GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד קלדרון: אני כמנהל מחוז, מכיוון שיש לנו מיעוט משרות באזור, נתתי הנחיה לפתוח את כל ההזמנות של כל המרחב שמגיעות במחוז שלי, מבאר שבע, דימונה והסביבה, שאנשי ערד יוכלו להיחשף למשרות האלה ולמצוא מקומות עבודה דרכם.
<דוד קלדרון: הלשכה נערכת לבצע פעילות מחוץ לעיר למצוא מעסיקים וליצור את הקשר, בעצם למכור את אנשי המקצוע הטובים למעסיקים מבחוץ בכדי שהם יוכלו להתפרנס.
<דוד קלדרון: זה התהליך.
<דוד קלדרון: אני לא יודע לומר לך כמה מתוכם כתוצאה מזה היגרו, כלומר עזבו את העיר, אבל זאת המציאות.
<דוד קלדרון: בנושא של העדה האתיופית, כרגע מטופלים אצלנו 13 דורשי עבודה, וזה לא הרבה, מתוכם שישה באבטלה, כלומר חצי מהם בערך בין עבודות.
<קריאה: מכיוון שהם כל כך מעט, אתה יכול לומר אם זה נשים, גברים, גילאים?
<דוד סויסה: רובם צעירים.
<דוד סויסה: מי שמבוגר זה של מרכז הקליטה, זה ארבעה.
<קריאה: זה לא אלה שנפלטו ממגבות ערד?
<דוד קלדרון: לא, כולם עובדים.
<דוד קלדרון: אני רוצה לומר דבר נוסף, העיר ערד היא גם משענת לאוכלוסייה הבדואית מסביב.
<דוד קלדרון: כשערד היא חלשה גם האוכלוסייה הבדואית מסביב נחלשת.
<דוד קלדרון: הם גם בטיפול שלנו, של שירות התעסוקה.
<דוד קלדרון: באזור הזה אנחנו צריכים עיר מאוד מאוד חזקה, תעשייתית, תיירותית.
<ניסן בן חמו: לכן זה צריך להיות אזור תעשייה אזורית, לדוגמה כמות מבני התעשייה בכסייפה עומד על אפס, אין כלום, אין שם בכלל.
<דוד קלדרון: בכדי לתת מענה באמת לכל הפריפריה שמסביב לערד.
<דוד קלדרון: אני לא חושב שערד היא פריפריה, היא צריכה להיות מרכז שמסביבה - - -
<ניסן בן חמו: נכון.
טלי פלוסקוב: אוי כמה אני אוהבת את המשפט הזה, ערד צריכה להיות מרכז.
<דוד קלדרון: כן.
<דוד קלדרון: למרות שכביש 31 שופץ המרחקים עדיין לעיר הגדולה הם בערך 50 דקות ועדיין התחבורה, למרות שיש שיפור משמעותית, לא בתדירות מספקת בכדי להגיע למרכזי תעסוקה בבאר שבע והסביבה.
<שפרה קירשנבאום: זו בעצם התשובה לנושא של עידוד עלייה.
<שפרה קירשנבאום: אם אין לך בסופו של דבר, אם אתה מציע לו עבודה בבאר שבע אז הוא יילך לגור בבאר שבע, אם אתה מציע לו ללמוד באילת אז למה שהוא יבוא לפה?
<שפרה קירשנבאום: הוא יילך ישר לאילת ומקבל את מה שמגיע לו באילת.
אברהם נגוסה: לכן אני אומר, זה לא עניין של 7% או פחות אחוזי אבטלה, זה לא מה שאנחנו רוצים.
אברהם נגוסה: מה שאנחנו רוצים, כדי לעודד עלייה, זה מקומות עבודה, תעסוקה.
אברהם נגוסה: אנחנו אומרים, כדי לעודד עלייה, לעשות אטרקציה לעולים חדשים, מה אתם כמשרד הכלכלה עושים?
אברהם נגוסה: זה לא 4% או 7% אבטלה.
<דוד קלדרון: אדוני היושב ראש, במשרד הכלכלה יש כמה גופים.
<דוד קלדרון: כשאתה פונה אליי בעצם אתה פונה לשירות התעסוקה בתוך משרד הכלכלה.
<דוד קלדרון: חברתי מתייחסת לאגף להכשרה מקצועית.
<דוד קלדרון: יש עוד גופים בתוך משרד הכלכלה שלפי דעתי היו צריכים אולי לתת לכם מענה בפיתוח אזורי תעשייה, פיתוח אזורי תיירות והכשרה של מקומות עבודה חדשים.
אברהם נגוסה: יש פה נציג שיכול לתת לנו?
<דוד קלדרון: אני לא חושב שבשולחן הזה יש כרגע נציג, אבל מה כן אני יכול לבוא לומר?
<דוד קלדרון: משהו שאני יודע שאנחנו כשירות תעסוקה שותפים לו, זה עידוד עסקים קטנים.
<דוד קלדרון: אני כן חושב שזה יכול להיות פתרון טוב, כלומר שירות התעסוקה סגר עם תכנית מעוף שלוש כיתות ב-2016, לעודד פה יזמות עסקית עבור דורשי עבודה ומחפשי עבודה באזור.
<דוד קלדרון: אני חושב שזה חלק מהפתרונות לתעסוקה, יזמות עסקית.
טלי פלוסקוב: זה נכון.
<קוסטיה קוצ'נוב: גם מלונות ים המלח באזור שלנו, תמיד יש עשרות הצעות של מקומות עבודה ואני יודע שהמלונות האלה התחילו לגייס גם פליטים מאפריקה וגם לייבא עובדים זרים.
<קוסטיה קוצ'נוב: אני מציע לחזור לרעיון של תחום מלונאות בערד, אולי דרך פרויקט כלשהו של משרד הכלכלה, הקליטה.
<קוסטיה קוצ'נוב: ממש נקודתי, שיהיה פרויקט.
אברהם נגוסה: אתה אומר שבגלל שעובדים פליטים לקחו את מקום העבודה, למעסיקים זה יותר להעסיק את הפליטים הלא חוקיים?
<קוסטיה קוצ'נוב: גם.
אברהם נגוסה: ואז הם מזניחים את עניין העולים, זה מה שאתה אומר?
<קוסטיה קוצ'נוב: לא.
<מרינה גלייזר: זה לא בדיוק ככה.
<מרינה גלייזר: בואו נהיה אמיתיים.
<מרינה גלייזר: עולים חדשים, כשהם מגיעים לארץ והם נמצאים בעמדה של לחפש עבודה מזדמנת, בהתחלה, כשהם עדיין לא יודעים מספיק שפה, כשהם לא עברו הכשרה ולא החזירו לעצמם את המקצוע שלהם, מי מדינת המקור שלהם, הם עובדים בעבודות האלה בהתחלת הדרך.
<קוסטיה קוצ'נוב: בסדר.
<קוסטיה קוצ'נוב: אני גם.
<מרינה גלייזר: כמו אמא שלי במלון מוריה ב-1972.
<מרינה גלייזר: כולם עשו את הדרך הזאת, אף אחד לא צריך להתחרות על זה.
<מרינה גלייזר: היום אין לנו את הכמות הזו של עולים, אנחנו חוזרים חזרה לביצה הזו.
<מרינה גלייזר: בגלל זה אני לא כל כך מסכימה עם מה ששפרה אומרת, מכיוון שאם היום היו מגיעות משפחות חדשות והיו לומדים עברית והיו בתחילת הדרך עובדים בעבודות האלה של מלונאות ובמפעלים ומתחילים את דרכם בדיוק, כמו שעשינו ב-15 השנה הראשונות של הקליטה, וזה היה מתחלף וזה היה מתגלגל.
<קוסטיה קוצ'נוב: אבל אין הכשרה עכשיו לעולים.
<מרינה גלייזר: אנחנו צריכים בשביל זה מרכז קליטה.
אברהם נגוסה: אני מבין מה שאת אומרת, אבל גם יש מה שראש העיר אמר, שיש גם הגירה שלילית, כלומר שאנשים עוזבים את ערד בגלל שאין להם מקום עבודה.
<מרינה גלייזר: ואני רוצה להשלים עוד משהו שראש העיר בוודאי יסכים, יש גם הגירה שלילית של משפחות ותיקות מאוד, שיצאו לפנסיה, שעבדו הרבה שנים במפעלים כאן, הילדים שלהם גרים בכל מיני מקומות בארץ והם עושים איחוד משפחה, במודיעין, בגן יבנה.
<מרינה גלייזר: יש גם את ההגירה - - -
טלי פלוסקוב: זה נקרא משפרי.
טלי פלוסקוב: ללכת לילדים ולנכדים.
<דוד סויסה: אני רוצה, ברשותכם, להגיד כמה דברים בנושא של המלונאות.
<דוד סויסה: כאחד שעובד מול המלונאות כאן באזור יש שם לא מעט משרות של אנשים שכן מבקשים ידיים לעבודה, בנוסף לזה יש אפשרות גם להכשיר אותם בתוך העבודה עצמו, בתוך המלון עצמו יש אפשרות להכשיר אותם, גם באמצעות האגף להכשרה מקצועית.
<דוד סויסה: הבעיה היחידה שיש, מבחינת המשכורת, מבחינת הכנסה, היא מאוד מאוד נמוכה, שלא שווה לאנשים, עם כל הכבוד ללכת ולעבוד שם, בשביל 3,500 או 4,000 שקל לנסוע כל יום לים המלח ולעשות עבודה שהיא עבודה מאוד מאוד קשה ומבחינת משכורת הם יוצאים בסוף החודש עם סכומים מאוד זעומים.
<דוד סויסה: אם יש אפשרות לדבר עם התאחדות בתי המלון, משרד התיירות שיכול להיכנס פה לתמונה, ויש אפשרות להגדיל את המשכורות שם, אז כן יוכלו לעבוד שם אנשים.
<שרונה בלוך: אני לא חושבת שלשם צריך לכוון את מיטב האנרגיות ולקלוט עולים.
<שרונה בלוך: אנחנו לא רוצים לראות את כל העולים - - -
<דוד סויסה: זה לא חייב להיות עולים, יש גם תושבים שחלקם למדו, למדו גם מקצועות.
<דוד סויסה: אני יכול לסבר לכם את האוזן, היום מנכ"ל מלון, כל מלון שיש בים המלח, המנכ"ל עצמו, הוא משתכר בסביבות ה-10,000 שקל.
<דוד סויסה: אני חושב שמנכ"ל מלון שעובד 24 שעות, 10,000 שקל, אני לא יודע מי עובד שם.
<דוד סויסה: בגלל זה יש שם תחלופה מאוד גדולה, גם של בעלי התפקידים האלה, הם מתחלפים, הם לא מחזיקים שם מעמד.
<קוסטיה קוצ'נוב: אני מתכוון לעבודה ראשונה בארץ.
<קריאה: אבל זה לא פתרון בשביל - - -
<סמיון לוין: לא, מהתקציב של העירייה אפשר להוסיף משכורת.
<דוד סויסה: אני לא יודע אם יש אפשרות להוסיף משכורת מתקציב העירייה.
<מרינה גלייזר: אבל סמיון יודע, כחבר מועצת העיר זה מה שהם עשו במועצה שהוא היה בה חבר.
<דוד סויסה: בהמשך למה שדיברנו כאן, על הסיוע למפעלים, אני לא אשכח, טלי הייתה פה ראשת העיר, ויום אחד נכנס אליי מעסיק מאשדוד.
<דוד סויסה: הוא דפק בדלת ואמר לי 'שלום, ראש העיר שלחה אותי אליך', ידעתי למה היא שלחה אותו ואמרתי לו 'תחזור לראש העיר, תגיד לראש העיר שאנחנו לא עומדים בקריטריונים שמה', העיר לא עומדת בקריטריון של סיוע למעסיק.
<דוד סויסה: ואז הוא אמר לי 'אני מודה לך, תודה רבה, עזרת לי, אני חוזר לאשדוד'.
<דוד סויסה: ואני כן חושב שכדאי לסייע.
<דוד סויסה: אנחנו מרגישים פה את הקושי, אני שמתמודד פה יום יום עם זה, מרגישים את הקושי כשאין מקורות תעסוקה.
<דוד סויסה: דוד אמר שאנחנו עובדים עד באר שבע, אז אני יכול להגיד, דוד, שאנחנו עובדים עד קרית מלאכי.
<דוד סויסה: יש פה אנשים שיוצאים כל יום, יש פה הסעה מסודרת כל יום מערד לקרית מלאכי, הלוך וחזור, לקחת עובדים לעבודה.
<דוד סויסה: ולרהט ול - - -
טלי פלוסקוב: אני לא חושבת שזה נורמלי לנסוע לקרית מלאכי, אני מצטערת.
טלי פלוסקוב: אין בעיה לנסוע לבאר שבע, לא לקרית מלאכי.
<קריאה: אולי יש אנשים שנוסעים כל יום ואין חיים - - -
טלי פלוסקוב: אני אומרת עוד פעם, יש פה אזור תעשייה ברמה מאוד גבוהה, יש פה אזור תעשייה שמיליוני שקלים השקיעו בשיפוץ של אזור התעשייה.
טלי פלוסקוב: אתה תעבור שם תראה מדרכות, כביש, חבל על הזמן, גם צינורות מים וביוב החלפנו באמצעות משרד הכלכלה.
טלי פלוסקוב: יש מבנים שמוכנים עכשיו, תיכנסו עכשיו ותפעילו, לא צריך לא שיפוץ ולא שום דבר, מוכן.
<קריאה: שעומדים ריקים.
טלי פלוסקוב: בוודאי, ריקים, יש מבנים.
טלי פלוסקוב: הכול יש פה.
טלי פלוסקוב: אנחנו רק צריכים להביא יזם וכדי שהוא יגיע לכאן צריך לתת לו הטבות.
טלי פלוסקוב: נקודה.
טלי פלוסקוב: זה כבר בדוק.
טלי פלוסקוב: עוד פעם, חוויתי את זה על בשרי ואני מבינה שגם ראש העיר הנוכחי עובר את אותו דבר.
טלי פלוסקוב: לכן אני אומרת, המדינה חייבת פה להכניס את היד לכיסה ולעזור פה ליזמים שמצאו לנכון באמת לבואו לשבת - - - מבחינתי זו ציונות.
טלי פלוסקוב: אבל פעם הייתה ציונות בחינם, היום אין ציונות בלי כסף וצריך להכניס כסף.
<ניסן בן חמו: כן, הסיפור של מגבות ערד זה אותו אדם ציוני ששנים הכניס את היד לכיס, עד שהוא הבין שממשלת ישראל היא לא פרטנר ואמר 'די, אני 20 שנה - - -
טלי פלוסקוב: נכון, 12 מיליון שקלים הוא היה מפסיד כל שנה.
טלי פלוסקוב: איפה?
טלי פלוסקוב: לא תמצאו היום.
אברהם נגוסה: נציגת ביטוח לאומי, בבקשה.
<שרה תפירו: אנחנו בביטוח לאומי מפעילים פה סניף שנותן שירותים ומענה לא רק לעולים, ארבעה ימים בשבוע.
<שרה תפירו: בסגירת המפעל האחרונה אנחנו עשינו מעבר לכך, הגענו ממש למפעל, עזרנו לאנשים להגיש תביעות, אבל אני בטוחה שמה שאני הולכת להגיד, חלק מכם שמעו, אבל אני חושבת שהתפקיד שלי הוא כן לחשוף אתכם למשהו נוסף בביטוח לאומי.
<שרה תפירו: חוץ מהביטחון הסוציאלי שאנחנו אמורים לספק לכל תושבי ישראל יש לנו גם אגף קרנות, אגף הקרנות זה לא משהו שנמצא בסניפים, אלא הוא ממוקד במשרד ראשי, יש שם חמש קרנות והוא מסייע בחמש הקרנות.
<שרה תפירו: אחת מהקרנות זה קרן למפעלים מיוחדים, ליזמות.
<שרה תפירו: הקשבתי לכבוד הרב והבנתי שמלבד המצוקה של העולים ושל חוסר עבודה וזה יש גם דברים קטנים.
<שרה תפירו: אני מניחה שגם במתנ"סים צריך.
<שרה תפירו: יש את האגף הזה שמיועד לסייע בדברים האלה.
<שרה תפירו: הוא גם מממן וגם מלווה, אז גם את יכולה לפנות אלינו.
<מרינה גלייזר: את יכולה קצת יותר לפרט כדי שאני אבין על מה מדובר?
<שרה תפירו: יש לו חמש קרנות - - -
<מרינה גלייזר: באיזה נושאים, למשל?
טלי פלוסקוב: לפי דעתי זה שהם משתתפים במרכז לגיל הרך.
<שרה תפירו: גם.
<שרה תפירו: אז יש קרן למפעלים מיוחדים, קרן לפיתוח לשירותים נכים, קרן לילדים ונוער בסיכון, קרן סיעוד לקשישים וקרן מנוף זה משהו שקשור לנפגעי עבודה.
<שרה תפירו: אבל יש שם אוזן קשבת ואוזן מכוונת ויד מלווה במימון.
<שרה תפירו: נכון, צריך - - -
טלי פלוסקוב: מצ'ינג?
<שרה תפירו: אוקיי, בסדר, אבל אפשר - - - אני פשוט נחשפתי, יותר במגזר בני המיעוטים, הם גילו את האגף והם פשוט נעזרים בו, אני לא רוצה להגיד משתמשים, זו לא מילת גנאי אבל עדיין הם נעזרים בו בצורה מושכלת.
<שרה תפירו: אז כדאי מאוד להיעזר בנו.
<מרינה גלייזר: אני רוצה לתת לך דוגמה, רק תגידי לי אם אני קולעת בול.
<מרינה גלייזר: המרכז שכרגע אנחנו דיברנו עליו, שהרב הזכיר, המרכז זה מבנה שיהיה מיועד למשפחה ממוצא אתיופי, לפעילות קהילתית, זה משהו שיכול לבוא בחשבון?
<שרה תפירו: כן, בהחלט.
<מרינה גלייזר: זו בשורה נהדרת.
<מרינה גלייזר: איך אנחנו לא ידענו על זה?
<שרה תפירו: בגלל זה אמרתי, זה אכן לא משהו שקשור ישירות לעלייה, אבל כעיר שכל כך משתדלת אבל יש לה קשיים נוספים, אז יש לכם אגף הקרנות וכדאי מאוד להיעזר בהם.
טלי פלוסקוב: זאת הסיבה שאנחנו מזמינים אתכם לוועדות.
אברהם נגוסה: זה מה שאני נדהם פה.
אברהם נגוסה: למה ועדת העלייה והקליטה צריכה להגיע לערד?
אברהם נגוסה: ראשי העירייה, שלא מכירים את הדברים האלה, איך האזרחים, העולים, איך יכירו?
<שרה תפירו: שאלה מאוד נכונה, אני חייבת להגיד לך שאני עובדת בביטוח לאומי 36 שנה ונחשפתי לאגף הזה רק לפני 20 שנה, שזה לטעמי גם מאוחר מדי, אבל כן, הם לא עושים שיווק ופרסום בטלוויזיה.
<מרינה גלייזר: אנחנו חייבים לספר לך שיש עוד כמה דברים שהם לא משתפים.
אברהם נגוסה: אני חושב שמאוד חשוב לעשות את ההסדר.
אברהם נגוסה: כמובן אתם נותנים פה, הקרנות והאגף נותן, לפי הקריטריונים, אבל לא יוצאים בשפות של העולים.
<שרה תפירו: לא, אתה לא יכול לפנות לאיש פרטני.
אברהם נגוסה: לפחות אגף הרווחה של העירייה.
<שרה תפירו: כן, אגף הרווחה אמור להיות חשוף לדברים האלה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה דבר אחד, היות שאני מהמקום, יש לי עוד בקשה אחת לביטוח לאומי.
טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים על כך שערד היא 40% עולים ורובם מברית המועצות לשעבר.
טלי פלוסקוב: בסניף הביטוח הלאומי של ערד אין עובד דובר רוסית.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שזה משהו שאנחנו לא יכולים להסכים לו.
טלי פלוסקוב: מזמן שאני בכנסת אני מבינה דבר אחד, שהנושא של מיצוי זכויות זה הנושא הקשה ביותר בין הקהילה של קשישים שלא צלחו ללמוד עברית ברמה.
טלי פלוסקוב: אם בביטוח לאומי, בעיר שקולטת עלייה, בעיר שמספר העולים מעל 30%, וכאן אני לא מדברת רק על ערד, אבל כתפיסה, חייב להיות עובד דובר רוסית.
<ניסן בן חמו: זה כמו בבנקים, כמו - - -
טלי פלוסקוב: לבנקים יש אינטרס, כי הלקוחות לא יגיעו, לביטוח לאומי אין אינטרס.
<שרה תפירו: לא, אני חייבת ל - - -
אברהם נגוסה: מה קורה?
אברהם נגוסה: עולי רוסיה לא רוצים להיות עובדים סוציאליים?
טלי פלוסקוב: ועוד איך הם רוצים, אבל לא קולטים אותם.
<שרה תפירו: אני חייבת לציין שהאשנב הקטן בסניף ערד לא מייצג את כל הפעילות של הסניפים בארץ.
<שרה תפירו: בכל מקום שהוא נותן שירות ויש לו יותר פקידים אז יש אחוז גבוה יותר של דוברי שפות.
טלי פלוסקוב: אז מה את מצפה?
טלי פלוסקוב: שאותו קשיש, כשמספר הקשישים בערד הוא 17%, שהקשיש הזה ייסע לבאר שבע כדי לשמוע את השפה?
<שרה תפירו: לא, בכלל לא, הוא לא אמור לנסוע לשם, אנחנו נותנים פה שירות.
<שרה תפירו: אבל את צודקת, בהחלט כמו במקומות אחרים, אפשר לדאוג שיהיה מתנדב דובר השפה.
<מרינה גלייזר: אבל מתנדב זה לא פתרון.
טלי פלוסקוב: אני לא אוהבת את הפתרון של מתנדב.
טלי פלוסקוב: אני אתן מתנדב בנוסף, איך אני?
טלי פלוסקוב: תנו לי חצי משרה כאן של דובר רוסית ואחר כך יהיה גם מתנדב דובר רוסית.
<מרינה גלייזר: אני רוצה לומר לכם שיש שתי עובדות - - -
<שרה תפירו: עובדות מעולות, מצוינות.
<מרינה גלייזר: עובדות מעולות, מצוינות, עושות עבודה עם הרבה סבלנות.
<מרינה גלייזר: אני אגיד לכם, עובדות המחלקה לקליטת העלייה, אסור לנו למלא טפסים של ביטוח לאומי, אנחנו לא עושים את זה, אבל אנחנו ממש מתעקשים, יושבים איתם, מסבירים.
<מרינה גלייזר: גם שי"ל, שירות ייעוץ לאזרח, תחשבו על אותו קשיש, בן 78, חמוד, נמרץ, עם שני מקלות, אז ככה, הוא מגיע אליכם ואז הוא לוקח טופס ואז הוא לא יודע מה לעשות ואז הוא מגיע למחלקה לשירותים חברתיים, מחכה לתור לעובד סוציאלי ואז הוא מגיע אליי, אולי אני אוכל לעזור, ואז הוא הולך לשי"ל.
<מרינה גלייזר: הוא כל כך מטורטר, רק בגלל שהוא מחזיק טופס שאין לו שמץ מושג מה רשום שם ואין לו שום יכולת למלא את זה.
<מרינה גלייזר: התסכול הוא כל כך איום לבן אדם בן 78 שעבר כל כך הרבה בחיים, יכול להיות עם קריירה.
<מרינה גלייזר: זה תסכול של ילד בן חמש, ועל מה ולמה?
<מרינה גלייזר: זה שירות שחייב להיות מונגש לתושב.
<מרינה גלייזר: הן באמת עובדות מדהימות, מדהימות, אבל הן לא יודעות רוסית, מה לעשות?
<מרינה גלייזר: בעיה.
<שרה תפירו: אני אעביר את זה.
טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, סליחה, אני כן מבקשת ממך להוציא בקשה בשם הוועדה לביטוח לאומי לתת חצי משרה של דובר רוסית בסניף הזה.
<קריאה: זה תור.
<קריאה: לפעמים באים לשם 30-40 אנשים, יושבים שעות.
טלי פלוסקוב: אז הנה, חצי משרה נוספת גם תפתור את הבעיה של התור, יהיה גם עובד נוסף.
<קריאה: ויושבים שעות.
טלי פלוסקוב: אז אני מקווה מאוד שביטוח לאומי - - - אני גם אדבר עם המנכ"ל.
אברהם נגוסה: אני אתייחס לזה בסיכום.
<אלי מצליח: אני רוצה דקה לחזור אחורה.
אברהם נגוסה: אני אולי אשאל שאלה וגם אתה יכול לענות לי בדרך.
אברהם נגוסה: בתחום הבריאות לא דיברנו, כי אני מבין שנציג משרד הבריאות לא פה, כי בוועדה החלטנו וגם כמה פעמים עשינו דיון, שלעולים חדשים יהיו מתורגמנים בקופות החולים.
אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת אם קיים דבר כזה.
טלי פלוסקוב: דווקא בקופות החולים - - -
<מרינה גלייזר: גם הרופאים וגם הסגל רובם יוצאי - - -
אברהם נגוסה: אין בעיות, בסדר גמור.
<אלי מצליח: אני דווקא הייתי רוצה לחזור לאחור בנושא העולים.
<אלי מצליח: נכון, אנחנו דיברנו על נושא של עידוד, דיברנו על עידוד עלייה לערד, זה דבר מבורך ומכובד וצריך לפעול לכיוון הזה, אני עכשיו יותר רוצה לדבר בשמם של אותם עולים שכבר קיימים כאן בערד ומשום מה נפלו בין הכיסאות.
<אלי מצליח: אני יודע שיש תקציבים, שפרה דיברה עליהם, ויש קריטריונים לתקציבים האלה ואנחנו מקבלים כל מה שמגיע לנו, אבל לעניות דעתי התקציבים האלה לא מספיקים כי יש משפחות שצריכות חיזוק והגברה בכל נושא הרווחה והתרבות שלהם.
<אלי מצליח: לא כולם נתמכי הרווחה ולא כולם רוצים שיידעו שהם נתמכי רווחה, אבל הם נופלים בין הכיסאות והם זקוקים לסיוע בצורה זו או אחרת בתחום הרווחה, בתחום התרבות, שאולי הם לא יכולים להרשות לעצמם בכספם האישי והם נופלים בין הכיסאות.
<אלי מצליח: זה לא רק על ערד אני מדבר, אם בונים איזה משהו ומציעים איזה משהו, כלל ארצי.
<אלי מצליח: צריך שתהיה אוזן קשבת ויד על הדופק גם לאותם אנשים שלא מצליחים ולא רוצים להראות שהם נזקקים, אבל הם נזקקים ולנו אין מענה, לא מהעירייה ולא מהמשרד ובטח בגלל חוסר תקציבים.
<אלי מצליח: צריכים גם לחשוב עליהם, אני חושב שגם צריכים לתת מענה לאותם אנשים.
<אלי מצליח: הם לא ידברו.
<אלי מצליח: אנחנו יודעים מי הם, אנחנו יכולים לדבר בשמם.
<אלי מצליח: יש למשל, לדוגמה, הרבה ניצולי שואה שזקוקים לסיוע בצורה זו או אחרת, שהם גם נכללים בתוך אותם עולים וכביכול חסר התקציב המסוים הזה לתמוך בהם, אבל הם נחשבים עדיין כעולים וצריך להתייחס אליהם כעולים.
<שפרה קירשנבאום: אנחנו כמשרד לא תומכים בתחום הזה בטיפול הפרטני.
<שפרה קירשנבאום: זאת אומרת אותו קשיש שנמצא בבית, הוא צריך שיבואו אליו, אז משרד הקליטה לא תומך בו באופן פרטני.
<שפרה קירשנבאום: אבל אנחנו בהחלט, שוב חזרתי ואמרתי, - - - במחלקת הקליטה, ראש העיר הוא יושב ראש ועדת ההיגוי של הרשות, אני מניחה שכל ה - - -
<אלי מצליח: זה כלל ארצי.
<אלי מצליח: דיברתי על כלל ארצי, בלי ספק.
<אלי מצליח: זו ועדה כלל ארצית, אני מדבר על כלל ארצי.
אברהם נגוסה: אז אולי אני אפנה את השאלה לנציגת ביטוח לאומי.
אברהם נגוסה: כי בביטוח לאומי, או בכל רשות מקומית יש עובדים סוציאליים לתחום הקשישים.
טלי פלוסקוב: בוודאי, גם לנו יש.
אברהם נגוסה: מה אתם עושים בעניין השאלה שהוא שאל בביטוח לאומי?
<אלי מצליח: לפעמים אתם גם לא יודעים עליהם, הם לא נשמעים והם לא נראים, כי הם לא רוצים להיות נתמכים של הרווחה, הם מעדיפים שלא יידעו עליהם.
<אלי מצליח: כל אחד, מי שיודע, מי שנתמך רווחה, מבקשים ממנו לפרוש בפניהם את הכול.
אברהם נגוסה: לא, הם מוכרים בביטוח לאומי כי הם מקבלים קצבת זקנה.
<אלי מצליח: נכון, בלי ספק.
<שרה תפירו: יש אנשים שזכאים גם להשלמת הכנסה בקצבת זקנה.
טלי פלוסקוב: והם גם מקבלים היום כסף ממשרד האוצר.
טלי פלוסקוב: אני אנסה להסביר, אני קצת אקל עלייך, אני עומדת בראש ועדת משנה למעמד הקשיש ואחד מהנושאים שאנחנו מטפלים זה הנושא של ניצולי שואה.
טלי פלוסקוב: ניצולי שואה היום מקבלים כסף משני מקורות, מקור אחד זה הביטוח הלאומי, שזה קצבת זקנה, והקצבה השנייה היא ממשרד האוצר, מהרשות לזכויות ניצולי השואה.
טלי פלוסקוב: זה לא סוד שמ-2014 הקצבה הזאת עלתה, זאת אומרת הם היום מקבלים מעבר לקצבה שהיו מקבלים, עוד כסף נוסף, שזה 2,200 שקל בניכוי של אלה שמקבלים 300 יורו מגרמניה, אז מפחיתים להם את ה-300 יורו והם מקבלים את ההפרש בשקלים.
טלי פלוסקוב: צריך לקחת בחשבון שניצולי שואה, הנושא של מיצוי זכויות עולה על הפרק כי גיליתי כמה דברים.
טלי פלוסקוב: אחד מהם, אנשים לא יודעים שאם הם יכולים להוכיח את הנכות שלהם מעבר ל-25%, שזה נתנו להם אוטומטית, הם יכולים לקבל עד 8,000 שקל בחודש, אפילו עד 9,000 שקל בחודש.
טלי פלוסקוב: אנשים לא יודעים את זה.
טלי פלוסקוב: אנשים יודעים, זה מה שמגיע לי וזהו.
טלי פלוסקוב: זה התפקיד שלכם כבר להסביר, לעשות כנסים לניצולי שואה ולהסביר להם.
טלי פלוסקוב: שתיים, נכים.
טלי פלוסקוב: נכים קשישים לא יודעים שהם גם זכאים ל - - - וזה אני אומרת לך, אלי, כי אם אתה מטפל בנושא הזה זה חשוב מאוד גם להעביר.
טלי פלוסקוב: התגלה בוועדה שיש נכים קשישים שמקבלים היום פחות כסף מקשישים רגילים בעקבות עליית הקצבה שעלתה מ-1 בינואר 2016.
טלי פלוסקוב: הדבר היחיד שהם צריכים לעשות זה פשוט להגיש בקשה לביטוח לאומי להשלמת הכנסה.
טלי פלוסקוב: אף אחד לא הסביר להם והם לא יודעים.
טלי פלוסקוב: ניסינו לעשות את זה, דיברתי ברדיו לא פעם אחת לדוברי רוסית, בכל כלי התקשורת.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שגם לרשויות יש פה תפקיד לא מבוטל, להעביר לאנשים סדנאות, להיפגש איתם, כמו שאתה אומר.
<אלי מצליח: להביא למודעות, בקיצור.
<שרה תפירו: אנחנו באים לערד לתת הרצאות, לא מזמן הרווחה הזמינה אותנו לתת הרצאה לגיל השלישי.
טלי פלוסקוב: בשפה הרוסית?
<שרה תפירו: כן.
<שרה תפירו: הפעם הגיעו בשפה הרוסית.
טלי פלוסקוב: תבינו, אני פשוט נתקלת בנושא של מיצוי זכויות יום יום.
טלי פלוסקוב: אנשים לא מכירים את זכויותיהם.
טלי פלוסקוב: והדבר האחרון שרציתי פה עוד להגיד, ואני פונה אליך, אלי, כי אתה גם אחד שעומד בראש הדברים האלה.
טלי פלוסקוב: קשישים זו אוכלוסייה, שוב פעם אני אומרת ואתה ציינת את זה נכון, שמתביישת להגיע, לא למשרד הרווחה, כי אז - - - הם מתביישים.
טלי פלוסקוב: מי שלא מכיר את המנטליות של האנשים האלה לא יכול להבין על מה אני מדברת.
<אלי מצליח: נכון, בזה התמקדתי.
טלי פלוסקוב: ולאלה אנחנו צריכים להגיע ברגל מה שנקרא ופה אנחנו כבר צריכים לראות איך אנחנו מגיעים - - -
<שרה תפירו: אבל אפשר לעשות שילוב של כמה גופים, גם קופות החולים, כי לקופת חולים הם לא מתביישים ללכת, כי לשם הם מגיעים.
<שרה תפירו: יש שם עובדים סוציאליים, יש מנהלי מרפאות, כשזו מרפאה קטנה אין עובד סוציאלי אבל יש מנהל, אפשר לרכז אותם, שהם יקבלו הדרכה מביטוח לאומי ופשוט שהטפסים יהיו נגישים למי שנפגש איתם בסיטואציה אחרת, לא של המסכנים.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שהרעיון של קופות החולים הוא מצוין, צריך לראות איך לשלב ידיים.
<שרה תפירו: לא רק קופת חולים כללית, אלא כל הקופות, גם עובדים סוציאליים, גם מנהלי המרפאות.
<שרה תפירו: אנחנו נהיה מוכנים לחשוף בפניהם כל מה שצריך בנוגע למיצוי זכויות.
<שרה תפירו: הם נתקלים במבוטח יותר מאשר אנחנו.
<אלי מצליח: תודה רבה.
טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, אני רוצה להוסיף משהו.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להעלות עוד נושא שבעיניי הוא מאוד חשוב, ושוב אני פונה לסגן ראש העיר, כי בנושא הספורט הבנתי שאתה היום מטפל, אבל אני אשמח מאוד שגם ראש העיר ישמע וכל הנוכחים כאן.
טלי פלוסקוב: ערד קלטה לאחרונה לא מעט עולים שהם ספורטאים מצטיינים, ספורטאים ברמות מאוד מאוד גבוהות, ופה אני פונה למשרד הקליטה, שפרה ונטלי.
טלי פלוסקוב: אלה עולים שהגיעו לארץ והיום הם מייצגים את מדינת ישראל בתחרויות בחו"ל וכן הלאה, האם יש נוהל, ואם תושבי ערד גם בפנים אני אשמח לדעת, למלגות שהמדינה תומכת בהם, כאלה שעוד לא בנו את החיים שלהם כאן?
<שפרה קירשנבאום: יש מלגות לספורטאים מצטיינים.
<נטלי גרנד: יש לנו אחד ואחד הגיע לאחרונה, הוא צריך להגיש.
<אלכסיי ספוזניקוב: יש לנו כבר ארבעה.
<אלכסיי ספוזניקוב: לאחרונה, אחרי שהתחילה העלייה מאוקראינה הגיעו ארבע הספורטאים מצטיינים, אחד מהם סגן אלוף העולם לנוער שבעצם אנחנו צריכים איכשהו לתת להם פה מענה בערד ואנחנו מסוגלים לעשות את זה ויש לנו ספורטאי משלנו, שמ-2011, הוא אחרי פציעה והוא עכשיו מייצג את ישראל בכבוד ורץ לאולימפיאדה.
<אלכסיי ספוזניקוב: אנחנו נתקלנו בבעיות מעל ומעבר - - -
טלי פלוסקוב: מה הבעיות?
טלי פלוסקוב: נסה לפרט קצת.
<אלכסיי ספוזניקוב: בעיות כספיות.
<אלכסיי ספוזניקוב: אדם שהוא אחרי סל קליטה ואחרי הכול, החזקנו אותו תקופה, עזרנו לו בתמיכה פה ושם, את היית שותפה לזה, נכון להיום הוא חי לא יודע ממה.
טלי פלוסקוב: אתה מדבר על רוברט?
טלי פלוסקוב: רק לציין שרוברט היה גר בבית של אלכס שנה, כמה הוא גר?
<אלכסיי ספוזניקוב: שנתיים.
טלי פלוסקוב: שנתיים, כדי לחסוך כסף.
טלי פלוסקוב: איך אנחנו כמדינה לא מבינים שאנשים ברמות כאלה - - -
<אלכסיי ספוזניקוב: הוא קיבל סיוע מקליטה שלושה חודשים של 5,000 שקל, ואז עצרו, כי הוא היה באליפות אירופה, עבר איזה - - -
<נטלי גרנד: הוא היה יותר בחו"ל מאשר בארץ.
<אלכסיי ספוזניקוב: במספר ימים - - -
טלי פלוסקוב: אבל זה מתוקף תפקידו.
<נטלי גרנד: לא, בגלל שהוא נסע לשם לאימונים.
טלי פלוסקוב: אז עוד פעם, זה קשור - - -
<אלי מצליח: ספורטאי ברמה כזאת, זאת העבודה שלו.
<שפרה קירשנבאום: תנסו להגיש אותו שוב, פרטני על המקרה הזה.
<שפרה קירשנבאום: תגישו לנו שוב.
<אלכסיי ספוזניקוב: יש לנו עכשיו שלושה מקרים.
<נטלי גרנד: הייתם אצלי במשרד ואנחנו דיברנו על זה וביקשתי שתגישו את המקרים האלה.
טלי פלוסקוב: על כל הארבעה?
<נטלי גרנד: כן, בהחלט כן.
טלי פלוסקוב: אז תגישו.
טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, אני מציעה שאנחנו גם נעקוב אחרי זה, כי אני חושבת שיש לא מעט אנשים כאלה, שכל המדינה, אנחנו צריכים להיות גאים בהם, איך לא לתמוך בהם?
טלי פלוסקוב: גם אם נצטרך לעשות את זה בשיתוף עם משרד הספורט.
אברהם נגוסה: האם פניתם לשרת התרבות והספורט?
אברהם נגוסה: אני מבין שיש יוזמה היום לחזק את הספורט בכל עיר ועיר.
טלי פלוסקוב: לא, הם עולים.
אברהם נגוסה: כן, גם עולים.
טלי פלוסקוב: אז צריך לפנות.
טלי פלוסקוב: אפשר לפנות אם לא פניתם.
אברהם נגוסה: משרד הספורט מטפל גם בעולים.
אברהם נגוסה: פניתם או לא?
<אלכסיי ספוזניקוב: למשרד הספורט עוד לא הגענו, למשרד הקליטה כן, דיברנו עם נטלי.
<נטלי גרנד: צריך להגיש מסמכים על מנת שהם יתחילו לקבל את מה שמגיע להם לפי סיוע מיוחד, אבל לבדוק את זה גם בערוץ הנוסף.
אברהם נגוסה: יש לכם תקציב, אגף בעניין הספורט?
<שפרה קירשנבאום: יש לנו אגף לתעסוקה והנושא הזה - - -
אברהם נגוסה: הם לא הגישו את הטפסים?
<שפרה קירשנבאום: יכול להיות שהם הגישו, אני כרגע לא יודעת להגיד לך ספציפית על האנשים האלה.
<שפרה קירשנבאום: אם הם עדיין לא הגישו, אז הם צריכים להגיש.
<שפרה קירשנבאום: מי שלא עמד בקריטריונים, יש לנו ועדת ערעורים שאפשר לפנות.
<אלכסיי ספוזניקוב: האם אותו אחד, שלוש שנים אנחנו נלחמים על הקיום - - -
טלי פלוסקוב: והוא קיבל?
<אלכסיי ספוזניקוב: הוא קיבל שלושה חודשים.
טלי פלוסקוב: זה הכול?
טלי פלוסקוב: אז תגישו ואם תקבלו סירוב אז יש גם ועדת ערער ואנחנו נגיש גם לוועדת ערער.
<אלכסיי ספוזניקוב: בסדר גמור, תודה.
אברהם נגוסה: גברתי, רצית לדבר ואני עצרתי אותך.
<קריאה: זה בקונספט שדיברנו קודם.
<קריאה: עכשיו זה לא אקטואלי.
אברהם נגוסה: אם יש מישהו שרוצה לדבר ושלא ירגיש מקופח, יש מישהו?
אברהם נגוסה: אם לא, אני מסכם את הדיון.
אברהם נגוסה: קודם כל אנחנו מאוד מברכים על הפעילות של ראש העיר והצוות וכמובן גם נציגי המשרדים, על ההשקעה ועל המאמצים שאתם עושים לשלב את העולים.
אברהם נגוסה: יחד עם זאת אנחנו ראינו לנכון לפנות למשרדים שונים כדי לחזק את מה שעושים פה, כמו למשל בעניין עידוד העלייה לערד אנחנו מבקשים מאדוני ראש העיר להכין תכנית ולהגיש לסוכנות היהודית ואנחנו גם נשמח לקבל את העתק התכנית כדי שאנחנו נוכל לעקוב אחרי יישום התכנית.
אברהם נגוסה: זה מה שאני יכול להגיד בעניין הסוכנות.
אברהם נגוסה: בעניין מרכז הקליטה, יש הבטחה מהסוכנות היהודית שיאכלסו אותו עוד פעם בעולים חדשים מאתיופיה, בתקווה שהממשלה תבצע את החלטותיה, לכן אנחנו נשמח שתהיה קליטה טובה פה בערד.