GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד קורן: את עושה עבודה נאמנה אבל אפשר גם להגיד את האמת.
דוד קורן: זה לא בקריטריונים.
<שרה כהן: לא הגשתם.
דוד קורן: תעמדי מאחורי זה.
<שרה כהן: נכון, כי לא הגשתם.
דוד קורן: לא, כי זה לא בקריטריונים שלכם.
דוד קורן: את יודעת את הקריטריונים.
אברהם נגוסה: אני חושב - - -
דוד קורן: לא הגשנו גם למשרד התיירות, אני אגיד את זה עוד פעם.
דוד קורן: כי גם שם אנחנו לא בקריטריונים.
אברהם נגוסה: למה שיניתם את הקריטריונים?
<שרה כהן: אני לא יודעת להגיד לך כי אני לא עסקתי בפועל בשינוי הקריטריונים.
<שרה כהן: החלטות על שינוי קריטריונים ומבחני תמיכות הן החלטות של שר.
אברהם נגוסה: גברת ג'וסי ארבל ממועצת העולים.
<ג'וסי ארבל: אני חושבת בדיוק בנקודה הזו, מועצת ארגוני העולים זה - - - .
<ג'וסי ארבל: היו לי עוד דברים להגיד לגבי שפות אבל, אני רוצה, בענין משרד הקליטה, להסביר משהו.
<ג'וסי ארבל: אנחנו חווינו, הרבה מארגוני העולים, חווינו כל מיני שנים של עיסוק בתמיכות.
<ג'וסי ארבל: היום התמיכות קובעות – ואולי זו תשובה לשאלה שלך, 75% מהפעילות שלנו, זה לעולים, אבל במקרה שלהם בטח לא הייתם, כי אתם משרתים כל כך הרבה אנשים מכל כך הרבה אוכלוסיות, אבל רציתי להוסיף שבמועצת ארגוני העולים – ואני לא שמעתי פה צרפתית, אנגלית, מדברים על הנגשה בשפות.
<ג'וסי ארבל: יש המון שפות של עולים.
<ג'וסי ארבל: צרפתית ואנגלית, בנוסף לרוסית ואמהרית, הן יותר משמעותיות.
<ג'וסי ארבל: דוברי ספרדית, איטלקית, הונגרית, בולגרית, ממש סובלים, כי אין להם מי שמבין אותם.
דוד קורן: ופה דווקא כאלה יש לנו.
<ג'וסי ארבל: ופה אני רואה שיש מקום אולי לפתוח דיון עם מועצת ארגוני עולים, שהיתרון שלנו הוא מתנדבים והם דוברי שפות ואצלנו, היה לנו סטודנט לעבודה סוציאלית, שהכין תכנית עבודה להכשרה של מתנדבים דוברי אנגלית לער"ן, זה ישב לי על המדף והוצאתי את זה לפני שנתיים, להביא לכאן, כי אני חושבת שהעניין קיים, אני מאמינה שהצורך קיים בכל השפות, אני מסכימה עם שרה שכשמדברים על עולים אז מדברים על דוברי שפות וזה מה שהיה מאוד טוב בחוזר מנכל של משרד הבריאות, כי במצב חירום, שלושים שנה אני רוצה לדבר שפה, ואני ועניתי כבר על קריטריונים של משרד הקליטה אבל רוצים רוסית, אמהרית, אנגלית, צרפתית, ספרדית, אז יכול להיות שיש על מה לדבר עם ארגוני העולים, שהם מוכנים באמת להשתתף בדברים שמובילים את הצרכים של העולים שלהם.
<ג'וסי ארבל: כולנו מחכים לקריטריונים שמשרד הקליטה עוד לא הוציא ל-2016, אז אין מה להגיד, אין להם, הם עוד לא קיימים.
אברהם נגוסה: אתם, כמועצת ארגוני העולים, האם אתם יכולים לגייס מתנדבים לער"ן?
<ג'וסי ארבל: כן.
<ג'וסי ארבל: אני לא יכולה להתחייב לכל שפה בכל ארגון אבל - - -
אברהם נגוסה: כמה שאפשר.
<ג'וסי ארבל: אמרת על תמיכה שאין מודעות לדוברי שפה, לארגוני עולים בהחלט יכולה להיות ערוץ תקשורת, שיש את הקו, אולי לא תמיד בשפה המתאימה אבל שיש איזה מענה.
<ג'וסי ארבל: בשמחה.
דוד קורן: היה לנו מפגש, אני יכול להגיד, לפני שנתיים עם, a.a.c.i., בדיוק על הקמה של השירות, וזה נפל על זה שלא אנחנו ולא הם הצלחנו להביא את הסכום כדי להרים את זה אבל, הם היו מאוד בעני, זה ברור שיש צורך בזה.
דוד קורן: כל השפות שהזכרת – יש לנו פונים בשפות האלה.
אברהם נגוסה: אני חושב שפה, לפחות בדבר אחד התקדמנו, כשכארגוני העולים ואתם תהיו בקשר אז הם יכולים לגייס לכם מתנדבים, זה מאוד חשוב, דוברי שפות שונות כמובן.
אברהם נגוסה: זה חשוב מאוד, ארגוני העולים יכולים להיות מקור לגיוס מתנדבים בשפות שונות.
אברהם נגוסה: עוד דבר, אני חוזר אל משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: לדעתי, העניין של קריטריונים שמשתנים כל הזמן ושזה תלוי בעמדתו של השר, כי מי שקובע זה השר, אז יש לנו עכשיו שינוי, יש לנו שר אחר כרגע ואני מציע שתגישו את זה, את הבקשה, למשרד הקליטה ואנחנו נפנה לשר, להתייחס לנושא הזה.
אברהם נגוסה: זה לא עולה להם שום דבר, אתם תגישו, אתם הראיתם שלא הגשתם ואם לא הגשתם אז אי אפשר לבוא בטענה.
אברהם נגוסה: אבל, שינוי הקריטריונים זו טענה שהולכת למי ששינה את הקריטריונים, אז כיוון שאנחנו חיים פה, במדינה דמוקרטית שיש מפלגות שונות שמשתנות כל הזמן אז גם שיקולים פוליטיים יכולים להיות נתונים לשינוי.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה שנראה את הדברים האלה.
אברהם נגוסה: לצערי הרב, יש גם את הדברים האלה אבל, עלייה וקליטה לא צריכות להיות קשורות לשום פוליטיקה, הן צריכות להיות נקיות מפוליטיקה, זה אינטרס לאומי ממדרגה ראשונה ולכן, אני רוצה לראות את הדברים האלה, אני מבקש מער"ן, תגישו בקשה למשרד הקליטה, אנחנו נפנה לשר.
<רועי בן נעים: חבר הכנסת נגוסה, יש לי שאלה.
<רועי בן נעים: רועי בן נעים, ממשרד הרווחה.
<רועי בן נעים: משרד הבריאות, שהוא בעצם מעניק את התמיכה לער"ן, על סך 70% ממה שאמר קודם, סדר גודל של 600,000 שקל.
<רועי בן נעים: אני יודע שמבחינת מבקר המדינה, היה לנו לא מזמן מקרה דומה של משרד הרווחה אל מול משרד החינוך, על כפל תמיכות.
<רועי בן נעים: אי אפשר לתת תמיכה גם אנחנו, גם משרד הרווחה נגיד, לצורך הענין וגם משרד הבריאות או משרד הקליטה והעלייה, לארגון אחד, לעמותה שבמקרה הזה היא ער"ן.
<רועי בן נעים: אני לא מכיר שיש אפשרות כזאת.
<חיים הופרט: זה תפקידו של משרד המשפטים - - -
אברהם נגוסה: מי אתה?
<רועי בן נעים: אולי מישהו - - -
<חיים הופרט: תפקידו של משרד המשפטים הוא לייצר סינכרוניזציה בין מבחני התמיכה ואני מופתע ממה שאתה אומר.
<חיים הופרט: כל משרד אמור לתמוך בפעילות אחרת.
<חיים הופרט: ארגון יכול לגשת למבחני תמיכה שונים במשרדים שונים.
<חיים הופרט: משרד, לדוגמה, לא רוצה לתת דוגמה פה ספציפית של ער"ן - - -
<רועי בן נעים: בגלל הסכום, שניה, בגלל הסכום?
<רועי בן נעים: כי לצורך העניין במבחן התמיכה הוא יקבל סכום גבוה יותר.
<חיים הופרט: לא משנה.
<חיים הופרט: אנחנו נכנסים פה לטריטוריה של משרד המשפטים ומשרדי המטה של משרדי הממשלה, שתפקידם ליצור סינכרוניזציה בין המשרדים, זה לא בהכרח מבחני תמיכה אבל רק כדי להבהיר מה קורה, ער"ן יכולים לגשת לכל מבחן תמיכה שהם רוצים, מבחן תמיכה אמור להיות מאושר על ידי משרד המשפטים בתהליך ארוך ביותר, ולאור האירועים האחרונים בתהליך הרבה יותר ארוך ממה שהיה פעם, לכן, אין מצב שבו משרד הבריאות מפרסם מבחן תמיכה, כשיש כפל תמיכה בין משרד למשרד אחר.
אברהם נגוסה: אתה צריך להבין שהמטרה פה, של שירות לעולים, פה הצלת חיים.
אברהם נגוסה: אם משרד הקליטה או משרד הבריאות בא ואומר לי: אני עושה מה שער"ן עושים אז אני לא יכול לדרוש מהם לתת לער"ן אבל משרדי הממשלה לא עושים את זה ויש פה גוף שעושה את זה, מעריכים את מה שהם עושים, כולנו מעריכים וגם משרדי הממשלה אבל, מה תורם אם אנחנו מעריכים אותם רק במילים?
אברהם נגוסה: מה תורם אם אנחנו מעריכים אותם ולא תומכים בהם בתקציב כדי שיתנו שירות טוב לעולים חדשים?
אברהם נגוסה: זו כל הנקודה.
אברהם נגוסה: קיי, אני רוצה לפנות עכשיו למשרד החינוך.
אברהם נגוסה: מאיה שריר או אלה.
אברהם נגוסה: אלה, בסדר גמור.
<אלה אלגרסי: שלום, שמי אלה אלגרסי, אני מנהלת אגף יעוץ, בשרות הפסיכולוגי-יעוצי, משרד החינוך.
<אלה אלגרסי: מתוך הדיון פה אני רוצה להתייחס לשתי סוגיות.
<אלה אלגרסי: האחת היא התכנית הלאומית למניעת אובדנות ואני חושבת שלא מספיק מיצינו כאן את הדיבור, מכיוון שכולנו מעורבים בתכנית הזאת וכיוון שהתכנית היא יחסית בתחילת דרכה, יש בה תיקצוב מעבֵר לתמיכות וקניית שירותים למניעת אובדנות, אז צריך לשבת ביחד ולחשוב איך אנחנו מוצאים איזושהי נישה שמחברת למקום של ער"ן.
<אלה אלגרסי: זו נראית לי ממש פלטפורמה נכונה כרגע.
<אלה אלגרסי: במקום ללכת אחורה ולחשוב למה לא, לראות איך עכשיו, בתוך התכנית הלאומית של מדינת ישראל, של ממשלת ישראל, לעשות את הדבר הזה ואני חושבת שכל המשרדים יסכימו על זה.
<אלה אלגרסי: זו אחת המטרות שאנחנו צריכים לקחת על עצמנו.
<אלה אלגרסי: הדבר השני שאני רוצה להגיד הוא שמבחינת משרד החינוך, קו פתוח לתלמידים והוריהם קיים, הוא כמובן לא נותן שירות 24/7 והוא הרבה יותר מצומצם, אבל קיים בתוך משרד החינוך קו כזה.
<אלה אלגרסי: היו ניסיונות בעבר, דווקא ב"צוק איתן", לייצר תמיכה באמצעות ער"ן ולא מצאנו את הדרך הבירוקרטית התקציבית להעביר את הכסף וזה נעצר.
<אלה אלגרסי: אז כן יש פה איזושהי בעיה אבל, הדבר הכי משמעותי שאני הולכת אתו מכאן עכשיו, קשור לאיתור אנשי מקצוע שלנו, יועצים ופסיכולוגים דוברי שפות, בניסיון לגייס אותם להיות מתנדבים.
<אלה אלגרסי: עשיתי כבר איזו שיחה על זה עם שירי קודם אבל, כן חשוב לדעת כאן, סביב השולחן, שיש מעט מאוד אנשי מקצוע – אני אגיד שמבחינת יועצים חינוכיים דוברי אמהרית, יש לנו 22 יועצים במערכת, פסיכולוגים אין לנו.
<אלה אלגרסי: יש פה עוד משימה, היא קצת ב'סמוי', המשימה של ער"ן היא משימה מאד מאד חשובה אבל כדי שיהיו מתנדבים וכדי שיהיה מי שיכשיר אותם, צריך לחזק בכלל את העיסוק באנשי מקצוע דוברי שפות, שיכולים לתת את השירות הזה ולנסות לחזק את הפלטפורמה שלהם בהגשת עזרה.
אברהם נגוסה: כן, כמובן, לפי ההתרשמות שלנו בשטח, חלק מן השירות של המרכז הוא שמכשירים את האנשים, זה לא שכל מתנדב שהוא רוצה להיות מתנדב יכול להיכנס ישר לשירות, כי הוא צריך הכשרות, זה כולל גם ענין של שפה אבל לא רק שפה אלא גם את העניין של התרבות והרגישות התרבותית.
<אלה אלגרסי: אני לוקחת על עצמי לנסות לאתר אנשי מקצוע ויועצים ולנסות לגייס אותם להתנדב.
אברהם נגוסה: מעבר לזה, אם משרד החינוך רואה, כיוון שהפניות הן, כמו ששמענו, בעיקר, של צעירים שנמצאים בגיל התבגרות וזה בעיקר בתיכון, שהם נכנסים לכל מיני לחצים ואז הם מצילים אותם מאובדנות, הרי אם משרד החינוך רואה כתובת במרכז הזה, למתן שירות טוב, אז אתם יכולים לבוא גם מעבר לכך שאתם מוכנסים לגייס מתנדבים, האם אתם יכולים לתת תקציב בשבילם כדי להרחיב את השירות יותר לחזק את השירות?
<אלה אלגרסי: אז אני אגיד שאנחנו עושים ככל יכולתנו עם התקציב שיש לנו, להכשיר את אנשי המקצוע שלנו ולתת מענים בתוך המערכת.
<אלה אלגרסי: יש לנו עוד הרבה מה להתקדם שם ובהקשר - - -
אברהם נגוסה: איך אתם עושים את זה?
<אלה אלגרסי: שותפות בתכניות בתוך בתי הספר, התכנית הלאומית 360, שותפות בתכנית של מניעת אובדנות, הכשרנו רק השנה 1,300 יועצים בתוך התכנית בשיתוף עם משרד הבריאות למניעת אובדנות, אז אנחנו עושים ככל יכולתנו בתוך המערכת, ושותפים, בתוך המערכת, לתכניות בינ-משרדיות וגם בתכניות שלנו, כדי לתת מענים לתלמידים בסיכון ותלמידים במצוקה.
<אלה אלגרסי: אני אומרת שוב, במשהו נקודתי שהיה, ב"צוק איתן" שרצינו לאפשר שיתוף פעולה עם ער"ן, בהקשר של מתן מענה ב"צוק איתן" לא הצלחנו למצוא את הדרך התקציבית.
<אלה אלגרסי: הסכמנו על השירות, הסכמנו שזה חשוב, לא מצאנו את הדרך להעביר את התקציב בגלל כפל תמיכות.
אברהם נגוסה: האם אתם הגשתם בקשה למשרד החינוך?
דוד קורן: זה כבר הבשיל ממש לתכנית וזה פשוט נתקע בדיוק בצומת הבירוקרטית הזאת.
דוד קורן: כבר סוכם על הסכום ומשרד החינוך כבר פרסם את זה כשירות קיים, זה נפל שם.
אברהם נגוסה: אבל הגשתם?
דוד קורן: כן, כן.
<שירי דניאלס: הגשנו והם אישרו ולא - - -
דוד קורן: זה אושר.
אברהם נגוסה: אושר.
אברהם נגוסה: אז זה לא, - - -
דוד קורן: הנושא של כפל תמיכות שנאמר פה הוא סוגיה מורכבת.
אברהם נגוסה: לא נראה לי שיש פה בעיה של כפל, תלוי בכל אחד איך הוא מפרש את זה.
אברהם נגוסה: אני לא רואה את הכפילות בזה.
אברהם נגוסה: עורכת הדין שושי, בבקשה.
<שושי הרץ: אני רוצה לנצל את העובדה שנמצא פה תלמידים בחדר הישיבות.
<שושי הרץ: אז קודם כל ברוכים הבאים.
<שושי הרץ: נמצאים פה משרדי הממשלה, הבריאות, החינוך, הרווחה, העלייה והקליטה, הצבא וארגונים נוספים.
<שושי הרץ: מדברים כאן על שירות, דיברה הנציגה של משרד החינוך, אחראית על היועצות במדינת ישראל, על מתן עזרה לילדים והוריהם.
<שושי הרץ: אחד, רציתי לשאול אתכם, תחליטו מי מכם עונה, אם אפשר, שאלה או שתי שאלות קטנות.
אברהם נגוסה: כן, כן, בסדר גמור.
<שושי הרץ: כי זה ממש קשור לנושא שלנו.
<שושי הרץ: אחת, האם אתם מכירים את השירות של ער"ן, עזרה ראשונה נפשית בטלפון, בכלל באופן כללי במדינת ישראל?
<שושי הרץ: אם מכירים ואם כן, האם אתם מכירים מישהו מבין התלמידים, או מישהו –אתם לא חייבים להזדהות ולהגיד אבל, האם שמעתם על פנייה לער"ן?
<שושי הרץ: האם הייתם נעזרים בזה?
אברהם נגוסה: מי שרוצה לדבר שייגש למיקרופון.
<שושי הרץ: האם יש מישהו ששמע?
<שושי הרץ: תזדהה לפרוטוקול.
<אודי: שמי אודי, אנחנו מ"אור תורה", אני רוצה רק לספר שאחד המורים שלנו, אני לא יודע אם מותר לגלות או לא, - - -
<שושי הרץ: בלי שמות.
<אודי: בלי שמות, אז אחד המורים שלנו מתנדב בער"ן כבר שנים רבות וגם חבר שלי, שמעתי ממנו על עבודת הקודש הנפלאה הזאת, של הצלת אנשים, אולי גם כדאי שהתלמידים שלנו ישמעו את זה פעם אחת.
<אודי: תודה.
<שושי הרץ: תודה רבה.
אברהם נגוסה: בוודאי שיותר בגיל ההתבגרות, תלמידי תיכון צריכים את התמיכה, את העזרה, את השירות ולכן, מאד חשוב שגם משרדי הממשלה צריכים לקחת את הצורך הזה ברצינות ולחזק את השירות.
<שושי הרץ: רק להשלים משפט בהקשר של מה שמשרד החינוך אמר כאן.
<שושי הרץ: אכן יש שיתופי פעולה מאוד פוריים בנושא של מניעת אובדנות במסגרת התכנית הלאומית למניעת אובדנות, שבראשה אני עומדת.
<שושי הרץ: כמו ששמענו עברו הכשרות למעלה מאלף יועצים, יועצות ופסיכולוגים, לאיתור, טיפול ומניעה.
<שושי הרץ: המערכת היום עירנית יותר ליכולת שבהם ואנשי צוות מוכשרים בכל המערכות.
<שושי הרץ: מערכת החינוך היא אחת המערכות שהתגייסה בצורה בלתי רגילה לעבודה המשותפת עם התכנית הלאומית.
<שושי הרץ: לקח את הנושא מאוד ברצינות ואנחנו מתפתחים עם הענין הזה.
<שושי הרץ: הנושא עומד על סדר יומם של המשרדים במסירות רבה.
אברהם נגוסה: אני צריך לקדם את העניין כי באחת עשרה אנחנו סוגרים את הדיון אז משפט בבקשה.
<חיים הופרט: אני אומר למשרדי הממשלה, אם אתם לא יודעים להעביר את הכסף לסיוע טלפוני ואינטרנטי, לא ער"ן אלא סיוע אינטרנטי וטלפוני, שלא נסטה מהדיון, אז אנחנו מוכנים להיות "האבא" של זה, תעבירו לנו את הכסף ואנחנו נדע לחלק אותו.
אברהם נגוסה: מה שאת אמרת הוא נכון אבל לגבי מה שאני רוצה לראות בשטח, את יודעת כמה תכניות נשארו במגירה?
אברהם נגוסה: כמה החלטות ממשלה נשארו במגירה?
אברהם נגוסה: הצהרות לא פותרות בעיות.
אברהם נגוסה: אני רוצה בשטח עבודה מעשית.
אברהם נגוסה: זה מה שצריך לעשות ועם זה אנחנו צריכים להתקדם.
אברהם נגוסה: בתחום הצבא, חיילים נכנסים לפאניקה, נכנסים ללחץ ואז מתקשרים לער"ן.
אברהם נגוסה: הצבא, משרד הביטחון, מה אתם עושים כדי לחזק את השירות הזה?
אברהם נגוסה: אל"מ קרן גינת.
<קרן גינת: קודם כל אני רוצה לחזק משהו שאתה אמרת קודם.
<קרן גינת: שמי קרן, אני פסיכיאטרית, אני ראש מחלקת הבריאות בצבא ההגנה לישראל ואני עולה חדשה, מזה שלושים שנה בארץ.
<קרן גינת: העניין הוא לא רק השפות כי העניין הוא גם תרבותי.
<קרן גינת: כשמישהו אומר: כואב לי כאן, מציק לי כאן, אז כל אחד מדבר ממקום אחר, מצורה אחרת, מהבטן, מהראש, מהחזה וההבדלים האלה הם מאוד משמעותיים כדי לתת סיוע ועזרה.
<קרן גינת: אני אתייחס לשני המישורים בנפרד, כי יש את המישור של השאלה איך מטפלים בעולים ויש את המישור של מניעת אובדנות, שהם מצטלבים לפעמים אבל הם שני דברים שהם שונים, כי צריך לעזור לעולים גם אם הם לא יתאבדו וצריך לעזור למישהו שעלול להתאבד גם אם הוא לא עולה.
<קרן גינת: לכן חשוב מאד לעשות את הדיפרנסציה במובן הזה שגם סיוע אמור להגיע משני הכיוונים, כל אחד תחת כותרת אחרת ולאו דווקא באיזשהו ערבוב.
<קרן גינת: בשנת 2006 התחיל קשר מאוד אינטנסיבי בין ער"ן לבין הצבא ועכשיו אני מדברת ככלל, על הפניות של ער"ן.
<קרן גינת: בשנת 2008 –אני יכולה להתגאות בזה כי זה לא אני, אבל קודמיי, יחד עם גורמי אכ"א, הקימו תכנית למניעת אובדנות, שהיום אנחנו כבר יודעים להגיד שזה עובד.
<קרן גינת: כשמתמקדים גם באוכלוסיות, בצרכים שלהן ובמניעת מצוקה – ואני לא אכנס לכל אחד מן הפרטים, הצלחנו להוריד – טפו טפו ועכשיו כל האמונות הטפלות יוצאות, במעל 40% את שיעור המתאבדים בתוך הצבא.
<קרן גינת: אנחנו כמובן גם שותפים למועצה ולתכנית הלאומית ואנחנו נסייע איפה שרק אפשר.
<קרן גינת: כשאתה שואל אם אנחנו נותנים שירות מקביל אז התשובה היא כן.
<קרן גינת: יש מאות קב"נים, יש מפקדים, יש לנו קו סיוע, הוא לא מספיק טוב, הוא לא מספיק טוב, ואני שמחה על שיתוף הפעולה עם ער"ן ועם העבודה שהיא באמת טובה שהם עושים, הם גם מעבירים לנו את השמות של מי שרוצה להזדהות ואנחנו ממשיכים בטיפול.
אברהם נגוסה: האם את יודעת לאיזה שיתוף פעולה אני מתכוון?
<קרן גינת: לכסף?
אברהם נגוסה: על זה אנחנו מדברים.
<קרן גינת: אז בסדר גמור.
אברהם נגוסה: האם אתם נותנים תקציב לער"ן?
אברהם נגוסה: את מעריכה את העבודה שלהם ויש את כל השירותים, אז האם אתם, סליחה, רגע, אחר כך תעני לה, האם אתם נותנים כסף?
<קרן גינת: התשובה היא לא.
<קרן גינת: התשובה היא שאנחנו יושבים וחושבים ומנסים לעשות אבל, התשובה האמיתית היא שאני לא הגוף ובאמת, על השולחן, אם אני אקבל היום, התקציב הראשון שאני אקבל, אם אני אקבל אז אני אשקיע אותו בטיפול בחיילים ולא בקו הסיוע, זאת אומרת, אני מחוייבת לדברים שהם גם בפנים.
אברהם נגוסה: זה גם חלק מהסיוע.
אברהם נגוסה: את אמרת קודם על החשיבות של השירות.
<קרן גינת: חד משמעית.
אברהם נגוסה: שיבחת את השירות.
<קרן גינת: מאוד.
אברהם נגוסה: אבל מה עוזר אם את לא מתקצבת אותו כדי שאותם חיילים יוכלו לקבל את השירות.
<קרן גינת: זה נורא פשוט.
<קרן גינת: בסוף בסוף, כולם מדברים על היררכיה של משאבים.
<קרן גינת: אם הצבא יחליט לתת כסף או משרד הביטחון, אגב, זה לא הצבא, זה משרד הביטחון, אם משרד הביטחון יחליט להקצות משאבים אני מוכנה לפנות בקריאה משותפת ולחשוב ולהיאבק על זה, זו פעם אחת.
<קרן גינת: פעם שניה, אתה שואל אותי – ואני רוצה להיות כנה ולשים את הדברים על השולחן, אם אני אקבל תקציב אז יש לי קב"נית שהיא עולה חדשה, אני אהפוך אותה לאזרחית עובדת צה"ל שתטפל באנשים האלה לאורך כל הזמן.
<קרן גינת: זאת אומרת, אם אתה שואל אותי, בתוך התכנית למניעת אובדנות ובמיקוד על העולים, איפה המקום הראשון שאני אשים, אז אני אשים באנשי טיפול שהם מטפלים בעולים החדשים, כי לי חסרים המון כאלה.
<קרן גינת: זה קשר של שלש שנים, להבדיל - - -
אברהם נגוסה: השאלה פה היא האם יש לכם את אותו השירות במשרד הביטחון.
<קרן גינת: כן, יש לנו.
<קרן גינת: יש קב"נ בכל יחידה, יש מאות קב"נים, אנחנו עשינו מאות אלפי טיפולים, אני יודעת במספרים להגיד איך מנענו והורדנו את שיעור האובדנות.
<קרן גינת: אני יודעת להגיד כמה אנשים אצלנו מטופלים, גם תרופתית וגם עם שיחות, אני יודעת להגיד שאכ"א הקימו מדור לעלייה ואנשים מלֻווים מההתחלה ועד הסוף, עם תנאי שירות, אני יודעת להגיד על המון עבודה שנעשית, כולל מוקד טלפוני אבל, אני רוצה לעזור לאנשים וכל עזרה שאני יכולה לקבל היא מבורכת ונהדרת וזה מרכיב מאד חשוב.
אברהם נגוסה: הייחודיות של השירות שלהם היא שהקרבן או האדם שהוא צריך - - -
<קרן גינת: הפונה.
אברהם נגוסה: הפונה.
<קרן גינת: סליחה שאני מתקנת אותך.
אברהם נגוסה: אני מצטער, את צודקת, אני שכחתי את המילה.
אברהם נגוסה: אני גם עובד סוציאלי וזה המושג שאנחנו משתמשים.
אברהם נגוסה: הפונה לא רוצה להזדהות, הוא רוצה לקבל את העזרה ללא הזדהות.
אברהם נגוסה: אם בטלפון הוא מתקשר, האם לחיילים האם יש שירות כזה בתוך הצבא?
<קרן גינת: כן.
<קרן גינת: השירות בתוך הצבא נחלק לשניים.
<קרן גינת: מה שאני אחראית עליו הוא הטיפול, זאת אומרת, אני, כתוצאה מפנייה אטפל במישהו.
<קרן גינת: יש מוקד טלפוני.
אברהם נגוסה: בואי נעשה כך.
אברהם נגוסה: הטיפול שהאדם מקבל דורש הזדהות באיזשהו שלב.
<קרן גינת: לא נכון.
אברהם נגוסה: פה הבן אדם לא מזדהה, לא יודעים איפה הוא נמצא, יכול להיות שהוא נמצא באילת, יכול להיות שהוא נמצא בקרית שמונה, אבל הוא מתקשר, הוא מגיע לתל אביב, למרכז שלהם, אז אני אומר, שאם יש להם תחום כזה, שירות אז זה מה שאני שואל.
<קרן גינת: אז אני אפילו מציגה - - -
אברהם נגוסה: לפי השפות ולפי נגישות תרבותית, רגישות תרבותית, האם יש לכם?
<קרן גינת: לא.
<קרן גינת: מה שיש לנו זה דבר שנקרא קב"נ כונן.
<קרן גינת: הקב"נים הם 60% עובדים סוציאליים עם תואר שני ו-30% פסיכולוגים קליניים אחרי התמחות, 10% שהם פסיכיאטרים, כל יום יש - - -
אברהם נגוסה: דוברי שפות שונות?
<קרן גינת: לא, אין לי.
<קרן גינת: ולכן התקציב הראשון שאני אשים הוא לקב"נ דובר שפות ואחר כך לכאן.
<קרן גינת: זה בגילוי נאות.
<קרן גינת: האם אני מוכנה לעזור ולהיאבק ולנסות להשיג את התקציבים האלה – התשובה היא כן אבל אני לא אחראית על התקציבים האלה.
אברהם נגוסה: תראו, אני רוצה שתבינו.
אברהם נגוסה: אם יש למערכת הממשלתית, אם זה במשרד הבריאות, אם זה במשרד הקליטה או במשרד החינוך או בצבא, שירות כמו זה שער"ן נותן, אז אני לא אומר שבכל מחיר תעבירו כסף, זה לא מה שאני אומר, אני אומר שיש פה שירות מיוחד, ייעודי, שיש בו גם שפה וגם רגישות תרבותית וגם לא דורש הזדהות, אז אני אומר, - - -
<קרן גינת: יש לנו שירות כזה, יש קב"נ שהוא 24 שעות כונן והוא עונה.
<קרן גינת: האם הוא טוב כמו ער"ן?
<קרן גינת: אני עונה תכליתית - - -
אברהם נגוסה: האם אתם הגשתם בקשה - - -
דוד קורן: אני אענה על זה.
דוד קורן: קודם כל קרן היא לא הגוף המממן.
אברהם נגוסה: לא באופן אישי אבל היא פה מייצגת את משרד הביטחון.
דוד קורן: הצבא לא יכול לתת לנו כסף.
דוד קורן: מי שנתן לנו בעבר זה משרד הביטחון.
דוד קורן: משרד הביטחון תמך בשירות שלנו לחיילים בדיוק כמו שקרן הציגה ואגב, הצבא באמת עשה עבודה מדהימה בנושא של אובדנות, הוא תמך במשך מספר שנים בהנגשה של השירות, זאת אומרת, הוא נתן כסף לפרסום מיוחד לחיילים, הוא הפסיק את זה בגלל מבחן התמיכות, זאת אומרת, אנחנו כרגע מנהלים איזשהו דיאלוג עם משרד הביטחון – לא עם הצבא, שיכניסו את זה למבחן התמיכות כדי שמשרד הביטחון כן יתמוך בהנגשה של השירות הזה לחיילים, כי אנחנו שירות משלים לשירותים של הצבא.
דוד קורן: הקב"נים קיימים והם קיימים היום הרבה יותר קרוב לשטח אבל עדיין, היכולת של חייל להתקשר אלינו מהטלפון הנייד שלו, כשהוא נמצא בשמירה עם הנשק לידו, הוא יותר זמין לו מן הקב"נ שנמצא איפה שהוא.
אברהם נגוסה: יש לנו שני דוברים, בבקשה בקיצור, כי אנחנו חייבים לסיים אז אני מבקש מגברת חנה שטרום כהן, יושבת ראש פורום הפסיכולוגים והעו"סים, להתייחס.
<חנה שטרום כהן: העו"סים בבריאות נפש.
<חנה שטרום כהן: אני רוצה להתייחס לסוגיה הזאת במבט רחב, בנושא של הנגשה וזמינות של טפול עזרה ראשונה ובכלל, טיפול לעולים.
<חנה שטרום כהן: צריך לראות את זה כרשת של שירותים שכל אחד יש לו את המקום שלו.
<חנה שטרום כהן: אין שירות אחד שנותן מענה לכל.
<חנה שטרום כהן: אנשים גם פונים עם העדפות אישיות לפי זמינות משתנה ולכן, צריך לחשוב על ראייה מערכתית איך אנחנו מחזקים כל נקודה או כל גורם בתוך הרשת הכללית הזו.
<חנה שטרום כהן: אנחנו, באופן אישי, בתחנות לבריאות הנפש, עובדים עם ער"ן, לא בצורה מסודרת, אלא שפונים שלנו יכולים בכל מיני שעות לפנות לער"ן, ער"ן מפנה אלינו אנשים כשהם מתרשמים שהם צריכים יותר מזה, זה כולל גם עולים ולא עולים.
<חנה שטרום כהן: עם עולים יש בעיה לכולנו עם עובדים דוברי שפות, לנו בתחנות אין בעיה של דוברי רוסית אבל אין לנו מטפלים, יש קושי גדול במציאת מטפלים דוברי אמהרית.
<חנה שטרום כהן: צרפתית היו לנו, לא תמיד ולפעמים יש יוצאי איראן וכל מיני מדינות אחרות.
<חנה שטרום כהן: לנושא הזה צריך להתייחס ברמה מערכתית ממלכתית.
<חנה שטרום כהן: למשל, תחנות לבריאות נפש נותנות הדרכה לאנשים שמלווים, שהם סוכנים בתוך הקהילה, דוברי שפה, לאו דווקא אנשי מקצוע אבל הם מקבלים איזושהי הכשרה בליווי צמוד, הם יכולים להיות כלי עזר משמעותי.
<חנה שטרום כהן: לצורך זה חייבים לראות את הנושא הזה ברמה מערכתית ולחשוב איך משפרים נגישות.
<חנה שטרום כהן: ער"ן יש להם נגישות ופתרו את בעיית ההזדהות.
<חנה שטרום כהן: אצלנו בתחנות, למשל, יש הרעה מאוד גדולה, מפני שבעבר פנו אלינו עם מענה טלפוני ופניות ישירות, אנשים בלי צורך להזדהות כי לא היתה שאלה של מימון.
<חנה שטרום כהן: היום, אדם פונה ובלי שקופת חולים תתן אישור הוא לא יקבל טיפול ויותר מזה, כדי לפנות לקבל אישור, לא די שהמזכירות בתחנה תשלח פקס לקופות החולים והם יחזירו ויאושר ויתקדמו בטיפול, אלא המטופל צריך ללכת רגלית, לקופת החולים, להוציא מהם אישור ועולים חדשים, שגם ככה אין להם את הכוחות וקשה להם להתמודד עם כל כך הרבה מצוקות של עלייה, שהם ירוצו לקופת חולים לקבל טופס 17 לעוד כמה פגישות.
<חנה שטרום כהן: אני חושבת שצריכה לצאת מפה קריאה, שהפתרון הוא לא שהצבא או משרד החינוך או מישהו ידאג לער"ן אלא צריך לראות את כל המערכת, שהמדינה תראה את זה בצורה מערכתית, תדאג לתקצב את כל הפינות, את כל הנקודות בתוך הרשת הזאת ולהגדיל את הנגישות.
<חנה שטרום כהן: במיוחד סביב עולים שלמשל, יוכלו לפנות לתחנות לבריאות הנפש, מבלי שהם תלויים באישור של קופת חולים והכל באמת ממוקד לעולים ואוכלוסיות שלא יכולות, שיימצא לזה פתרון ושיסדירו עבורם את הפנייה בלי התניה – לא של אבחנה כי על זה היה דיון קודם פה, בלי התניה של אבחנה ובלי להריץ אותם לקופות חולים, כדי להקל עליהם ושגם, תהיה להם אפשרות להדריך איפה שנמצא המידע המקצועי, להדריך את המתנדבים או את הסוכנים בתוך המערכת, לתת את הטיפול או לסייע.
אברהם נגוסה: מר פבריס שומברג, בקיצור בבקשה.
<פבריס שומברג: כבוד יושב הראש, חבר הכנסת אברהם נגוסה.
<פבריס שומברג: שמי פבריס שומברג מ"כבלי נפש" ארגון לסובלים מבעיות פסיכיאטריה.
<פבריס שומברג: ההגעה ממדינה למדינה ובכלל זה עלייה, מעוררת מצוקה נפשית.
<פבריס שומברג: היא מורגשת ופגיעה יותר אצל עולים עם מורכבות נפשיות.
<פבריס שומברג: בנוסף לרגישויות אלו, העולים נחשפים למורכבות בירוקרטית כגון אי תיאום רפואי עם ארצות המקור.
<פבריס שומברג: מדידת רמת התרופות בדם שונה ממדינה למדינה, לכן, רופאים לא יכולים לעבוד עם בדיקות דם מחוץ לארץ ולהיפך.
<פבריס שומברג: החוסר באוניברסאליות במדדים של התרופות הפסיכיאטריות מביא למורכבות עויינת בטיפול, אשר עלולה לפגוע ביעילותן של התרופות ואף לכך שרמתן תהיה רעילה לגוף המטופל.
<פבריס שומברג: בנוסף, בארץ משתמשים בתרופות גנריות המיוצרות בארץ ותרופות זולות מחו"ל.
<פבריס שומברג: הגישה הקיימת בארץ היא "או רופא פה או רופא שם" ולא שניהם.
<פבריס שומברג: זוהי גישה בעייתית לאדם החי בשתי מדינות מכיוון שמדובר במצב קליני ונכות לכל דבר.
<פבריס שומברג: למשל, לתשומת לבנו, הגיע דיווח של מטופל שהומלץ לו להתאשפז בחוץ לארץ מפני שהתנאים טובים יותר שם.
<פבריס שומברג: נושא נוסף הוא עולים מיועדי גיוס.
<פבריס שומברג: אחוז ניכר של לוחמים אינם מתאימים למלא תפקיד של לוחם.
<פבריס שומברג: אותם צעירים - - -
<דנה גורדון שושני: אתה חייב לקצר כי אנחנו כבר חורגים מהזמן.
<דנה גורדון שושני: רק משפט.
<פבריס שומברג: משפט.
<פבריס שומברג: בענין של מחסור במטפלים ועובדים סוציאליים הדוברים את השפות המקור הנדרשות כגון אמהרית, צרפתית, רוסית או ספרדית, אנו רוצים לראות שידאגו לכך שמטפלים אלה יעברו מבחני שליטה ברמה האנגלית.
<פבריס שומברג: כיום יש מחסור עז במטפלים הדוברים את השפות האלו.
<פבריס שומברג: הקצאת תקציב לער"ן הכשרת מתנדבים דוברי שפות הינה מבורכת, אנו חושבים שניתן לתקצב זאת עם תמלוגים, גם לסטודנטים דוברי שפות אלה, שיהיו יותר מטפלים בעתיד.
<פבריס שומברג: לקחת מתקציב הבריאות שהוקצה לרפורמה בבריאות הנפש, לשם גיוס כוח עבודה מקצועי הדובר שפות אלה.
<פבריס שומברג: ענין זה העליתי בשבוע שעבר בוועדת המשנה לענייני הרפורמה בבריאות הנפש.
<פבריס שומברג: יושבת הראש, חברת הכנסת נורית קורן הסכימה שאלה הן נקודות חשובות וכן רשמה אותן בשאיפה לדיון.
אברהם נגוסה: קודם כל אני מבקש ממשרד הבריאות, אני מבין שהם יצאו, אבל אמרתי את זה גם קודם, שיעדכנו אותנו, את הוועדה, על התקדמות בהגדלת התמיכה לער"ן.
אברהם נגוסה: זה מה שקודם אמרו שצריך להגדיל אותו.
אברהם נגוסה: אני שמח שנוצר פה קשר עם מועצת הארגונים לעולים, ואתם צריכים לשבת, שהם יעזרו לכם עם מתנדבים דוברי שפות שונות ורגישות תרבותית, זה מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: עמותת ער"ן תגיש למשרד הקליטה את הבקשה.
אברהם נגוסה: אני חושב שפה יש גם אלמנט של הרחבת השירותים, שאתם גם מרחיבים את השירותים לארץ מוצא של העולים, לעולה הפוטנציאלי, לכן משרד הקליטה לא יכול לברוח מהשותפות בעניין הזה כמשרד העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: לכן זה מאוד חשוב שתגישו את הבקשה.
אברהם נגוסה: אני מודה לכל המשתתפים, סיימנו את הדיון.
אברהם נגוסה: התכנסנו היום לדיון בשני נושאים.
אברהם נגוסה: אל"ף, קידום בנייה על קרקע חומה להצעת פתרונות דיור מוגן לעולים חסרי אמצעים שעלו מעל גיל 45.