GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: על סדר-היום שלוש הצעות חוק: אחת, הצעת חוק יום העלייה, התשע"ה–2015, פ/1856/20, של חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר וקבוצת חברי כנסת; שתיים, הצעת חוק יום העלייה, התשע"ה-2015, פ/1738/20, של חבר הכנסת רוברט אילטוב וקבוצת חברי כנסת; שלישית, הצעת חוק יום העולה, התשע"ה-2015, פ/1857/20, שאני יזמתי יחד עם מספר חברי כנסת.
אברהם נגוסה: מליאת הכנסת אישרה את הצעת החוק בקריאה הטרומית ביום ה-10 בפברואר 2016, והתכנסנו כדי לדון בנוסח ולהכין אותן לקריאה ראשונה.
אברהם נגוסה: עמדת הממשלה, כפי שהציג במליאה השר זאב אלקין, שר הקליטה, היתה לתמוך בהצעות החוק ובלבד שהנוסח יהיה מוסכם על משרד העלייה והקליטה, משרד התרבות והספורט, משרד החינוך, משרד הביטחון, משרד האוצר ומשרד המשפטים.
אברהם נגוסה: מדובר בתיאום מול מספר משרדים ואני מקווה שנצליח להגיע לנוסח מוסכם.
סופה לנדבר: בשביל מה כל כך הרבה משרדים, לא מספיק משרד אחד – משרד העלייה והקליטה?
אברהם נגוסה: אני מבין שדיברתם עם היועצת המשפטית של הוועדה והגעתם לאיזושהי הצעת נוסח, נראה אם היא מקובלת על חברי הכנסת שמציעים.
אברהם נגוסה: רצינו לפתוח את הדיון בכך שחברי הכנסת היוזמים יציגו אבל, לצערי הרב, חיכינו להם והם טרם הגיעו אז אני אתחיל בהצגת העניין.
אברהם נגוסה: בנוסף, אם יש הסכמה עקרונית לגבי מועד ציון יום העלייה, אני מבקש לדעת האם אתם מעוניינים במיזוג הצעת החוק לפי סעיף 79(ג), אני אשאל את היוזמים.
סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, אני שאלתי: למה כל כך הרבה משרדים?
סופה לנדבר: לא מספיק משרד אחד?
אברהם נגוסה: רק רגע, נגיע לדיון, אנחנו בפתיחה, חברת הכנסת.
אברהם נגוסה: אז אנחנו נדון בנושא הזה, חיכינו להם עד עכשיו, היוזמים לא הגיעו אז אני אפתח.
סופה לנדבר: לרוברט יש סיבה למסיבה לצערי ובגלל זה אני מודיעה שאני אהיה במקומו.
אברהם נגוסה: חברי כנסת הציעו אבל כמובן שהצטרפו ליוזמה הזאת חברי כנסת נוספים, חלקם נמצאים פה – חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חברת הכנסת סופה לנדבר.
אברהם נגוסה: אנחנו נתחיל, אני אחד היוזמים ולכן אני אציג למה יזמתי את החוק הזה.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת מיקי זוהר בפקקים, חבר הכנסת רוברט אילטוב הודיע שהוא גם יאחר, לכן אין טעם לחכות ואנחנו מתחילים את הדיון, כשהם יגיעו הם יציגו למה הם הגישו את הצעת החוק שלהם.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדבר על הצעת החוק שאני הגשתי.
אברהם נגוסה: אני מאמין שקיומה ושגשוגה של מדינת ישראל, כל הצלחות המדינה, מתבססים על עלייה.
אברהם נגוסה: העלייה היא חשובה מאוד.
אברהם נגוסה: צריכים ללמד את תרומות העליות השונות מאז קום המדינה ולפני קום המדינה במוסדות החינוך פה בארץ ולציין את יום העלייה.
אברהם נגוסה: בהצעה שלי כתבתי "יום העולה", הלכתי יותר לכיוון של העולה, אני מבין, אני מקבל שבממשלה, בוועדת השרים, הלכו על הנוסח של "יום העלייה", אני מסכים, אין לי שום ריב בנושא הזה.
אברהם נגוסה: לגבי התאריך – יש תאריכים שונים כמובן, התאריך שאני הצעתי, שהיה נראה לי יותר הגיוני, הוא המועד שבני ישראל חצו את נהר הירדן והגיעו לארץ ישראל, זה היום שצריך לציין, זו העלייה הראשונה לפי התנ"ך.
אברהם נגוסה: במקרה אתמול עשיתי סיור במטה בנימין והגעתי לאתר ארכיאולוגיה שילה, שם המשכן היה בפעם הראשונה, מאוד התרגשתי שם, לראות את העניין הזה, אני חושב שזה היום שצריך לציין.
אברהם נגוסה: אבל, אני מבין שעם היום הזה יש בעיות מכיוון שבאותו יום כל המוסדות בחופש, הכנסת בפגרה ובתי הספר בחופש ולכן הממשלה מציעה יום אחר.
אברהם נגוסה: יש בין חברי הכנסת המציעים מחלוקת בעניין הזה, חבר הכנסת מיקי זוהר יגיע יותר מאוחר ויציג אותה, הוא מתעקש דווקא על היום הזה כמשמעות הצעת החוק.
סופה לנדבר: באיזה יום?
<מירב תורג'מן: הוא מתעקש על ניסן.
אברהם נגוסה: על ניסן, אבל זו פגרה.
יואל רזבוזוב: אז מה זה שווה?
<יהודה שרף: בתי הספר בחופש.
אברהם נגוסה: לכן אני אומר, אני רק מציג את עמדתי כרגע, בעניין הזה חבר הכנסת מיקי יגיע ויציג את גרסתו.
אברהם נגוסה: אני ורוברט אילטוב - - -
סופה לנדבר: הוא, עם הדברים שלו, כל כך מוזר.
אברהם נגוסה: אני ורוברט אילטוב הסכמנו להצעת הממשלה ותכף גם נעשה את זה מכיוון שאני אומר - - -
סופה לנדבר: מה, מיקי זוהר מבין בעלייה יותר מכול מי שמציע את החקיקה הזאת?
אברהם נגוסה: רגע, חברת הכנסת סופה, אני לא רוצה שנדון בכך כשהוא לא נמצא.
סופה לנדבר: אז אנחנו נמתין שהוא יגיע?
אברהם נגוסה: לא, אני מציג את גרסתי, תני לי לסיים להציג את גרסתי, כשהוא יגיע הוא יציג את זה.
אברהם נגוסה: אנחנו לא נדון עכשיו על התאריך, יש לנו סעיפים אחרים בינתיים.
אברהם נגוסה: אז אני אומר שאני מוותר על התאריך שהצעתי בהצעה הראשונה ומקבל את הצעת הממשלה מכיוון שהמטרה שלי - - -
סופה לנדבר: באיזו חודש הצעת הממשלה לקיים את היום?
<מיכל שטרית רבל: ז' בחשוון, כמו שכתוב פה.
אברהם נגוסה: כן, וזה מה שחשוב לנו, לציין את היום, שיהיה גם ביטוי ליום הזה בחינוך, בכל מוסדות המדינה.
אברהם נגוסה: בגלל זה אני ויתרתי על ההצעה הקודמת שלי, את הח"כים האחרים נשמע.
אברהם נגוסה: ידוע לי, רוברט אילטוב אמר לי אתמול, שהוא הולך אתי בעניין הזה, הוא גם מוותר.
סופה לנדבר: על מה הוא מוותר?
אברהם נגוסה: על התאריך יום הציון.
<דנה גורדון שושני: על התאריך בחודש ניסן.
<מירב תורג'מן: הוא מוותר על ניסן ומסכים להצעת הממשלה שזה יהיה ז' בחשוון.
אברהם נגוסה: הוא מסכים להצעת הממשלה.
אברהם נגוסה: קודם כל, אנחנו נשמע את משרדי הממשלה בעניין.
<מירב תורג'מן: הערות כלליות להצעת החוק, אחר כך, ברשותך, אדוני, אנחנו נקריא סעיף-סעיף ואז יהיו הערות ספציפיות לכל סעיף, ככל שיהיו הערות לנוסח.
אברהם נגוסה: מירב, היועצת המשפטית של הוועדה, תקרא לנו סעיף-סעיף ואז נדון בזה.
אברהם נגוסה: אם יש הערות כלליות, קודם אני אתן לחברי הכנסת, אם יש לכם התייחסויות בשלב זה, אם לא, נעבור למשרדי הממשלה, הערות כלליות לפני שאנחנו נכנסים סעיף-סעיף.
אברהם נגוסה: בבקשה, נציג משרד העלייה והקליטה.
<ולדימיר שקלאר: קודם כל, אנחנו תומכים בעמדת הממשלה לציין בחוק את התאריך ז' בחשוון מהסיבות שהזכרת כבר.
<ולדימיר שקלאר: אנחנו מבקשים גם לשנות את סעיף 3(ב) ולרשום: "שר עלייה והקליטה רשאי לקבוע פעילות נוספת לציון יום עלייה, לרבות פעילויות שיש בהן שיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית בנושא עידוד עלייה בחוץ-לארץ".
<ולדימיר שקלאר: זו ההצעה שלנו.
אברהם נגוסה: ההסתדרות הציונית העולמית?
<מירב תורג'מן: אתה יכול לחזור על הנוסח כדי שאני אוכל לרשום את זה, או להעביר לי את זה בכתב?
<ולדימיר שקלאר: אנחנו נעביר לך את זה בכתב.
<מירב תורג'מן: "לרבות פעילויות בשיתוף פעולה עם הסוכנות"?
אברהם נגוסה: "הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית".
<ולדימיר שקלאר: כן, "בנושא עידוד עלייה בחוץ-לארץ".
סופה לנדבר: אבל יכול להיות שצריך לעשות את זה בסעיף נוסף, סעיף מס' (5), שאפשר לחגוג את זה על ידי הסוכנות וההסתדרות הציונית ברחבי התפוצות.
סופה לנדבר: זאת אומרת, לעשות סעיף נוסף, לא לערבב את זה עם סעיף 3 – בבית הנשיא, שיישאר בית הנשיא.
<ולדימיר שקלאר: לא, להוסיף סעיף 3(ב).
<מירב תורג'מן: הוא מדבר על להוסיף סעיף כאן, בהסמכה של השר.
סופה לנדבר: כן, ואני מדברת על לעשות סעיף נוסף.
אברהם נגוסה: בתוך סעיף 3, סעיף (5) – זה מה שאת מציעה?
<ולדימיר שקלאר: אני רוצה להוסיף שאנחנו קיבלנו בקשה למעשה בנושא מהסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית ואנחנו תומכים בבקשה.
סופה לנדבר: אני פשוט אומרת לא לערבב את זה בסעיף 3, לעשות את זה בסעיף נפרד, סעיף (5), עם הנוסח שהם מציעים.
סופה לנדבר: המשמעות של הנוסח היא לחגוג את זה בתפוצות כדי שהסוכנות וההסתדרות הציונית יוכלו לעשות את זה, אני פשוט מציעה במקום סעיף 3(ב), לעשות את זה בסעיף נפרד, סעיף (5).
אברהם נגוסה: מה מפריע לנו שיהיה סעיף 3(ב)?
סופה לנדבר: מפני שלא צריכים לערבב את הנושא עם נושא נשיא המדינה, שיישאר נשיא המדינה ונוסיף סעיף אחר – מה זה משנה?
יואל רזבוזוב: למה נשיא המדינה?
יואל רזבוזוב: זה לא קשור לנשיא המדינה, זה ב-3(ב).
<מרב תורג'מן: זה לא בסעיף של נשיא המדינה, זה בסעיף של ההסמכה של השר.
<יעקב חגואל: נשיא המדינה זה (א).
<מירב תורג'מן: כן, נשיא המדינה זה חלק המקומות שבהם יצוין יום העלייה.
<מירב תורג'מן: ההערה שלי מבחינה משפטית היא שאני לא בטוחה שאפשר להסמיך את השר לקבוע פעולות נוספות שהן בעצם מחוץ לישראל ככל שזה נוגע לסמכות האזורית שלו, לסמכות לקבוע פעולות נוספות.
<מירב תורג'מן: זו שאלה שהייתי רוצה לשמוע עליה את עמדת משרד המשפטים, גם אולי את מחלקת הסכמים בינלאומיים.
<יהודה שרף: לכן הוא אומר: "בשיתוף הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית".
<יהודה שרף: אנחנו עובדים בחו"ל, לכן השר אומר: "בשיתוף הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית", שעובדת עם הקהילות היהודיות בחו"ל, כך שמהבחינה הזו לא צריכה להיות לך בעיה.
<מירב תורג'מן: מה זה "שיתוף פעולה"?
<מירב תורג'מן: יש לו סמכות להורות על פעולות נוספות שיקיימו בחו"ל או שאין לו סמכות?
<יהודה שרף: א', לא כתוב "להורות".
<מירב תורג'מן: בגלל זה אני שואלת, אני לא יודעת מה זה "שיתוף פעולה".
<יהודה שרף: אני אסביר לגברתי: במסגרת יחסי הגומלין שיש לנו עם משרד העלייה והקליטה עוד מהימים של השרה הקודמת, השרה סופה לנדבר, אני לא זוכר פעם אחת שהיתה בקשה של משרד העלייה והקליטה מהמוסדות הלאומיים, שלא רק שלא שיתפנו אתה פעולה, שלא קיבלנו אותה במלואה.
<יהודה שרף: אנחנו עובדים ביחד, הם מתקצבים אותנו.
<יהודה שרף: מבחינה מקצועית הם אחראיים על הקליטה במדינת ישראל ולא אנחנו ואין עם זה שום בעיה.
סופה לנדבר: הם אחראיים גם על עידוד עלייה, זו במסגרת המשרד.
אברהם נגוסה: בואו נעשה סדר: אין שום התנגדות, אנחנו לא מתנגדים, אנחנו נשמח שזה יהיה אבל יש פה שאלה משפטית ולכן רוצים לברר מול המחלקה הבינלאומית במשרד המשפטים אם הם רואים איזושהי בעיה בהסכם בינלאומי או בהבנה בינלאומית.
אברהם נגוסה: אתה ממשרד המשפטים?
<חנן ארליך: אני לא מהמחלקה הבינלאומית, אני ממחלקת ייעוץ וחקיקה – ייעוץ.
<חנן ארליך: אני חושב שהתוספת הזו היא בעייתית מבחינה משפטית, היא מעלה הרבה שאלות שצריך לדון בהן לגופן: קודם כל, האזכור המפורש של גופים ספציפיים בתוך פעולות מסוימות שרוצים להסמיך את שר העלייה והקליטה לנקוט; דבר שני, יש חוקי מעמד של ההסתדרות והסוכנות ויש את האמנות שנחתמו לפיהם בין ממשלת ישראל לבין ההסתדרות הציונית העולמית וגם הסוכנות היהודית, ששם מוגדרים כל התפקידים וכל המטרות והם מקנים את המסגרת האולטימטיבית של הפעולות בין הממשלה ובין הגופים האלה.
<חנן ארליך: לגבי שאלת הפעילות בחוץ-לארץ – אני מסכים עם מה שאמרה - - -
<מירב תורג'מן: שאלת הסמכות של השר לקבוע פעולות שהן מחוץ לשטח הטריטוריאלי של מדינת ישראל.
<חנן ארליך: נכון, שאלת הסמכות הטריטוריאלית.
<מירב תורג'מן: אני סבורה שיש עם זה בעיה.
<חנן ארליך: אני גם מסכים, צריך לבחון את זה.
<חנן ארליך: זה לא שממשלת ישראל לא יכולה לשתף פעולה עם גופים בחוץ-לארץ, במיוחד עם הסוכנות וההסתדרות, היא גם עושה את זה, אבל לקבוע בחקיקה ראשית סמכות פעולה בחוץ-לארץ – אני חושב שזה דבר שהוא חריף והוא יכול גם לעלות - - -
<מירב תורג'מן: אני גם לא יודעת מה זה "שיתוף פעולה".
<חנן ארליך: אני לא מדבר כבר על מישור של יחסים בינלאומיים או שאלות שיכולות ליצור איזשהם קשיים שאני חושב שכדאי להימנע מהם.
<חנן ארליך: אני חושב שהנוסח המוצע, שתואם אתנו מראש, להסמיך את שר העלייה והקליטה לפעולות נוספות, הוא רחב, הוא כמובן כולל בחובו גם פעולות מהסוג הזה, כפי שתיאר קודם הדובר שלפני.
<חנן ארליך: יש שיתוף פעולה בין ממשלת ישראל לבין ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית ובוודאי לנושא חשוב כזה יהיה רצון טוב, נכונות ויוזמה משני הכיוונים, לכן זה גם ממילא מיותר מבחינה מעשית.
<ראובן שלום: אני חושב שאכן הדבר צריך להיבחן, אבל לפרוטוקול אני רוצה להזכיר שהאמנה שבין ההסתדרות הציונית לבין הממשלה – וזה נכון גם לגבי האמנה בין הסוכנות – מדברת על: "ברצונה של ההסתדרות הציונית לשתף פעולה ולפעול תוך תיאום מלא עם מדינת ישראל וממשלתה.
<ראובן שלום: .. ואלה תפקידי ההסתדרות הציונית: (א) ארגון פעולות העלייה בתפוצות והעברת העולים ורכושם לישראל".
<מירב תורג'מן: זו לא סמכות של השר, זו סמכות של אותם גופים.
<ראובן שלום: אני מכבד את מה שאת אומרת, אני אומר שזה צריך להיבחן.
<ראובן שלום: אבל, רק שנדע שארגון פעולות העלייה הוא בתוך האמנה הזו ואנחנו מאמינים שציון יום העלייה זה דבר שמעלה על נס את פעולת העלייה גם בתפוצות, נותן לאנשים שם להבין שגם בארץ וגם בחוץ-לארץ מעלים על נס את מפעל העלייה, זה דבר שמעודד עלייה.
<ראובן שלום: לכן, במסגרת הזאת אנחנו מאמינים שאפשר לשתף פעולה.
<ראובן שלום: אני בהחלט לוקח בחשבון שהדבר צריך להיבחן בהיבטים המשפטיים, סומך על משרד המשפטים ועל היועצת המשפטית של הוועדה שיעשו את זה טוב.
אברהם נגוסה: יעקב חגואל, בבקשה.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו אחד היוזמים, חבר הכנסת רוברט אילטוב.
<יעקב חגואל: אני מצטרף למה שאמר פה ראובן ואני רוצה להוסיף: ראשית, אנחנו, בהסתדרות הציונית העולמית, מברכים מאוד על החוק.
<יעקב חגואל: אנחנו מדברים עם השותפים שלנו בתפוצות ועניינו אותם בחוק הזה, סיפרנו להם, הם רוצים להיות חלק מזה – אנחנו רוצים להיות חלק מהעם הזה, חלק מעידוד העלייה, חלק מהאתוס הציוני, חלק מהאתוס של העלייה בכלל.
<יעקב חגואל: ברגע שאנחנו נוגעים בעלייה ואנחנו עושים את העניין הזה פה בארץ, אין לי ספק שיש לזה אפקט גדול מאוד שאף יכול לעודד עלייה.
<יעקב חגואל: ברגע שילד בכיתה ד' עובר ב-JCC המקומי איזשהו אירוע שהוא יום עלייה, כשהוא מגיע לגיל 18 יש לו שאיפה לאן להגיע.
<יעקב חגואל: אם ממשלת ישראל, ביחד עם המוסדות הלאומיים, לוקחים את העניין הזה על עצמם, יש לזה חשיבות עליונה.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו גם יוזם הצעת החוק, חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר, סליחה.
<יעקב חגואל: לסיכומו של עניין, אני חושב שאם ב-1951 הבית הזה לקח על עצמו את חוק המעמד והכניס בחוק המעמד את העניין של עלייה, הסמיך את המוסדות - - -
אברהם נגוסה: תסלח לי, יעקב חגואל, אני רוצה לעדכן אותם על מה אנחנו מדברים.
<יעקב חגואל: אני מסיים בעוד שני משפטים.
אברהם נגוסה: לא, אני רוצה שתמשיך, אני רק רוצה להכניס אותם לעניין.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים עכשיו על כך ששר הקליטה ביקש שנסמיך אותו בחוק הזה גם לשיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית וההסתדרות העולמית היהודית, שגם יעשו פעילות ביום הזה בחוץ-לארץ כדי לעודד עלייה, זה הנושא שאנחנו מדברים עליו.
אברהם נגוסה: אנחנו שומעים את סגן ומ"מ יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית, יעקב חגואל.
אברהם נגוסה: בבקשה, תמשיך.
אברהם נגוסה: אני עצרתי אותו כדי לתת לכם את התמונה איפה אנחנו עומדים.
מכלוף מיקי זוהר: אני אומר, אדוני היושב-ראש, ראוי שזה יהיה בשיתוף הסוכנות וההסתדרות.
אברהם נגוסה: הוא מציג, בואו נשמע.
<יעקב חגואל: לנו מאוד חשוב, ככאלה שמייצגים בבית הזה את היהודים בתפוצות, שאנחנו נמשיך להיות הזרוע המקשרת בין שני הקהלים האלה וזו הסיבה שחשוב לנו לחזק, אדוני נציג משרד המשפטים, את מה שחוקק ב-1951 ולהמשיך אותו גם היום.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת חיליק בר.
אברהם נגוסה: אני רוצה שוב לעדכן גם את חברי הכנסת היוזמים שהצטרפו אלינו, הסוגיה שאנחנו מדברים עליה עכשיו היא סוגית משפטית והיא הבקשה של שר הקליטה להסמיך אותו בחוק הזה לעשות אירועים ביום הזה בחוץ-לארץ, בשיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית, על מנת לעודד עלייה.
אברהם נגוסה: פה התעוררה בעיה.
אברהם נגוסה: גם ממשרד המשפטים וגם היועצת המשפטית אומרים: בואו נבדוק את העניין המשפטי אם לשר בממשלת ישראל יש סמכות לעשות אירועים בחוץ-לארץ.
אברהם נגוסה: לכן פנינו למשרד המשפטים, נציג משרד המשפטים אומר: יש בעיה.
יחיאל חיליק בר: אבל הוא רוצה שזה ייכתב בחוק הדבר הזה, שהוא מוסמך לכך?
<ולדימיר שקלאר: אני רוצה רק לדייק, ברשותך, שהבקשה היתה של הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית.
<ולדימיר שקלאר: הבקשה היתה שלהם ואנחנו הסכמנו.
יחיאל חיליק בר: למה שזה ייכתב בחוק ולא פשוט שהוא יטוס, הממשלה תטיס אותו לאן שהוא רוצה?
יחיאל חיליק בר: למה זה חייב להיות בחוק?
סופה לנדבר: אולי שהיועצת המשפטית של משרד העלייה והקליטה תסביר לנו – את לא רוצה להסביר לנו?
אברהם נגוסה: זו הסוגיה שאנחנו מדברים עליה.
אברהם נגוסה: אחרי שהסברתי את הרקע במה עסקנו עכשיו, אני רוצה לתת לחברי הכנסת היוזמים להציג את חזונם בהצעת החוק הזו.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת רוברט אילטוב, הגעת ראשון אז זכות ההצגה הראשונה שלך.
רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אני בקושי שולט על הקול שלי אז אני אנסה באמת לדבר בקצרה.
רוברט אילטוב: כמובן, הצעת החוק היא הצעה הצהרתית.
רוברט אילטוב: החוק הוא חשוב להראות עד כמה קליטת עלייה חשובה למדינת ישראל.
רוברט אילטוב: מדינת ישראל, שהיא מדינה ציונית, בנויה בעצם על שני דברים: קליטת עלייה והתיישבות, כך קמה המדינה.
רוברט אילטוב: מאז הקמת המדינה הגיעו למדינת ישראל מעל 2,300,000 עולים, וכמובן שגם לפני הקמת המדינה הגיעו המונים.
רוברט אילטוב: חשוב לציין את היום הזה, חשוב שהוא ירשם על דפי ההיסטוריה כיום הצהרתי ושנלמד אותו בבתי הספר, נציין אותו במקומות של הממשלה, ש בהם יש את ההשפעה של הממשלה.
רוברט אילטוב: חשוב שגם הילדים וגם המבוגרים יידעו על היום הזה, וכמובן, אין לנו שום בעיה שהיום הזה יצוין גם במקומות אחרים בעולם.
רוברט אילטוב: אני תומך בהצעה הזאת של השר והמוסדות הלאומיים והציוניים.
רוברט אילטוב: אני מבין שיש בעיה עם תאריך.
רוברט אילטוב: ברמת העיקרון, אין לי בעיה לשנות שיהיה תאריך הצהרתי אחר שאותו יהיה אפשר לציין במערכות חינוך, בצבא, בית הנשיא ומקומות אחרים.
רוברט אילטוב: לכן, אם יש לממשלה הצעה אחרת אני אשמח לשמוע כדי שלא ניפול למצב שאת התאריך שאנחנו קבענו היום לא נוכל לציין, לא בבתי ספר ולא במקומות אחרים, לכן חשוב למצוא את התאריך הנכון.
אברהם נגוסה: אין לך את הנוסח?
רוברט אילטוב: עכשיו קיבלתי אותו.
אברהם נגוסה: היום מופיע בסעיף 2(א) "יום העלייה יצוין מדי שנה ביום ז' בחשוון" – האם זה מקובל עליך?
יחיאל חיליק בר: מה מיוחד בז' בחשוון?
אברהם נגוסה: אני אגיד לך, קודם גם דיברנו על כך.
אברהם נגוסה: שניהם הציעו יום דומה ואני הצעתי יום אחר, בכל זאת הממשלה מציעה ז' בחשוון מכיוון שבאותם ימים שאנחנו הצענו הכנסת ומוסדות החינוך בחופש.
אברהם נגוסה: לכן, אם המטרה היא לחנך, אז בואו נעשה את זה בז' בחשוון, זה מה שהממשלה מציעה.
יחיאל חיליק בר: אני רק שואל אם לז' בחשוון יש משמעות מיוחדת?
<ולדימיר שקלאר: יש משמעות שזה סמוך לפרשת "לך לך".
אברהם נגוסה: כן, נכון, זה צמוד לפרשת "לך לך".
יואל רזבוזוב: העולה הראשון למעשה.
<חנן ארליך: כן, ז' בחשוון זה תאריך שתמיד חל בשבוע שבו קוראים את פרשת "לך לך", באחד מימות השבוע.
<מירב תורג'מן: אולי כדאי לציין מהי פרשת "לך לך", לטובת אנשים שלא יודעים.
אברהם נגוסה: אם זה מקובל על חבר הכנסת אילטוב - - -
רוברט אילטוב: עלי זה מקובל.
אברהם נגוסה: אז אני אעבור לחבר הכנסת מיקי זוהר, בבקשה.
מכלוף מיקי זוהר: הרחיבו פה על מהות הצעת החוק, מבחינתי, כשהצעתי את החוק הזה, ראיתי בו רק דבר אחד –כמובן מעבר לכל מה שמסביב, שכולם כבר ציינו – אחד הדברים שלפחות מבחינתי היה הכי חשוב הוא לקבע את המעמד של עם ישראל בארץ ישראל, לא כעם כובש אלא כעם שהגיע ארצה לפני כולם, וגם, בעזרת-השם, יישאר כאן אחרי כולם.
מכלוף מיקי זוהר: זו מבחינתי אחת המהויות הבסיסיות ביותר שיש היום בחוק הזה.
מכלוף מיקי זוהר: אני, בשונה מאחרים, מאמין שהיינו פה הרבה לפני כולם, עוד לפני 3,500 שנה.
מכלוף מיקי זוהר: היה מועד, יש לו צידוקים היסטוריים גם בספר התנ"ך – שחלק מאתנו לא מאמין, אני כן מאמין בספר הזה – וגם בהמון דברים שאתה יכול לברר בארץ ישראל, בקרקע שלנו פה בארץ ישראל עוד כשעלינו ארצה.
מכלוף מיקי זוהר: אתם יכולים למצוא מזבח שיהושע בן נון הקים שיש לא מעט מדענים, שהם אתאיסטים גמורים, שטוענים שהמבנה הזה אכן מבנה של עם ישראל שהוקם פה לפני 3,500 שנה בכניסתנו ארצה.
מכלוף מיקי זוהר: המועד הרלוונטי היה י' בניסן, לא היה מועד אחר שנכנסנו לכאן ארצה.
מכלוף מיקי זוהר: נכון, בפרשת "לך לך", בז' בחשוון אברהם אבינו עלה ארצה, בהתאם לספר התנ"ך, אבל זה עדיין לא היה המועד שקיבלנו את הארץ המובטחת, היינו צריכים להסתובב 40 שנה במדבר לפני שהחליטו לאפשר לנו לעלות לכאן ארצה.
מכלוף מיקי זוהר: יהושע בן נון נכנס, תר את הארץ, בחן את הארץ, בדק אותה, עם ישראל עלה בי' בניסן, לא במועד אחר.
מכלוף מיקי זוהר: לכן אני לא מוכן לקבל שינוי במועד.
מכלוף מיקי זוהר: אני חושב ששינוי במועד פשוט מעקר את מהות החוק, חלק ממהויות החוק.
יואל רזבוזוב: אבל הם לא חשבו שהכנסת תהיה בפגרה אז.
יחיאל חיליק בר: יהושע בן נון לא חשב על זה, הוא לא ישב בוועדת הכנסת.
יואל רזבוזוב: אנחנו לא נוכל לציין את זה כמו שצריך.
מכלוף מיקי זוהר: נכון, זה מאוד מאוד מצחיק, אני עוד שנייה כאן פשוט נשפך מצחוק מהבדיחה, אבל עדיין אני מאוד מתייחס לנושא הזה ברצינות כי מה שקורה – אתם עכשיו מגחכים, וזה בסדר, כי אתם אומרים: רגע, בואו נחייה את החיים, עזבו אתכם היסטוריה, היסטוריה זו היסטוריה, אבל כשהזירה הבינלאומית מעלה נגדנו טענות של כיבוש אז לי הרבה יותר קל להתמודד עם הטענות של הכיבוש בזה שאני אומר להם שהיינו כאן לפני 3,500 שנה.
מכלוף מיקי זוהר: יש לזה עדויות היסטוריות, אנחנו קיבלנו את הארץ הזו לפני כולם וזו הארץ של העם היהודי.
רוברט אילטוב: אברהם אבינו היה פה לפני 4,500 שנים, הארץ הזאת הובטחה לו הרבה לפני – 1,500 שנה לפני.
מכלוף מיקי זוהר: נכון.
מכלוף מיקי זוהר: רוברט טען טענה, אני אענה לו: אתה צודק, רוברט, העניין הוא שאברהם אבינו הוא גם אביהם של המוסלמים וגם של הנוצרים ולכן - - -
רוברט אילטוב: אני לא חושב ככה.
מכלוף מיקי זוהר: זו עובדה.
רוברט אילטוב: אני יכול לחלוק עליך.
מכלוף מיקי זוהר: אתה לא יכול לחלוק עלי, זו עובדה, הוא אביהם של המוסלמים וכו'.
רוברט אילטוב: אני יכול.
מכלוף מיקי זוהר: מאברהם אבינו יצאו גם המוסלמים וגם הנוצרים.
רוברט אילטוב: זה שהם מאמינים בו זה לא אומר שהם יצאו ממנו, עם כל הכבוד.
מכלוף מיקי זוהר: הוא האב של כולם, מה לעשות?
מכלוף מיקי זוהר: הוא האבא של כולם.
מכלוף מיקי זוהר: ישמעאל זה הבן שלו, מה לעשות?
קסניה סבטלובה: ישמעאל, כן, זה כתוב בתנ"ך, מה לעשות?
מכלוף מיקי זוהר: עשו זה הבן של יצחק, הנכד של אברהם.
רוברט אילטוב: איפה הוא בדיוק נעלם ל-1,500 שנה אחרי – זה לא ברור.
קסניה סבטלובה: בן בעייתי.
רוברט אילטוב: בעייתי מאוד.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים שמי שקיבל את ארץ ישראל זה היה עם ישראל, אחרי 400 שנות עבודת פרך במצרים ורק לאחר מכן, אחרי מעמד הר סיני, הם זכו להיכנס ארצה.
מכלוף מיקי זוהר: לכן, המועד מבחינתי הוא מועד אקוטי, זה מועד שאפשר יהיה באופן ממש סמלי לקעקע את טענת הכיבוש שאנחנו נטענים עליה יום-יום, שעה-שעה, גם על ידי הזירה הבינלאומית וגם על ידי הפלסטינים שמצויים בארץ ישראל.
מכלוף מיקי זוהר: לכן, אני חושב שמהות התאריך היא בעצם אחת המהויות המרכזיות והבסיסיות בחוק, לכן אני גם עומד על התאריך הזה.
מכלוף מיקי זוהר: בנוגע להיכן יתבצעו הפעולות – ברור שזה יצריך פעולות אחרות.
מכלוף מיקי זוהר: למשל, בבית הנשיא לא תהיה בעיה שזה יתקיים, גם בהשתתפות שר מהממשלה ובהשתתפות חברי כנסת שירצו להגיע ולכבד את המעמד, וגם במערכת צבא הגנה לישראל אין שום בעיה שזה יתממש, הצבא פועל כסדרו במועדים האלה.
מכלוף מיקי זוהר: אז זה לא יתבצע בכנסת וזה לא יתבצע בישיבת ממשלה כי הכנסת וישיבת הממשלה יהיו בפגרה, אבל - - -
<רויטל דותן: מערכת החינוך?
מכלוף מיקי זוהר: מערכת החינוך גם, זה לא יתבצע שם.
מכלוף מיקי זוהר: אבל, אני רוצה לומר כך - - -
רוברט אילטוב: אז מה המהות?
מכלוף מיקי זוהר: המהות – אני הבהרתי כרגע מה אני חושב שהמהות של החוק.
מכלוף מיקי זוהר: אבל, דבר אחד חשוב גם לומר, רוב הקהילות שהיום כבר חוגגות את המועד הזה, בטרם חוקק החוק, חוגגות אותו אך ורק בי' בניסן, לא בשום תאריך אחר, בעיקר קהילות - - -
סופה לנדבר: מה הם חוגגים?
מכלוף מיקי זוהר: את היום הזה, יום העלייה, הם מציינים אותו בי' בניסן.
סופה לנדבר: פעם ראשונה בחיים שאני שומעת שיש במדינת ישראל חגיגה של יום העלייה.
אברהם נגוסה: אתה ציינת את החשיבות מבחינה היסטורית.
אברהם נגוסה: לא התייעצנו אבל כולנו, שלושתנו, חשבנו באמת על העניין של יהושע בן נון, אבל, אני חושב שמה שהממשלה מציעה, יותר – תלכו אחורה, אברהם הוא המקור.
מכלוף מיקי זוהר: אני הבנתי את הטענה אבל יצחק אבינו גם היה יכול באותה מידה לתת את הברכה לעשו, בסוף הוא נתן אותה ליעקב.
אברהם נגוסה: תן לי לסיים את השאלה שלי.
אברהם נגוסה: מה שאני רוצה לשאול אותך:
אברהם נגוסה: אם אתה הולך בכיוון הזה, גם בני ישראל, כשמשה קיבל את ההוראה להוציא את בני ישראל, נאמר לו: לארץ שהבטחתי לאברהם, ליצחק וליעקב תביא אותם, זה אומר שהנתינה היתה קודם ולכן היה להם מקום לחזור אליו.
אברהם נגוסה: לכן, האם לא כדאי לנו ללכת על "לך לך"?
מכלוף מיקי זוהר: אז אני אומר לך, אתה צודק, הנתינה היתה קודם אבל העלייה היתה בי' בניסן.
סופה לנדבר: אנחנו נצביע, נו, בחייך.
מכלוף מיקי זוהר: לא, זה לא יעזור שתצביעו, החוק לא יגיע לקריאה שנייה ושלישית אם לא תהיה הסכמה, אתם יכולים להצביע עד מחר.
רוברט אילטוב: בטח שיגיע.
סופה לנדבר: אני ממליצה לך – אל תאיים עלינו.
מכלוף מיקי זוהר: לא מאיים.
סופה לנדבר: אל תאיים עלינו.
סופה לנדבר: המדינה הזאת נבנתה על ידי עולים - - -
יחיאל חיליק בר: עכשיו הוא המציא גם את ההיסטוריה וגם את התנ"ך, נו, באמת.
סופה לנדבר: תפסיק, בבקשה.
רוברט אילטוב: גדל לנו בריון פה – לא יגיע, כן יגיע.
סופה לנדבר: בכל מקום הוא מאיים, בכל ועדה הוא מגיע לאיים.
רוברט אילטוב: יש לך בדיוק אותה זכות להצביע כמוני וכמוהו, אז תפסיק - - -
קסניה סבטלובה: מה יכול להיות יותר חשוב מחינוך, מזה שיציינו את זה בבתי הספר, מה?
סופה לנדבר: זה חוק למען מדינת ישראל, למען העלייה ולמען העולים וזה לא חוק לפריימריז שלו בליכוד.
קסניה סבטלובה: למען העולים, למען כל ילדי ישראל גם, שיחגגו אותו.
רוברט אילטוב: קודם כל הוא העתיק את החוק הזה ממני ועכשיו הוא גם אומר שהוא לא יעלה אותו, כל הכבוד לך באמת.
יחיאל חיליק בר: העתקת את החוק הזה מהכנסת ה-19 עם התאריך שאתה מבקש, אז קצת כבוד לאלה שעשו את זה לפני שהגעת לפה.
מכלוף מיקי זוהר: אני לא העתקתי את החוק.
קסניה סבטלובה: נותנים לך מה שאתה רוצה אז אתה נגד העולים?
קסניה סבטלובה: מה זה, מיקי?
יחיאל חיליק בר: תרגיע עם ההתנשאות שלך.
מכלוף מיקי זוהר: אני לא נגד העולים.
רוברט אילטוב: אל תהיה בריון.
קסניה סבטלובה: למה אתה רוצה לשלול מילדי ישראל - - -
רוברט אילטוב: סליחה, אתה לא מסכים אז לא מסכים – יש כללים דמוקרטיים.
יחיאל חיליק בר: כל אחד חושב שהוא המציא את הגלגל.
יחיאל חיליק בר: אנחנו הגשנו את הדבר הזה בכנסת ה-19, עם כל הכבוד, עם התאריך שאתה עכשיו מגן עליו, ובצדק, ואל תטיף לנו עכשיו, לא ציונות, לא אהבת הארץ ולא תנ"ך, בסדר?
יחיאל חיליק בר: תעשה לי טובה, מיקי.
מכלוף מיקי זוהר: אפשר להשלים את דברי?
רוברט אילטוב: אפשר להשלים את זה דבריך, אבל אל תהיה פה בריון.
מכלוף מיקי זוהר: אני לא מטיף, לא לך, ואני לא חושב שאתה גם - - -
רוברט אילטוב: מיקי, אל תהיה בריון.
סופה לנדבר: אנחנו ממליצים לך – אל תאיים עלינו, בבקשה.
יחיאל חיליק בר: עכשיו יש לו בעלות לא רק על אהבת הארץ, גם על - - -
אברהם נגוסה: חברי הכנסת, בוא נדבר אחד-אחד.
סופה לנדבר: אנחנו פוחדים, ממש מתים מפחד.
מכלוף מיקי זוהר: אני לא ארד לרמה הזאת.
רוברט אילטוב: אתה כבר ירדת, תגיד שאתה מתכוון לעלות.
סופה לנדבר: אני פשוט ממליצה לך לשמור על סגנון, סגנון של איומים פוליטיים כאן, בוועדה, לא מקובל עלינו.
רוברט אילטוב: מה זה האיומים האלה?
סופה לנדבר: כל פעם הוא מגיע: אני ואני ואני.
רוברט אילטוב: הוא לא יעלה, כן יעלה – למה מה הוא?
קסניה סבטלובה: אנחנו באים לפה למען העלייה ופתאום יש פה: אני לא אעלה את זה, אני כן אעלה את זה – מה זה צריך להיות בכלל?
יחיאל חיליק בר: עד שיש חוק אחד שכולם מאוחדים לגביו הוא בא עם הגישה הפטרוניסטית המתנשאת הזאת.
רוברט אילטוב: והוא עוד אומר שהוא לא ירד לרמה – אתה כבר שם, אתה צללת לשם.
רוברט אילטוב: אתה עוד אומר לי: לא, לא, תעלה?
מכלוף מיקי זוהר: סיימת את המתקפה?
קסניה סבטלובה: לא התחלנו אפילו.
יחיאל חיליק בר: אני רוצה לראות את הקואליציה לא מעבירה את החוק.
מכלוף מיקי זוהר: אני יכול להשלים את דברי?
אברהם נגוסה: אני מבקש לתת לחבר הכנסת מיקי לסיים את דבריו.
אברהם נגוסה: בבקשה, תסיים.
מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.
מכלוף מיקי זוהר: אז אני באמת לא מתרשם מכול הכעס שיש כאן.
יחיאל חיליק בר: גם אנחנו לא מתרשמים ממך.
סופה לנדבר: גם אנחנו לא מתרשמים ממך.