GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<פנחס גולדשמידט: הגיור צריך להיות אותו גיור, אבל מצד שני אין דין דחייה פה, לכן בנושאים האלה אני רוצה להשקיט את מצפונו של חברי, שהוא גם, דרך אגב, נין ונכד של מייסד תנועת החסידות, של הבעל שם טוב וגם של הנודע ביהודה, עושה רבות רבות למען יהדות רוסיה.
<פנחס גולדשמידט: בגלל שמר יורי קנר דיבר על רוסיה אני רוצה קצת יותר לדבר על המצב באירופה.
<פנחס גולדשמידט: לפני שנתיים בברלין תיארתי את המצב של היהודים באירופה כמצב של אדם שעומד על פסי רכבת ומשני הכיוונים מגיעות רכבות במהירות רבה, מצד אחד הרכבת של הטרוריזם האיסלמי ומצד שני הרכבת של התשובה הישנה של אירופה הפוסט נוצרית והחילונית של ההתקפה האנטי דתית שרוצה לאסור על המוסלמים גם את הנושא של ברית המילה וגם את החלל ואצלנו את הנושא של הבשר הכשר וברית המילה.
<פנחס גולדשמידט: משני הכיוונים יש את הסכנות האלה ליהדות אירופה.
<פנחס גולדשמידט: אפשר לומר שב-2015 המצב קצת השתנה.
<פנחס גולדשמידט: בשנת 2015 אנחנו חווינו התגברות אדירה של הסכנה של הטרור האיסלמי באירופה.
<פנחס גולדשמידט: זה התחיל בחודש ינואר בפריז, לפני זה היו התקפות גם במוזיאון היהודי בבריסל וגם לפני זה בבית הספר היהודי בטולוז כאשר אנחנו, ועידת רבני אירופה, כדי לחזק את יהדות טולוז אנחנו קיימנו את הוועידה הדו שנתית שלנו שם במאי השנה.
<פנחס גולדשמידט: ההתקפות על שרלי הבדו ועל הסופרמרקט הכשר בפריז שהיו בינואר אשתקד, וזה המשיך גם בקופנהגן.
<פנחס גולדשמידט: ההתקפות האלה היו מורכבות, מצד אחד היו ההתקפות על הקהילה היהודית, מצד שני היו התקפות על העיתונות החופשית ועל המערכות של המדינות האירופאיות.
<פנחס גולדשמידט: בנובמבר חווינו את ההתקפה הנוראה הזו שהייתה בפריז שבה נהרגו יותר מ-100 בני אדם.
<פנחס גולדשמידט: קשה לומר את זה, אבל אני רוצה לומר שהמצב של היהודים אחרי נובמבר השתנה באירופה ואני אסביר בדיוק למה, אני אסביר את זה במשל.
<פנחס גולדשמידט: אנחנו כולנו יודעים שכשאדם נכנס למטוס, בדרך כלל כשאדם נכנס למטוס אדם מכניס את עצמו למצב של סכנה, מי יודע מה יכול לקרות כשאדם נמצא במטוס בגובה של 10,000 מטר.
<פנחס גולדשמידט: גם כשאדם נכנס לניתוח אז הוא גם מכניס את עצמו לסכנה, אבל בדרך כלל אנשים שנכנסים לניתוח הם הרבה יותר מפחדים מזה מאשר כשאדם נכנס למטוס.
<פנחס גולדשמידט: שמעתי פעם מה ההבדל, כשאדם נכנס למטוס הטייס טס איתך ביחד, כשאתה נכנס לניתוח הרופא נשאר בצד.
<פנחס גולדשמידט: עד נובמבר בפריז אירופה הסתכלה על הבעיה של הטרור האיסלמי כבעיה ישראלית וכבעיה יהודית, היום אירופה מסתכלת על הבעיה של הטרור האיסלמי כבעיה אירופאית.
<פנחס גולדשמידט: אנחנו היינו בשלב הניסיון, היהודים תמיד היו הקורבנות הראשונים, אבל היום זאת בעיה קיומית על אירופה.
<פנחס גולדשמידט: אבל יש לאירופה שתי בעיות איך להילחם בטרור האיסלמי.
<פנחס גולדשמידט: הבעיה הראשונה, אירופה הוקמה כאיחוד פיננסי ולא כאיחוד פוליטי ולא כאיחוד ביטחוני, לכן כוחות הביטחון של אירופה לא עבדו מספיק אחד עם השני, אין גבולות בתוך אירופה ורק לשמוע את ראש שירות הביטחון של צרפת אחרי ההתקפות בפריז בנובמבר, אומר שהוא לא היה יכול לצפות להתקפה מעבר לגבול שלא קיים מבלגיה, 10 קילומטר, בגלל שזה היה מעבר לגבול, ננסה לחשוב פה, אולי ראש המוסד כאן בארץ שאומר שהוא לא יכול לצפות להתקפה מירדן או מלבנון או ממקום אחר בגלל שזה היה מעבר לגבול.
<פנחס גולדשמידט: דבר שני, דבר שאני העליתי כשנפגשתי עם סגן הנשיא של האיחוד האירופאי בדבוס לפני שבוע, עם מר פרנץ טימרמנס, ואני גם כתבתי על זה בלוג שהתפרסם בטלגרף בלונדון לפני שבוע, שאין לנו היום באירופה, ואולי באף מקום, יש לנו בעיה לומר בוודאות מה זה איסלם רדיקלי ומה זה איסלם לא רדיקלי, איזה סוג של איסלם מהווה סכנה לאנושות, לאירופה, ואיזה סוג של איסלם לא מהווה סכנה.
<פנחס גולדשמידט: הבעיה מתגברת והולכת כאשר יש הרבה ארגונים רדיקליים איסלמיים בעולם.
<פנחס גולדשמידט: למשל בשביל טורקיה, בגלל שטורקיה לוחמת באסד ארגון דאעש לא מהווה ארגון רדיקלי קיצוני, ולמשל בשביל רוסיה, שלוחמת בעד אסד ונגד דאעש, בשבילם חיזבאללה או חמאס לא מהווים ארגונים איסלמיים קיצוניים.
<פנחס גולדשמידט: מה ההבדלים?
<פנחס גולדשמידט: איפה ההבדלים?
<פנחס גולדשמידט: יותר מזה, בגלל האינטרנט, בגלל הפייסבוק, בגלל המדיה החופשית היום יש אפשרות להשפיע על בני אדם בכל מקום שהם להצטרף לשורות הארגונים הטרוריסטיים האלה ולכן הבעיה הפכה לבעיה עולמית, לא בעיה ממוקדת.
<פנחס גולדשמידט: האמת שצרפת, כמו בישראל מאז כמעט הקמת המדינה, יש את התקנות לשעת חירום, צרפת הכניסה תקנות כאלה אחרי ההתקפות בנובמבר וגם הגבלות חריפות ביותר על חופש הביטוי באינטרנט שפוגע, שיכול לעורר את הקוראים והמשתתפים במדיה הזאת למעשי טרור נגד היהודים.
<פנחס גולדשמידט: חלק מהתוצאות של הגברת הטרור באירופה והגברת האיסלם הקיצוני מהווה גם תגבור של הימין הקיצוני באירופה.
<פנחס גולדשמידט: הימין הקיצוני מתגבר בכמה וכמה ארצות, בהולנד, בצרפת וגם בהונגריה וכאן אני רציתי לצאת בקריאה גם למשרד החוץ במדינת ישראל.
<פנחס גולדשמידט: אני שמעתי בשיחותיי עם הרבה מפקידי משרד החוץ ואחרים שיש מחשבות כאילו שאירופה, אירופה הממסדית, מתרחקת מישראל.
<פנחס גולדשמידט: עכשיו התחילו גם עם סנקציות נגד מוצרים מהתנחלויות, החברים החדשים של ישראל יימצאו אך ורק או בעיקר בימין הקיצוני.
<קריאה: בימין.
<פנחס גולדשמידט: אני לא רוצה לחזור על שמות של השגרירות או האנשים שאמרו דברים כאלה, אבל הם אמרו שהחברים האמיתיים נמצאים שם.
<פנחס גולדשמידט: לכן אני רוצה לומר שנכון שיש בעיה של בידודה של ישראל באירופה, זאת בעיה שצריכים לטפל בה, אנחנו הארגונים האירופאים מנסים לעזור בזה, ודאי שגם נציגי מדינת ישראל יכולים לעשות יותר בנושא הזה, אבל סך הכול יש לישראל הרבה הרבה חברים וידידים באירופה.
<פנחס גולדשמידט: אנחנו בוועידת רבני אירופה נתנו במשך החודשים האחרונים שני פרסים, אחד לראש ממשלת צרפת, מר מנואל ולס, וגם לפני שלושה שבועות לנשיא לשעבר של צרפת, מר ניקולא סרקוזי, על עמדתם הנחרצת מאחורי הקהילה היהודית בצרפת.
<פנחס גולדשמידט: זאת אומרת זה דבר אחד שצריכים לדעת, שממשלת צרפת עמדה במאה אחוז מאחורי הקהילה היהודית ויש רצון רב גם לשמור וגם לעזור לקהילה היהודית.
<פנחס גולדשמידט: ממשלת צרפת מוציאה יותר ממיליון יורו ביום כדי לשמור על מוסדות הקהילה היהודית בצרפת.
<פנחס גולדשמידט: ואכן אני אמרתי ששדה הקרב בין הפחד והתקווה על עתידה של אירופה ועתידה של יהדות אירופה נמצאים היום בצרפת.
<פנחס גולדשמידט: יושב ראש הוועדה, מר אברהם נגוסה, דיבר על עלייה של בערך כ-10,000 יהודים מצרפת השנה.
<פנחס גולדשמידט: יש כאלה שאומרים שעלייה כזאת היא עלייה אולי לא מדי משמעותית, הרי מספר היהודים בצרפת הם למעלה מ-600,000, אבל התשובה היא לא כך, כי 10,000 היהודים, אני שמעתי מספר קצת פחות, אבל ייתכן שזה המספר הסופי והאמיתי - - -
<קריאה: לא, זה צפי ל-2016.
<פנחס גולדשמידט: אז כן, 8,000 ל-2015, בתוך 600,000 היהודים שנמצאים בצרפת, 50,000 הם הליבה של הקהילה בצרפת ו-8,000 היהודים שעלו מצרפת אשתקד היו מתוך הליבה.
<פנחס גולדשמידט: זאת אומרת מצד אחד זה ודאי ייתן הרבה למדינת ישראל, מצד שני זה יחליש בהרבה את הקהילה הממוסדת בצרפת.
<פנחס גולדשמידט: כאן אני רוצה גם לדבר על הבעיה הזאת, בגלל שמצד אחד כשעולים לארץ אנחנו, המנהיגים הרוחניים בחוץ לארץ, צוחקים בעין אחד ומצד שני בוכים בעין אחת.
<פנחס גולדשמידט: אנחנו עומדים עכשיו להתחיל תכנית חדשה, לחזק את הקהילות הקטנות שהופכות מקהילות לבתי כנסת.
<פנחס גולדשמידט: כשאני מדבר על קהילות זה כל שירותי קהילה, עם חינוך ועם סיעוד וכו' וכו', ובגלל שהקהילה קטנה והולכת או החלק המרכזי של הקהילה עוזב הקהילה כבר לא יכולה לתת את השירותים החיוניים שקהילה חייבת לתת.
<פנחס גולדשמידט: אני רציתי עוד לדבר על נושא אחד, זה הנושא שעלה בצרפת, לא לפני הרבה זמן, לפני שבועיים שלושה - - -
סופה לנדבר: אתה אמרת שהקהילה לא יכולה לתת את השירותים, למה אתה מתכוון?
סופה לנדבר: שהם יישארו שם ואנחנו נמשיך לתת להם שירות?
<פנחס גולדשמידט: למשל ניקח קהילה בסקנדינביה או מקום אחר, בקהילה יש ערבי כנסת, זה תמיד מרכז הקהילה בחוץ לארץ, על יד בית הכנסת יש את בית הספר, יש מרכז קהילתי וכו'.
<פנחס גולדשמידט: כשהקהילה קטנה והולכת אז מתחילים למכור את הבניינים, אין להם אפשרות לתת את כל השירותים שצריכים ועל כן אנחנו צריכים לחשוב ביחד, וכאן אני שוב חוזר ואומר, שככל שהזמן עובר מרכזיותה וחיוניותה והחשיבות של מדינת ישראל עבור יהדות התפוצות עולה והולכת.
<פנחס גולדשמידט: מלה, את זוכרת, כשהגיע ראש ממשלת ישראל, מר יצחק רבין המנוח, למוסקבה לביקור הראשון של ראש ממשלת ישראל ברוסיה המודרנית, זה היה ב-1994, אני אמרתי לו, היו שם אלפי יהודים בבית הכנסת הגדול במוסקבה, שאם לא יהיה חינוך יהודי לא יהיו יהודים ואם לא יהיו יהודים לא תהיה עלייה.
<פנחס גולדשמידט: אני יודע שממשלת ישראל, דרך חפציבה, כבר עושה רבות רבות למען החינוך היהודי בחבר העמים ויש עכשיו גם עלייה בהתעניינות ובעזרה לחינוך יהודי במקומות אחרים, במדינות אחרות, גם דרך הסוכנות היהודית.
<פנחס גולדשמידט: אני יודע שיש בארצות הברית כמה וכמה פרויקטים של חינוך יהודי, של בתי ספר עבור יורדים מהארץ, שזה גם נושא חשוב ביותר.
<פנחס גולדשמידט: אני חושב שבעיקר גם בחבר העמים, ברוסיה, באוקראינה ובמקומות אחרים, שרוב היהודים הם לא דתיים, הם חילוניים, שלא מוצאים את מקומם בבתי הכנסת, הנושא של בית הספר הוא חשוב ביותר.
<פנחס גולדשמידט: ככל שיהיו יותר ילדים יהודים בבתי הספר תהיה יותר זהות יהודית ויהיה גם יותר עתיד יהודי, יותר עלייה וגם עם ישראל ומדינת ישראל מתחזקים.
<פנחס גולדשמידט: רציתי לגמור את דבריי שוב בהבעת תודה ליושב ראש הוועדה, מר אברהם נגוסה.
<פנחס גולדשמידט: עצם זה שאנחנו יושבים, נציגי יהדות אירופה ונציגי יהדות רוסיה ביחד עם עולה מאתיופיה, זה מדבר יותר מכל דבר אחר על הצלחתה של העלייה לישראל מכל ארצות תבל.
<פנחס גולדשמידט: ואני רוצה גם להודות לממשלת ישראל ולכל משרדי הממשלה שעושים רבות עבור חיזוק התפוצות ואנחנו בתפוצות כאן לעזור, להיות שותפים, כדי לעזור למדינה וגם לחזק את הקהילה היהודית בחוץ לארץ.
אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לכם, האורחים הנכבדים שלנו, שהגעתם לכאן ושיתפתם אותנו והשכלתם אותנו על מצבן של הקהילות באירופה וברוסיה.
אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו נשמע דיווח לשנת 2015 ממר יוגב קרסנטי, מנהל תחום המאבק באנטישמיות במשרד התפוצות.
<יוגב קרסנטי: תודה רבה, אדוני היושב ראש, חברות הכנסת, אורחים נכבדים, נשיא הקונגרס, נשיא ועידת הרבנים.
<יוגב קרסנטי: זה הדוח שהציג השר, שר התפוצות נפתלי בנט, ביום השואה הבינלאומי בממשלה, דוח התקריות האנטישמיות והמגמות העיקריות לשנת 2015.
<יוגב קרסנטי: עיקר התרומה של הדוח הזה זה בהצבעה על מגמות.
<יוגב קרסנטי: רצינו כמה שיותר מהר עם תום השנה להגיש לממשלה את המגמות המרכזיות שהיו בשנת 2015 כדי שנוכל להתכונן לשנת 2016 כמו שצריך ולפעול כמה שיותר מהר.
<יוגב קרסנטי: חשוב לומר שאנטישמיות היא תופעה על היסטורית.
<יוגב קרסנטי: כל מי שניסה למצוא לה סיבות זמניות נכשל ובגדול התיאור של האנטישמיות כשנאת עולם לעם עולם עדיין תקף, כל פעם משתנה הסיבה ומשתנה התירוץ.
<יוגב קרסנטי: שנת 2015 הייתה שנת שיא באירועים האנטישמיים וחשוב להבין את זה מכיוון שבשנת 2015, בשונה משנת 2014, לא היה מבצע בעזה, לא היה אירוע במזרח התיכון שיכול היה להעלות את כמות התקריות האנטישמיות באירופה ועדיין אנחנו רואים כמעט את אותה רמה של תקריות אנטישמיות, ובמקומות שבהם הייתה ירידה זו הייתה ירידה מאוד קטנה, של 1% או 2%, בלי שיהיה שינוי ממשי משנת 2014.
<יוגב קרסנטי: שנת 2015 תיזכר כשנה שבה תפסה האנטישמיות המוסלמית את הבכורה כמחולל האנטישמיות העיקרי.
<יוגב קרסנטי: על פי המקורות שיש בידינו מהגרים ובני מהגרים אחראים ל-80% מהתקריות האנטישמיות במערב אירופה וקרוב ל-100% מהתקריות האנטישמיות האלימות במערב אירופה.
<יוגב קרסנטי: חשוב להדגיש שלא מדובר כאן בפליטים שמציפים עכשיו את אירופה, הם טרודים בבעיות יום יום, טרודים בניסיונות להתערות בחברה, להתפרנס.
<יוגב קרסנטי: מדובר כאן באזרחים אירופאים שגדלו והתחנכו על אדמת אירופה, שהם אלה שמחוללים את האנטישמיות כנגד היהודים.
<יוגב קרסנטי: עוד חשוב לומר הם רואים את הקהילות היהודיות ואת מדינת ישראל כרצף אחד.
<יוגב קרסנטי: זאת אומרת אין פה הבדל ממשי בין ישראלים לבין יהודים וגם אנחנו נראה את אותה תופעה כשנדבר על השמאל הרדיקלי.
<יוגב קרסנטי: תגובת השלטונות לאנטישמיות המוסלמית הגיעה באיחור רב ועדיין אנחנו מזהים בחלק מהמדינות שהדרך שהן היו מעוניינות להתמודד עם הבעיה הזאת זה בעיקר דרך של חינוך, מה שאומר שהתופעה הזאת הולכת ללוות את הקהילות היהודיות עוד תקופה ארוכה.
<יוגב קרסנטי: אנחנו היינו רוצים לראות יותר אכיפה, יותר חקיקה.
<יוגב קרסנטי: יש לנו חקיקה טובה, טובה מאוד אפילו, בחלק מהמדינות, אבל היינו רוצים לראות יותר אכיפה וענישה גבוהה יותר למחוללי אנטישמיות.
<יוגב קרסנטי: אנטי ישראליות.
<יוגב קרסנטי: אנטי ישראליות היא אי קבלת זכותו של העם היהודי להגדרה עצמית ושלילת זכותו למדינה.
<יוגב קרסנטי: האנטי ישראליות יוצרת אקלים ציבורי שתומך בפגיעה ביהודים על רקע זיהויים עם מדינת ישראל.
<יוגב קרסנטי: זה גם נכון לגבי האיסלם הרדיקלי וגם נכון לגבי אנטי ישראלים.
<יוגב קרסנטי: דוגמה לזיהוי ולחיבור הזה בין ישראל ליהודים קיבלנו לפני כשבועיים בצרפת בריאיון לתכנית ברדיו אירופה 1.
<יוגב קרסנטי: רוני ברומן, ממייסדי רופאים לזכויות אדם, יהודי יליד ישראל, טען ברדיו שם שחבישת כיפה היא לא רק סממן דתי, היא גם סממן פוליטי, חבישת כיפה היא הצהרת נאמנות למדינת ישראל ולמדיניותה.
<יוגב קרסנטי: בעצם מה שהוא אמר זה שמי שחובש כיפה יכול להוות מטרה למבקריה של מדינת ישראל וזה בעצם שלילה מהיהודים את חבישת הכיפה כביטוי דתי.
<יוגב קרסנטי: אני רק יכול לתאר לעצמי מה היה קורה אם היו אומרים את אותו דבר על חיג'ב או על כאפיה.
<יוגב קרסנטי: ימין קיצוני.
<יוגב קרסנטי: שנת 2015 היא השנה בה הימין הקיצוני סימן לעצמו למטרה את מניעת האיסלמיזציה של אירופה.
<יוגב קרסנטי: משבר הפליטים והמהגרים הוא הדלק שמניע את עליית הימין הקיצוני.
<יוגב קרסנטי: במערב אירופה עיקר הסכנה שאנחנו מזהים לקהילות היהודיות היא התגברות של חקיקת חוקים מגבילים ואווירה ציבורית עוינת זרים ובכלל זה גם את היהודים.
<יוגב קרסנטי: במזרח אירופה התמונה מורכבת יותר, כאן אין אנטישמיות מוסלמית אלא התחזקות של גורמים גזעניים שמנסים לשכתב את ההיסטוריה ולהקטין את חלקם של עמיהם בשואת היהודים.
<יוגב קרסנטי: אנחנו רואים את זה בפרלמנט האוקראיני, שקיבל השנה חוק שמשווה את תקופת השלטון הקומוניסטי לתקופת השלטון הנאצי, בעצם זה אומר שהאוקראינים היו תחת כיבוש נאצי ולכן לא אחראים למעשיהם.
<יוגב קרסנטי: ראינו בהונגריה מאמצים לטהר את דמותו של מיקולוש הורטי, ששיתף פעולה עם הנאצים.
<יוגב קרסנטי: בפולין ראינו התבטאויות של חברי מפלגת חוק וצדק שזכתה במחצית המושבים בפרלמנט, התבטאויות שהביאו את מרטין שולץ, נשיא האיחוד, להביע חשש ממשי מפני ניסיונות לשנות את זכר השואה והוראתה בבתי הספר בפולין, וזאת מגמה שאנחנו מזהים כמתפשטת במזרח אירופה.
<יוגב קרסנטי: תוצאות האנטישמיות.
<יוגב קרסנטי: התוצאה אולי המיידית היא התבוללות.
<יוגב קרסנטי: אנחנו מדברים הרבה פעמים על ההקשרים שבין אנטישמיות לעלייה, אבל על כל אחד שבוחר לעלות כנראה שיש אחד נוסף, אם לא יותר, שבוחר להתרחק מהעם היהודי.
<יוגב קרסנטי: הדבר הזה נכון במיוחד לגבי צעירים שיש להם אפשרות לבחור את הזהות שלהם, אם הזהות היהודית היא זהות שגובה מחיר כבד יכול להיות שהם פשוט יעדיפו להצניע את הזהות היהודית הזאת.
<יוגב קרסנטי: ראינו את זה עם ההצנעה של סממנים יהודים, עם הורדה של הכיפה, ואנחנו נראה את זה גם תיכף כשנדבר קצת על נתוני הגירה מאירופה.
<יוגב קרסנטי: הדבר השני זה התבצרות והסתגרות.
<יוגב קרסנטי: אלה שהתבוללות היא לא אופציה עבורם, אלה שלא יכולים להצניע את הזהות היהודית שלהם נאלצים להסתגר, להתגדר, החיילים בפתח בתי הספר משדרים ביטחון, אבל גם משדרים שהיהודים הם גורם זר, גורם שצריך להגן עליו, גורם שצריך לשמור עליו.
<יוגב קרסנטי: משיחות שלנו עם הורים ששולחים את הילדים שלהם לבתי ספר יהודיים הם אומרים שהם חושבים פעמיים אם לשלוח את הילדים לבית הספר מכיוון שבית הספר מהווה מטרה למפגעים ויכול להיות שהם יעדיפו לשלוח את הילדים שלהם לבתי ספר ציבוריים, ששם הם לא נבדלים ולא מהווים מטרה מובחנת.
<יוגב קרסנטי: כמובן שזה יוצר דה לגיטימציה להזדהות עם ישראל ולחיבור, כמו שראינו קודם, ותופעה של הגירה מאירופה שלא ראינו כמוה מאז 48'.
<יוגב קרסנטי: פוקוס על יהדות צרפת.
<יוגב קרסנטי: היה לנו את הסקר הגדול שערכה הסוכנות לזכויות בסיסיות של האיחוד האירופי בשנת 2012, פורסם בשנת 2013, אז דיברו על 49% מהיהודים בצרפת ששוקלים הגירה, היום האחוזים כבר גבוהים יותר, עברנו את ה-50%.
<יוגב קרסנטי: חשוב להבין שמבין אלה ששוקלים הגירה, 43% שוקלים להגר לישראל, אלה אותם יהודים עם זהות יהודית חזקה, אנשים שרוצים לחיות את החיים היהודיים שלהם במלואם, הם מזהים את ישראל כמקום שבו הם יכולים לעשות את זה.
<יוגב קרסנטי: 43% אחרים שוקלים להגר למדינות כמו קנדה, ארצות הברית, אפילו בריטניה, וזאת בדיוק התמונה שעליה אנחנו מדברים.
<יוגב קרסנטי: על כל אחד שרוצה לעלות יש אחד שכנראה יתרחק, אם לא יותר.
<יוגב קרסנטי: חשוב להבין, 63% מיהודי צרפת חוו אנטישמיות בשנה האחרונה.
<יוגב קרסנטי: מהנתונים של האס.
<יוגב קרסנטי: פה.סה.
<יוגב קרסנטי: זה, זה ארגון הביטחון של הקהילה הצרפתית, פורסמו השבוע, עולה שלמרות שיהודי צרפת מהווים פחות מ-1% מהאוכלוסייה הם היו מטרה ל-40% מפשעי השנאה, מהמתקפות הגזעניות שבוצעו בשנה האחרונה בצרפת.
<יוגב קרסנטי: כמובן שזה חסר כל פרופורציה ביחס לחלקם באוכלוסייה וזה מסביר גם את התמונה שאנחנו רואים כאן.
<יוגב קרסנטי: אם אין שאלות אני אעבור לפעולות משרד התפוצות לשנת 2016.
אברהם נגוסה: אז אולי תסיים את זה ואז ביחד למי שיש שאלות, אני בטוח שרושמים, ואז כשנכנסים לדיון ישאלו אותך ואולי תעדכן אותנו על הפעילות ב-2016.
<יוגב קרסנטי: לא, זהו.
<יוגב קרסנטי: אני יכול להרחיב על אחד הנושאים, אבל - - -
אברהם נגוסה: הדובר הבא שלנו זה אריה גולדברג, מנהל מרכז רבני אירופה, בבקשה.
<אריה גולדברג: תודה, אדוני היושב ראש, על הדיון החשוב הזה.
<אריה גולדברג: אנחנו שמענו פה וראינו גם עכשיו נתונים שמדברים בעד עצמם.
<אריה גולדברג: אני, ברשותך, הייתי רוצה לדבר קצת על הנושא של ההתמודדות, איך מתמודדים עם הבעיה.
<אריה גולדברג: הבעיה של האנטישמיות הולכת וגואה, שמענו פה על רוסיה, אני יכול לספר על אירופה, רק בחודש האחרון אני בעצמי הייתי, יחד עם קבוצה של רבנים, בגרמניה, איטליה, בבלגיה והולנד היינו יחד עם הרב הראשי לישראל, עם הרב דוד לאו, בפגישות וכולם יודעים את הבעיה של האנטישמיות, אבל מדברים על הנושא של ההתמודדות, איך מתמודדים עם זה.
<אריה גולדברג: קיימנו פגישה יחד עם הרב הראשי לישראל עם נשיא האיחוד האירופאי, מר שולץ וסגנו, וגם חברי פרלמנט בבלגיה של האיחוד האירופאי וגם חברי פרלמנט בהולנד והולך ומתגבש, ופה אני חושב שוועדת העלייה והקליטה והתפוצות, חברי הכנסת, ממשלת ישראל, יכולים לסייע רבות בזה, וגם הנציגים החשובים שיושבים פה, מהארגונים השונים, זה הנושא של החינוך.
<אריה גולדברג: דיברו פה על החינוך היהודי ואני מדבר על החינוך הכללי ויש לזה בהחלט אוזן קשבת.
<אריה גולדברג: היום האיחוד האירופאי מבין, וגם חברי הפרלמנט בכל מדינות אירופה מבינים, שזה לא רק אנטישמיות כלפי יהודים אלא זה גם שנאת זרים בכלל.
<אריה גולדברג: הדרך להתמודד עם זה היא בנושא של החינוך, להשקיע בחינוך של הצעירים והצעירות ברחבי אירופה.
<אריה גולדברג: כאן אני חושב שלכל המשרדים הממשלתיים כאן, אנחנו היינו בשיתוף עם משרד החוץ, שגריר ישראל בהולנד היה איתנו, נציגה של משרד החוץ בבלגיה הייתה איתנו, וכולם מסכימים שהנושא הזה הוא הנושא החשוב ביותר.
<אריה גולדברג: אנחנו קיימנו גם פגישה לפני שבוע עם נציב החינוך באיחוד האירופאי שהרים את הכפפה ורוצה עכשיו לתכנן תכנית שתתאים לכל מדינה ומדינה בהתאם לאופי שלה בנושא הזה של החינוך.
<אריה גולדברג: כאן אני חושב שממשלת ישראל ומדינת ישראל יכולה לסייע בזה רבות.
<אריה גולדברג: כשמדברים על אנטישמיות, אני רוצה להדגיש, הכותרת של הדיון היום זה מצבן של הקהילות היהודיות באירופה, כל מי שקצת מכיר את אירופה ויודע, בוודאי הדוברים הקודמים גם יסכימו לכך, אין דינה של אנטישמיות בצרפת כמו באיטליה ואיטליה זה לא אנגליה ואנגליה זה לא יוון.
<אריה גולדברג: כל מקום זה עם האופי שלו ועם הייחודיות של האנטישמיות שקורית שם.
<אריה גולדברג: יש מקומות יותר בטוחים ופחות בטוחים.
<אריה גולדברג: ברשות
<אריה גולדברג: כם אני רוצה קצת לצנן את האווירה בנושא של העלייה, כי אני נמצא ומסתובב בשטח.
<אריה גולדברג: קודם כל ליתר דיוק עלו השנה 6,930 יהודים מצרפת.
<אריה גולדברג: אם אנחנו קצת נפלח את היהודים שעלו מצרפת, רובם הם אנשים מבוגרים שיש להם בנים, ילדים או נכדים שגרים בארץ, רובם יש להם דירות כאן.
<אריה גולדברג: זאת המציאות.
<אריה גולדברג: אני מדבר לפחות על הציבור שאני מכיר ומה שאנחנו בדקנו, עשינו על זה בדיקה מקיפה מאוד.
<אריה גולדברג: יש כאלה, דרך אגב, שעזבו את צרפת ועברו לאנגליה, ללונדון, או מסביב ללונדון, שם העסקים קצת יותר טובים, ועדיין אי אפשר לומר שיש נהירה של עלייה בלי סוף מאירופה, מכמה וכמה סיבות.
<אריה גולדברג: אחת הסיבות, לצערנו, הכי בעייתית זה הנושא של הביטחון בארץ.
<אריה גולדברג: לא הסיבה של הביטחון באירופה תזרז הרבה לעלות לארץ כי גם פה יש, לצערנו הרב, בחודשים האחרונים בעיות של ביטחון.
<אריה גולדברג: כדי שיהודי יעלה לארץ הוא צריך כאן לקבל גם שיהיה לו מבחינה כלכלית מסודר, גם מבחינת המשפחה שלו, זה לא פשוט לקום ולעזוב את העסק שלו, את המשפחה שלו, את המקום שהוא היה גר בו שנים על גבי שנים.
<אריה גולדברג: אני פגשתי לפני כמה זמן זוג של יהודים ששוקלים לעלות לארץ מליון בצרפת והם סיפרו לי שסבות סבותיהם כבר גרים שם.
<אריה גולדברג: לא כל כך פשוט לקום לעזוב את מקום המגורים, לעזוב את מקום החממה שהם מכירים ויודעים ולעלות לארץ.
<אריה גולדברג: כדי לעלות לארץ הם צריכים גם לקבל את התנאים כמו שהם היו רגילים שם.
<אריה גולדברג: אם אנחנו מדברים על יהודים מסורתיים, שרגילים לבתי כנסת, למקווה טהרה, לאוכל כשר, וכשהם מגיעים לארץ הם גם צריכים לקבל את הדברים האלה.
<אריה גולדברג: ולכן כשאנחנו מדברים על הנושא של עלייה, כדי שבאמת יהודים יעלו לארץ ואנחנו קוראים לכל היהודים לעלות לארץ, צריך גם ליצור להם את התנאים הסביבתיים שהם יוכלו לקיים את אורח החיים שלהם כמו שהם נהגו באירופה.
<אריה גולדברג: יחד עם זה אין ספק שכל עוד ויש יהודים שחיים באירופה, ואני חולק על הדברים שנאמרו כאן קודם, נכון אמנם שקהילות קטנות מצטמקות, אבל עדיין יש תחייה יהודית באירופה, יש היום דור צעיר באירופה ששומה עלינו, יחד עם כל הארגונים למיניהם, להשקיע הרבה בחינוך היהודי.
<אריה גולדברג: הזכירו את זה כאן מקודם, יש הרבה מה להשקיע בחינוך היהודי כי אחרת זה יגיע להתבוללות.
<אריה גולדברג: כבר מדברים פה על דור שלישי או דור רביעי לניצולי שואה וכל עוד והתחייה היהודית קיימת באירופה, אז יחד עם זה שאנחנו קוראים לכולם לעלות לארץ, אז כולנו ביחד צריכים להשקיע הרבה מאוד בחינוך היהודי שם כדי לשמר את הגחלת היהודית.
<אריה גולדברג: תודה רבה.
אברהם נגוסה: הדוברת הבאה שלנו היא גב' אריאל דיפורטו.
<אריאל דיפורטו: אני רק רוצה לתקן כמה דברים.
<אריאל דיפורטו: קודם כל העלייה מהמערב היום היא העלייה הכי גדולה שהייתה אי פעם משנת 48'.
<אריאל דיפורטו: אני כן אתקן, מספר העולים מצרפת השנה היה 8,000 עולים, מספר העולים מאיטליה גדל עוד פעם, בשנים האחרונות אנחנו רואים גידול, כמעט כל שנה זה מכפיל את עצמו, הגענו השנה לגידול, 400 עולים עלו מאיטליה.
<אריאל דיפורטו: אנחנו רואים גידול מבלגיה, כ-25% ממספרי העולים.
<אריאל דיפורטו: בסך הכול השנה עלו מכל מערב אירופה כ-10,000 עולים וגידול גדול גם אנחנו רואים - - -
סופה לנדבר: כמה עלו מבלגיה השנה?
<אריאל דיפורטו: מבלגיה עלו בערך 300 עולים.
<אריה גולדברג: כמה זה ביחס לשנת 2014?
<אריאל דיפורטו: זה גידול של 23%.
<אריאל דיפורטו: גם רואים גידול בבריטניה, של 774 עולים, גידול של 24%, אבל בצרפת המספר הנכון הוא 8,000 עולים.
<אריאל דיפורטו: וצר לי, אבל אני רוצה לתקן, רק 21% מהעולים הם פנסיונרים בני 55 פלוס.
<אריאל דיפורטו: רוב העלייה היא עלייה של ילדים ומשפחות צעירות שעולות לארץ.
<אריאל דיפורטו: תודה.
אברהם נגוסה: מי שרוצה להתעדכן, יש לנו את הנתונים שקיבלנו, של כל מדינה ומדינה, כמה עלו ממנה.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת סופה לנדבר, בבקשה
סופה לנדבר: קודם כל, אדוני היושב ראש, אני רוצה לברך את האורחים שלנו ולחזק את הדאגה שלהם על גלי האנטישמיות, שאנחנו כבר לא ישיבה ראשונה דנים בנושא הזה.
סופה לנדבר: אני חושבת שאנחנו כאן צריכים לשלוח מסר לממשלת ישראל, למשרד העלייה והקליטה ולסוכנות היהודית וקודם כל לראש הממשלה, לממשלת ישראל.
סופה לנדבר: אני חושבת שהתשובה הכי טובה לגל האנטישמיות זה קליטה הכי טובה.
סופה לנדבר: אני בטוחה בכך שאנחנו לא ניצלנו ולא מנצלים מספיק את מה שקורה בצרפת ומה שקורה באירופה.
סופה לנדבר: אנחנו היינו חייבים להגיע השנה ל-15,000, כך היו הציפיות של ראש הממשלה, וזה שאנחנו לא מימשנו את הפוטנציאל מצרפת ולא מממשים את הפוטנציאל מצרפת, זה גרוע ביותר.
סופה לנדבר: אני בטוחה בכך שתכנית המגרה שנמצאת במשרד העלייה והקליטה, שחלק ממנה אנחנו אישרנו לצרפת, בלגיה ואוקראינה, אנחנו חייבים להגדיל ולהפוך אותו לפרויקט לאומי.
סופה לנדבר: אני בטוחה בכך שמכאן צריכה לצאת קריאה לממשלת ישראל, התשובה לאנטישמיות, לפני הכול, זה קליטה טובה כאן במדינת ישראל.
סופה לנדבר: הבירוקרטיה, אין לה מקום בשנה הזאת, אנחנו לא יכולים לסבול את הבירוקרטיה בתכניות של קליטת עולים.
סופה לנדבר: אני יודעת שאלה מצרפת שעוזבים לקנדה ולארצות הברית ולמקומות אחרים, הם עוזבים בגלל שהם לא יכולים ולא מסוגלים להיקלט כאן ובגלל זה אנחנו חייבים דחוף, במשך פחות מחודש, לאשר את כל התכניות להורדת חסמים כדי לתת אפשרות לעולים להגיע לכאן.
סופה לנדבר: הטענה שמגיעים לכאן עולים קשישים, מה יעשו כאן עולים צעירים כאשר כל הדברים שקשורים לחסמים בינתיים נמצאים ואנחנו רק התחלנו עם רופאי שיניים?
סופה לנדבר: רק התחלנו.
סופה לנדבר: התהליך הוא קשה מאוד, היינו צריכים להכין אותם לקליטה שם לפני שהם מגיעים לכאן, ואני בטוחה בכך שלפני הכול קליטה טובה במדינת ישראל זו התשובה לגלי האנטישמיות שגדלו.
אברהם נגוסה: בהחלט זה הפתרון, לעודד עלייה.
אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד לכם גם - - -
סופה לנדבר: כדי להגיד לעולים 'תגיעו' אנחנו צריכים להכין כאן תשתית.
אברהם נגוסה: התחלת הרפורמות בממשלה הנוכחית זה שני החוקים שעברו.
אברהם נגוסה: אתמול עבר חוק מאוד משמעותי לפרא רפואיים, זה בקריאה שנייה ושלישית - - -
סופה לנדבר: שיישמנו אותו, אבל זה לא משנה.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שמעט מאוד ולאט מדי.
אברהם נגוסה: אני אמרתי, זה התחלה, לא אמרתי שזה מספיק.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך ביחד כולנו כי עניין קליטת העלייה, עידוד עלייה וקליטת עלייה במדינת ישראל זה לא אופוזיציה ולא קואליציה, הם מטרה ואינטרס לאומי מדרגה ראשונה.
אברהם נגוסה: לכן כל חברי הכנסת בבית הזה, כולנו ביחד, בשילוב ידיים, אנחנו עושים מאמץ כדי לשנות את המצב.
אברהם נגוסה: אני אופטימי שנגיע למטרה.
סופה לנדבר: שנזרז את הדברים.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע גם מארגון נתיב, בבקשה, מר נתי קנטרוביץ'.
<נתי קנטרוביץ': כבוד היושב ראש, אורחים נכבדים, שמי נתי קנטרוביץ', אני ממונה תחום מידע ומחקר בנתיב וממש התייחסות קצרה לדברי מר קנר הנכבד, לגבי מה שהוא אמר.
<נתי קנטרוביץ': פעילות נתיב מתבצעת בהתאם לחוק הישראלי, הוא חוק השבות כלשונו בלבד.
<נתי קנטרוביץ': הקונסולים שלנו עושים את מרב המאמצים בכדי לסייע לכל מי שמבקש לממש את זכותם לעלות לישראל, אבל עדיין הפעילות היא במסגרת חוק השבות בלבד וכלשונו.
אברהם נגוסה: מה קורה למי שבני המשפחה שאולי לא מתאים לחוק השבות?
<נתי קנטרוביץ': בודקים אותם.
<נתי קנטרוביץ': ברגע שמישהו הוא בן משפחה ליהודי, הוא עדיין נכנס לחוק השבות כבן משפחה ולכן מטופל במסגרת אותו חוק השבות.
<פנחס גולדשמידט: בנושא הזה רציתי להעלות נושא שלאחרונה עולה בצורה די רבה.
<פנחס גולדשמידט: אנחנו יודעים שלפי חוק השבות יהודי, 4ב', ששינה את דתו איבד את זכאותו לעלות לישראל.
<אריאל דיפורטו: שהמיר את דעתו מרצונו.
<פנחס גולדשמידט: מרצונו, כן.