GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איתן מורן: לא נראה לי שזה יוסיף כבוד למי מאיתנו, פידל עושה את מה שהיא עושה, אנחנו עושים את מה שאנחנו עושים.
<איתן מורן: כרגע הסכנה שאנחנו מזהים, ואני חזרתי גם בפני המגשרים על ההתחייבויות הבאות שלנו, אחת, צריך להגיד, שלא מישהו יתבלבל, האחריות כולה ניצבת על כתפי משרד החינוך והנציגים שלו.
<איתן מורן: דפוסי ההעסקה, שנקבעו על ידי משרד החינוך, כובדו על ידינו במלואם.
<איתן מורן: שכר המגשרים, שכר המנחים, מטה שאנחנו גייסנו מתקציבי תרומות כי הוא לא הופיע במכרזים, כל אלה נעשו בידיעה ובשיתוף פעולה עם משרד החינוך.
<איתן מורן: המכרז הזה יסתום את הגולל על הישות הארגונית, דרך אגב לא משנה מי יפעיל את זה אחר כך.
<איתן מורן: ארגון שנקרא מרכז היגוי.
<איתן מורן: אני פעיל גם במגזר של העמותות, שבו הדבר היחידי שאנחנו רוצים, שיהיה לנו קול.
<איתן מורן: אם מרכז ההיגוי מהווה קול, הקול הזה ב-1 בספטמבר יודמם, לא יהיה קיים יותר.
<איתן מורן: יהיו שלוש סוכנויות שיעסיקו כוח אדם ואז באמת זה העסקת כוח אדם.
<איתן מורן: ואני אגיד משפט מרחיק לכת, למכרז הזה, כפי שהוא, בשלב הזה, האגודה לקידום החינוך לא תיגש, כי באמת אנחנו לא ארגון קבלני.
<איתן מורן: אני מקווה שהרגעתי את כל השותפים ואת אלה שרוצים לקחת פעילות.
<איתן מורן: כדי להעסיק 20 איש לא צריך את האגודה לקידום החינוך, לא בשביל זה הקימו אותנו.
<איתן מורן: זה לא ענייננו.
<איתן מורן: אנחנו תומכים, וזה נמסר גם לאדוני היושב ראש, גם לנציגי משרד החינוך, גם בפגישה שהיינו עם השר פירון, עובר למכתב שלי לשר נפתלי בנט, אנחנו תומכים בהשתלבות המגשרים במשרד החינוך.
<איתן מורן: המכרז הזה, עד שתהליכי הקליטה במשרד החינוך, ויש לי הרבה כבוד למשרד החינוך, רק אני קצת מכיר את הקצב, לא יהיה מרכז היגוי ב-1 בספטמבר.
<איתן מורן: אני רוצה להפקיד את האחריות, גם בידי משרד החינוך, למצב הזה שכרגע לפי תנאי המכרז, נניח שמרמנט זוכה, לא חשוב מי יזכה, חצי מכוח האדם נמחק בהגדרה.
<איתן מורן: אין מטה.
<איתן מורן: אני שואל את עצמי, מתוך אחריות לדוד מהרט, וקורא גם לבני הקהילה לגבות אותו, האם זה שהוא השמיע את קולו המאופק יעלה לו במשרתו.
<איתן מורן: אין הגדרה למנהל פרויקט מרכז ההיגוי במכרז הנוכחי, היא נמחקה.
<איתן מורן: תקלות יכולות לקרות, אבל שזו פעם שנייה, נדמה לי שאפשר לשים סימן שאלה.
<איתן מורן: לאן נעלם המטה של מרכז ההיגוי?
<איתן מורן: ולו הוא יופעל על ידי פידל?
<איתן מורן: מה בצע בדמה של דינה ושל רחל, שעשו ימים ולילות עבור בני הקהילה, מישהו מוכן להתנגד לזה?
<איתן מורן: אני חוזר על מה שאנחנו מחויבים לו.
<איתן מורן: אנחנו נפעיל את מרכז ההיגוי עד ה-31 באוגוסט, כמו שהפעלנו אותו למעלה מ-15 שנה, לא פיגרנו בשכר של מישהו בשקל.
<איתן מורן: אני מציע לגנוז את הכינויים הלא מחמיאים של עובדי קבלן.
<איתן מורן: המגשרים משתכרים כ-9,000 שקל ברוטו לחודש, זה נראה לי שכר סביר, ואם רוצים לעבור למשרד החינוך, כבר אמרתי, אנחנו תומכים.
<איתן מורן: יתרה מזו, במכרז הזה, אני רוצה להרגיע אותך, מנכ"לית פידל, אנחנו לא ניגש.
<איתן מורן: המכרז הזה מפרק את מרכז ההיגוי, חד משמעית, והופך את העובדים שלו באמת הפעם לעובדי קבלן.
<איתן מורן: אני קורא למשרד החינוך להחזיר את האחריות אליו, כמו שהוא אחראי מהרגע שמרכז ההיגוי הושק ופועל באמצעות סוכנות חינוכית שנקראת האגודה לקידום החינוך.
<איתן מורן: מה קרה לכל הפרויקטים החינוכיים שנעלמו?
<איתן מורן: למה?
<איתן מורן: מה זה משנה עכשיו מי עושה את זה.
<איתן מורן: משנה, אבל על זה אפשר להתווכח אחר כך.
<איתן מורן: העיתון שנעלם.
<איתן מורן: דברים שנוצרו במשך שנים רבות באפס כסף, בתרומות של 'ידיעות אחרונות', פרויקטים נפלאים.
<איתן מורן: אני לא יכול להתנער מהמחשבה שהקול האותנטי שיוצג במרכז ההיגוי מאוים בהשתקתו.
<איתן מורן: אני מבקש ממשרד החינוך להקפיא את המכרז הזה, לפתוח עם מי שרוצים במגעים לקלוט את מרכז ההיגוי כישות ארגונית, לא רק כעובדים.
<איתן מורן: מה זה יעזור אם יציעו למגשרת להיות עוזרת גננת?
<איתן מורן: אדרבא, לקלוט את מרכז ההיגוי כישות ארגונית בתוך משרד החינוך.
<איתן מורן: תודה רבה, אדוני.
אברהם נגוסה: מר פנטהון אספה-דויט, מנכ"ל טבקה ויושב ראש נציגי הארגונים של יוצאי אתיופיה.
<פנטהון אספה-דויט: תודה, אדוני היושב ראש.
<פנטהון אספה-דויט: אני רק מתחיל ושואל, עבודה של מגשרים, האם יש בזה צורך.
<פנטהון אספה-דויט: כנראה שכן.
<פנטהון אספה-דויט: עד עכשיו משתמשים בשירותים הנאמנים של הצעירים המוכשרים, כפי שנאמר, שנתנו את מיטב שנות חייהם לתפקיד הזה, 10, 15, 20 שנה.
<פנטהון אספה-דויט: אם כך, למה צריך בהכשרה שמשרד החינוך באים וטוענים שהמגשרים האלה צריכים לבוא?
<פנטהון אספה-דויט: לדעתי כאן יש פה, כפי שנאמר, הטעיה של משרד החינוך, אולי גם בריחה מאחריות.
אברהם נגוסה: מצטרפת אלינו חברת הכנסת, ד"ר ענת ברקו.
<פנטהון אספה-דויט: אנחנו דורשים אחרי 15 שנים של עשייה, כל המגשרים, בלי תנאים, צריכים להיקלט כעובדים מן המניין במשרד החינוך.
<פנטהון אספה-דויט: מדובר פה בכוח אדם מאוד מאוד חיוני שנותן שירותים ומשרת, כפי שנאמר, כ-10,000 תלמידים וזה לא נושא מבוטל.
<פנטהון אספה-דויט: אם משרד החינוך רוצים אנחנו ראינו את זה בהחלטה של אבני היסוד שהממשלה קיבלה אותה, הזריזות המרבית שמשרד החינוך באו וקלטו והפעילו את התכנית הזאת בן לילה, לפני שהתקציב אושר הם כבר התחילו להפעיל את התכנית בשטח בשם 'חינוך משלב', אני לא יודע איך קוראים לזה, על ידי זה שהם גם גורעים מההטבות שהיו קיימות ליוצאי אתיופיה.
<פנטהון אספה-דויט: אני לא ארחיב, אבל אני בא ודורש פה, העובדים, המגשרים, צריכים להיקלט בלי שיהיה צורך קודם כל בהכשרה ולאחר מכן, אחרי שהם נקלטים, הם כן צריכים לעבור, במידה שהם ירצו להשתדרג, במידה שהם ירצו להגיע לתפקידים נוספים, הם כן יכולים לעבור הכשרות כאלה או אחרות ולשאוף למשרות יותר בכירות.
<פנטהון אספה-דויט: ישנם גם בתוך אלה בעלי תואר שני שיכולים להיקלט כבר עכשיו לתפקידים שהם יכולים להיקלט בהם.
<פנטהון אספה-דויט: אבל מגשר, יש בו צורך וצריך לעבוד במשרד החינוך, בתלוש של משרד החינוך ותנאי ההעסקה שלו צריכים להיות מוגדרים ומוגנים על פי חוק.
<פנטהון אספה-דויט: תודה רבה.
אברהם נגוסה: גב' שושנה בן דור, מנהלת ארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה.
<שושנה בן-דור: תודה רבה, יושב ראש הוועדה.
<שושנה בן-דור: אני גם שמחה שיש דיון היום, דיון רציני, ואני רוצה להעלות שלוש נקודות.
<שושנה בן-דור: כמי שעומדת מן הצד, עובדת בתוך בתי הספר, אבל לא כחלק ממרכז ההיגוי, הדבר הראשון שצריכים להגיד, וזה ביחס למכרז החדש ולצרכים, גם במחקרים בינלאומיים וגם כאן אנחנו רואים שנקלטים מהדור השני, או ילדי נקלטים, עדיין יש להם משברים בתחום הקליטה ובבניית הזהות.
<שושנה בן-דור: לכן התפקיד של המגשר הוא חשוב, לא רק לילדים שהם בעצמם עולים, אלא גם לבני עולים.
<שושנה בן-דור: זה יכול להיות רב תרבותי, אבל ודאי וודאי למגשרים שעבדו וצברו ניסיון דרך העבודה במרכז ההיגוי יש מקום והם יכולים להמשיך לעשות את זה.
<שושנה בן-דור: אני גם חושבת שמאוד חשוב שאנחנו נכיר בכך שחלק גדול מהעובדים של מרכז ההיגוי, יש להם כישרונות רבים, שהם רכשו בהרבה תחומים ושהם מראים את זה.
<שושנה בן-דור: אנחנו גם רואים דרך היכולת שלהם להתארגן.
<שושנה בן-דור: אני גם חושבת שאנחנו צריכים להעריך את האנשים האלה כעובדים לעתיד של משרד החינוך, למדינת ישראל כולה.
<שושנה בן-דור: אני גם חושבת שאנחנו צריכים להסתכל קדימה, וגם אם יהיו פחות צרכים בתחום הגישור, האנשים האלה יכולים להיקלט, חלקם כמורים, כחלקם כיועצים חינוכיים, כיוון שבמשך שנים הם עובדים כיועצים בתחומים של הגישור, וגם אולי באגף לכתיבה של תכניות לימודים.
<שושנה בן-דור: כלומר משרד החינוך יכול להעסיק בתפקידים רבים לא רק הוראה, אלא ייעוץ, מחקר, כתיבת תכניות לימודים ועלינו לברך על האפשרות שהאנשים האלה ייקלטו כעובדים מן המניין.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת, ד"ר ענת ברקו.
ענת ברקו: שלום.
ענת ברקו: אני שמחה להיות כאן איתכם ואני מנסה ללוות את הוועדה במה שאני יכולה בהקשרים שנוגעים לקהילה, למרות שאני לא חברת הוועדה, ואני רוצה לומר שצריכים ואני חושבת שצריך לפעול ונעשה את המקסימום ביחד בכוחות משולבים שהם ייקלטו במשרד החינוך.
ענת ברקו: הסיבה, אני חושבת שהדברים נאמרו כאן בצורה מאוד יפה, זה לא רק התפקיד החשוב שלכם כמגשרים.
ענת ברקו: התפקיד כמגשרים הוא חוסך הרבה מאוד, בטוח, עבריינות, נשירה מבתי ספר, משברים בתוך המשפחה, כל מיני דברים ובטח דיברתם על זה ואני בטוחה שהדברים האלה הם חשובים ונכונים ובטווח הארוך זה ברור שזה חוסך הרבה מאוד תקציבים למדינה, אבל אני חושבת שעצם ההיקלטות בתוך משרד החינוך והנראות של אנשי הקהילה, זה יביא עוד אנשים ועוד אנשים, זה יפתח עוד דלתות.
ענת ברקו: הניידות שיכולה להיות בתוך משרד החינוך, לתפקידים השונים, כפי שנאמר כאן כל כך יפה מפי הגברת האחרונה שדיברה - - - מה שמך?
אברהם נגוסה: ד"ר שושנה בן דור.
ענת ברקו: מפי שושנה בצורה מדהימה.
ענת ברקו: כי הקטע הוא לזוז ממקום למקום, לנוע מתפקיד לתפקיד, לא להיתקע כמגשרים 15 שנה, יש לכם את המקצועיות, יש לכם את הניסיון ואת זה אתם מביאים למשרד החינוך ולכן צריך לקבל אתכם.
ענת ברקו: אבל יחד עם זה לנוע, עם הניסיון שרכשתם, לתפקידים נוספים שיקדמו ולא יקבעו את הסטטוס גם המקצועי וגם האישי וגם הכלכלי במקום מסוים.
ענת ברקו: זה יפתח את הדלת ואנחנו צריכים להילחם על זה.
ענת ברקו: ואתה יודע מה?
ענת ברקו: יגידו עוד קבוצות של עולים.
ענת ברקו: אני חושבת שצריך להתחיל בקהילה הזו, זו דעתי, הם ראשונים.
ענת ברקו: הם זכאים להיות ראשונים, צריך לעשות את זה כדי שאנחנו נעלה על איזה שהוא מסלול של לפתור בעיות.
ענת ברקו: זה יהיה צעד מאוד מאוד חיובי קדימה.
ענת ברקו: אני מודה לכם על כל העבודה שאתם עושים לאורך כל השנה עם הילדים ובאמת בעבודה שדורשת השקעה ותעצומות נפש וכל הכבוד לכם.
אברהם נגוסה: גב' מיכל סמואל, מנכ"לית עמותת פידל.
<מיכל אברה סמואל: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
<מיכל אברה סמואל: פידל זו עמותה שהוקמה לפני כמעט 20 שנה, ששמה לה למטרה לקדם את הקהילה ולשלב את הקהילה בתוך החברה הישראלית.
<מיכל אברה סמואל: אחד הפרויקטים המשמעותיים ופורצי הדרך שהיה לפידל זה הכשרה של מגשרים חינוכיים חברתיים, זה לא חדש לאנשים.
<מיכל אברה סמואל: אני חושבת שרוב החבר'ה שיושבים פה עברו הכשרה אקדמית שנתנה להם זכות להיכנס לאוניברסיטה או למכללה, כשהמטרה הסופית הייתה שאחרי תקופה, כשבמהלך השנים, כשאנחנו העסקנו אותם, נתנו יום לימודים חינם כדי שיוכלו ללמוד לתואר בי.
<מיכל אברה סמואל: איי ובסופו של דבר יוכלו להשתלב בתפקידים שונים בתוך משרד החינוך.
<מיכל אברה סמואל: זה היה החזון של פידל, זה היה החזון של ד"ר נגסט מנגשה, וכולם יכולים להעיד על זה.
<מיכל אברה סמואל: פידל היום כן רוצה לברך את הוועדה שמקדמת את הכניסה שלהם, ההעסקה הישירה של המגשרים לתוך משרד החינוך ללא שום מכרזים וללא שום תהליכים.
<מיכל אברה סמואל: על זה אני מברכת ואני אהיה שותפה, אנחנו כפידל נהיה שותפים לקדם את הסיפור הזה.
<מיכל אברה סמואל: יחד עם זאת, אני באמת אומרת שאנחנו צריכים לבחון, לעשות הפרדה בין המכרז הקיים היום, הצרכים של הקהילה השתנו, העלייה, אנחנו צריכים לדבר על העולים שמגיעים, על הקבוצות השונות שקיימות היום, שצריכות גישור וליווי.
<מיכל אברה סמואל: אנחנו לא מדברים על המקום של ההורים, שהוא מאוד מאוד משמעותי, גם בילדים בני העולים.
<מיכל אברה סמואל: המקום הזה הוא מאוד משמעותי וצריך לעשות הפרדה מאוד ברורה בין המכרז שצריך להיות ויש צרכים, לבין הקליטה הישירה של המגשרים לתוך משרד החינוך.
אברהם נגוסה: הזמן שלנו מוגבל ולכן אני מבקש מהדוברים הבאים לקצר.
אברהם נגוסה: הרב שי אברהם.
<אברהם שי: שלום, תודה רבה.
<אברהם שי: ד"ר אברהם נגוסה, יישר כוח, כל החברים בוועדה, על היוזמה להכניס את המגשרים למשרד החינוך, זו יוזמה בסך הכול מבורכת.
<אברהם שי: אנחנו באנו מהדרום כששמעתי ואני כרב, אנחנו כרבנים, גם מרגישים את הדבר הזה ולכן באתי לתמוך.
<אברהם שי: משהו קצר ברשותכם מפרשת השבוע.
<אברהם שי: לא רק המגשרים פה, גם בתורה היו לנו מגשרים.
<אברהם שי: שני המגשרים היו מנשה ואפרים.
<אברהם שי: לצורך העניין, לא היה צריך להיות גישור, אבל הדרך של יוסף, שהוא התנכל לאחים, המתרגמים היו בעצם המגשרים.
<אברהם שי: לכן באמת המגשרים צריכים להיות בביטחון, אלה שמגשרים צריכים להיות מטופחים, שדואגים להם לצרכים, על מנת שבאמת, כמו אלה שירדו למצרים ונשארו מנשה ואפרים, אז באמת צריך לדאוג להם.
<אברהם שי: תודה רבה, יישר כוח.
<יוסי זרפה: יוסי זרפה מבאר שבע, פעיל חברתי, ברמה המקומית.
<יוסי זרפה: קודם כל אני מברך את יושב ראש ועדת העלייה והקליטה.
<יוסי זרפה: יש דבר אחד שמקומם אותי, מהראש זה רקוב, למה?
<יוסי זרפה: אתם חברי הכנסת צריכים להילחם למה כל פעם צריך לבנות דבר כזה שיעסיקו אותנו בחוזה אישי.
<יוסי זרפה: זה מראש.
<יוסי זרפה: אתם קודם כל הקודקוד, אתם צריכים להילחם בתוך הבית הזה, שהדבר הזה לא ימשיך, מהתחלה.
<יוסי זרפה: היום אני באתי להזדהות עם המגשרים והמגשרות, אנשים מצוינים.
<יוסי זרפה: ריגש אותי דבר אחד, הילדים שלי כולם ילידי הארץ, כשאני ישבתי בבית הבת שלי באה ואומרת לי 'אבא, מה זה חג הסיגד?' אמרתי לה מה זה, מה זה קייסים, 'תשמע, יש מגשרת, קוראים לה ככה, בבית הספר לימדו אותנו מה זה חג הסיגד מהתחלה עד הסוף'.
<יוסי זרפה: אני אמרתי, 'אני אשם', אני לא לימדתי אותם, בזכות המגשרת הילדים שלי למדו את המסורת, את החגים שאנחנו מביאים אותם.
<יוסי זרפה: אם אנחנו מדברים על הדור הצעיר, שרוצים לפתח אותו, לקדם אותו, אני בתור הורה לא עשיתי את העבודה בבית.
<יוסי זרפה: לכן אני חושב שאתם צריכים להילחם על הנושא הזה.
<יוסי זרפה: שר החינוך, כמה פעמים גם פנינו ברמה המקומית, דרך אנשים שלו, אבל לצערי הוא מתעלם, אפילו במכתב לא טרח להשיב לנו.
<יוסי זרפה: ברמה המקומית אנחנו מנסים לקדם דברים, גם חבר הכנסת, יושב ראש ועדת העלייה והקליטה, ביקר אותנו בבאר שבע ומנסה לקדם דברים.
<יוסי זרפה: אני אומר, ריגש אותי הסיפור של הבת שלי, זה מה שהביא אותי עד כאן.
<יוסי זרפה: יחד עם זאת אני גם תומך במגשרות ומגשרים, צריך למצוא את הפתרון.
<יוסי זרפה: כולנו דיברנו על עבודת הקודש שהם עושים, בעיקר ברמה המקומית, אני מצדיע להם.
<יוסי זרפה: באמת תודה רבה.
אברהם נגוסה: אני יודע שהרבה רוצים לדבר, אבל בואו נשמע אמא שהגיעה כדי להגיד כמה דברים, ששיתו נגש
<ששיתו נגש: שלום לכולם, שלום לכבוד ראש ועדת הקליטה.
<ששיתו נגש: אנחנו באנו מבאר שבע כדי לתמוך במגשרות ובמגשרים.
<ששיתו נגש: כמו שנאמר, המגשרות עושות עבודה כיועצת חינוכית, כמורה, כל מה שנעשה בבתי ספר.
<ששיתו נגש: הן עוזרות המון, מלוות את הילדים שלנו לכל האורך ואני מבקשת ממשרד החינוך לקלוט אותן.
<ששיתו נגש: אנחנו מאוד מבקשים, הם עושים עבודה עבודה.
<ששיתו נגש: זה מה שאני יכולה להגיד.
אברהם נגוסה: נשמע עוד אמא.
<טובה בלאי: שלום ליושב ראש וחברי הכנסת, שלום ליושבים בוועדה.
<טובה בלאי: אני באתי מבאר שבע לתמוך במגשרות ובמגשרים.
<טובה בלאי: המגשרים עושים עבודה מאוד מאוד טובה, עבודה פנטסטית, הם מגשרים בין ההורים למורים, למחנכים, והם עושים עבודה יוצאת מן הכלל.
<טובה בלאי: בצוות החינוך הם כל כך נהנים מהדרך שהם עושים, שהם מקדמים את הילדים, שהם עושים את העבודה הטובה בשבילם, אבל לקלוט אותם כעובדים במשרד החינוך, הם מתעקשים ומקוממים דברים ואני לא מבינה.
<טובה בלאי: אני כהורה, יש מגשרת בבית הספר שהילדים שלי לומדים, אני נעזרת בה הרבה, אפילו שאני צברית אני נעזרת בה הרבה בהרבה דברים.
<טובה בלאי: היום יצא לי לשוחח עם המנהלת של בית הספר ואמרתי לה מה בדיוק עוזרת המגשרת.
<טובה בלאי: יש דברים שהיא אמרה לי ואני חייבת להקריא את זה, מילה במילה.
<טובה בלאי: זה קצר מאוד ואני תמצתִּי, לא את כל מה שהיא אמרה לי כתבתי, אבל פשוט הייתי חייבת להגיד את זה.
<טובה בלאי: היא אמרה לי כזה דבר: 'המגשרים הם החוליה החשובה בתיווך בינינו לבין בית הספר, לילדי העדה יש פער גדול בתקשורת בין ההורים שלהם, מי שמתווך זה המגשרים שצמודים וחיים בעולם הרלוונטי שלהם.
<טובה בלאי: הם מבינים אותם, את הילדים, הם קשורים אליהם והם מתקשרים איתם.
<טובה בלאי: בלעדיהם אנחנו היינו שום דבר', היא אמרה לי את הדברים האלה.
<טובה בלאי: אז באתי לתמוך ואני רוצה שיקלטו אותם ושיקבלו מה שמגיע להם.
<טובה בלאי: הם עושים עבודה נפלאה.
<טובה בלאי: אני תומכת.
אברהם נגוסה: אני רוצה, חבר הכנסת בר-לב, תתייחס, ואז אנחנו נקרא את המסקנות.
עמר בר-לב: מה שאני מבין, יש כאן שתי בעיות או שני נושאים וצריך להפריד ביניהם.
עמר בר-לב: נושא אחד זה קליטת המגשרים במשרד החינוך והנושא השני זה מי הארגון שיפעיל אותם במשרד החינוך.
עמר בר-לב: זה מה שאני הצלחתי להבין.
עמר בר-לב: אז דבר ראשון, בסדר עדיפויות של הנושאים, הנושא הראשון של קליטת המגשרים במשרד החינוך, זה נושא העל, זה הדבר החשוב ביותר וכמובן זה צריך להיות בשני תנאים.
עמר בר-לב: האחד, כמו שאמרתי בהתחלה, בלי הרבה בירוקרטיה וסיפורים, בלי מכרז ספציפי לגבי כל בן אדם, כי מי שמגשר ועובד בזה אז הוא כנראה עושה עבודה טובה, הוא או היא.
עמר בר-לב: דבר שני, כמובן שמבחינת תנאי השכר הם יכולים להיות רק יותר טובים, בוודאי לא פחות טובים, בגלל סיבה בירוקרטית כזו אחרת, שיש תעודה כזאת או אין תעודה כזאת.
עמר בר-לב: זה דבר ראשון.
עמר בר-לב: השאלה השנייה זה לגבי איך הם יופעלו במשרד החינוך ותחת איזה כובע ואיזה ארגון.
עמר בר-לב: בנושא הזה, אדוני היושב ראש, אני פחות בקי, אז אני לא רוצה כאן להביע דעה, אבל בוודאי אתה, יחד עם משרד החינוך, צריכים למצוא את הדרך הנכונה לעשות את זה.
עמר בר-לב: אבל, שוב, שזה לא יילך על חשבון המגשרים עצמם, כי בסוף צריך לזכור שהדבר החשוב זה המגשרים שיועסקו על ידי משרד החינוך.
אברהם נגוסה: יש גם שאלות שעלו מהקהל, שלא כל המגשרים הם במשרה מלאה, יש שמועסקים ב-60%, 70%, 80%.
אברהם נגוסה: אולי בקיצור תענה לנו, מר איתן, בעניין הזה?
אברהם נגוסה: זו שאלה שהגיעה אלינו בפתקים מהקהל.
<איתן מורן: אני אומר ככה, מרבית המגשרים מועסקים במשרות מלאות, השכר שנגזר להם הוא מ-9,000 שקל ברוטו לחודש.
<איתן מורן: המכרז הנוכחי - - -
אברהם נגוסה: כולם במשרה מלאה?
<איתן מורן: לא כולם.
<איתן מורן: אמרתי, מרבית המגשרים מועסקים במשרות מלאות, אנחנו עושים שמיניות באוויר כדי שהמשרות תהיינה מלאות, כי התקצוב הוא לפי בתי ספר ויכול להיות פיזור גיאוגרפי עצום בין בתי הספר.
<איתן מורן: זאת אומרת העבודה של דוד מהרט ושל דינה, שנמצאת פה, היה להרכיב משרות מלאות ואכן מרביתם מועסקים במשרות מלאות.
<איתן מורן: המכרז הבא, אני רק רוצה לומר, כי נדמה לי שהאיום הוא אולי לא מספיק ברור, את המכרז צריך להגיש, נדמה לי, עד ה-1 בפברואר.
<איתן מורן: אם המכרז לא יוקפא עד אז זו תהיה השאלה הכי פחות דומיננטית, כי כמחצית מהמגשרים במכרז החדש לא מבוקשים בכלל.
<איתן מורן: כל המטרה נעלם.
<איתן מורן: אני חושב שכדאי שדוד ישלים את הדברים האלה.
<איתן מורן: לפני שעושים טוב צריך גם לסור מרע וצריך, אני חושב, רגע לעצור את זה כדי לקיים דיון ציבורי רציני ולא עם אקדח צמוד לרקה.
<איתן מורן: זאת אומרת יש כרגע מכרז פוגעני, באמת הפעם, שישלח את כל המגשרים להעסקה בשוק משני, את זה צריך לעצור.
<איתן מורן: אני מציע שדוד רק ישלים את הדברים שלו.
עמר בר-לב: כן, הנקודה ברורה.
<דוד מהרט: אני רק אחדד את הנושא, משפט אחד.
אברהם נגוסה: דוד, אמרת בצורה ברורה שלעצור את ה - - -
<דוד מהרט: לא, בשאלה ששאלת.
<דוד מהרט: אני אומר ככה, במציאות הקיימת אנחנו נדרשים היום לתת מענה לכל צורך הגישור בכל רחבי הארץ.
<דוד מהרט: המציאות הזו לפעמים מאלצת אותנו גם להעסיק אנשים בחלקי משרות.
<דוד מהרט: אם היינו מעסיקים רק במשרות מלאות לא היו לנו 55 מגשרים, היה הרבה יותר קטן מזה.
<דוד מהרט: אבל מה שאמר איתן, במכרז החדש אנשים יעבדו לפי שעות, מ-4 שעות מינימום לבית ספר ועד 24 שעות לבית ספר, כלומר לפי שעות.
<דוד מהרט: אדם יעבוד חצי יום, לא יספיק בחצי השני ללכת לבית ספר אחר, יילך הביתה, כך שאף אחד לא יוכל לעבוד במשרה מלאה.
עמר בר-לב: זה ברור שזה לא מתקבל על הדעת.
אברהם נגוסה: אתה חייל?
<יונס יוסף: הייתי, השתחררתי.
<יונס יוסף: אני יכול לדבר?
אברהם נגוסה: כן, בקיצור.
<יונס יוסף: שלום, יושב ראש הוועדה.
<יונס יוסף: קוראים לי יונס יוסף, באתי לייצג פה את המגשרות ואני יכול לספר סיפור אישי עליי.
<יונס יוסף: יש פה מאחוריי אישה מהממת, צדיקה, אני רואה בה אמא, היא טיפחה אותי מגיל מאוד קטן, היא עזרה לי, אם זה מבחינת גירושין, אם זה מבחינת לימודים ובזכותה סיימתי את הלימודים, התגייסתי לצבא, שירתתי שלוש שנים, הייתי בגולני.
<יונס יוסף: אני אספר בקצרה מה אני יכול להגיד.
<יונס יוסף: אני יכול להגיד שהמגשרות, שהן נשים מאוד מאוד, שאני רואה בהן מודל לחיקוי, אני מעריץ אותן, אני גאה בהן, ואני פשוט מזדהה עם המאבק שלהם ואני חושב שצריך לשים לזה סוף ולא לשחק איתם ימין שמאל ולתת להם את הזכות הבסיסית, שזה התנאים, המשכורת, ופשוט לקבל אותם למשרד החינוך.
אברהם נגוסה: היה שווה לתת לך את הדקה.
אברהם נגוסה: עכשיו אני מבקש סליחה מכל בן אדם, אתם העברתם את השמות, רציתם לדבר, אבל אנחנו חרגנו כבר 4 דקות ואנחנו צריכים גם לאשר את המסקנה של הדיון, זה הכי חשוב, לדעתי.
אברהם נגוסה: לכן אני מבקש סליחה מאלה שלא הצליחו לדבר, בפעם הבאה ניתן לכם ראשונים.
אברהם נגוסה: אני מבקש לאשר את המסקנות של הדיון המהיר של חבר הכנסת אלי כהן ועמר בר-לב, שתקרא מנהלת הוועדה, שיונחו על שולחן הכנסת לאחר אישורן פה אצלנו.
אברהם נגוסה: אנחנו נעשה הצבעה, מי בעד, מי נגד, זה רק אני והוא - - -
<דנה גורדון שושני: הוא לא חבר ועדה.
עמר בר-לב: ממלא מקום.
עמר בר-לב: אני יכול למלא מקום.
אברהם נגוסה: מחליף במקום יצחק הרצוג.
<דנה גורדון שושני: כן, אין בעיה.
אברהם נגוסה: אז אני מבקש ממנהלת הוועדה שתקריאי את המסקנות ואז אנחנו נצביע שנינו.
<דנה גורדון שושני: הוועדה קיימה דיון בנושא העסקה ישירה של מגשרים חינוכיים ומנחים אזוריים בני הקהילה האתיופית על ידי משרד החינוך, הצעות לדיון מהיר של חברי הכנסת אלי כהן ועמר בר-לב.
<דנה גורדון שושני: מרכז ההיגוי ליוצאי אתיופיה קיים כבר 21 שנה, מעסיק 70 מגשרים ב-165 בתי ספר ועוזר לכ-10,000 תלמידים יוצאי אתיופיה.
<דנה גורדון שושני: הוועדה עמדה בישיבה זו, כמו גם בישיבה קודמת בנושא בחודש יוני וכן בישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט בשבוע שעבר, על הפגיעה והקושי המבני מעצם הוצאתם למכרז של מיזמים חינוכיים המוכוונים לתלמידים עולים חדשים.
<דנה גורדון שושני: מיזמים אלה מצריכים מיומנות רבה שקיימת אצל הגופים המפעילים אותם בהצלחה זה זמן רב.
<דנה גורדון שושני: קיים קושי בעצם העסקתם של מגשרים חינוכיים מקצועיים ומנוסים באגודה לקידום החינוך ולא ישירות על ידי משרד החינוך.
<דנה גורדון שושני: חוק חובת המכרזים הוא חוק חשוב, אך אינו מתאים למיזמים חינוכיים ייחודיים ויש לפעול עקרונית כדי להחריגם מחוק זה.
<דנה גורדון שושני: הוועדה למדה שבמכרז החדש שפורסם לאחרונה תחולק הארץ לשלושה מחוזות ושכל גוף שייגש למכרז יוכל להתמודד על שני מחוזות לכל היותר.
<דנה גורדון שושני: עובדה זו מעידה על כך שמרכז ההיגוי יפורק.
<דנה גורדון שושני: להלן מסקנות הוועדה: הוועדה מברכת את מרכז ההיגוי ליוצאי אתיופיה ואת המגשרים על עבודתם החשובה, המקצועית והמקדמת את התלמידים יוצאי אתיופיה.
<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרד החינוך לקלוט את כל עובדי מרכז ההיגוי כעובדים מן המניין במשרד, בין אם כמגשרים ובין אם בהסכמים אישיים הוגנים.
<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרד החינוך לפעול להחרגתם ממכרוז של מיזמים חינוכיים כדוגמת מרכז ההיגוי ותכנית נעל"ה.
<דנה גורדון שושני: הוועדה תתכנס תוך חודש לקבל דיווח ממשרד החינוך.
<דנה גורדון שושני: המסקנות האלה יוגשו על שולחן הכנסת היום.
אברהם נגוסה: בעד?
אברהם נגוסה: בעד – פה אחד המסקנות נתקבלו.
<קריאה: גם אנחנו בעד.
אברהם נגוסה: שלום לכל המשתתפים, התכנסנו היום לדון שוב בנושא:
אברהם נגוסה: הקצאת תקציב מידי למניעת קריסת רדיו רק"ע, בהשתתפות שר העלייה והקליטה זאב אלקין, שעומד להגיע בקרוב, וגב' שירה גרינברג, סגנית הממונה על התקציבים במשרד האוצר.
אברהם נגוסה: בעקבות הישיבה הקודמת בנושא, בסוף נובמבר, פניתי לשר האוצר בקריאה להקצות לאלתר תקציב למניעת קריסת רדיו רק"ע כדי למנוע פגיעה בזכות העולים למידע בשפתם, לנוכח גל הפרישה של העובדים והעומס הבלתי סביר על כתפי העובדים המעטים שנותרו, וזה לפי המצב שהוסבר לנו בפגישה הקודמת.
אברהם נגוסה: בישיבה הקודמת למדה הוועדה כי לא ניתן להמשיך להעניק לעולים חדשות ומידע בשפתם ברמה הגבוהה שנתנה בעבר.
אברהם נגוסה: מאחר ששר האוצר לא השיב לי – מבחינת הכסף אני מדבר, מבחינת התוצאה למה שביקשנו – אנחנו מכנסים את הישיבה היום.
אברהם נגוסה: חשוב לנו להבטיח שרמת השידורים תישמר גם במסגרת תאגיד השידור החדש.
אברהם נגוסה: חשוב לנו גם להגן על זכויותיהם של העולים הממשיכים לעבוד ברדיו רק"ע בעומס בלתי סביר.
אברהם נגוסה: הגיע גם מר שמעון אלקבץ, מנהל "קול ישראל" ועורך ראשי של רשות השידור.
סופה לנדבר: צריך להגיד שאנחנו ביקשנו ממנו להציג לנו נתונים של מה שהוא צריך כדי להציל את רדיו רק"ע ולמחרת כולנו קיבלנו.
אברהם נגוסה: במקביל הוא גם נציג תאגיד השידור החדש, לכן יש לנו גם נציג מתאגיד השידור החדש.
אברהם נגוסה: נמצא אתנו גם ראש המטה של משרד התקשורת.
אברהם נגוסה: גם השר יבוא, גם הוא מתגייס לנושא הזה, דיברתי אתו, הוא רואה מה שאנחנו רואים ואני מקווה שהיום אנחנו נצא להציל את המצב.
אברהם נגוסה: השר עוד לא הגיע ואני מציע שגב' שירה גרינברג תתחיל ותעדכן אותנו מה קרה.
אברהם נגוסה: כמו שחברת הכנסת סופה לנדבר ציינה קודם, מר שמעון אלקבץ הגיש לנו הגיש לנו מה צריך לעשות גם מבחינת כוח אדם, גם מבחינת התקציב, ועל בסיס זה פניתי אליכם, על פי החלטה של הוועדה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמח מאוד לשמוע איזו בשורה את מביאה לנו היום.
אברהם נגוסה: נמצאים אתי חברי הכנסת, חברי הוועדה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברת הכנסת טלי פלוסקוב, חברת הכנסת ושרת הקליטה לשעבר, סופה לנדבר.
<שירה גרינברג: אני אציג בשמחה את הדברים, אני חושבת שכדאי ששמעון יציג את תמונת המצב ברשות השידור והתאגיד החדש קודם כי הדברים שאני אגיד בעצם יתייחסו לתמונה שהוא יציג.
<שירה גרינברג: אני מציעה שהוא יציג לכם ראשית, שתבינו את תמונת המצב, ואני אשלים אחר כך את הדברים מהצד שלנו.
אברהם נגוסה: בסדר גמור, פניתי אליך בגלל שהוא הציג לנו, אבל זה חשוב מאוד לישיבה שאחרים גם ישמעו.
אברהם נגוסה: תציג לנו, בבקשה.
קסניה סבטלובה: כמובן גם דגש על שינויים שיתרחשו בתקופה האחרונה, אם יש כאלה.
טלי פלוסקוב: ובדגש על זה שאנחנו מתקרבים לחודש מרס.
קסניה סבטלובה: וכבר נפגשנו כמה פעמים ושמענו דברים מלומדים וחשובים.
<שמעון אלקבץ: אנחנו נמצאים היום – כשאני אומר "אנחנו" אני מדבר על מצבת כוח האדם בתחנות "קול ישראל" – על סדר-גודל של 365 עובדים בשמונה תחנות רדיו, לעומת 488 עובדים שהיו בתקופה הזו המקבילה.
<שמעון אלקבץ: אני חייב להגיד שגם הקיטון במצבת כוח האדם וגם הפרישה הלא מבוקרת שהיתה בתחנות "קול ישראל" וברשות השידור בכלל, הביאו לירידה אל מתחת לכמות העובדים הדרושה, שאנחנו זקוקים לה כדי לקיים לוח שידורים.
<שמעון אלקבץ: מ"קול ישראל" פרשו מספטמבר-אוקטובר 2014, עת אושרה פרישה מרצון, ועד היום, 123 עובדים.
<שמעון אלקבץ: מרביתם, אגב, במסגרת עידוד הפרישה ומקצתם בלבד במסגרת הפרישה לגמלאות.
<שמעון אלקבץ: אנחנו נמצאים בסיטואציה שבה אני צריך – לפחות בכל מה שקשור ל"קול ישראל" – לנהל שידור, להוציא שידור 24 שעות ביממה בתחנות שונות, כל תחנה היא עולם בפני עצמו.
<שמעון אלקבץ: חברת הכנסת טלי דיברה עכשיו על כך שמרס מגיע – נכון, חודש מרס מגיע, מעבר לעובדה שבחודש מרס חל יום הולדתי, בחודש הזה גם - - -
טלי פלוסקוב: מברוק, נזמין אתך לברך כאן.
<שמעון אלקבץ: מה שיותר חשוב ויותר מרגש הוא שב-31 במרס "קול ישראל" חוגג 80 שנה.
<שמעון אלקבץ: השידור הראשון שלו היה במרס 36', עת הוא נקרא "קול ירושלים מישראל", אבל, זה סימבולי וזה רק מעיד על העובדה שפס הקול של מדינת ישראל מלווה אותה שנים רבות עוד לפני הקמתה.
<שמעון אלקבץ: היתה לי הזכות גם להיבחר כמנהל "קול ישראל", כסמנכ"ל חטיבת הרדיו בתאגיד השידור הישראלי החדש, ומהמקום הזה אני גם יכול לומר – אמרתי ואני אומר את זה בצורה מאוד ברורה ולדברים האלה גם שותף מנכ"ל התאגיד, אלדד קובלנץ – שאנחנו רואים חשיבה גדולה מאוד, חשיבות לאין ערוך, גם לשידורים בשפה הרוסית וגם לשידורים ביתר השפות, אין פה בכלל שאלה.