GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חנן אהרון: לבסוף אני יכול לומר תראו, בעל פה, השיטה הישנה שאתם אומרים, השיטה הישנה, בסדר, היתה שיטה ישנה עם הטפסים ואני אומר לכם שהיא לא עבדה טוב כי לא היו לנו בוחנים בשפה הזאת כדי שיוכלו לשאול את השאלות האלה ולעשות את המבחן הזה.
<חנן אהרון: לכן אמרנו: נמחשב את זה.
<חנן אהרון: נתרגם את השאלון.
<חנן אהרון: אהרון יסביר גם את העניין של תרגום, גם בשמע, לשפה האמהרית ואז זה יהיה נגיש לכולם.
<חנן אהרון: מבחן בעל פה ניתן לעשות אותו.
<חנן אהרון: בשמע זה יקח זמן, אנשים גם ילמדו, יעשו להם הכנה, הם יראו לאט לאט.
<חנן אהרון: השאלות גם נגישות, הן יהיו נגישות, בקרוב, יגיד אהרון מתי, באתר האינטרנט.
<חנן אהרון: זאת אומרת שכל נבחן, לפני שהוא בא אלינו, הוא יוכל ללמוד את כל השאלות מתוך האתר ולבוא מוכן יותר, מה שהיום אין.
<חנן אהרון: זו כל הפעילות שאנחנו עושים, אנחנו מנסים למצוא פתרונות ואנחנו גם קשובים.
<חנן אהרון: אני אומר לכם, הכול בהתאם, דוד עושה עבודה באמת יפה של הרבה שנים, הוא גם מתקצב את זה והוא גם עם הרבה שנים של עבודה משותפת אתנו.
<חנן אהרון: למשל, דיברתם על נהגי אוטובוס, אז התקנה מדברת על כך שנהג אוטובוס או מונית – רכב ציבורי, חייב לדעת קרוא וכתוב, בעברית.
<חנן אהרון: זאת אומרת, זה תנאי סף, זו תקנה, שבלי זה הוא לא יכול להיות נהג.
<חנן אהרון: אם אתה מסיע נוסעים אז אתה צריך לדבר את שפתם.
<חנן אהרון: וגם פה היתה קצת בעיה כי - - -
יוסי יונה: שיידע להביא אותו לרכס.
<דוד יאסו: זה כבר כמו עבודה - - -
<חנן אהרון: גם שם הלכנו לקראת, באשדוד עשינו, הלכנו לקראת.
<דוד יאסו: באשדוד, אשקלון - - -
<חנן אהרון: הלכנו לקראת, אז אני מציע שניתן גם למנהל הפרוייקט, אני אומר לכם, הוא עשה - - - כי זה חשוב, לו היה חשוב, לתרגם 1,800 שאלות, ויש פה גם אפשרות – ובזה אני מסיים וזה גם מה שהתכוונתם לעניין הטעויות או שאלות כאלו, וזה קורה גם בעברית, בתרגום לפעמים יש טעויות, גם באנגלית, מי שתירגם, אם אנחנו לא יודעים לקרוא את השפה - - -
יוסי יונה: רגע ,סליחה, חנן, למה לא להביא את מה שיש באמהרית מאתיופיה?
<חנן אהרון: שמענו את ההצעה, אנחנו נשמח לתרגם.
<קריאה: לא לתרגם, להביא זה הרבה יותר קל.
<חנן אהרון: אני אומר, נשמח לקבל את זה.
<חנן אהרון: אנחנו נעשה התאמות.
אברהם נגוסה: כלומר, בשמע, מה שבתוך המחשב, הוא שומע, זה קורא עבורו - - -
<חנן אהרון: בשמע יש לו - - -
אברהם נגוסה: את השאלות ואז הוא צריך לבחור.
<חנן אהרון: אדם מקריא, במקום שהבוחן יקריא את השאלות, הרי איך זה עבד עד עכשיו, אתם רוצים את השיטה הישנה אז לכן אני רוצה להסביר, רגע, השיטה הישנה, רבותי, בואו לא נחזור אחורה - - -
יוסי יונה: השטח צועק את זה, הם רוצים.
<חנן אהרון: אז בואו רגע, הם צריכים להתרגל.
<חנן אהרון: בשיטה הישנה הייתי צריך להקריא לו.
<חנן אהרון: הייתי מקריא לו, נגיד, בערבית.
<חנן אהרון: אני מקריא לו, הוא יושב מולי ואני מקריא לו את השאלה.
<חנן אהרון: "בהגיעך לתמרור 104 כיצד עליך לנהוג?
<חנן אהרון: " בערבית.
<חנן אהרון: ואז אני מקריא לו תשובה אחת – זה מבחן אמריקאי, תשובה שניה, תשובה שלישית והלאה.
<חנן אהרון: כשהגעתי לתשובה השלישית והרביעית הוא כבר שכח מה השאלה, זה לא פשוט.
<חנן אהרון: שניה, שניה, רגע, שניה.
<מולוגטה מהרי: הם מתמודדים עם שני דברים, האחד הוא השפה והשני, זה הטכנולוגיה שהם בכלל לא נגישים - - -
<קריאה: הם לא משתמשים בזה בבית.
<מולוגטה מהרי: הם צריכים להתמודד בו זמנית עם שני דברים מהותיים.
<קריאה: אתה פה מביא בן אדם שאין לו מחשב בבית.
<חנן אהרון: הדברים נכונים, הדברים נכונים, אנחנו צריכים למצוא להם פתרון.
<חנן אהרון: אני אומר לך, שאנחנו במשרד התחבורה באגף הרישוי נמצא פתרון גם לבעיות האלה, מה שנקרא, לטווח הקצר, פתרון ביניים, תמיד צריך פתרון, יש חריגים, תמיד יש חריגים, ודרך אגב, גם היום יש כאלה בוגרים שלא יודעים להתעסק עם המחשב, למרות שההפעלה היא לא הפעלה, סך הכול צריך עם העכבר לסמן את השאלה - - -
יוסי יונה: גם זה קשה להם.
<חנן אהרון: אז נמצא פתרון גם לזה, פתרון ביניים אבל זה הכיוון שאנחנו הולכים אליו.
<חנן אהרון: יש לו את האפשרות, רק שניה, אני אסביר את זה, יש לו את האפשרות לראות את השאלות ומקריאים לו את השאלות, הוא יכול לחזור כל פעם, הוא יכול לחזור כל פעם ולשמוע את השאלה מחדש.
<חנן אהרון: הוא לא הבין את השאלה, מקריאים לו ארבע תשובות והוא רוצה עוד פעם לשמוע את זה.
<חנן אהרון: זאת אומרת, זה אחרת לגמרי, אני אומר לכם, השיטה הישנה, אני אומר לכם, אני אין לי בעיה להמשיך עם השיטה הישנה, אני אומר לכם, זה לא היה טוב, נכשלו, לא עשו פה הנחות, לא ידעת את התשובה – נכשלת, אנחנו רוצים שהם יבינו ויעברו, ואני אומר לכם, היו המון, אחוז הכישלון היה גדול מהסיבות האלה שפשוט לא ידעו, הוא יושב מולך, הוא נותן לך תשובות והתשובה שלך זה מה שיש.
<חנן אהרון: אנחנו לא רוצים את זה.
<חנן אהרון: במחשב גם הארכנו את הזמן, הוא יכול לשבת שעה מול המחשב, שזה המון זמן, הוא יכול לחזור לשאלה שהוא לא הבין, בקיצור, אהרון יסביר.
<חנן אהרון: אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לאהרון והוא יסביר, כמנהל הפרויקט, איך העסק הזה עובד.
אברהם נגוסה: לפני זה, חברת הכנסת קסניה סבטלובה
קסניה סבטלובה: כן, אני מבקשת את סליחת
קסניה סבטלובה: כם כי צריכה ללכת לוועדה אחרת שאני חברה בה, ועדת חוץ ובטחון.
קסניה סבטלובה: אני רוצה להגיד שבאמת אין צורך אפילו להדגיש את החשיבות של הענין הזה ואני שמחה מאוד על הקיום של ישיבת הועדה הזאת, שמוקדשת לענין הכל כך חשוב הזה, כי בלי הנגשה לשונית אדם שגם כך עובר טראומה מאוד קשה, של התנתקות מן הבית שלו, מן המולדת, עם הסתגלות לחיים חדשים, כשהוא צריך כל כך את הכלים האלה, כלים טכנולוגים פשוטים של נהיגה ברכב, אז ברור ואני מאוד שמחה שיש מודעות לכך במשרדי הממשלה הרלבנטיים, זה מאד משמח אותי כעולה –אמנם לא חדשה אבל בהחלט מישהי שעדין זוכרת מאד את קשיי הקליטה אז בהחלט, הפתרונות הטכנולוגיים שזמינים לנו היום ושלא היו זמנים עד יחסית לא מזמן, מאפשרים פה, אתם יודעים מה, עד אין סוף, אמרו פה טיגרית, להקים דברים כאלה ואחרים, גרוזינית, הכל אפשרי היום כי זה באמת מאד קל כשיש תוכנת מחשב ואפשר בעזרת העניין הזה ללכת ואפילו ללכת עוד צעד אחד קדימה כלפי העולים, שמגיעים עכשיו מכל כך הרבה ארצות ויש לנו עלייה הרי ניכרת במספרי העולים שמגיעים אלינו, אז באמת צריך לתת את הדעת לעניין הזה, ולשלב את היחס האישי שזה כמובן גם יותר זמן במבחנים, עם תוכנת מחשב שתהיה יחסית פשוטה להפעלה, אולי מישהו שיוכל במבחן לעזור ואם הוא לא מתמודד עם הטכנולוגיה אז כן, שיהיה מישהו שבקלות יוכל להסביר לו: אתה לוחץ פה ופה, יש שני כפתורים בסך הכול, קדימה ואחורה ואז אתה יכול לגשת לעניין הזה.
קסניה סבטלובה: זה מאפשר לנו עכשיו משהו שלא היה זמין לנו לפני כן, כי אני יודעת, ואני קיבלתי פנייה ללשכתי, על זה שאנשים לא יכולים לקבל את הרישיון לאוטובוס כי הם לא יכולים להיבחן בעברית, אז השאלה פה היא יותר עמוקה מזה ויותר נוגעת לוועדת אחרת שאנחנו השתתפנו בה, בעניין האולפנים.
קסניה סבטלובה: אם יש פה כשל כל כך ניכר בהכרת השפה העברית ואני לא מדברת על מישורים ורכסים אלא על דברים קצת יותר בסיסיים, אז אולי יש פה כשל רב מערכתי בכל העניין של הכרת השפה העברית, ואנחנו פה לא עוסקים בנושא הזה אבל אחד מתקשר לשני, כי כל זה הוא חוויה של עולים, כל עולה שמגיע לארץ והוא, אתם יודעים מה, אני לא סתם שאלתי לגבי העניין של היכרות עם השפה העברית כי אדם שהוא חי פה, הוא לא תייר שהגיע לפה וצריך להתמודד עם נהיגה במהלך יומיים, אלא שכל החיים שלו פה לפניו, אז באמת כדאי ורצוי שיהיו לו את הדברים הבסיסיים, שהוא ידע לשלוט ולפחות לקרוא "כאן פונים לאיילון וכאן פונים למכבים-רעות" למשל.
קסניה סבטלובה: כאן אני חושבת שבאמת צריך לתת את הדעת גם לעניין הזה, שאם יש קבוצה של עולים שזקוקים למשהו נוסף מבחינת השפה העברית, למרות שהם אולי כבר לא חצי שנה בארץ, אפילו אם הם חמש שנים בארץ, לחשוב על כיוון של דיון - - -
<חנן אהרון: אני רוצה לומר, בהמשך לדברים שאמרת, שהם דברים נכונים בעניין של רכב ציבורי שזו פרנסה, שאנשים יוכלו להיכנס לשוק העבודה, מה שלא היה פעם דרך אגב, בזכות הטכנולוגיה, תרגמנו את כל השאלות, גם לרכב ציבורי, רכב כבד, טרקטור, כל השאלות האלה, לנהגים מקצועיים, תירגמנו אותן לשבע שפות, זאת אומרת, היום, כל נהג מקצועי שרוצה, פעם היה רק בעברית, תירגמנו להם את התיאוריה לשבע שפות, הרבה יותר קל לו לעשות מבחן לרכב ציבורי מאשר פעם, כי פעם הוא לא יכול היה לעשות אם לא ידע קרוא וכתוב בעברית והיום, זה מתורגם לו ויותר קל להם להיכנס לשוק העבודה כנהגים מקצועיים.
קסניה סבטלובה: מצוין, תודה לכם.
יוסי יונה: אני רוצה להתחיל ברשות
יוסי יונה: כם באנקדוטה משעשעת מבחינתי.
יוסי יונה: פעם – זה מצולם אז אני מצטער על מה שקרה אבל עשיתי עבירת תנועה, לא ראיתי את התמרור ונכנסתי ב'אין כניסה'.
יוסי יונה: עצר אותי שוטר ואמרתי לו: השוטר, אני מצטער, אני גר בתל אביב ולא מכיר את באר שבע טוב, אז הוא הסתכל עלי, במבט כזה מוצדק והוא אומר לי: תשמע, אדוני, התמרור 'אין כניסה' הוא בינלאומי, בין אם אתה בקטמנדו, בין אם אתה בלונדון, אם אתה בפריז, זה 'אין כניסה'.
יוסי יונה: אין צידוק בזה שאתה לא מכיר את באר שבע.
יוסי יונה: אני חייב לומר שכשהוא אמר לי את זה אז אני צחקתי, ואמרתי לו: אדוני השוטר, לא יכולתי לחשוב על טיעון מטומטם יותר ממה שנתתי לך.
יוסי יונה: בגלל שהוא ראה שאני זורם אתו - - -
<קריאה: אבל הוא גם הטעה אותך.
יוסי יונה: בקלות, הא? והוא אמר לי: אתה יודע מה, אדוני, תיזהר ושלח אותי לדרכי.
יוסי יונה: היה שוטר נדיב וחביב.
יוסי יונה: אז זה גם מתקשר לעניין שלנו כי יש באמת את החלק הזה הגדול, של תמרורים שהם בינלאומיים ו'על פניו' לא צריכה להיות שום סיבה מדוע מישהו שמגיע מגונדר או מאדיס אבבה, ייכשל בהבנת הנקרא או הבנת הנראה, וזה באמת בהחלט משהו שהוא, אני יכול להגיד באופן עקרוני, זה כישלון שלנו ולא כישלון של הנכשל.
יוסי יונה: צריכים לראות איך אנחנו מתמודדים עם זה.
יוסי יונה: עכשיו חנן, האם חנן שמך הפרטי ואתה, חנן הוא שמך המשפחתי?
<אהרון אהרון: אהרון.
<אהרון אהרון: אהרון אהרון וחנן אהרון.
<חנן אהרון: אה! אהרון וחנן.
<חנן אהרון: ההורים שלנו מעיראק.
יוסי יונה: אז אנו מאותה תפוצה, ואני מתאר לעצמי שבבגדד התמרורים הם אותו הדבר.
יוסי יונה: למרות ששם אנשים לא נותנים את דעתם לתמרורים ולא בגלל שלא יודעים לקרוא את התמרור אלא - - -
אברהם נגוסה: אני אגיד לך, הבסיס - - -
יוסי יונה: זו הבעיה הכי קטנה שלהם, לשמור על תמרורים.
אברהם נגוסה: התרגום הוא מקור הבעיה.
אברהם נגוסה: גם אם זה באמהרית, יש מונחים שונים.
אברהם נגוסה: באדיס אבבה מדוברת אמהרית אחרת, אותה אמהרית אבל יש דרך אמירה שונה.
אברהם נגוסה: רוב הקהילה עלו מגונדר.
אברהם נגוסה: האמירה בגונדר היא אחרת ולכן, מי שתרגם את המבחן, אולי הוא מגונדר אבל הוא הרבה זמן בארץ ולכן הוא כבר "התקלקל", או מישהו שבא מאדיס אבבה ואז הוא עשה את זה במונחים אחרים.
יוסי יונה: אני עברתי את מבחן התיאוריה שלי בארצות הברית.
יוסי יונה: זה היה משהו קליל ביותר, מול המחשב, תמונות, הכול איורים, תבחר אחת מן התשובות, סגרנו ענין.
יוסי יונה: אמרתי: מה, זהו?
יוסי יונה: אני עוד בא מהטראומות של הארץ, של המנועים, של הדברים, אתה צריך להיות עם b.a.
יוסי יונה: במכונאות כדי לעבור תיאוריה בארץ, אני לא צוחק, זה לחלוטין לא סביר, אז אתם אומרים שהתפטרנו מן החלק הזה אבל, מה שאני רוצה להגיד הוא משהו מאוד פשוט.
יוסי יונה: במקום להמציא את הגלגל, למה לכם ללכת להתעסק במיליון ואחד תרגומים, כי אם יש כבר ספר תיאוריה באדיס אבבה או במקום אחר, אז אנא בטובכם, לא נראה לי שאפילו צריך לארגן משלחת וללכת ולהביא את הדבר הזה, דואר ישראל עובד.
אברהם נגוסה: לכולם יש אימייל.
יוסי יונה: שלחו לנו בבקשה את הספרון הזה, את החלק הזה.
יוסי יונה: והערה כללית בהמשך לדברים שקסניה אומרת, אל"ף, אני רוצה להגיד, על הבסיס שאתה דיברת, אהרון, על הנכונות שלכם וזה ראוי לציון, שאתם באים לקראת, ברור שאתם משתדלים ועושים את עבודתכם נאמנה אבל ודאי שפה, גם בעניין של רב תרבותיות שבו אנחנו עסקינן, חייבים, חייבים, חייבים, לשלב עד כמה שניתן יוצאי אתיופיה במערך הזה.
יוסי יונה: זאת אומרת, אין, זה "א-ב", וזה לא משנה, זה לא "אם אתה רוצה רב תרבותיות אז זה לא אנחנו שמטפלים בהם", הגענו לזמן שהם יכולים להשתלב בתוך כל המערכים של המיגזר הציבורי.
<חנן אהרון: צריכים להיכנס בוחני נהיגה מקרב העדה.
יוסי יונה: בדיוק.
יוסי יונה: ולא רק זה, תראה, רגע, רגע, חנן, אני רוצה להגיד משהו פה בעניין הזה, תשמע, אתה, בעניין של רב-תרבותיות אתה לא אומר - - - פתוח אלא אנחנו רואים את זה במקום שצריך לעשות - - -
<מולוגטה מהרי: אפליה מתקנת.
יוסי יונה: כן, אבל פרואקטיבי.
<מולוגטה מהרי: העדפה מתקנת.
יוסי יונה: לעשות מהלכים שהם פרואקטיביים.
יוסי יונה: זאת אומרת, ללכת לחפש את האישה, את האדם המתאים, לא להשאיר את זה כי אתם יודעים, עוד פעם יש את ההבדלים של הבדלי התרבות, הנוהג הזה של או.
יוסי יונה: קיי.
יוסי יונה: , יצא מכרז, אנחנו יודעים מי יבוא, איך יבוא, אבל, האם יש לאנשים את ההון התרבותי כדי להתנהל אל מול הדברים הללו, לפעמים זה גם קושי לכן, ה reaching out הוא מאוד מאוד חשוב מבחינתכם, לעשות פעולה אקטיבית, לבוא ולחפש את האנשים שיכולים להשתלב בתוך המערך הזה, כן, כמו יוצאי אתיופיה, כדי לעשות את העבודה בתחומים הללו.
יוסי יונה: לכן, אני מפציר בכם, כי אני רואה את הרוח הטובה ששורה כאן, אין כאן פלגנות אלא יש רוח טובה מצדכם לכן, אני באמת מבקש מכם, לעשות את הצעד הפרואקטיבי ואני חושב שגם אדוני היושב ראש, בטח התכוונת לעשות זאת אז אני רק אומר את הדברים, שצריך לקיים איזושהי פגישה, שהיא פגישת מעקב נוספת עם איזשהם תאריכי יעד לגבי השאלות, כמה צריך לשלב, את מי צריך לשלב, איך, נניח שתוך חודש יש לנו את הספר שיגיע מאתיופיה, אז תוך שלושה ארבעה חודשים אנחנו עושים איזשהו מאמץ של שילוב יוצאי אתיופיה בתוך המערך הזה, שיהיו לנו איזשהם יעדים מדידים שנוכל לדעת שאכן עשינו משהו שהוא מוחשי.
יוסי יונה: ודבר אחרון, ונראה לי שזה אתגר מאד משמעותי כי הורדתם את החלק התיאורטי, להדגיש יותר ויותר את החלק הציורי, אמנם גם תמונות הן לא משהו אוניברסלי אבל הן עדיין יותר אוניברסאליות ואיך נערכים לנושא הזה, שנראה לי ששם זו תהיה הנקודה הכי מאתגרת ותובענית, לגבי האנשים שאין להם את המיומנות השפתית גם בשפת האם שלהם, מבחינת ליטראליות של קריאה וכתיבה, - - -
<דוד יאסו: משם יפול ויקום.
יוסי יונה: בדיוק, ששם אתם צריכים באמת, אני יודע שאתם באים עם רצון טוב לעשות את המאמץ הזה ושם בוודאי, שם בוודאי ובוודאי, כדי לעשות את המהלך הזה, כמו בנגישות שבעל פה, אין דרך אחרת אלא לשלב יוצאי אתיופיה בתוך המערך אז לתשומת לבכם.
יוסי יונה: תודה אדוני היושב ראש.
אברהם נגוסה: תודה רבה לך חבר הכנסת פרופ' יוסי יונה.
אברהם נגוסה: שיתממש.
אברהם נגוסה: חשוב לך, אתה מקדיש ואתה מגיע לדיוני וועדות ואני מאוד מודה לך, תודה.
<מולוגטה מהרי: אני בקורס במסגרת לימודים אז אני חייב לזוז.
<מולוגטה מהרי: אני רוצה להגיד על האווירה, אני בא מהשטח, אני רוצה להגיד.
<מולוגטה מהרי: הלכתי לראות את התהליך שאהרון עושה, באמת זה מבורך, אבל עדיין זה אתגר בפני האנשים האלה, שבאו מהכפרים, הם צריכים להתמודד עם הבנת הנקרא ולא ביכולת של לראות ולהבין איור עם המשמעות שלו, וטכנולוגיה, שזה זר להם, עם כל הכבוד.
<מולוגטה מהרי: נכון, לי זה פשיטא, זה דבר מינימלי וטריוויאלי אבל להם זה משהו, אני רואה את זה, הם באים לקראת מבחן, הם צריכים להתמודד עם שני מכשולים עיקריים ואני מבקש, זה דור מסוים שצריך לעבור אותו, זה דור המדבר, שלא נלך עכשיו לשפר את העברית שלהם, לא יודע כמה נוכל לשפר להם, עם כל הכבוד שקיים מול הכפרים וכל הדברים האלה, זה לא ייתן את המענה.
<מולוגטה מהרי: אני אומר שצריך לחזור למה שהיה ולתת להם את ההזדמנות להוציא רישיון ולעבוד.
<מולוגטה מהרי: זאת אומרת, הוצאת הרישיון היא כדי לקחת מנהיגות על החיים שלהם, כמו שהם נוהגים, תנו להם הזדמנות לנהוג את החיים שלהם.
אברהם נגוסה: כלומר אתה אומר שיש בעיה כרגע עם ענין השפה והתרגום והדבר השני, השימוש בטכנולוגיה.
<מולוגטה מהרי: כן, זה הרעיון.
אברהם נגוסה: כשאתה אומר שצריך לחזור למה שהיה אז אתה מדבר על זה שיהיה מבחן בעל פה.
<מולוגטה מהרי: כן.
אברהם נגוסה: אני מבין שיש בעיה בעניין הזה, שאין בוחן בשפה אמהרית.
אברהם נגוסה: האם אתה חושב שהמבחן בעל פה בעברית יכול להיות פתרון?
<מולוגטה מהרי: כל עוד אין משהו אחר זה פתרון יחסית טוב ביחס למה שקיים כיום, שזה גם להתמודד מול טכנולוגיה וגם להתמודד מול השפה.
<חנן אהרון: כך עשינו כל השנים.
<חנן אהרון: אין בעיה, אם יש לנו חריגים שלא יודעים קרוא וכתוב וגם לא יודעים טכנולוגיה - - -
<מולוגטה מהרי: אנחנו דיברנו גם במשרד שלכם - - -
<חנן אהרון: אבל הוא לא קורא.
<חנן אהרון: אם הוא לא יודע טכנולוגית ויש לו את התנאים לבצע מבחן בעל פה, אז נעשה לו את זה בשפה העברית, בעל פה, בעברית.
<מולוגטה מהרי: תראה, יש לי כרגע קבוצה בקטמונים, חמישה עשר תושבים, שהם למדו את התיאוריה עם מורה של משרד הרישוי, זאת אומרת, הוא לימד אותם.
אברהם נגוסה: הם למדו את זה באמהרית או בעברית?
<מולוגטה מהרי: הבאתי להם את זה באמהרית.
<מולוגטה מהרי: להראות להם איך זה, מה יהיה להם יותר קל.
<מולוגטה מהרי: והם אינטליגנטים שיודעים לקרוא אמהרית כמו שצריך.
<מולוגטה מהרי: אומרים לי: לא, לא, לא, עזוב אותי, זה לא אמהרית בכלל מבחינתי.
<מולוגטה מהרי: לא רק זה, כי אמרתי להם: מה אתם מעדיפים?
<מולוגטה מהרי: והם אומרים: האידיאל?
<מולוגטה מהרי: שיעשו לנו מבחן בעל פה ואני מוכן להביא תושבים, שחיים בשטח, לוועדה הבאה, שיהיו מוכנים להציג את זה יותר טוב ממני - - -
אברהם נגוסה: הבנתי אבל אני רוצה להבין - - -
<מולוגטה מהרי: במקום לשמוע את זה בגוף שני או שלישי.
אברהם נגוסה: אני רוצה להבין, האיש שבא ממשרד התחבורה, ממשרד הרישוי, שהוא לימד אותם, האם הוא לימד אותם באמהרית או בעברית?
<מולוגטה מהרי: בעברית הוא לימד אותם.
אברהם נגוסה: אם למדו בעברית אז הם יכולים לעבור את המבחן בעל פה בעברית.
<מולוגטה מהרי: אבל לא ממוחשב.
אברהם נגוסה: נשים מחשב - - -
<מולוגטה מהרי: מה שהם אומרים שזה בעל פה - - -
אברהם נגוסה: בואו נשמע את אהרון.
<מולוגטה מהרי: אדוני, תודה רבה.
אברהם נגוסה: אבל תשמע.
אברהם נגוסה: לשאלתך, איזו מסר תיקח להם?
אברהם נגוסה: אתה צריך לקחת להם מסר ברור.
אברהם נגוסה: אם הוא מסכים למה שאתה מציע - - -
<חנן אהרון: אבל יש לך 20% היעדרות - - -
אברהם נגוסה: אתה צריך לחזור ולהגיד להם: הנה, הוחלט.
יוסי יונה: הוא אומר שהוא יקרא את זה מן הפרוטוקולים.
<קריאה: בעוד חודש.
אברהם נגוסה: זה יהיה בעוד חודש אז עדיף לך לשמוע וללכת.
אברהם נגוסה: כן מר אהרון, בבקשה.
<אהרון אהרון: שלום.
<אהרון אהרון: ברשותך, אני רוצה קודם כל להסביר מהי התיאוריה.
<אהרון אהרון: התיאוריה לפי החוק מורכבת מארבעה נושאים.
<אהרון אהרון: זה החוק.
<אהרון אהרון: חוקים, תמרורים, בטיחות והכרת הרכב.
<אהרון אהרון: החוקים הם חוקים, תמרורים הם תמרורים, בטיחות היא איך לנסוע, כשאתה נוסע מנקודה א' לנקודה ב' אז אתה נוסע בשלום וחוזר בשלום, לא מסכן את עצמך, לא מסכן את האחרים.
<אהרון אהרון: הכרת הרכב – ופה אני עונה לפרופסור יונה, היה פעם מכונאות, מה תפקיד הפלאג, מהי הפעימה הראשונה, את כל זה חנן ואני ישבנו, ימים ולילות, הורדנו את כל השאלות במכונאות ויש רק הכרת הרכב.
<אהרון אהרון: למה חשוב שיהיה לחץ אויר בצמיגים - - -
<קריאה: לאנשים שעדיין חווים טראומות בעבר - - -
<אהרון אהרון: זה נגמר.
<אהרון אהרון: זה כבר נגמר.
<אהרון אהרון: אז חנן ואני ישבנו ואת כל זה זרקנו, את כל השאלות, הפעימות של המנוע – את זה זרקנו, פרופ' יונה, אין דבר כזה יותר.
<אהרון אהרון: יש דברים של בטיחות.
<אהרון אהרון: מה תפקיד חגורת הבטיחות.
<אהרון אהרון: את אלה, כלומר, הורדנו ועכשיו זה הֱקֵל בהרבה.
<אהרון אהרון: היום תראה את כל ספרי התיאוריה ואתה לא רואה שאלות על מכונאות רכב.
<אהרון אהרון: למה?
<אהרון אהרון: כי הם הולכים, רואים מה אנחנו עושים ולפי זה מוציאים את הספרים.
<אהרון אהרון: דבר שני, התיאוריה עצמה נוסחה בצורה פשוטה ועממית.
<אהרון אהרון: אני אתן דוגמה, במקום, כשהיה "למעט" אז בשאלות רשמנו "פרט", במקום "תלולה" – "חזקה" - - -
<קריאה: במקום "רכס" – "תלולית".
<אהרון אהרון: כן, כן, במקום "מה משמעות התמרור" – "מה פירוש התמרור".
<אהרון אהרון: באמת, הבאנו את העברית לשפה שכל אדם יוכל להבין אותה, לא רק ל'קסטה הגבוהה' אלא שכל אדם יוכל להבין אותה כלומר, העברית ידידותית.
<אהרון אהרון: עכשיו, התיאוריה עצמה, כל התיאוריה היא ידידותית ולא מתחכמת.
<אהרון אהרון: לא בא להתחכם עם התלמיד, בא לבדוק את הידע של התלמיד.
<אהרון אהרון: אתה יודע – בבקשה, לא יודע – שב תלמד, זה הכול.
<אהרון אהרון: כמו שאמר חנן, העיוני מביא לידי המעשה.
<אהרון אהרון: אם אתה לא יודע את הבסיס אז יהיה - - - כשאתה תעלה על הכביש.
<אהרון אהרון: התיאוריה באמהרית.
<אהרון אהרון: בוא נגיד איך עשינו.
<אהרון אהרון: כשבאנו חנן ואני – הוא ממעיט בעצמו, ישבנו ימים ולילות וחיברנו את השאלות, לקחנו את מאגר השאלות הזה ונתנו את זה לחברה שהחברה עצמה עובדת עם החשב הכללי, היא מתרגמת לגופי הביטחון והממשלה, כלומר, כולם מתרגמים אתה, זה לא שלקחו מישהו מהרחוב ואמרו: תתרגם את הדברים האלה.
<אהרון אהרון: לא הסתפקנו בזה וחיפשנו מנהלים מקצועיים של בית ספר לנהיגה או מורים לנהיגה שזוהי שפת האם שלהם.
<אהרון אהרון: חיפשנו בכל הארץ ומצאנו אחד בשם אהוד בנתניה, לקחתי את כל התרגום שתרגמה החברה הזאת, דרך אגב, פרופסור מבר אילן תירגם את זה והעברנו את זה לאהוד.
<אהרון אהרון: אהוד ראה, העיר הערות, החזרנו את זה חזרה, קיבלנו את זה חזרה.
<אהרון אהרון: לא הסתפקנו בכך, לא הסתפקנו, לא הסתפקנו כי ידענו שהשפה האמהרית, אני רואה את ה - - - כאן, אני לא יודע מה זה "גפה גפה", לא יודע שום דבר, תאמין לי, אות אחת אני לא יודע שם, יש אצלנו עובד, שזו שפת האם שלו - - -
<קריאה: אלי טקאלה.
<אהרון אהרון: ישבתי אתו על שאלה שאלה, ימים ולילות ישבנו עם משרד הרישוי, עד שלא נתן את ה"או.
<אהרון אהרון: קיי.
<אהרון אהרון: " השלישי לא יצאנו עם זה אל המחשב.
<אהרון אהרון: אחרי שאלי טקלה בא ואמר: אהרון, אלה שאלות, כך הוא אומר לי: אתה יודע מה, יש שאלות שכדאי להקפיא אותן, אמרתי: אין בעיה, בסדר גמור, אני מוכן ללכת לקראת התלמידים, הקפאנו את השאלות ואחרי שאלי טקאלה, שהוא כבר השלישי, השלישי, המשכנו, אז מי שאומר לך שהשפה האמהרית לא תורגמה נכון הוא לא צודק.
<אהרון אהרון: אני אומר עם קבלה, הוא מטעה אותך והוא גם לא צודק.
<אהרון אהרון: הנה, פרופסור, אני הולך עד הסוף בנושא הזה, פרופסור באוניברסיטה העברית, אהוד מנתניה ואצלנו עוד עובד מן המשרד שזו שפת אם שלו והוא אדם בעל כישורים, עברו על זה שלושה אנשים, שלושה אנשים מילה במילה והייתי יושב יום ולילה יחד אתו ורק אחרי כך, כשקיבלנו את ה"או.
<אהרון אהרון: " הסופי הכנסנו את זה למחשב.
<אהרון אהרון: היה אצלי האדון הנכבד, מה השם, סליחה?
<אהרון אהרון: מר מולוגטה ישב אצלי והבטחתי לו שבעזרת השם, בחצי שנה הראשונה, זה יופיע גם באינטרנט.
<אהרון אהרון: יופיע גם באינטרנט.
<אהרון אהרון: שניה, שניה.
<מולוגטה מהרי: אני ואמיר ישבנו אצלך, - - -
<קריאה: תודה רבה לך.
<מולוגטה מהרי: אהרון, אני ואמיר ישבנו אצלך, - - -
<אהרון אהרון: לא, - - - הקודם כתב מכתב לכבוד חבר הכנסת ואמר לו, בשנת 2016, נכון?
<אהרון אהרון: בבקשה.
אברהם נגוסה: לא, השר.
אברהם נגוסה: השר.
<קריאה: השר חתום על המכתב.
<אהרון אהרון: מ-2016, נכון?
<קריאה: אני אחראי.
<מולוגטה מהרי: אני לא אומר שאתה לא - - -
<אהרון אהרון: או.
<אהרון אהרון: , בסדר גמור, בקיצור, אדוני, אני רוצה לומר לך משהו, שהתיאוריה באמהרית, העדה יכולה להתברך בה.
<אהרון אהרון: אני רוצה לומר יותר מזה.
<אהרון אהרון: באו מצה"ל אלי, באו, אמרו: שמע, יש תיאוריה באמהרית, תן לנו אותה.
<אהרון אהרון: בבקשה, אמרתי להם, נתתי להם את התיאוריה באמהרית ועכשיו, חיילי צה"ל נבחנים בשפה האמהרית ואני מקבל על זה רק דברים טובים, תשבחות מצה"ל עצמו.
<אהרון אהרון: זו אותה תיאוריה, סליחה, שניה, שניה, עזוב, זה לא ענין, שילכו ילמדו, האם אני אומר להם ללמוד?
<אהרון אהרון: אני אומר להם ללמוד?
<אהרון אהרון: על מה שיהיו חצי מורים לנהיגה בישראל ועד - - -
אברהם נגוסה: השאלה הזו שאני עכשיו עברתי עליה, השאלה על הגשר הצר, כשראיתי אותה בין השאלות אז באמהרית היא בסדר.
<אהרון אהרון: בבקשה, הנה.
אברהם נגוסה: אני לא קראתי - - -
<אהרון אהרון: אני לא יודע - - -
אברהם נגוסה: אין גפה גפה.
<קריאה: זו השאלה הזאת, הנה.
<מולוגטה מהרי: לא, אתם תיקנתם אותה.
<אהרון אהרון: לא, לא, לא, זה לא הוגן.
<אהרון אהרון: באמת לא הוגן.
<אהרון אהרון: זה לא הוגן.
אברהם נגוסה: מר אהרון, אני לא עברתי על הכול אבל, עכשיו, כשהוא הביא לי את השאלה - - -
<מולוגטה מהרי: כולל דיסקים.
אברהם נגוסה: אז תנו לי, אני אעבור.
<אהרון אהרון: זה חנן בבוקר אמר לי - - -
<אהרון אהרון: היום התיאוריה היא בשפה פשוטה, קלה, עברה שלושה שלבים.
<אהרון אהרון: בכל שפה אחרת, אם זה באנגלית, צרפתית, רוסית, ספרדית, אנחנו עברנו רק את החברה ושמנו מנהל מקצועי שיבדוק אותם.
<אהרון אהרון: פה, לא הסתפקתי בזה אלא הבאתי גם את העובד שלנו שישב שאלה שאלה, שאלה שאלה, באמת, אחר כך כתבתי לו מכתב הערכה עם העתק למנכל, שהוא ישב בשעות שלו ועשה את העבודה הזאת.
<אהרון אהרון: מהי המסקנה?
<אהרון אהרון: בתיאוריה באמהרית אין לנו בעיה של תרגום.
<אהרון אהרון: אין לנו בעיה של תרגום.
<אהרון אהרון: בעזרת השם – הנה חנן פה, גם הוא נערך לנושא הזה, תוך חודשיים, שלושה זה יהיה גם באינטרנט, כולל הסברים וכל הדבר הזה.
<אהרון אהרון: בנושא של שמע, כמו שכתב כבוד השר, ב- 2016 יעלה לאוויר גם נושא השמע.
<אהרון אהרון: אני רוצה לומר משהו, השמע – איך עובד?
<אהרון אהרון: לקחנו את הקריין הכי טוב במדינת ישראל, בעברית, דן כנר, אתה יודע, אין אדם שלא מבין את העברית שלו, ועוד העברית פשוטה, והרבה שבאים, חבר'ה שלנו, עולי אתיופיה שבאים, אומרים: אני רוצה בעברית.
<אהרון אהרון: אני רוצה בעברית את השמע.
<אהרון אהרון: אנחנו נותנים להם.
<אהרון אהרון: יש הוראה שלי לתת ואני יכול להראות לך, אדוני, - - -
אברהם נגוסה: האם הם אומרים: במקום האמהרית - - -
<אהרון אהרון: כן, כן, כן, כן, רוצה עברית.
<אהרון אהרון: אני אראה לך.
אברהם נגוסה: בגלל שלא קוראים אמהרית?
<אהרון אהרון: אני לא יודע מי זה, הוא היה אצלי, אמר לי: אני נציג העדה - - -
אברהם נגוסה: אבל הוא שומע.
אברהם נגוסה: לא צריך לקרוא.
<קריאה: הוא שומע, הנה.
<דוד יאסו: צריך לדעת לקרוא כדי להצביע.
<חנן אהרון: אבל הוא מקריא לו את השאלות.
<אהרון אהרון: בא נציג העדה ואמר לי: אני נציג העדה.
<אהרון אהרון: כל פעם בא מישהו אחר, אני נותן לו גם את הדיסק וגם את החוברת.
<מולוגטה מהרי: תגיד, בבקשה, מי זה?
<אהרון אהרון: אני לא יודע מי זה.
אברהם נגוסה: זה סנדטו מחיפה.
אברהם נגוסה: מקרית ים.
<אהרון אהרון: במקרה צילמתי את זה.
אברהם נגוסה: הוא גם אמר לי.
<מולוגטה מהרי: הוא לא צריך לבוא אליך.
<קריאה: הייתי בנצרת והוא בא אליי - - -
<קריאה: הוא בא אלי והוא אמר לי: התרגום לא טוב.
<קריאה: הוא היה אצלי.
<אהרון אהרון: אז סליחה שאני אומר את זה, אם הוא יודע יותר טוב מפרופסור באוניברסיטה העברית, והוא יודע עוד יותר ממה שאהוד - - -
אברהם נגוסה: אני אומר לך, אחד האנשים שבאו וישבו אתי, הוא זה שאמר לי.
<אהרון אהרון: התרגום הוא נהדר.
<אהרון אהרון: אתה יודע מה, אדוני, כתוב "והגית בו יומם ולילה" להבדיל אלף הבדלות.
אברהם נגוסה: אני אקרא את זה.
אברהם נגוסה: הלאה.
אברהם נגוסה: שמואל סנדטו, מקרית ים.
<אהרון אהרון: אני רוצה לומר לך אדוני, כשהתחלנו את זה, אחרי שאני וחנן חיברנו את השאלון, התחלנו את זה ועד היום נעשו למעלה משני מיליון מבחנים, שני מיליון מבחני תיאוריה בנהיגה, ואחוז הערעורים המוצדקים באמת הוא אולי כמו מספר האצבעות שלי בידיים, לא יותר מזה.
<אהרון אהרון: כי ישבנו ועשינו את זה, כמו שאמרתי לך, לא בצורה מתוחכמת, אלא בצורה הוגנת, בצורה פשוטה והכל ואין לנו בעיות בנושא של התיאוריה.
<אהרון אהרון: ברוך השם, הלוואי שכל הפרויקטים במדינת ישראל יהיו כאלה פשוטים ובהירים כמו התיאוריה הזו כאן.
<אהרון אהרון: היא לא קשה, היא לא מתחכמת, היא באה לבדוק את הידע.
<אהרון אהרון: אתה יודע את התיאוריה – לך לטסט, אתה לא יודע תיאוריה – שב תלמד, זה כל העניין.
<אהרון אהרון: עכשיו, התיאוריה בשמע, התיאוריה בשמע נועדה רק לדרגות B שזה לפרייבט ולמשא קל.
<אהרון אהרון: ולמה?