GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ראסל לאנגר: אני רק רוצה לשאול אתכם שאלה, מרבית
<ראסל לאנגר: כם יודעים שלמשל יש מדיניות של BDS שכמעט עברה אישור בבריטניה וגם שנים אנחנו מדברים, אותי זה מאוד מטריד כמובן, בשיחות האלה, גם בארצות הברית, וכמו שאני אומר, אתם לא האו"ם, אף אחד לא מקשיב לכם, אבל אלה שתומכים ב-BDS הם לא עושים שינוי גדול כמובן, אבל הרעיון הזה עף מהחלון כאשר - - - אני מבין את התפיסה הפוליטית הישראלית, אתם צריכים לשים לב לזה ולהתייחס לזה ברצינות, גם ל-BDS, אבל האנשים האלה רואים את זה כניצחון, עצם העובדה שראש הממשלה מכנס מסיבת עיתונאים יום למחרת על מנת לדבר על כך שבארצות הברית - - - זה נותן פלטפורמה בינלאומית ל-BDS.
<ראסל לאנגר: השאלה שלי כיצד אתם רואים את ההתייחסות לדה לגיטימיזציה של ישראל בעולם מבלי לתת לזה פלטפורמה יציבה, שהאנשים האלה רואים את זה כניצחון.
<ראסל לאנגר: זה שראש הממשלה הישראלי מדבר על זה, זה נותן להם את הפלטפורמה והלגיטימציה.
אברהם נגוסה: יש לנו עוד נציג ואז אנחנו, חברי הכנסת, נשיב לשאלות האלה וגם נתייחס למה שנאמר עד עכשיו.
אברהם נגוסה: בנימין פישר.
<בנימין פישר: שלום וברכה, תודה רבה לכם על ההזמנה, כבוד חברי הכנסת.
<בנימין פישר: אני אדבר באנגלית.
<בנימין פישר: (תרגום חופשי מאנגלית): קוראים לי בני פישר ואני הנשיא של איגוד הסטודנטים.
<בנימין פישר: אני מגרמניה ואני כרגע נשיא של ארגון הסטודנטים בבריסל לפני כחצי שנה, כשהתחילה הקדנציה שלהם, היו למעשה כמה חוויות שקשורות לוועדה כנגד אנטישמיות, טענות מחאה של המשלחת הישראלית לבריסל ואנחנו מאוד שמחנו כמובן.
<בנימין פישר: הרבה פעמים קורה שיחד עם קבוצות אקטיביסטים ויהודים אחרים אנחנו מקיימים דיונים כנגד אנטישמיות.
<בנימין פישר: הארגון הישראלי מתערב ולוקח בזה חלק וכשזה קורה אנחנו מאבדים את האמינות כי אז אנחנו נראים כשליחים של ישראל ולא כשליחים של המיעוט היהודי באירופה.
<בנימין פישר: השאלה שלי כיצד אתם רואים את העמדה הישראלית, בפומבי או באמצעות המשלחות וכל מה שקשור למאבק באנטישמיות באירופה ובכל העולם.
אברהם נגוסה: אנחנו חייבים לסיים את הדיון ב-11:00, כי אנחנו מתחילים את המליאה ב-11:00 ולכן אני רוצה התייחסות של חברי הכנסת לשאלות שעלו.
אברהם נגוסה: אני מפנה את זה לחבר הכנסת מייקל אורן.
מיכאל אורן: תודה, כבוד היושב ראש.
מיכאל אורן: בוקר טוב לכולם.
מיכאל אורן: כבוד להיות איתכם.
מיכאל אורן: זה נשמע קצת מפחיד, אבל יש לי קשר בן כ-40 שנה עם WUJS והערכתי כלפי הארגון היא עמוקה ואפילו רגשית מאוד.
מיכאל אורן: כבר יותר מ-90 שנה WUJS פועל לאחד סטודנטים יהודים מכל רחבי העולם, בתמיכתם בין היתר של חיים וייצמן, של אלברט איינשטיין, דמויות בעלות שם בינלאומי, ועד היום הזה.
מיכאל אורן: עצם העובדה שבאתם מ-20 מדינות לפה זה דבר מאוד מאוד משמעותי ובעל חשיבות רבה מאוד למדינת ישראל.
מיכאל אורן: שאלתם פה שאלות, אולי הייתי אומר השאלות העיקריות שמעסיקות גם אותנו בתוך הכנסת.
מיכאל אורן: אני אתייחס לא בסדר שהשאלות נשאלו.
מיכאל אורן: בני, הסיפור של האנטישמיות באירופה הוא עניין בעל חשיבות אסטרטגית למדינת ישראל.
מיכאל אורן: היום אני, ביחד עם חבריי לכנסת, נלחמים נגד המהלך של האיחוד האירופי לסמן מוצרים יהודיים מיהודה ושומרון ומרמת הגולן, כשאנחנו מתייחסים למהלך הזה כמהלך אנטישמי, משום שהוא מפריד בין הסכסוך שיש לנו עם הפלסטינים ובין עוד 200 סכסוכי גבול שיש ברחבי העולם ואירופה איננה מסמנת מוצרים של טיבט ולא של קפריסין, תחת הכיבוש הטורקי, רק מוצרים יהודיים.
מיכאל אורן: הקו המפריד בין אנטישמיות באירופה ובין פעילות אנטי ישראלית באירופה הולך ומיטשטש.
מיכאל אורן: זה נכון גם בקמפוסים.
מיכאל אורן: אייל, ב-UCLA דווקא, בבחירות לוועד הסטודנטים שם, הייתה מועמדת שרצתה להיבחר כנשיאת התאחדות הסטודנטים והצביעו נגדה לא בגלל שהיא הייתה פרו ישראלית, רק בגלל היותה יהודית, משום שגם כאן, בקמפוסים האמריקאים, הקו בין אנטישמיות ואנטי ציונות הולך ומיטשטש כל הזמן.
מיכאל אורן: נשאלה פה שאלה מאוד קשה, האם מדינת ישראל חייבת להתייחס ל-BDS, ועוד בפומבי, ועוד באמירותיו של ראש הממשלה, שמציג את BDS כסכנה, האם זה דווקא פועל לחזק את ה-BDS.
מיכאל אורן: אני הגעתי למסקנה, עוד בזמן כהונתי כשגריר בוושינגטון, שאסור לנו להתעלם מה-BDS ואנחנו חייבים להציף את המודעות לגבי הסכנה שכן נשקפת מ-BDS משום ש-BDS הוא ארגון ממומן היטב, מכוון היטב, פועל לא לפי פתרון של שתי מדינות יותר טוב, הוא פועל פשוט לפרק את המדינה.
מיכאל אורן: הוא פועל לא רק בקמפוסים, כאשר גילויי הפעילות של BDS הם לא נעימים, ואני לא מזלזל באי הנעימות הזאת, אבל BDS גם פועל לנתק את הקשר בין ישראל ובין מוסדות פיננסיים חיוניים לנו, למשק הישראלי, בזירה האירופאית, לגזול מאיתנו זכות להגנה עצמית בזמן מלחמה, להפסיק אספקת כלי נשק חיוניים לצה"ל.
מיכאל אורן: לכן הגעתי למסקנה שמחובתנו כן, על אף הסכנה שאנחנו מעניקים איזה שהוא ניצחון ל-BDS בזה שאנחנו מצביעים עליו, זו גם חובתנו להילחם ולהילחם בפומבי.
מיכאל אורן: בציבור הישראלי לאחרונה BDS שם לעצמו שתי מטרות, שממילא הציפו את תודעת הציבור ל-BDS, הם פעלו נגד כדורגל ונגד טלפונים, אז כולם עכשיו מכירים את BDS.
מיכאל אורן: חשוב לנו, ומעבר לזה חיוני לנו שהתאחדות הסטודנטים, WUJS, בעולם, תתאחד סביב הנושא הזה.
מיכאל אורן: האוהל של פעילות פרו ישראלית בקמפוס, אוהל רחב מאוד ואנחנו צריכים לדאוג לכך שהיריעות והיתדות של האוהל הזה יהיו כמה שיותר רחבים.
מיכאל אורן: אבל אפשר להתאחד תמיד סביב שתי מטרות, אחת, שלישראל יש זכות להגן על עצמה.
מיכאל אורן: אנחנו ניצבים מול סכנות אמיתיות של הטרור ואנחנו רואים גילויי טרור מדי יום פה.
מיכאל אורן: ושנית, יש לנו זכות קיום כמדינה יהודית עצמאית דמוקרטית ריבונית, וזה מה שמאחד את כולנו וזה מה שמאחד את WUJS יותר מ-90 שנה.
מיכאל אורן: אז קודם כל אני חוזר ואומר, במידה שאנחנו יכולים לדבר בשם המדינה, תודה רבה לכם.
מיכאל אורן: אתם רואים סביב השולחן אנשים שעלו מכל מיני ארצות בעולם, וגם לעודד אתכם להצטרף אלינו כאזרחי ישראל ויום אחד כחברי כנסת.
אברהם נגוסה: תודה רבה, חבר הכנסת מייקל אורן.
קסניה סבטלובה: חברים יקרים, אני פוגשת אתכם כבר פעם שנייה בבוקר הזה, שזה נעים לי במיוחד.
קסניה סבטלובה: הייתה לי הזכות הזאת.
קסניה סבטלובה: אני רוצה בקצרה, בגלל שכבר דיברנו והשמעתי כמה מהדעות שלי, אבל לא דיברנו על ה-BDS ולא דיברנו על המאבק שאתם מנהלים.
קסניה סבטלובה: קודם כל אני רוצה להגיד לכם כל הכבוד ואני רוצה להגיד לכם בהצלחה, כי אתם נלחמים בתופעה שהיא עתיקה כמו העולם עצמו.
קסניה סבטלובה: זה לא משהו חדש.
קסניה סבטלובה: קוראים לזה בכל מיני שמות עכשיו, עכשיו זה BDS ולפני כן זה היה משהו אחר, אבל זה נטוע מאוד מאוד עמוק, לצערנו.
קסניה סבטלובה: בגלל זה כל פעם שאני מדברת על המאבק ב-BDS אני אומרת שאנחנו נלחמים באנטישמיות, כמו שאמר מייקל, והמאבק הזה הוא לא פשוט, הוא מעולם לא היה פשוט לבני עמנו.
קסניה סבטלובה: האמת, אני לא יודעת אם אפשר לנצח את התופעה.
קסניה סבטלובה: אפשר לנסות למגר אותה, אפשר לנסות לצמצם אותה, אפשר לשים את העמדה הלעומתית.
קסניה סבטלובה: פה אני לא נותנת לכם טיפים, אתם יודעים יותר טוב ממני, כי אתם מתמודדים עם זה בקמפוסים שלכם ולא אני, אבל מה שנדמה לי בעצם, מה שאני תמיד עשיתי, כי אני הרציתי בעשרות אם לא מאות אוניברסיטאות ברחבי העולם ובהרבה מאוד מקומות, כששמעו שאני באה מישראל, ולא משנה מה דעותיי, ואני באה מהקצה השמאלי של המפה, לא הכי שמאלי, אבל כן בהחלט בשמאל, הביאו לי כמה שורות של סטודנטים פלסטינים, עם כאפיות וכל הדברים והשלטים והם ניסו לחבל בהרצאות שלו.
קסניה סבטלובה: קודם כל לא נפגשתי בתופעה שהשתיקו אותי לגמרי, זה לא קרה, אצלי זה לא קרה לפחות, אבל מה שבאמת ניסיתי להבהיר להם תמיד, זה אולי טיפ אחד שיכול לשפר במשהו את המאבק שלכם, לנסות להסביר שישראל איננה מקשה אחת, בישראל יש הרבה דעות, יש פלורליזם, וזו המהות של הדמוקרטיה.
קסניה סבטלובה: ישראל נמצאת במצב של סכסוך, אף אחד לא מכחיש את זה, אבל הסכסוך הוא דו צדדי, אין מדינה שמנהלת סכסוך לבדה, עם עצמה.
קסניה סבטלובה: נכון שיש לנו הרבה מאוד חילוקי דעות פה בארץ, אני הבאתי את הדעה שלי ומייקל חושב על זה בצורה קצת שונה, איך אפשר לפתור ואיך אפשר לעשות, אבל בסופו של דבר יש לנו חברה פלורליסטית שאנחנו גאים בה וכשאנחנו נלחמים נגד תופעות מכוערות כמו BDS זה לא אומר שאנחנו צריכים להניח את הדעה האישית שלנו לגבי מה שצריך לקרות במדינה הזאת הצידה ולהגיד אוקיי, אנחנו עכשיו מוותרים על הייחודיות שלנו, על הדעה שלנו, כי אחרת אנחנו לא נוכל להילחם ב-BDS, אם לא נתיישר עם הקו, נגיד של ראש הממשלה ושל הממשלה הנוכחית אז אנחנו לא יכולים להילחם ב-BDS.
קסניה סבטלובה: אנשים שחושבים ככה, בסופו של דבר נפלטים מהמאבק הזה ומנסים להסתיר ומנסים איכשהו לעמוד בצד, כי הם אומרים אוקיי, יש פה את העמדה של ישראל הרשמית ויש פה את העמדה של ה-BDS ואיפה אני מוצא את עצמי.
קסניה סבטלובה: אז אני אומרת שיש מקום לכולם, כי יש דברים שאנחנו מאוחדים לגביהם.
קסניה סבטלובה: אנחנו יודעים שיש לנו סכסוך, אנחנו יודעים שיש לפתור אותו.
קסניה סבטלובה: כיצד לפתור אותו, כאן אנחנו חלוקים.
קסניה סבטלובה: בעצם מה שמתרחש בכנסת ישראל כמעט מדי יום זה מאבק ביחד לנסות להגיע לאיזה שהוא פתרון שירצה את כל הצדדים וזה לא פשוט.
קסניה סבטלובה: יש לכם את הדוגמה הקונקרטית של צפון אירלנד, ששם הסכמים, הסכם אחרי הסכם נפלו, התרסקו, לא הצליחו, עד שפתאום משהו הצליח ב- good Friday ב-98'.
קסניה סבטלובה: אנחנו שונים, צפון אירלנד זה שם, הלוואי שהיו לנו שכנים כמו צפון אירלנד, אנחנו לא במצב הזה לצערנו, אבל אנחנו כן יכולים לשאוב מהמאבק העיקש הזה למען הסדר, למען פתרון.
קסניה סבטלובה: יש חלק מהאנשים שלעולם לא תוכלו לשכנע, אני יודעת את זה לבד.
קסניה סבטלובה: אני עושה את זה מדי יום בפייסבוק וזה לא הצלחה גדולה בינתיים.
קסניה סבטלובה: יש אנשים שהם אנטישמיים והם פשוט באים כדי להגיד 'טוב, אתם לא בסדר וזהו זה'.
קסניה סבטלובה: כן?
קסניה סבטלובה: כאילו אין להם עוד דעה, הם לא יכולים לשנות את דעתם, אבל רוב האנשים אינם כאלה וזה המזל שלנו.
קסניה סבטלובה: אני אומרת כמו במרקטינג, לסווג קבוצות, להתלבש על אלה שאתם חושבים שאפשר לעשות איתם ברית, שאפשר לעשות איתם גשר, אפשר לעשות איתם הידברות, וכן להיאבק בכל הכוח נגד כאלה ששוללים את עצם קיומנו על הארץ הזאת.
אברהם נגוסה: הדוברים הבאים, הזמן שלנו רץ, לכן מאוד חשוב לקצר.
טלי פלוסקוב: אני אעשה את זה בקצרה, אדוני היושב ראש.
טלי פלוסקוב: קודם כל כמובן אני רוצה לברך את הקבוצה הגדולה של האנשים שנמצאים כאן.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שיש לנו פגישה בהמשך ואנחנו נדבר, לכן אני אדבר עכשיו בקצרה.
טלי פלוסקוב: לפני חודש אני הייתי בגרמניה, במשלחת הממלכתית של יושב ראש הכנסת ונפגשנו עם חברי הבונדסטג והעלינו שם את הסוגיה של חרם וסימון המוצרים.
טלי פלוסקוב: הם ניסו להסביר לנו שסימון המוצרים לא בהכרח עובד לרעתנו.
טלי פלוסקוב: הם אומרים 'להיפך, אפשר לחשוב על כך שהמוצרים שרשום עליהם made in Israel, זה משהו טוב, שזה המוצרים האיכותיים ביותר בעולם'.
טלי פלוסקוב: הסתכלנו עליו והתחלנו לצחוק, מה אתה מספר לנו.
טלי פלוסקוב: רבותיי, כולנו יודעים על מה מדובר, ובוודאי ובוודאי שהנושא של חרם וסימון מוצרים לא מקובל עלינו ולכן מה שאני עושה ומנסה לעשות במפגשים האלה זה דבר אחר, אנחנו צריכים את כל העולם, אתכם כשותפים שלנו להסביר לעולם מה זה מדינת ישראל.
טלי פלוסקוב: דיברו פה על כמה דברים ותאמינו לי, אני הגעתי לישראל לפני 25 שנה, וחבריי גם, ראיתם פה לא מעט אנשים.
טלי פלוסקוב: זה שבמדינה הזאת עולה חדש שהגיע למדינה הזאת עם 10 דולר בכיס לפני 25 שנה והיום הוא חבר כנסת, ואני הייתי גם ראש עיר במדינה הזאת, אני לא מכירה הרבה מדינות שנותנות הזדמנויות כאלה לאנשים שמגיעים לכאן.
טלי פלוסקוב: לכן אני אומרת שזו מדינה מיוחדת וכולם צריכים לדעת על כך ויש לנו במה להיות גאים.
טלי פלוסקוב: המשך על המדינה אני כבר אספר לכם בפגישה קצת יותר מצומצמת.
טלי פלוסקוב: תודה, אדוני היושב ראש.
טלי פלוסקוב: אני פשוט רוצה לתת עוד זמן לאנשים לדבר, לכן קיצרתי בדבריי.
אברהם נגוסה: ממש עשית טוב.
מרדכי יוגב: אולי יש עוד מישהו מהסטודנטים או הסטודנטיות שרוצה לדבר קודם?
אברהם נגוסה: מהסטודנטים, אני חושב שכולם דיברו.
<סדריק סבן: (תרגום חופשי מאנגלית): קוראים לי סדריק סבן, אני מצרפת.
<סדריק סבן: דבר ראשון תודה לכולכם שנתתם לנו את ההזדמנות הזו לדבר איתכם ישירות, זו חוויה מדהימה בשבילה.
<סדריק סבן: השאלה שלי ושל המשלחת הצרפתית היא שהיום נהיה קשה יותר ויותר להגן על ישראל נגד ההצלחות של ה-BDS.
<סדריק סבן: אני הבנתי משהו בקמפוס שלי, שהתעמתות איתם אף פעם לא שכנעה אף אחד.
<סדריק סבן: למה שלא נשנה את האסטרטגיה שלנו?
<סדריק סבן: למה שלא נשנה את האסטרטגיה שלנו לגמרי?
<סדריק סבן: במקום להיות בצד של הגנה, שלהגיד 'לא, ישראל לא מדינת אפרטהייד', למה שלא נחלוק את הדברים שאנשים כולם מקנאים בישראל לגביהם, תעשיית ההיי טק וכו'?
<סדריק סבן: למה שלא נשנה את התכנית לגמרי?
<סדריק סבן: לדוגמה מדינות המפרץ עשו בדיוק את אותו דבר, הם פרסמו את האקסטרווגנטיות שלהם, את החנויות האדירות, ואף אחד לא מדבר על עבדות וכל מה שקורה שם.
<סדריק סבן: אז למה שלא נשנה את האסטרטגיה שלנו?
<סדריק סבן: למה שלא נגיב להם עם אינטל והזדמנויות רפואיות במקום להיות בצד של ההגנה, כי זה לא שכנע אף אחד אף פעם.
מרדכי יוגב: בוקר טוב, ברשות היושב ראש ותודה רבה לכל מי שארגן את הפגישה, אבל קודם כל לכם, שבאתם לישראל, לכנסת, לוועדת העלייה והקליטה וזה באמת מרשים מאוד.
מרדכי יוגב: כפי שאמרו כבר חבריי לפני כן, נציגים של 20 מדינות ושאפו גם לארגון, שאני לא מכיר, ולכל הארגונים שסייעו לזה.
מרדכי יוגב: ישראל זה פשוט הבית שלכם.
מרדכי יוגב: בין אם תחליטו לעלות ובין אם לא, ישראל זה הבית בהגדרה של כל יהודי העולם.
מרדכי יוגב: תופעת ה-BDS כמו כל החרמות וההשמצות, היום היא נקראת כך, הדה לגיטימציה, אבל היא לאורך כל הדורות, לצערנו.
מרדכי יוגב: האנטישמיות ליוותה אותנו כמו אתגר לאורך כל הדורות, שאם הוא לא היה יכול להיות שהיינו נרדמים ונטמעים ומתבוללים, וכשהוא בא נגדנו אז אנחנו מזה גם יודעים מי אנחנו ויודעים גם להתגונן ולקיים את קיומנו.
מרדכי יוגב: אני חושב שהתשובה הבסיסית לעניין היא ככל שישראל תהיה משגשגת יותר וחזקה יותר, לא במובן הכוחני, אלא במובן של הערכים, של הרוח, של האמת הפנימית - - - פעם שמעתי שאין כנס רפואי בעולם שלא שואלים מה אומרת היהדות מבחינה מוסרית, מבחינה אתית, בבריטניה או בכל מקום אחר.
מרדכי יוגב: אז ככל שישראל תהיה משגשגת יותר מבחינה ערכית זאת אולי התשובה הגדולה ביותר לאנטישמיות.
מרדכי יוגב: אני חושב שכל הכבוד למאבק שאתם מובילים באוניברסיטאות, זה הרבה פחות פשוט מאשר להתמודד אפילו פה.
מרדכי יוגב: ההסברה והדאגה למדינת ישראל, אני מסכים שלא תמיד הכול אפשר, קשה לחנך מבוגרים ותפיסות עולם שקיבלו כבר מרגע שינקו חלב מאימם ואנחנו יודעים היום פה, למשל, שהילד הערבי, יש לי בן פה בירושלים, שעובד עם חבורות נוער בסיכון, גם עם חבורות נוער ערבי, הם מקבלים בטלפון רק את התמונה שהשוטר הרג ערבים, או שהאזרח הרג ערבי.
מרדכי יוגב: הם לא מקבלים את החלק לפני שהערבי ניסה לדקור יהודי או דרס יהודי ואז תמונת העולם שלהם מעוותת, פשוט כך.
מרדכי יוגב: הוא מדריך את החבורות הללו והוא מתמודד עם זה עם סיפורים מעניינים ביותר, כולל במקומות היותר קשים, מחנה פליטים שועפט.
מרדכי יוגב: הוא מתמודד בחודשיים-שלושה האחרונים עם - - - והם זקוקים לו, והם נאמנים כי הוא נותן את כל נפשו עליהם.
מרדכי יוגב: פשוט דברים מאוד מעניינים בקונטרסט של מי שמגדל את אנשיו לחיים, ועם ישראל מגדל לחיים, לנו וגם לערבים שסביבנו, והצד שמנגד מקדש מוות.
מרדכי יוגב: זו נקודה שגם באירופה מרגישים אותה, שאנשים רוצים לחיות, עם ישראל רוצה לחיות עם ערכים של טוב ובאירופה רוצים פשוט לחיות.
מרדכי יוגב: ויש מנגד, לצערי, אני לא אומר את זה באופן גזעני, אידיאולוגיות, לא כולן, שמקדשות מוות, שרוצות לכפות על האחר, אם הוא לא חושב כמוני אז הוא בר הריגה, דאעש וכל מיני תופעות כאלה.
מרדכי יוגב: אני רוצה לקצר את דבריי, אני חושב שמדינת ישראל היא מדינה יהודית ודמוקרטית, גם מדינה של העם היהודי, אבל גם, וזה עוד נימוק, הערבים שחיים בישראל, בגליל ובגולן, בכל מקום, ביפו ובחיפה וגם ביהודה ושומרון, חיים פה יותר טוב מבכל מדינה ערבית שכנה, מבכל המזרח התיכון.
מרדכי יוגב: יש להם חשמל שבעה ימים בשבוע, יש שירותי בריאות, יש מרקם חיים.
מרדכי יוגב: ישראל אחראית לזה, היא חשה אחריות, לא רק לביטחון אלא גם למצב ההומניטארי של ערבים בכל ישראל, בוודאי כאזרחים, גם ביהודה ושומרון, גם אם הם לא בהכרח אזרחים, כך שאפרטהייד רחוק מזה.
מרדכי יוגב: בוודאי שאמרו פה להאדיר את ישראל ביצוא.
מרדכי יוגב: סיפר ראש הממשלה, כשחזר מצרפת מכנס על האקלים, ש-50 מדינות רצו לדבר איתו, על סייבר ועל ביטחון ועל חקלאות ועל רפואה.
מרדכי יוגב: בוודאי שישראל צריכה לעסוק בזה אולי יותר, וגם נמצאת ותמיד נכון לעשות יותר.
מרדכי יוגב: כל מה שנותר לי זה להגיד לכם תודה ויישר כוח וכולנו שותפים ביחד, בין מבפנים ובין מבחוץ, להמשך בניינה ושגשוגה של מדינת ישראל.
מרדכי יוגב: טוב פה יותר מהרבה מקומות בעולם.
מרדכי יוגב: בין אם תחליטו לבקר ולהיות שגרירים בחוץ ובין אם תחליטו בשלב מסוים לבוא לפה, ברוכים הבאים ותמשיכו לעשות חיל ובהצלחה לכם ולעם ישראל.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת מייקל אורן רוצה לענות לשאלתך, להוסיף.
מיכאל אורן: אני רוצה לתת לכם, סדריק, כמה תשובות יותר מפורטות לגבי העשייה בקמפוסים.
מיכאל אורן: אני חושב שאני מאוד פעיל בזה ובשבוע הבא יש לנו כנס על הנושא של BDS פה בכנסת.
מיכאל אורן: העניין של מיתוג.
מיכאל אורן: בשנים האחרונות, בערך בשש השנים האחרונות, המדינה השקיעה לא מעט כסף בניסיון למתג את המדינה בצורה אחרת, כמו שאתה תיארת.
מיכאל אורן: לצערי, אני חייב לדווח שההצלחה הייתה מוגבלת ביותר.
מיכאל אורן: הגענו למסקנה שכן כדאי להבליט את כל ההישגים של המדינה בתחומי ההיי טק, start up nation, כפי שאתה יודע, ובסופו של יום אין לנו ברירה אלא להיכנס לתעלות של הסכסוך, של היחסים שלנו עם הפלסטינים והעולם הערבי, הנושא של האפרטהייד.
מיכאל אורן: צריך פשוט להיכנס, מה שנקרא ליצור מגע עם האויב ואין לברוח מזה.
מיכאל אורן: צריך להמשיך להבליט את ההישגים, כמו שחבר הכנסת יוגב אמר, בכל התחומים החיוניים לאנושות, אבל בלית בררה, ואני חייב להגיד לכם שגם כמי שנלחם הרבה פעמים בקמפוסים, שאין תחליף לידע.
מיכאל אורן: צריך להכיר את ההיסטוריה, להכיר את הנרטיב, לא רק שלנו, גם שלהם, להכיר את הנרטיב שלהם יותר טוב.
מיכאל אורן: לו היה לי זמן הייתי יכול לתת לכם איזה חצי שעה שתדעו איך להילחם בקמפוסים.
מיכאל אורן: מה שהכי חשוב, אני חושב שהוזכר פה על ידי קסניה, ליצור בריתות עם ארגונים אחרים, לא יהודיים, להרחיב, כמו שאמרתי, את האוהל של הפעילות הפרו ישראלית, כמה שיותר הידברות, גם עם אלה שלא מסכימים איתך או איתנו.
מיכאל אורן: זה לא תמיד קל, אבל מאוד חיוני לנו.
מיכאל אורן: ולהכיר בעובדה, ואני חוזר ומדגיש את מה שאמרתי קודם, שהיום למעשה אין הבדל בין פעילות אנטי ישראלית, לא רק בקמפוסים, גם במוסדות בינלאומיים, בעיקר באירופה המערבית, ובין אנטישמיות.
מיכאל אורן: אנחנו יודעים שמה שמתחיל כפעילות אנטי ישראלית מסתיימת בסופו של דבר כפעילות אנטי יהודית.
מיכאל אורן: לכן אנחנו כולנו ביחד, אני וחבריי וחברותיי בכנסת, אנחנו עומדים ברשותכם, אנחנו עובדים בשבילכם.
מיכאל אורן: אני יכול לדבר רק בשמי, שבלשכה שלי הדלת פתוחה למשלחות ואנחנו תמיד מוצאים זמן לדבר איתכם, אם במסגרת של WUJS או ארגונים חשובים אחרים.
מיכאל אורן: לכן תודה.
אברהם נגוסה: שירן אסף, רכזת פרויקט עמיתי ישראל.
<שירן אסף: שלום.
<שירן אסף: שמי שירן, אני עובדת בסוכנות היהודית, כחלק מהצוות שמנהל את משלחת הסוכנות לקמפוסים.
<שירן אסף: יש לנו כיום 80 נציגים ברחבי העולם, מרביתם בצפון אמריקה, קנדה וארצות הברית והיה לי חשוב בעיקר להציג בפניכם את העבודה שאנחנו עושים, כי אני מאמינה שזה הפורום הכי חשוב לחשוף בו את הפרויקט המאוד חשוב שלנו.
<שירן אסף: אנחנו שולחים לחו"ל שליחים אחרי תואר ראשון לעבוד עם סטודנטים יהודים בקמפוס תחת ארגון הלל אינטרנשיונל.
<שירן אסף: מה שהשליחים שלנו עושים זה בעיקר עבודה חינוכית של קירוב הסטודנטים היהודים לישראל בכל מיני פרמטרים ובין היתר לצערנו הם גם עוסקים בפעילות ה-BDS בשטח, הם מנחים את הסטודנטים, הם עובדים איתם ואנחנו בסוכנות עובדים מאוד מאוד קשה על התחום הזה, על קידום הקשר בין הסטודנטים, ביניכם, לבין ישראל וגם על מאבק באנטישמיות וב-BDS.
<שירן אסף: וזהו.
<שירן אסף: היה חשוב לי שתכירו את העבודה החשובה שלנו וגם אנחנו פה לרשות
<שירן אסף: כם ושואפים תמיד להרחיב את שיתופי הפעולה שלנו ולשלוח כמה שיותר נציגות ונציגים לשטח.
<שירן אסף: תודה רבה.
אברהם נגוסה: אני נותן עכשיו לארגון הלל בישראל, אלון פרידמן.
<אלון פרידמן: בוקר טוב.
<אלון פרידמן: אני באמת אנסה לתמצת את הדברים בקצרה, אני חושב שבין ארגון WUJS העולמי, שאני מכיר שנים רבות ומכבד וגם היה לי הכבוד לנהל את מכון WUJS בערד לפני מספר שנים ובין הלל, אני חושב ששני הארגונים היהודיים הגדולים האלה מכסים למעשה את כלל היבשות.
<אלון פרידמן: הפעילות של הלל מתמקדת בעיקר בישראל ובארצות הברית, באמריקה הלטינית וברית המועצות לשעבר, WUJS עובדים חזק מאוד באירופה, באוסטרליה, בדרום אפריקה ובמקומות אחרים.
<אלון פרידמן: יש גם מקומות של חפיפה ואני חושב שבין שני הארגונים האלה הכיסוי הוא יפה.
<אלון פרידמן: אתם כמובן נהדרים, אני תמיד מתרגש, אל"ף, כשהאולם הזה מתמלא, וזה לא תמיד קורה, ובי"ת, כאשר מדובר בסטודנטים שבחרו כבר ומזוהים ומגיעים לארץ והארגון שמנהל את הקונגרס השנתי שלו כל שנה בישראל ושהיושב ראש העולמי שלו חייב לעבור ולגור בישראל.
<אלון פרידמן: הדברים האלה אומרים עליכם הכול.
<אלון פרידמן: אתם לא הבעיה שלנו, הבעיה שלנו היא החברים שלכם בקמפוסים ואני חושב שהעזרה שמדינת ישראל צריכה מכם היא הדבר היחידי שמדינת ישראל לא יכולה לעשות בעצמה.
<אלון פרידמן: כאשר אתם מגנים על ישראל בקמפוסים מאשימים אתכם בזה שאתם סוכנים של מדינה אחרת, כאשר אתם בוחרים לא להגן על ישראל בקמפוסים אצבעות מאשימות מופנות אליכם מההורים שלכם, אפילו מהאנטי ישראלים בקמפוס שגם ככה מזהים אתכם כפרו ישראלים בהיותכם יהודים, ולכן אתם בעצם נמצאים בין הפטיש לסדן.
<אלון פרידמן: אבל כמו שאמרתי, אתם כבר עשיתם את הבחירה החשובה ועל כך, אני חושב שכולם מצדיעים לכם.
<אלון פרידמן: מה שאנחנו מנסים להבין, ואנחנו רואים את זה בעיקר בקמפוסים בצפון אמריקה, אני מניח שעניינים דומים קורים במקומות אחרים, זה איך אנחנו בעצם מוצאים את הצעירים שהם אדישים ואיך אנחנו מצליחים להנחיל בקרבם את התובנה הזאת, שחבר הכנסת אורן הזכיר אותה ואני רוצה להדגיש אותה פעם נוספת, את העובדה הפשוטה שלישראל יש זכות לגיטימית להתקיים כמדינה יהודית במקום שבו היא נמצאת היום, give or take a few kilometers in a border,, לא ניכנס לדיון הזה כרגע, אבל ברגע שהקונספט הזה יהיה נקודת המוצא שממנה יוצאים הסטודנטים לדיון אז אפשר לבקר את ישראל ולשבח אותה, לכבס כביסה מלוכלכת בתוך הבית, או מחוצה לו, אבל עד שלא תהיה את התובנה הזאת שלישראל יש זכות לגיטימית להתקיים כמדינה יהודית דמוקרטית במקום שבו היא נמצאת היום לא נוכל לנהל את הדיון ולא נוכל לגייס אף אחד לתמיכתנו.
<אלון פרידמן: בהנחלת התובנה הזאת אנחנו כמובן צריכים הכי הרבה את העזרה שלכם.
אברהם נגוסה: ראש מחלקה בהסתדרות הציונית העולמית, גב' גוסטי ברוורמן.
<גוסטי יהושע ברוורמן: בוקר טוב.
<גוסטי יהושע ברוורמן: המחלקה לפעילות בתפוצות מתעסקת בעיקר עם נושא של סטודנטים ברחבי העולם.
<גוסטי יהושע ברוורמן: מאוד התחברתי למה שאתה אמרת.
<גוסטי יהושע ברוורמן: אני חושבת שמה שמאוד ברור היום, כשאנחנו מסתובבים בעולם, שלהיות יהודי זה קשה, להיות ציוני זה קשה יותר.
<גוסטי יהושע ברוורמן: לפני שבועיים במונטיווידיאו מישהו אמר לי, 'תשמעו, מבחינתי כשאני הולך היום לקמפוס להגיד שאני ציוני זה עומד בסתירה לעובדת היותי אורוגוואי גאה', איכשהו זה נחשב לבגידה.
<גוסטי יהושע ברוורמן: לכן אני חושבת שהמשימה היא משימה לא איתכם.
<גוסטי יהושע ברוורמן: אתם, כמו שאלון אמר, בחרתם, המשימה שלנו היא גם לא העניין של רק ההסברה, המשימה שלנו זה לחבר יותר צעירים יהודיים בכלל לזהות היהודית שלהם ולקשר עם מדינת ישראל.
<גוסטי יהושע ברוורמן: זה האתגר הגדול.
<גוסטי יהושע ברוורמן: זה לא ה-BDS תכלית הכול.
<גוסטי יהושע ברוורמן: אתם יודעים מה, זה סיפור מאוד מאוד קשה, אני מאוד מוטרדת מההתרחקות ההולכת וגוברת של צעירים יהודיים מהמקורות שלהם ובוודאי מאיזה שהוא קשר למדינת ישראל.
<גוסטי יהושע ברוורמן: לכן אני חושבת, ופה הפנייה אליכם, ותודה לאלה שנשארו מחברי הכנסת, כי בעיניי ועדה הולכת לשני הכיוונים וחשוב שחברי הכנסת נמצאים, האתגר הוא לאגם משאבים.
<גוסטי יהושע ברוורמן: אנחנו כמוסדות לאומיים, ההסתדרות הציונית, הסוכנות היהודית, קק"ל וקרן היסוד, כל אחד מאיתנו עושה משהו, מדינת ישראל עושה משהו, אני לא חושבת שבעת הזאת יש התארגנות אמיתית חירום כדי לסייע להם להצליח במשימה הזאת, כדי להצליח להביא יותר חבר'ה צעירים בכלל להבנה למה מדינת ישראל היא חשובה והיא נכס ולא נטל.
<גוסטי יהושע ברוורמן: וזה האתגר שאני מציבה בפניכם.
אברהם נגוסה: אתמול קיימנו דיון פה עם כל הארגונים, נציגי משרדי הממשלה, וסיכמנו וקראנו לאגם את כל הכוחות, לאחד את כל הכוחות וגם משאבים בעניין הזה.
אברהם נגוסה: נציג משרד הקליטה, המדען הראשי, ד"ר זאב חנין.
אברהם נגוסה: בבקשה, כמה מילים.
<זאב חנין: שלום לכולם.
<זאב חנין: בוקר טוב לכולם, זה עונג להיות איתכם.
<זאב חנין: אני אדבר בעברית, מספר משפטים.
<זאב חנין: קודם כל הייתי רוצה באמת להתייחס למשפט של מר פישר, שבעיניי זה מאוד מאוד חשוב.
<זאב חנין: האמת היא שבסיטואציה הנוכחית העולם האיסלמי הערבי רואה את המאבק נגד ישראל כפרויקט קולקטיבי שלהם.
<זאב חנין: אנחנו בהחלט מעוניינים שמדינת ישראל תחזור להיות הפרויקט הקולקטיבי של העם היהודי.
<זאב חנין: בוודאי אנחנו מאוד מודאגים מהעובדה שכפי שצוין פה, שהמיקום של מדינת ישראל יורד בזהות ובתודעה הקולקטיבית של יהודים צעירים בתפוצות.
<זאב חנין: אז כנראה מי כמוכם יכול לעשות כדי להחזיר את זה.
<זאב חנין: נראה לי שאם באמת, כמו שאנחנו רואים את זה, קודם כל באירופה, אם העמים שמסביבכם יבינו שמאחוריכם יש איזה שהוא כוח חזק, זה רק יוסיף כבוד ולא יוריד את האופציות והכלים להתמודד מול הבעיות.
<זאב חנין: אני חושב בתור סוציולוג שכרגע בימינו הסיפור שהיה אולי לפני כמה עשרות שנים, של מה שנקרא נאמנות כפולה, בעיה מול העם היהודי, זה רחוק רחוק מאחורינו, אפילו במזרח אירופה היום זה לא כך.
<זאב חנין: לפחות לא צריך להתבייש, שאתם בצורה זו או אחרת מזוהים ומזדהים עם מדינת ישראל.
<זאב חנין: אבל באופן פרקטי מה שהייתי מציע, אני כמדען ראשי של משרד העלייה והקליטה, גם חבר בארגון שנקרא פורום מדענים ראשיים, שזה ארגון שמייעץ לממשלת ישראל מבחינת המדיניות של הפיתוח המדעי והטכנולוגי, אז אנחנו היינו מצפים מכם לשני דברים, במידה שכמובן זה מקובל בהשקפת עולמכם.
<זאב חנין: דבר אחד זה באמת לתמוך ולהשתתף בכל הפרויקטים, שיהיה שיתוף פעולה עם מוסדות החינוך ומוסדות המדע הישראלים.
<זאב חנין: אני מלמד במקביל גם בשתי אוניברסיטאות, אוניברסיטת בר אילן ואריאל, שזה סדין אדום, כפי שאתם יודעים, לחלק גדול מהחברים בחוץ לארץ.
<זאב חנין: אז אם אתם תעודדו את הצוות שלכם וגם תשתתפו בתור סטודנטים, בתור מומחים ברגע שתסיימו את הלימודים בפרויקטים האלה, זה כבר יהיה נכס מאוד גדול, גם ליהדות התפוצות וגם למדינת ישראל.
<זאב חנין: ודבר שני, לא פחות חשוב, אנחנו מאוד צריכים אתכם לסמסטר בשנה פה במוסדות החינוך בישראל.
<זאב חנין: אני חושב שזה יהיה לטובת הקהילה היהודית העולמית, לטובת המדע הבינלאומי, המדע בישראל והמדינות שאתם חיים ואני חושב שזה פתרון טוב לכל הבעיות שמוצגות בפנינו.
אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לכולם שהגעתם, אני מאחל לכם שתיהנו בביקור שלכם פה בישראל.
אברהם נגוסה: ישראל היא הבית של כולנו ולכולנו יש חובה להגן על הבית שלנו ואני מאוד מברך על מה שאתם עושים, איפה שאתם נמצאים, בכל העולם.
אברהם נגוסה: אנחנו לצדכם, וכמו שאמרתי קודם, שקיימנו אתמול דיון פה בעניין אנטישמיות ו-BDS ואנחנו, מוסדות המדינה, מתגייסים לנושאים האלה וביחד כולנו בשיתוף פעולה ננצח גם במהלך הזה.
אברהם נגוסה: תודה רבה לכם, אני סוגר את הדיון.