GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סופה לנדבר: אתה מדבר על 25% שהם עולים מאיפה?
<קריאה: מל מיני מדינות.
סופה לנדבר: עולים ממדינות חבר העמים או מאיפה?
<פיני ווגמן: הרוב הגדול של העולים - - -
סופה לנדבר: איזה משפחות, חד הוריות?
סופה לנדבר: נכים?
<פיני ווגמן: קודם כל אחוז המשפחות החד הוריות הוא גבוה בקרב העולים.
<פיני ווגמן: אנחנו יודעים שמתוך סך הכול המשפחות הצעירות שמטופלות בשירותי הרווחה 35% עד 40% הן משפחות עצמאיות, ככה היום זה נקרא.
אברהם נגוסה: היה מקרה פה בחיפה שהגיע אלינו לכנסת.
<פיני ווגמן: אני דיברתי עליו.
<פיני ווגמן: עכשיו דיברתי על המקרה של זוג קשישים בשכונה מסוימת שנפטרו ולא ידעו עליהם.
<אילנה ברובסקי: הרוב מרושתים, ובאותו בית שגרו הזוג הזה, זה מה שמסתכל כל כך, יש לנו ועד בית, יש לנו שלושה אנשים שמקבלים חוק ביטוח סיעוד.
<אילנה ברובסקי: זאת אומרת אנחנו נכנסים לבתים, ואנשים רגילים להגיד לאחרים, תלכו לשירותי רווחה.
<אילנה ברובסקי: הם אמרו להם 'אנחנו נביא לכם עובדת סוציאלית', היא לא רצתה לשמוע.
<אילנה ברובסקי: אני רוצה להסביר לכם משהו, שלוש שנים רופא לא ראה את האיש הזה, היה לו אירוע מוחי, הרופא לא ראה אותו והאישה הייתה הולכת לרופא לקחת את התרופות בשבילו והוא לא ראה אותו אף פעם.
<אילנה ברובסקי: היא לא פתחה את הדלת, השכנים דפקו והיא עוד ענתה והיא אמרה שמאוד קשה לה והיא חושבת להכניס אותו לבית אבות, אז הם אמרו לה 'עכשיו נביא לך עובדת סוציאלית שתעזור לך', אז היא אמרה 'לא, יש לי כבר עובדת סוציאלית'.
<אילנה ברובסקי: לא יודעת ממה הם פחדו, הם בודדו את עצמם.
<אילנה ברובסקי: יש להם שני ילדים ברוסיה, יש להם שני ילדים שם ונכדה בארץ.
<אילנה ברובסקי: מה שלי ברור, שבשבועות האלה של כל הבלגן אף אחד שם לא התקשר, כי אם מישהו היה מתקשר הוא היה מחפש אותם.
<אילנה ברובסקי: זה מאוד עצוב.
<אילנה ברובסקי: אנחנו עוברים מבית לבית על מנת שלא נפקשש אף קשיש, ותיק, עולה.
<אילנה ברובסקי: אנחנו מתייחסים לכולם באותה הדרך ולעולים אנחנו נותנים יותר.
<קריאה: וחלק מהקשישים האלה הם גם מתנדבים שגם הם - - -
<פיני ווגמן: אני רוצה גם להתייחס לנושא של עולי אתיופיה.
<פיני ווגמן: עולי אתיופיה הם בתשומת לב מאוד, בזכוכית מגדלת של המערכת והשירותים, בכלל, חינוך, תרבות, רווחה, וראש העיר אמר את דברו, אני חושב שעיריית חיפה רק בתכנית שילובים משקיעה נטו, פה דיברו על 20,000 שקל מצ'ינג, אני מדבר על 2 מיליון שקל ומעלה - - -
<יוליה שטראים: 2.5.
<פיני ווגמן: 2.5 מיליון שקל שזה רק עיריית חיפה משקיעה בתכנית הזו של קליטת עולי אתיופיה.
<פיני ווגמן: זה לא כסף קטן, זה כסף גדול שמיועד למרכזי קהילה ומוקדי קליטה ופעילות תעסוקתית ופעילות חברתית.
<פיני ווגמן: אני קודם כל שמח להגיד שאם בהתחלה, לפני כ-13 שנה, כל עולי אתיופיה, כל אחת מהמשפחות היה מטופל שירותי רווחה, היום פחות מחצי, 40%.
<פיני ווגמן: יש אוכלוסייה גדולה שהשתלבה יוצא מן הכלל, 80% מעולי אתיופיה הם אנשים עובדים.
<פיני ווגמן: הם הצלחות בלתי רגילות בזכאות לבגרות.
<פיני ווגמן: 75% מהעולים, עולי אתיופיה, הנוער שהתחנך פה, זכאי לבגרות .
יונה יהב: וזה לא היה ככה, תגיד כמה זה היה פעם.
<פיני ווגמן: זה היה 30%.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת צריך ללכת, אז אני רוצה להתייחס.
<פיני ווגמן: אני רוצה להגיד שהמאמץ, חלק מהבעיות של ילדי העולים זה שבבית מדברים אמהרית, הילדים לא יודעים אמהרית.
<פיני ווגמן: מדברים איתם בעברית ואנחנו מבינים שבבתי הספר צריך לחזק את לימודי השפה העברית.
<קריאה: עברית כשפה שנייה, כי היא לא השפה המקורית.
<פיני ווגמן: צריך לתגבר את לימודי השפה העברית באולפנים, לא של כמה שעות, אלא הרבה יותר לימודי עברית, גם להם וגם לילדי עולים אחרים.
<פיני ווגמן: לקדם יותר אולפנים לעברית לעולים מאתיופיה וגם מחבר העמים.
<פיני ווגמן: אנחנו מקמצנים בלימודי השפה ובשעות לימוד עברית והעולים מתקשים בכל מה שקשור והילדים מתקשים.
<פיני ווגמן: זה משפיע על ההמשגה ועל התובנות שלהם לגבי הלימודים שלהם.
<פיני ווגמן: זה נושא שלא מקבל את הטיפול הנאות.
יואל רזבוזוב: תודה, אדוני היושב ראש.
יואל רזבוזוב: משהו ממש קצר.
יואל רזבוזוב: אנחנו מכירים את חיפה כעיר קולטת עלייה, אנחנו כאן כחברי הוועדה, המספרים מדברים בפני עצמם.
יואל רזבוזוב: מהעלייה הגדולה באמת אני חושב שאחוז לא מבוטל, אולי אפילו הכי גדול בארץ, עולים עלו לכאן.
יואל רזבוזוב: זה לא סתם, העירייה באמת משקיעה משאבים ואני מכיר הרבה פרויקטים, יוליה, אנחנו לא פעם דיברנו.
יואל רזבוזוב: ישנם הרבה פרויקטים, מנסים לקדם כאן ומקדמים.
יואל רזבוזוב: תמיד בכל עלייה יהיו בעיות, אין מה לעשות, יש דברים שלוקח זמן ויש דברים שצריך יותר משאבים.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי ואני מציין עוד פעם, אנחנו כוועדה נשמח לסייע במה שאנחנו יכולים בכלים שיש לנו, דווקא בוועדת העלייה והקליטה אין לנו קואליציה ואופוזיציה, אנחנו באמת מנסים לעשות הכול לטובת העולים.
יואל רזבוזוב: לגבי ההתייחסות של ראש העיר על ההגירה השלילית, שזה חבר'ה צעירים, באמת ניתן לראות ואני גם מכיר, גם מקרית ים, כי אני עליתי לקרית ים.
יואל רזבוזוב: אני עזבתי בעקבות ספורט, אבל כל אחד עוזב למקום שהוא מרגיש שהוא יכול להתפתח ואני כן רואה שהפריפריה סובלת מזה.
יואל רזבוזוב: יש לנו שרים לענייני פריפריה והנגב והגליל, אבל הרבה דיבורים, אפס מעשים, לא משקיעים.
יואל רזבוזוב: בסופו של דבר אם המדינה תקבל החלטה ותשקיע אז אני חושב שכן יהיה אפשר לראות תוצאות, אבל כנראה, כמו שאמרת, זה לא על סדר היום הציבורי ואת זה צריך להעלות על סדר היום הציבורי.
יואל רזבוזוב: אבל, עוד פעם, לדיון הזה, קליטת עולים, אני חושב שחיפה היא באמת אחת הערים שעושה עבודה מכל הכיוונים, עבודה טובה, משקיעה כסף, אז יישר כוח, ואנחנו בשבילכם פה.
אברהם נגוסה: תודה, חבר הכנסת רזבוזוב.
אברהם נגוסה: נציגת הסוכנות היהודית, אורלי צוקרמן.
<אורלי צוקרמן: אני אוסיף שגם הסוכנות היהודית שמה לה את חיפה כיעד לקליטת עלייה בשנים האחרונות.
<אורלי צוקרמן: פיתחנו פה כמה וכמה תכניות יחד עם הרשות המקומית, יחד עם משרד הקליטה.
<אורלי צוקרמן: הדגש העיקרי ניתן על תכניות צעירים.
<אורלי צוקרמן: אנחנו מדברים על פיתוח תכנית אולפן עציון, שהייתה המותג הירושלמי שנים רבות ואנחנו העברנו אותה לחיפה.
<אורלי צוקרמן: בשנים האחרונות אנחנו רואים גידול במספר העולים הצעירים.
<אורלי צוקרמן: אני מדברת על צעירים בגילאי 22 עד 35 אקדמאים ברמה מאוד מאוד גבוהה.
<אורלי צוקרמן: מגיעים לפה כ-700 צעירים בשנה ובאמת האתגר הגדול שעליו דיבר ראש העיר זה להשאיר אותם פה.
<אורלי צוקרמן: גם הם אחרי חמישה חודשים מחפשים להם את המקום שבו יוכלו להתכנס אליו בארץ ולהשתלב בו ולהשתלב בתעסוקה ואנחנו רואים שהם עוזבים לאזור המרכז.
<אורלי צוקרמן: אני אומרת שאם צריך לשים משהו על השולחן הזה, זה באמת לדבר על תשתיות, על תעסוקה, על משהו שיחזיק את אותם עולים צעירים.
<אורלי צוקרמן: אנחנו מדברים באמת על עולים צעירים איכותיים מכל העולם.
<אורלי צוקרמן: דיבר ראש העיר קודם על נושא של הכוונת עולים, אז כשמדברים על הכוונת עולים זה לא לומר להם 'אתם חייבים ללכת לחיפה', אבל אם מייצרים להם תשתית נכונה בחיפה הם בוודאי יבואו.
<אורלי צוקרמן: אנחנו יחד עם הרשות ומשרד העלייה והקליטה ייצרנו פה תכנית ייחודית לצעירים.
<אורלי צוקרמן: הם לא הכירו קודם את חיפה ולאט לאט השם של העיר הולך ומוכר בקרב צעירים עולים.
<אורלי צוקרמן: הם מגיעים, אבל שוב, הקושי הגדול הוא להחזיק אותם.
<אורלי צוקרמן: בשנה האחרונה פיתחנו תכנית נוספת של צעירים בוגרי מקצועות ההיי טק, כאשר אנחנו מתכוונים לשלב אותם בתחום ההיי טק בחיפה.
<אורלי צוקרמן: שוב, זה מקום נוסף למשוך את הצעירים ולהביא אותם לקליטה בחיפה.
<אורלי צוקרמן: האתגר שלנו באמת בתכנית הזו לבחון בסיום התכנית כמה יישארו בחיפה, כיוון שנתנו שם דגשים ייחודיים לאוריינטציה לתחום ההיי טק בחיפה, פיתוח קשרים, אנחנו מפעילים פה את כל הרשת החברתית ברשות, אנחנו מדברים על רוטרי ואנשי רפאל שמאוד מסייעים לאותם צעירים להיקלט בחיפה והלוואי שנצליח.
<אורלי צוקרמן: אני אומרת שזה האתגר הגדול, כי העולים באים, אנחנו יכולים להביא אותם והקושי והאתגר הוא להשאיר אותם פה.
<אורלי צוקרמן: אני אומר מילה על קרוב ל-30 משפחות מצרפת שנקלטו השנה במסגרת פרויקט קהילתי בחיפה, נקלטו בקהילת נווה שאנן, נקלטו בצורה טובה מאוד.
<אורלי צוקרמן: הכיוון של קליטת צעירים בעיר ממשיך.
קסניה סבטלובה: תודה לך, כבוד היושב ראש, על הקיום של הוועדה הזאת, זה מאוד חשוב באמת ובעקבות המפגש שלנו פה היום אני באמת אשמח שאנחנו כולנו נבקר באותו מרכז קליטה מדובר כדי לראות במה - - -
<יוליה שטראים: את מדברת על חניתה?
קסניה סבטלובה: בהחלט כן, אין כמו לראות בעיניים שלך.
<יוליה שטראים: אני אסדר לכם.
קסניה סבטלובה: תודה לכל המשתתפים ובאמת הארתם את עינינו באשר לדברים ששמענו עליהם וחשוב להתעמק בהם ובאמת לשלוט בפרטים וכל הכבוד לכל בעלי הידע פה שמספרים לנו לאן הולכים הכספים ולמה הם משמשים ומה נעשה, במיוחד בתחום של הקשישים והטיפול בהם.
קסניה סבטלובה: זה דבר מאוד חשוב, אנחנו יודעים שנכון שגם לצעירים יש קשיים בקליטה וקליטה זה עניין, להבדיל מעלייה, אנחנו ועדת העלייה והקליטה, עלייה זה עניין של הכנות קודמות ואז יום אחד שעולים וקליטה זה לפעמים נמשך כל החיים.
קסניה סבטלובה: זה משהו חשוב ואני לא חושבת שמדברים על זה מספיק.
קסניה סבטלובה: עולה אפילו כזה שחושב שהוא נקלט, לפעמים בוחנים את המצב שלו ורואים שלא, אפשר לעשות יותר ואפשר לקלוט יותר.
קסניה סבטלובה: אז באמת, הנושא של קשישים, הנושא הזה עלה בלא מעט ישיבות של הוועדה.
קסניה סבטלובה: דיברתם פה על רשת של מתנדבים.
קסניה סבטלובה: אני הייתי באמת שמחה לשמוע עוד, כי מתנדבים זה יופי של דבר ואני חושבת שעל זה מושתתת הערבות ההדדית שכל כך חשובה במדינה שלנו.
קסניה סבטלובה: בלי זה היינו מתקדמים.
קסניה סבטלובה: אני זוכרת את המתנדבות הנפלאות שעזרו לקלוט גם את משפחתי ואותי כאשר עלינו.
קסניה סבטלובה: עלינו לירושלים, מתוך בחירה מודעת, אז באמת היינו במצב שהיה נחשב שחיפה זה יעד יותר אטרקטיבי מירושלים, כבוד ראש העיר, אז זה נחשב שתל אביב מבלה וחיפה עובדת ובירושלים מתפללים, זו הייתה הנוסחה שעל פיה העולים מצאו את עצמם, ולאמא שלי כמהנדסת, באמת היו לה הזדמנויות הרבה יותר טובות בחיפה, לדעתי, היא לא עבדה יום אחד במקצוע שלה בירושלים, בלי להתלונן וכו', אבל אני חושבת שהיה לה הרבה יותר קל דווקא בעיר הנפלאה הזאת.
קסניה סבטלובה: אז באר לקשישים אני הייתי שמחה באמת לשמוע קצת יותר ואולי לקבל חומרים לוועדה, מלבד המערך של המתנדבים שבאמת חשובים מאוד, מה עוד יש מבחינת ההפעלה של העובדים הסוציאליים.
יונה יהב: אני אתן לך רעיון שאני רואה על הבת שלי.
יונה יהב: הבת שלי סטודנטית בירושלים והיא קיבלה מלגה כדי לשמור על ניצולת שואה.
יונה יהב: זה מה שהיא עושה, פעם או פעמיים בשבוע היא באה, מדברת איתה, דואגת לה.
יונה יהב: אם היו נותנים מלגות לאנשים לקלוט עלייה, במיוחד כאלה שגם מדברים את השפה, זאת אומרת לקחת יוצאי אתיופיה שהסתדרו פה טוב והדור הצעיר הסתדר טוב, תמיד יש דיסוננס מוחלט בין הדור המבוגר לדור הצעיר.
יונה יהב: אבא שלי מעולם לא נקלט פה, אבא שלי הגיע לפה ב-1932, הוא מעולם לא נקלט פה, הוא גם לא דיבר את השפה, שום דבר.
יונה יהב: ככה זה, הדור הראשון, קשה לו מאוד - - -
קסניה סבטלובה: רק דבר אחרון שאני אגיד, כי יש פה הרבה אנשים בתור וגם מבחינת הוותק - - -
אברהם נגוסה: דרך אגב, גם לפי בקשתך אנחנו הולכים לקיים דיון בנושא קליטת עולים קשישים בכל הארץ.
קסניה סבטלובה: אם נוכל לקבל חומרים לפני הוועדה.
<יוליה שטראים: בכל הוועדות עושים, אתם חברי ועדה, תבקשו מאיתנו, לא רק מדי פעם, איזה שהן פעולות ואנחנו נשמח גם להביא עוד מוזמנים וגם להביא - - -
קסניה סבטלובה: משפט אחרון שאני רוצה להגיד, לגבי מה שהתחלנו לדבר בו קודם, כיצד גורמים גם לעולים לבוא לערים השונות במדינת ישראל, בין אם זה חיפה ובין אם זה ערד, ואני לא משווה, לא מבחינת גודל ולא מבחינת מוסדות החינוך שיש פה, היי טק שיש פה, מבחינת כל מיני דברים.
קסניה סבטלובה: חיפה היא עיר אטרקטיבית, אתה לא צריך לשכנע אותי, אנחנו יודעים שזאת עיר אטרקטיבית, שאנשים רוצים להגיע לכאן.
קסניה סבטלובה: אבל באופן כללי אני יכולה להגיד שכעולה, לא עולה חדשה, אבל כמישהי שעדיין מאוד מאוד זוכרת בבירור את הפרטים הקטנים של העלייה.
יונה יהב: מתי הגיעה המשפחה?
קסניה סבטלובה: באוגוסט 91', שעולים הם, מה לעשות, אוכלוסייה חלשה, בדרך כלל, אז בעצם להביא אוכלוסיות חלשות באיזה שהיא עורמה למקומות שהם חלשים, וזה לא חיפה, חס וחלילה, אני לא חושבת על חיפה, כי היא לא עיר חלשה, ממש לא, זה בעצם לגרום למעגלים של עוני שימשיכו להתרחב.
קסניה סבטלובה: אני חושבת שבדיוק להיפך, צריך למשוך לעיר הזאת, כמובן גם עולים שיכולים לתרום מהידע שלהם וכו' אבל אוכלוסיות ותיקות, אוכלוסיות שהן חזקות.
קסניה סבטלובה: זה היופי שבדבר, לגרום לאנשים שכבר יש להם את הבסיס הכלכלי שלהם, שהם לא צריכים את העזרה בכל דבר.
קסניה סבטלובה: עולה חדש הוא כמו ילד, הוא צריך את הטיפול, הוא צריך את ההשקעה.
קסניה סבטלובה: אוכלוסיות חזקות, תאמין לי שהעולים יבואו.
יונה יהב: אבל העולים הם לא חלשים.
יונה יהב: הם חדשים, הם לא חלשים.
קסניה סבטלובה: אפשר להתווכח על זה.
קסניה סבטלובה: בגדול אני חושבת שרוב האנשים מוחלשים.
סופה לנדבר: שלום שוב לכולם.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שלעיר חיפה מגיעים עולים לא בגלל שיש להם כבוד לראש העיר וליוליה, בגלל הרצון לעודד את העלייה.
סופה לנדבר: בפרויקט עידוד עלייה העיר חיפה הייתה באחד המקומות הכי גבוהים.
סופה לנדבר: אני חושבת ששיווק נכון של עיר גם גורם לזה שעולים מגיעים לכאן, נקודה.
סופה לנדבר: ואני רוצה להגיד שכאן בעיר הזאת, לא בגלל שישבנו ביחד בכנסת והיינו בהמשך שותפים בפעילות למען עידוד עלייה וקליטה נכונה, בגלל שאצלך ואצל יוליה אפשר ללמוד איך קולטים עולים, מה עושים למען זה שהם יישארו כאן בעיר.
סופה לנדבר: אני חושבת שהסטיגמה שעולים הם חלשים היא לא נכונה.
סופה לנדבר: העלייה גרמה לפיתוח כלכלי של מדינת ישראל - - -
יונה יהב: היא הצילה את - - -
סופה לנדבר: אם עולים לא היו מגיעים למדינת ישראל - - -
יונה יהב: בשנות ה-90 אתם הצלתם את העיר שלי.
סופה לנדבר: הפירמידה הכלכלית הייתה מתהפכת עוד מזמן, כמו שזה קרה בכל המדינות.
סופה לנדבר: אנחנו לא סתם הפכנו את משרד העלייה והקליטה לעידוד עלייה, זאת אומרת עלייה וקליטה וכאן יושבים עובדים מצוינים של המשרד הזה, אני מאמינה שגם במשרדים אחרים, אבל בגלל שעבדתי יחד איתם אני יודעת מה הם עושים למען קליטת עלייה בארץ וכאן בצפון בפרט, וכאן בעיר חיפה בפרט.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שאצלכם פה בעיר אפשר לעשות התמחות, השתלמות, מה שאתם רוצים, בגלל שאתם אוהבים את העולה.
סופה לנדבר: במדינת ישראל אוהבים את העלייה ולא תמיד אוהבים את העולה.
סופה לנדבר: לאהוב את העולה זה לתת לו תמריץ להתקדם במדינת ישראל.
סופה לנדבר: כדי שיתקדמו כאן בתעסוקה וגם יגיעו לכאן עולים מצרפת ומבלגיה ומאוקראינה אנחנו צריכים להמשיך לעבוד, אבל לא רק להמשיך לעבוד, להוריד את החסמים בגלל שבעצם זו הבעיה הכי גדולה לעולים שצריכים להגיע לכאן.
סופה לנדבר: אנחנו פיתחנו במשרד העלייה והקליטה, ביוזמתי, פרויקט שמוריד את החסמים.
סופה לנדבר: עד כה זה לא יצא לפועל, הממשלה הזו כבר תשעה חודשים, אני מאמינה שאם לא יעשו את זה במהירות אנחנו כבר איבדנו את הקצב מצרפת ויכולנו לקבל הרבה יותר, אבל הם התפזרו למקומות ולמדינות שקולטים אותם יותר טוב.
סופה לנדבר: מובן שבקנדה, יש להם שפה, הם לא צריכים שום דבר ובקנדה מקבלים את הדיפלומה שלהם.
סופה לנדבר: כאן הגילדה הקבועה הזאת לא רוצה לקבל.
סופה לנדבר: אתה היית בוועדה וניהלת את הוועדה כאשר אמרו 'לא בביתנו'.
<קריאה: בעניין של ההכרה במקצועות?
סופה לנדבר: כן, הפרא רפואיים, רופאים.
סופה לנדבר: לא סתם אמר ראש הממשלה, הוא אמר, אבל בינתיים זה לא יוצא לפועל, הוא אמר שאם הוא היה רופא שם טוב אז למה לא יהיה מצוין כאן?
סופה לנדבר: אבל בינתיים זה לא זז ובגלל זה אנחנו איבדנו את העולים מצרפת, שהיו צריכים להגיע ולהיות כאן חלק של המשפחה.
סופה לנדבר: יש פה פרויקטים מצוינים, פרויקטים פשוט מצוינים.
סופה לנדבר: גם בתעסוקה.
סופה לנדבר: יכול להיות שלא מספיק, אבל עיר שיוזמת והעיר חיפה יוזמת, ובזמן שיוזמים מבצעים.
סופה לנדבר: אני חושבת שאני אבקש ממך, כאשר אנחנו נגיע בפעם הבאה, לעיר אחרת או לעיר חיפה, יותר להיות במגע עם אותם עולים שנמצאים באולפנים או נמצאים בתוך החיים בחיפה ולראות מה הם עושים, בגלל שמשרד העלייה והקליטה וגם העירייה עשו לא מעט בתעסוקה, אבל כל המדינה צריכה לתת פוש לתעסוקה של עולים.
סופה לנדבר: יש פה נציגת נושא של המחאה.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שאנחנו כולנו, אנחנו, מפלגת ישראל ביתנו, לא נכנסנו לקואליציה ואם מישהו לא זוכר, רק בגלל הנושא של הפנסיות.
סופה לנדבר: אחד מהנושאים שחשובים לעולים.
סופה לנדבר: היום אלפי עולים, מאות עולים יוצאים לפנסיה והופכים להיות עניים במדינת ישראל.
סופה לנדבר: אני חושבת שאנחנו דורשים מהמדינה מיליארד וחצי, 2 מיליארד, שיש במדינה, שעכשיו פיזרו לשם ולכאן ואני לא רוצה להגיד כאן ולהפוך את הישיבה הזאת לפוליטיקה, אבל פיזרו את הכספים ואנחנו כולנו יודעים לאן פיזרו את הכספים ולא מצאו 2 מיליארד כדי לתת את התמיכה הכלכלית לאותם אנשים שעשו הכול כדי שהכלכלה של מדינת ישראל תתפתח.
סופה לנדבר: אני יכולה לדבר עד מחרתיים בגלל שאתם יודעים בדיוק מה עשיתי, גם על הפרויקטורים.
סופה לנדבר: אני חושבת שבתקופה שלי אני הכנסתי את הנושא של פרויקטורים ולא הכנסתי אותו כדי לעודד את העלייה, אני הכנסתי את הנושא כדי שהפרויקטור יהיה אמא ואבא לעולה חדש, שייקח אותו ביד, שילווה אותו, שיהיה יחד איתו, שיפתח לו שערים, שאם צריך הוא יהיה בבית החולים, אם צריך להיות בבית ספר ולהיות בכל מקום, בגלל שהעולה זקוק לתמיכה וזקוק שמישהו בשפה שלו יפתח לו וילווה אותו ויגיד לו 'אני עברתי, גם אתה תעבור'.
סופה לנדבר: יונה, אני אוהבת את העיר חיפה.
סופה לנדבר: אני צריכה להגיד שיש פה פרויקט של קרקע חומה, אני מאמינה שעד סוף הקדנציה אנחנו נאכלס ואנחנו נהיה - - -
יונה יהב: בינתיים זה תקוע בוועדות.
סופה לנדבר: אני צריכה להגיד, היה כאן פרויקט שאנחנו לקחנו מרכז קליטה במרכז של חיפה, בעידוד של ראש העיר יונה, כמובן שביוזמה שלי, אנחנו שיפצנו את מרכז הקליטה והפכנו אותו לדיור מוגן לעולים חדשים במרכז של חיפה, במקום הכי יפה.
סופה לנדבר: אבל כאשר העירייה רצתה לפתור את הבעיה, היא שותפה של משרד העלייה והקליטה, היא שותפה בפרויקטים לאומיים ואני חושבת שפרויקט של דיור ואכלוס זה אחד מהפרויקטים הלאומיים ואם העירייה לא שותפה אז שום דבר לא יתקדם.
סופה לנדבר: תודה על קליטה נכונה וסליחה שאני צריכה לרוץ.
סופה לנדבר: ואני צריכה להגיד שמשרד הקליטה כאן עובד יפה.
יונה יהב: תודה רבה.
אברהם נגוסה: שי, נציג מקרית חיים.
<שי מנובוב: קודם כל אני מאוד שמח להשתתף בישיבה זו.
<שי מנובוב: כמו שציינתי קודם אני אחד מהנציגים של קרית חיים וקרית שמואל, גם באו נציגים שנבחרו על ידי הקהילה.
<שי מנובוב: אני רוצה לדבר על - - - את יונה יהב אני מכיר, פגשתי אותו בשני מקומות, אחד במלחמת לבנון השנייה, ראיתי אותך בכל מקום, מגיע לכל פינה והשני, שתמיד ריגש אותי בעלייה של תעריפי הנסיעה - - - לבד הוא עמד עם - - - עם כל האנושיות הזו אנחנו, כנציגי הקהילה, מאוד מאוכזבים, כי אנחנו מבקשים שש שנים פגישה ולא הצלחנו לפגוש אותך .
יונה יהב: איזה פגישה?
יונה יהב: ממי אתה מבקש?
<שי מנובוב: בכל זאת אני - - -
<יוליה שטראים: ממי ביקשת פגישה, מגבי?
<שי מנובוב: שלחנו מכתב לראש העיר, במקרה הזה לא שלחנו מכתב לגבי, מכתב לראש העיר - - - אבל בסופו של דבר אני מודה לך על ההחלטה האחרונה, שהחלטת לגבש את העניין של מועדון קהילה.
<שי מנובוב: אנחנו דיברנו עם גבי.
<שי מנובוב: מה שכן הייתי רוצה בנושא הזה, יש בעיה של משרדי ראש העיר, נגיד ככה, הבעיה הגדולה, יש נבחרי ציבור, ברוב המקרים אני רואה שנבחרי הציבור נזנחים ומי שנבחר כפעיל זה אנשים שלא נבחרו.
<שי מנובוב: זה בעצם פוגע ונותן פגם באיזה שהוא קטע של לדעת את הקהילה, מי הפעילים.
<שי מנובוב: כשבאים אנשים ונכנסים לאיזה שהיא קהילה, תגידו על הקהילה, לא יודעים, אז הוא לא יודע איזה סטודנט סיים, הוא נסע לתל אביב ויכול לחזור, איזה בן, יש להם תואר שני, הוא נמצא בירושלים.
<שי מנובוב: מי שמכיר את הדברים האלה אלה אנשים שיודעים ושנבחרו על ידי הקהילה.
<שי מנובוב: הדבר הזה לא נעשה ב - - - אני מקווה שבעתיד תינתן האפשרות הזו.
<שי מנובוב: אני לא יודע אם לגבי מותר לבוא לכנס הקהילה - - -
<קריאה: מה זאת אומרת מותר לו?
<שי מנובוב: - - - להיכנס בבחירות, פוליטיקה.
<שי מנובוב: אבל אם יש - - - אז העירייה יכולה לעבוד עם האנשים הנכונים.
<שי מנובוב: כאשר לא פועלים עם האנשים הנכונים באים אנשים למשרד ואז יצא לנו שם, 'האתיופים לא מחוברים לאנשים'.
<שי מנובוב: קודם כל אתם תקבעו - - - אם גבי לא יבוא, הוא לא יראה את הנציגים שנבחרו, יבואו שלושה אנשים, יגיד 'אנחנו הנציגים', אז הוא יכול לעבוד איתם ו - - -
<יוליה שטראים: לא, ברגע שאתה נבחרת אתה יכול להודיע לגבי ואנחנו נשמח.
<יוליה שטראים: אבל פה אנחנו מדברים עם יושב ראש הוועדה, אני יושבת ראש של כל העולים.
<יוליה שטראים: גבי, מהיום, בוא נעשה משהו, פעם בחודש נעשה פגישה ושהם - - -
<קריאה: תנו לגבי להתייחס.
אברהם נגוסה: תקצר, כי יש עוד דוברים.
<יוליה שטראים: רק אתה צריך להבין, גבי לא יכול בלי אישור - - -
אברהם נגוסה: גבי יענה.
<שי מנובוב: הסוגיה השנייה שאני רוצה לדבר, הסוגיה של החינוך.
<שי מנובוב: יש הרבה הרבה הרבה ועדות לתלמידים מכיתה א' עד כיתה - - - לאתיופים.
<שי מנובוב: וכשאני אומר אתיופי, יש הרבה ועדות בנושא של השמה, הרבה ועדות.
<שי מנובוב: אני רוצה שהקטע הזה, אני לא יודע, יידון באיזה שהוא מקום, באיזה שהוא זמן - - -
<יוליה שטראים: גם נזמין אותך.
<יוליה שטראים: גבי, גם נזמין אותו.
<יוליה שטראים: ביחד עם הנציג של משרד החינוך.
<פיני ווגמן: אני חושב שהוא מדבר על ועדות השמה.
<פיני ווגמן: הטענה שלהם, שכשיש ועדות השמה ממהרים לתייג אותם כאוכלוסייה עם צרכים מיוחדים.
<פיני ווגמן: אנחנו ערים למה שאתה אומר, זה לא משהו חדש בשבילנו.
אברהם נגוסה: גבי, אני מבקש שלא לחזור, בקיצור.
<גבי נגוסה: לא, שתיים שלוש דקות ואני אסיים.
<גבי נגוסה: קודם כל צהריים טובים לכולם, כבוד יושב ראש הכנסת וחברי הוועדה, כל החברים.
<גבי נגוסה: בהזדמנות הזו אני הולך להגיד את מה שאני הולך להגיד, כי אני חושב שזה מודל קליטה שערים אחרות יכולות לאמץ אותו.
<גבי נגוסה: אני בכלל אחרוג מהמנהג שלי ואגיד קודם כל תודה לכבוד ראש העיר וליוליה.
<גבי נגוסה: אני חושב שבלי ההובלה והמעורבות האישית שלכם - - -
יונה יהב: תעזוב, תדלג.
<גבי נגוסה: לא, זה חשוב, כי אני יודע למה אני אומר את המודל.
יונה יהב: תאמין לי, אתה יודע כמה אשתי נותנת לי קומפלימנטים?
<גבי נגוסה: בגלל זה אמרתי שאני חושב שמה שאני הולך להגיד, זה יכול להיות מודל לערים אחרות, מהסיבה הפשוטה.
<גבי נגוסה: אמרתם פה לתכלל.
<גבי נגוסה: לא סתם.
<גבי נגוסה: ברגע שאתה נותן מענה למשפחה, מענה הוליסטי, בגלל זה המחלקה שאתה הקמת, כבוד ראש העיר, שנותנת מענה בתחום חינוך, תעסוקה, בריאות, העצמת המשפחה והרגישות התרבותית, ויוליה, שכל בעיה אני רק מתקשר והיא פותרת את הבעיות, זה איכות הקליטה.
<גבי נגוסה: דיברו פה, למשל, על תעסוקה.
<גבי נגוסה: תעסוקה זה לא מספיק, חבר'ה, בכל העולם יש מחקרים שמדברים שאיכות התעסוקה ואיכות החינוך הם בקשר מאוד ישיר.
<גבי נגוסה: איכות החינוך תשפיע על איכות התעסוקה ולהיפך.
<גבי נגוסה: כבוד ראש העיר בא ואומר 'אני יודע שבחינוך' כשהעירייה התחילה לטפל ביוצאי אתיופיה התחלנו עם 34% זכאות לבגרות, היום אנחנו עומדים על 75% זכאות לבגרות, התחלנו עם 40% מועסקים למי שזוכר את זה פה בחיפה, כשראש העיר התחיל לטפל, אנחנו מדברים היום על 81% תעסוקה.
<גבי נגוסה: ואני בא ואומר, חבר'ה, זה לא מספיק.
<גבי נגוסה: כמו שהוא אומר, המחמאות האלה לא מעניינות אותי.
<גבי נגוסה: אם יש בכל העולם קשר ישיר בין איכות התעסוקה ואיכות ההשכלה, במדינת ישראל יש גורם מתערב נוסף וזה איכות השירות הצבאי.
<גבי נגוסה: הוא רוצה שיתחילו לטפל גם בצבא, למה?
<גבי נגוסה: הוא אומר 'אני מוטרד, אני שומע בתקשורת', וזה נכון, שיש אחוז גבוה של יוצאי קהילה שמתגייסים, בעיקר ליחידות קרביות, במוטיבציית גיוס גבוהה, 'לצערי', הוא אומר, 'מה שמטריד אותי זה גם שיש אחוז גבוה של יוצאי הקילה בנפקדות, עריקות, כליאה, שירות לא תקין'.
<גבי נגוסה: בגלל זה קמה מחלקה שמטפלת בכל הצרכים של יוצאי הקהילה, לרצף אחיד.
<גבי נגוסה: אני חושב שזה יכול להיות מודל לקליטה בכל הערים.
<גבי נגוסה: אני סמוך ובטוח שלמשרדי הממשלה יש את הכבוד שלהם, אבל כשפונה תושב בשאלה הוא מגיע לרשות.
<גבי נגוסה: זה שאנחנו מחלקה שאנחנו לוקחים את החינוך ואת התעסוקה כשני נושאים מרכזיים, אנחנו מדברים שהעירייה מסבסדת מסבסוד מעונות יום,
<גבי נגוסה: לידה-3, 3 זה גננות תגבור, כל הנושא של תרפיה בתמיכה נפשית, לחזק את הילד במובן הרגשי, כל הנושא של הפער התרבותי.
<גבי נגוסה: כשאנחנו מדברים על גילאי 6-12, שזה תלמידי יסודי, אנחנו מדברים מתגבור במקצועות הליבה, שזה הבסיס, אבל באים ואומרים שתגבור במקצועות הליבה לא מספיק, למה?
<גבי נגוסה: כמו שפיני אמר, ילד מגיע לבית שהוא בית לא אורייני בשפה העברית, הוא מגיע לבית שההורים לא תמיד יכולים לתמוך בשפה, אז העירייה, בהובלה של ראש העיר גם פה, החליטה להמשיך את רצף היום.
<גבי נגוסה: בכל השכונות שיש בהן ריכוז גבוה, בקרית חיים, קרית שמואל, מערב חיפה, מזרח חיפה, יש לנו, חלק יקראו לזה מערכות קהילתיות, חלק יקראו לזה חינוך בלתי פורמלי, אני לא אוהב את ההפרדה זאת, חינוך זה חינוך, מה שקורה בערב משפיע על הבוקר, מה שקורה בבוקר משפיע על אחר הצהריים.
<גבי נגוסה: יש רצף יום, ילד מגיע, סיים לימודים בשעה אחת או שתיים, מגיע, ארוחה קלה, שיעורי בית, חוגים וכל המענה של תרפיה ותמיכה רגשית, כי יש ניסיון שזה לא משנה כמה שעות תיתן לגבי, אם הוא לא פנוי רגשית הוא לא יפיק את התועלת מהלמידה.
<גבי נגוסה: אנחנו מדברים על 12-18, לא סתם הגענו ל-75% זכאות לבגרות.
<גבי נגוסה: אבל עוד פעם, כרשות אנחנו יכולים היום להרשות לעצמנו גם לבחון לעומק.
<גבי נגוסה: באים ואומרים ההנהלה הבכירה ש-75% זכאות בקרב יוצאי הקהילה זה בסדר, בואו נדבר על איכות הבגרות.
<גבי נגוסה: יש היום מה שנקרא פרויקט שאנחנו מכניסים בחמישה תיכונים בעיר וזה בגרות ומקצוע.
<גבי נגוסה: אנחנו מדברים אמנם על 75% זכאות לבגרות, אבל בא ראש העיר ואומר 'חבר'ה, יש לי 25% שלא משיגים בגרות, מה הם עושים מחר?' אז עליהם אנחנו מדברים.
<גבי נגוסה: אנחנו נותנים לכל התלמידים יוצאי הקהילה בעיר אפשרות לרכוש מקצוע לחיים, בין אם זה טכנאי מחשבים, טכנאי רשתות, טכנאי סלולר, מקצוע לחיים שההתחייבות שלו היא לסיים 12 שנות לימוד ולהישאר במערכת.
<פיני ווגמן: תדבר על ועדות ההשמה.
<גבי נגוסה: רק משהו שהוא מאוד חשוב, כל הנושא של צרכים קהילתיים/תרבותיים.
<גבי נגוסה: נבנו שני בתי קהילה והשלישי בדרך, כבוד ראש העיר, מהסיבה הפשוטה שבא ראש העיר ואומר 'חבר'ה, אני לא רוצה שהקהילה תהיה פה כמו בערים אחרות', ואנחנו עיר קטנה יחסית, שלושה בתי קהילה בעיר אחת זה המון, בשביל שכל המאפיינים התרבותיים הייחודיים, מצד אחד שימור האירועים החברתיים, כן ירבו, ומצד שני כל הנושא של כלים להשתלבות, לא רק להשתלבות, גם להובלה, 'אני רוצה שיהיה גם'.
<גבי נגוסה: בגלל זה שני בתי קהילה ושלישי בדרך.
<גבי נגוסה: לגבי פעילים, אנחנו אמרנו את זה בכל הזדמנות ואני אומר את זה פה, אנחנו כרשות מעולם, וזו הנחיה של ראש העיר, לא אמרנו לבן קהילה כזה או אחר 'אל תבוא'.
<גבי נגוסה: הוועדות הן ועדות פתוחות.
<גבי נגוסה: האתגר תמיד ביניהם, אנחנו מגיעים, הם לא מגיעים, אני רק מתמצת את הסיפור הזה, אבל אני אומר פה בריש גלי, אנחנו אומרים את זה בכל הזדמנות, הוועדות הן ועדות פתוחות.
<גבי נגוסה: כל מי שהוא תושב חיפה מוזמן להשפיע.
<גבי נגוסה: כשאתה חבר הוועדה זה אומר שאתה חבר בהובלה של משהו מסוים.
<גבי נגוסה: אתה גם חשוף לביקורת בעשייה, כי מי שלא עושה, חבר'ה, לא טועה.
<גבי נגוסה: אז מוזמנים להגיע לוועדות כולם.
<גבי נגוסה: גם, דרך אגב, אנחנו בפעם האחרונה שעשינו בקרית חיים או בקרית שמואל, כמו תמיד הזמנו את כולם.
<גבי נגוסה: אני שמח שהחבר'ה שנבחרו בחרו להגיע, אבל גם לפני כן הם הוזמנו.
<קריאה: אין נשים פעילות?
<גבי נגוסה: יש נשים.
<קריאה: אין כאן אף אישה.
אברהם נגוסה: גבי, תסכם.
אברהם נגוסה: כל הנציגים יגידו כמה דברים.
<גבי נגוסה: בשמחה.
<גבי נגוסה: אני רק אומר בהזדמנות הזאת, בחיפה יש מודל שהוא נכון.