלגה, מעולם לא היה, שעל סעיף רשמי – שלחתי את הצילום לבוז'י אבל יש לי אותו.
יחיאל חיליק בר: הבאת את התכנית?
יחיאל חיליק בר: סעיף רשמי, סעיף 9, לא סעיף 750 בצד, מדובר על הכרה מלאה קודם כל בפליטות של היהודים ממדינות ערב וכתוב שם גם פיצוי, שמתי אמנם בסוגריים, במקרים שיוכח שצריך.
יחיאל חיליק בר: לא כל מי שעלה.
יחיאל חיליק בר: למשל, אבא שלי עלה ממרוקו, אני לא יודע אם הוא צריך להיות מפוצה.
יחיאל חיליק בר: הוא עלה.
יחיאל חיליק בר: הם בחרו לעלות, לא לקחו, אבל מישהו אחר - - -
אורן אסף חזן: אני רק אגיד - - -
יחיאל חיליק בר: רגע, רגע, אורן, שנייה.
יחיאל חיליק בר: מישהו אחר עלה ומגיע לו, לכן אמרתי גם, כדי להיות הוגן, במקרים שמגיע – מגיע.
יחיאל חיליק בר: עכשיו, אני את התכנית הזאת, כולל הטענה של הרווארד, שהיא לא נכונה ואני אשמח לבקש את הסרטון ולהעביר לכם.
יחיאל חיליק בר: אין מקום שאני מציג בו את התכנית שלי והנושא הזה לא עולה, פשוט כי הוא כתוב בתכנית.
יחיאל חיליק בר: אז מי שאמר, ואני אגיד לך, אני לא הבאתי את זה רק להרווארד, הבאתי את זה לאוניברסיטאות אחרות כמו ברקלי.
יחיאל חיליק בר: מזמינים אותי עכשיו לקיימבריג'.
יחיאל חיליק בר: הצגתי את זה באיחוד האירופי, במליאת האיחוד האירופי, מול 210 חברי פרלמנט באיחוד ודיברתי על פיצוי והכרה.
יחיאל חיליק בר: ואגב, אני שם את זה במקביל לפליטות הפלסטינית וכועסים עלי בגלל זה ואומרים לי - הפלסטינים - אומרים לי למה אתה בכלל משווה.
יחיאל חיליק בר: אמרתי להם אני לא משווה.
<מרים גז-אביגל: מה הקשר?
יחיאל חיליק בר: אני שם את שני הדברים בתכנית, כמו שאתם - --
<מרים גז-אביגל: לא, לא, לא.
<מרים גז-אביגל: פיצוי בקרן בינלאומית לפלסטינאים ואנחנו שנפנה לארצות ערב.
<מרים גז-אביגל: כך כתוב מפורשות.
יחיאל חיליק בר: אני אגיד לך למה - - -
<מרים גז-אביגל: זו אפליה.
יחיאל חיליק בר: השאלה היא מי מפצה, מתי מפצה ומה אנחנו דורשים.
יחיאל חיליק בר: אני, אחרי התייעצויות שאני עשיתי, גם עם גורמים אמריקאים, גם עם גורמים אירופאים וגם עם גורמים ממדינות ערב, הנושא הישראלי פלסטיני הוא נושא שצריך להיפתר ולכן הקהילה הבינלאומית התנדבה, מה שאמרה לי, היא תתנדב להקים קרן שתפצה פלסטינים.
יחיאל חיליק בר: אני אשמח להיות מאלה שמביאים את הקהילייה הבינלאומית להקים קרן גם לסיפור הזה, אבל תביני דבר אחד.
יחיאל חיליק בר: כדי לבנות בית צריך קודם כל את היסודות.
יחיאל חיליק בר: עד היום, חוץ מחיליק, אף אחד מעולם לא דיבר על תכנית רשמית.
יחיאל חיליק בר: אני קודם כל מציף את זה.
יחיאל חיליק בר: קודם כל שם את זה.
יחיאל חיליק בר: הלוואי, לבנה יקירתי, שנגיע ליום שבו אנחנו מתווכחים אם הפיצוי, וקודם כל שתהיה הכרה, דרך אגב.
יחיאל חיליק בר: זה הכי חשוב.
יחיאל חיליק בר: ההכרה היא הכי חשובה.
<לבנה זמיר: יש.
יחיאל חיליק בר: לא, על ידי כל העולם.
<לבנה זמיר: יש את מתווה קלינטון.
יצחק הרצוג: אכן זה מופיע במתווה קלינטון.
יחיאל חיליק בר: עכשיו אני רוצה לסכם, כי אני אגב גם התפרצתי טיפה, כי ידעתי שיש דיון חשוב.
יחיאל חיליק בר: בכבוד, הנושא הזה הוא באמת-.
יחיאל חיליק בר: ואגב, אני בכנסת הקודמת הייתי מאלה שקידמו, ביחד עם ניסים זאב, אתה עוד לא היית - - -
אורן אסף חזן: אני מנסה להשחיל מילה לטובתך, אבל אתה כל כך בלהט הדברים.
יחיאל חיליק בר: לא, אני לשרותך בנושא הזה.
יחיאל חיליק בר: נפגשתי איתך בלונדון ודיברנו על הדברים האלה.
יחיאל חיליק בר: מה שלומך, מה שוקר?
יחיאל חיליק בר: זה באמת בדמי.
יחיאל חיליק בר: זה לא מס שפתיים.
יחיאל חיליק בר: מכירים אותי פה אנשים לא מעט זמן.
יחיאל חיליק בר: אני לרשות
יחיאל חיליק בר: כם בדבר הזה.
יחיאל חיליק בר: אני בא גם ושוב פעם, זה לא חלילה איזה אינטרס של אבא שלי.
יחיאל חיליק בר: אבא שלי הוא כנראה מאלה שלא יקבלו פיצויים ולא צריכים לקבל פיצויים.
יחיאל חיליק בר: זה בליבי.
<אדי כהן: אבל במסמך שלך יש בעיה.
יחיאל חיליק בר: מה הבעיה?
<אדי כהן: בדף 14 של המסמך כתוב שאתה רוצה לדבר על לפתור את בעיית הכספים של הפליטים.
<אדי כהן: אז איך כתוב?
<אדי כהן: כתוב בצורה שממעיטה ולא מגדילה.
<אדי כהן: מה כתוב?
<אדי כהן: And there are some issues to be taken care of.
<אדי כהן: מה הכוונה?
<אדי כהן: הכוונה שיש איזה שתיים-שלוש - - -
יחיאל חיליק בר: איפה?
יחיאל חיליק בר: יקירתי, זה לא כתוב.
יחיאל חיליק בר: אין דבר כזה.
<אדי כהן: אתה תראה את זה בסוף הפרק.
יחיאל חיליק בר: עידן, תביא לי לראות את התכנית.
יחיאל חיליק בר: לא, זה לא נכון.
יחיאל חיליק בר: אני יודע מה - - -
אורן אסף חזן: אני רוצה רגע להתפרץ בבקשה.
יחיאל חיליק בר: חברה, אמרתי, אני מוכן לקחת אשמה על דברים שמגיע לי, לא על דברים שלא מגיע לי.
אורן אסף חזן: רק מילה.
אורן אסף חזן: אנחנו לא פה כדי לעשות משפט לחיליק בר.
אורן אסף חזן: אני לא אקח בזה יד.
אורן אסף חזן: סליחה, אני רוצה להגיד יותר מזה, שבשנה האחרונה, כל פעם שהייתי צריך את חיליק לנושא הזה, הרי בסוף, כדי לקדם נושאים בכנסת אתה צריך גם גב, אתה צריך חברי כנסת שידחפו ושיחתמו לידך ושיגידו אנחנו נמצאים שם וחיליק תמיד שם.
אורן אסף חזן: לא סתם ציין חבר הכנסת הרצוג שאנחנו חברים.
אורן אסף חזן: אז קודם כל שלא יהיו לכם ספקות, הוא חצי מרוקאי והוא מכיר את הדברים וגם אצלו במשפחה יש.
אורן אסף חזן: כך שאם יש פה מישהו שחושב שאיכפת לו פחות או שזה לא מכבודו או מרצונו, הוא טועה.
אורן אסף חזן: יכול להיות שהוא כרגע שם פחות דגש והוא אומר דבר יפה ואני מצדיע לו על זה.
אורן אסף חזן: בדיוק כמו שאני באמנה כתבתי שצריך לפצות את הפלסטינים וקיבלתי על זה המון המון ביקורת, אבל אמרתי – עדיף שיהיה 50% ממשהו מאשר 100% מכלום.
אורן אסף חזן: חיליק עושה את אותו דבר מהצד השני.