GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד יאסו: גם את זה צריך לבדוק וצריך לראות, יש עצירה של קידום המסלול של הקצינים והקצינות בדרגות הבכירות.
<דוד יאסו: אחרי 35 שנה, עצם העובדה שאין פה אלוף משנה אחד וחמישה סגני אלופים, זה אומר דרשני.
אברהם נגוסה: תודה, דוד יאסו.
אברהם נגוסה: עורכת דין דקלה צרפתי מהסיוע המשפטי.
<דקלה צרפתי דלג'ו: שלום.
<דקלה צרפתי דלג'ו: קודם כל תודה רבה על הזימון לוועדה וגם אני מברכת על הצעות החוק ואני מקווה שהצעת החוק הזו תתקדם.
<דקלה צרפתי דלג'ו: אני מוסיפה שתי נקודות קצרות על מה שאמרו חבריי מהסיוע המשפטי, מנהל האגף עורך דין סממה ומנהלת מחוז תל אביב, עורכת דין גולנדברג-חדד.
<דקלה צרפתי דלג'ו: אני רוצה לחזור שוב להתנהגות הרעה וחמורה שחוץ מזה שנראה לי, כי אני רואה שאין תגובה, שאין הסדרה לעניין, כי אנחנו ניסינו ואין הסדרה, לפי מה שנראה, וגם ככה נאמר לי בעל פה בשיחות טלפוניות מהצבא, גם הנושא של ההליך של השחרור של התנהגות רעה וחמורה, לפי מה שאני הבנתי, בוועדת ההתאמה, החייל לא מיוצג.
<דקלה צרפתי דלג'ו: קודם כל ספק אם הוא היה מצליח להשיג ייצוג, אבל הוא לא מיוצג, אני לא יודעת אם זכות הטיעון ניתנת לו, לפחות ממה שהיה אצל החייל הפרטני שלנו, בטוח זכות הטיעון לא ניתנת לו כי לא הייתה נקודה אחת על המצב הרפואי שלו ש - - - אני לא אכנס לדברים הפרטניים, אז הוא לא מיוצג.
<דקלה צרפתי דלג'ו: הפרוטוקול לא עובר.
<דקלה צרפתי דלג'ו: אנחנו עברנו ממש מסכת עד שהשגנו את הפרוטוקול של ועדת ההתאמה.
<דקלה צרפתי דלג'ו: למעשה אני אגיד שנאמר לי שהם בכלל לא הכירו כזו דרישה לקבל פרוטוקולים, היא הייתה מאוד מופתעת, היא אמרה לי, 'אנחנו לא מכירים דרישה לקבל פרוטוקול של ועדת התאמה'.
<קריאה: הם עושים מה שהם רוצים.
<דקלה צרפתי דלג'ו: כך נאמר לי.
<דקלה צרפתי דלג'ו: אז יש תהליך של הפרוטוקול, יש את זכות הטיעון, ההחלטה של מפקד מיטב, איפה היא?
<דקלה צרפתי דלג'ו: האם היא ניתנת לחייל?
<דקלה צרפתי דלג'ו: האם היא מנומקת?
<דקלה צרפתי דלג'ו: וגם הפרוטוקול של שלילת ההטבות, כאילו יש חוק אחר בשלילת ההטבות, החוק של קליטת חיילים משוחררים, זה פרוטוקול נפרד?
<דקלה צרפתי דלג'ו: זה אותם חברי ועדה?
<דקלה צרפתי דלג'ו: יש הרי שיקולים אחרים לאי התאמה ושלילת הטבות, אולי מצב כלכלי כששוללים הטבות, למה בן אדם הגיע להתנהגות רעה וחמורה, לא כדינו של בן אדם שיש לו סיבות שהוא ככה נגרר לכלא בגלל מצב כלכלי לבין, אני לא יודעת אפילו מה זה התנהגות רעה, אז אני לא מצליחה להעלות דוגמאות.
<דקלה צרפתי דלג'ו: מה זה התנהגות רעה, מה זה התנהגות רעה וחמורה.
<דקלה צרפתי דלג'ו: כל הדברים האלה, אנחנו לגמרי לא יודעים, אחרי חודשים של עשייה של האגף של סיוע משפטי.
<דקלה צרפתי דלג'ו: אם אנחנו לא יודעים, החייל שלנו - - -
אברהם נגוסה: קל וחומר.
<דקלה צרפתי דלג'ו: כמה מילים לגבי החייל שלנו.
<דקלה צרפתי דלג'ו: הוא מתבייש במצב שלו, בגלל זה הוא גם לא מגיע לדיון פה, וזו בדיוק הסיבה שכנראה יש הרבה נתונים כאלה, אבל רק חייל אחד הגיע לסיוע משפטי ואני מברכת על זה שהוא הגיע.
<דקלה צרפתי דלג'ו: חבל, האוכלוסייה היא מוחלשת והיא גם מוחלשת אחר כך בהתמודדות עם המצב הזה בצה"ל.
<דקלה צרפתי דלג'ו: צה"ל אמור להיות צבא העם, זה היה החזון של ראש הממשלה הראשון וחבל שאנחנו מגיעים למצב הזה.
אברהם נגוסה: אני לא שכחתי אותך, אני רוצה שתשמעי את האחרים ואז תעני.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע את אביבה מקונן, אם לחייל.
<אביבה מקונן: קודם כל תודה רבה.
<אביבה מקונן: אני שומעת את כל מה שנאמר.
<אביבה מקונן: אני אמא, הייתי אמא לשלושה חיילים, חיילת מצטיינת, שסיימה ונשארה ארבע שנים בקבע ובסופו של דבר אמרו לה, אחרי ארבע שנים, 'את לא תמשיכי', וחייל שמהתחלה רצה להתגייס, עם כל הרצון שלו, כמו אחותו הגדולה, כשהוא התחיל את התהליך אמרו לו 'לא, אתה צריך ללכת לתכנית אמיר'.
<אביבה מקונן: הבן שלי לא יודע אמהרית, הוא נולד פה, הוא גדל פה והוא גם לא גדל בשכונה שמכיר חברים יוצאי אתיופיה.
<אביבה מקונן: אמרו לו 'אתה צריך ללכת לתכנית אמיר', הוא בא עם בכי, אמר לי 'אמא, תראי את המכתב.
<אביבה מקונן: אני לא מבין אמהרית, אין לי חברים יוצאי אתיופיה, בגלל שכתוב משפחת מקונן, אפילו השם שלי זה שם ישראלי, אליעז, בגלל שאני מקונן אני צריך ללכת לתכנית אמיר?
<אביבה מקונן: ' אמרתי לו, 'תירגע, בוא נראה מה אנחנו יכולים לעשות'.
<אביבה מקונן: אז עברנו מסע, מכתבים, טלפונים.
<אביבה מקונן: אם לא הייתי אמא חזקה שהייתי יכולה להשיג קשרים שונים בצבא יכול להיות שלבן שלי היה קורה משהו.
<אביבה מקונן: בסוף התגייס לצבא, הלך ל - - -
אברהם נגוסה: לא לתכנית אמיר.
<אביבה מקונן: לא, בסוף קיבלנו אישור, הלך לקרבי ובקרבי, מה לעשות, הוא היה אסטמטי, גילו לו את האסטמה, הוא הלך לאיזה שהיא תכנית בחיפה, שנתיים, בגלל שאין שם חדר לאסטמטיים, שנתיים מחיפה להוד השרון, בבוקר יוצא ובלילה חוזר.
<אביבה מקונן: אני כאמא כל יום כשהוא יצא וחזר, עם המשאף בכיס, לא ראיתי את אף אחד, אולי הייתה פעם אחת שבאה מישהי, אבל זה לא בזמן שלו, זה בזמן של הבת שלי הקטנה.
<אביבה מקונן: מתוך שלושה ילדים, הקטנה גם הייתה עריקה, גם הייתה כלואה, אני לא רוצה לתאר.
<אביבה מקונן: אילו לא הייתה לה אמא חזקה הבת שלי הייתה מתאבדת.
<אביבה מקונן: לא סתם החיילים מתאבדים, לא סתם מתאבדים.
<אביבה מקונן: זה הילדים שלנו.
<אביבה מקונן: אנחנו מביאים את הילדים, עובדים קשה ומחנכים אותם שהצבא ייתן להם כלים, הצבא ייתן להם דרך.
<אביבה מקונן: הצבא, אתם עוזרים למי?
<אביבה מקונן: אתם שומרים על מי?
<אביבה מקונן: אבל הילדים שלנו הולכים ומתאבדים שם ולא סתם.
<אביבה מקונן: אילו לא היו הילדים שלי חזקים והייתי מלווה אותם בוקר ערב והייתי מדברת איתם, השיחות שאני עשיתי להם, לפני שהם יוצאים ואחרי שהם חוזרים, זה מה שהציל את הילדים שלי.
<אביבה מקונן: אני חושבת, אני בתור אמא, כשאמרו 'אנחנו בקשרים עם ההורים, בקשרים עם הבית', איפה בכלל הצבא?
<אביבה מקונן: ריבונו של עולם.
<אביבה מקונן: אני לא ראיתי אף אחד כששירתו שבע שנים הילדים שלי, לא ראיתי אף אחד.
<אביבה מקונן: אני לא מכירה אף אחד.
<אביבה מקונן: אפילו לא היו פעם אחת, אולי כשהייתה הבת שלי עריקה, כשהייתה בכלא, הלכתי לבקר, הייתה ילדה עולה חדשה, אני לא מבינה, הייתה עולה חדשה שסגרו אותה בחדר לב בגלל ההתנהגות שלה, היא הייתה צועקת, בוכה, איך הילדים שלנו לא יתאבדו?
<אביבה מקונן: איך?
<אביבה מקונן: זה משהו שבמדינה הזאת צריך לקום ולעשות מעשה.
<אביבה מקונן: אנחנו מאמינים, הילדים שלנו הכי יקרים לנו בעולם, הכי יקר לנו בעולם.
<אביבה מקונן: והיה עוד מקרה שהיה.
<אביבה מקונן: הבן של חברה שלי, הלך עם מוטיבציה, התגייס, רצה לשרת, המפקד שלו, שהוא חזר, הוא בקרבי, ישב על יד שמה, אמר לו 'כמה כושים יש בחברים שלך?
<אביבה מקונן: ' הילד הזה זרק את הכול וחזר הביתה.
<אביבה מקונן: איך לא יהיו עריקים?
<אביבה מקונן: תודה רבה.
אברהם נגוסה: ירון יחיאס, ארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה.
<ירון יחיאס: אני מארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה, אנחנו מקדמים נגישות להשכלה גבוהה, תכניות לימוד וכיוצא בזה והיינו רוצים לתת כאן איזה שהוא דגש בכל הנוגע לפרטים שאת ציינת, מהאגף לסיוע משפטי.
<ירון יחיאס: היינו רוצים שיבוצע איזה שהוא תיאום בין האגף לסיוע משפטי לוועדת השרים לשילוב מיטבי כדי לראות מה קורה כאן.
<ירון יחיאס: בסופו של יום יש את החוק לקליטת חיילים משוחררים, אני בטוח וצריך לבדוק זאת, שיש כאן איזה שהוא חוסר של מיצוי זכויות מאוד משווע.
<ירון יחיאס: יתרה מזאת, אנשים שמשתחררים מהצבא על התנהגות רעה לא יכולים לעשות לאחר מכן מכינה.
<ירון יחיאס: אז כל התכניות שאנחנו בונים לאחר מכן נופלות ויורדות לטמיון.
<ירון יחיאס: אנחנו צריכים לבדוק את זה גם כן וצריך לבצע פה איזה שהוא - - -
<קריאה: מטעם מי המכינה?
<ירון יחיאס: מטעם הקרן להכוונת חיילים משוחררים.
<ירון יחיאס: תכנית קדמה ממשרד הקליטה, המכינה בוטלה.
<ירון יחיאס: מישהו שהוא לא עולה חדש, לצורך העניין, איננו יכול לגשת למכינה - - -
<קריאה: זה היה לפני שש-שבע שנים.
<ירון יחיאס: היום אין מכינה.
<ירון יחיאס: יש פה חיילים שנופלים בגלל סעיפים כאלה ואחרים ופה הפרקליטה תציג את הנתונים, אנחנו מאוד נשמח לדעת, שכך אפשר יהיה לבצע את הקורלציה.
<ירון יחיאס: מקרה אחד הגיע אליכם, מקרה אחד הגיע במקרה גם אלינו, שאנחנו מכירים מקרה כזה, אני אעביר לכם אותו אחר כך, כי רק נגישות להשכלה והשינוי הזה יגרמו לשילוב באמת מיטבי.
<ירון יחיאס: בנוגע לייצוג ההולם.
<ירון יחיאס: היינו רוצים לראות יותר קצינים בצבא בדרגות יותר גבוהות.
<ירון יחיאס: כרגע סגן אלוף זו דרגה מאוד מכובדת, אבל 30 שנה, צריך שיהיו דרגים יותר בכירים.
<ירון יחיאס: אפשר לעשות פה את האיגום, כפי שאמרנו כבר מקודם, יש את פרויקט עתידים, שזה עתודה אקדמית בצבא, אפשר לבדוק את התקנים, אפשר לקדם אותם גם הלאה.
<ירון יחיאס: אנחנו מקבלים המון בקשות על קצינים שמועמדים לוועדות סרנים, אבל כולם יודעים איך הבירוקרטיה עובדת בצה"ל וצה"ל הוא עוד גוף במדינת ישראל, כמו שאר הגופים, וההתנהלות היא לא התנהלות שחפה מ - - - לכן גם צריך לבדוק את הדגש הזה.
<ירון יחיאס: בלי קשר, אני הייתי בדיון לפני חודש שבו אמרו שיבטלו מספר תכניות, למעט קורס אמיר, כי כרגע בודקים את הבדיקה שלו ובסוף 2016 הוא גם יבוטל.
<ירון יחיאס: כך אמר האלוף.
<קרן בן נתן קרוגר: ב-2017.
<ירון יחיאס: סליחה, 2017, נכון, קרן.
<ירון יחיאס: והציגו תכנית מאוד טובה.
<ירון יחיאס: מבטלים שם את כל המסלולים שמחריגים, וכל הכבוד לעורכת דין פנינה תמנו ולאפטמו יוסף שטיפלו בחלק הזה וגם לוועדת השרים שנתנה פה את הגיבוי המלא.
<ירון יחיאס: היינו רוצים לראות גם יותר התייחסות לסוגיה הזאת.
אברהם נגוסה: אבנר מהרט.
<אבנר מהרט: תודה רבה ליושב ראש הוועדה.
<אבנר מהרט: בתור בן אדם שהיה חייל ששירת, אני כרגע משרת במילואים פעיל, ואני בוגר קרבי.
<אבנר מהרט: אחד הדברים שבאמת מאוד קשה לי לשמוע פה, אני שירתי בגבעתי, ביחידת שקד, עשיתי את מיטב השירות ואני מתבייש שהיום מדברים בצורה כזאת.
<אבנר מהרט: אני זוכר בשנת 90' היה מגן ציון, אני סירבתי ללכת למגן ציון, אני הלכתי במסלול הרגיל, שירתי שירות מלא.
<אבנר מהרט: לא יכול להיות שהיום, החיילים שלנו או הילדים שלנו, לשבור להם את המורל.
<אבנר מהרט: אם לא הצבא להגנת מדינת ישראל, בגופנו ובנפשנו אנחנו צריכים להגן עליה, והם מבלים את הימים שלהם בכלא?
<אבנר מהרט: זו בושה וזו תעודת עניות לצה"ל.
<אבנר מהרט: אני מצטער מאוד אם אני מבקר בצורה כזאת, אבל לא יכול להיות שאנחנו, ילידי הארץ, שהולכים לכל מיני תכניות והתכניות האלה רק ממדרות אותנו, אני חושב שזה באמת דרשני.
<אבנר מהרט: ראש הממשלה, אדוני, חבר הכנסת, צריך לעשות חקיקה בזה.
<אבנר מהרט: גם לגבי החייל הזה כרגע.
<אבנר מהרט: צריך לעשות את זה בערוץ המשפטי, לא בערוץ הוועדות.
<אבנר מהרט: אם יש ילדים כאלה, ילדים שלנו שלא מקבלים את הזכויות שלהם, אנחנו נגיש בג"צ.
<אבנר מהרט: צריך להגיש בג"צ.
<אבנר מהרט: זה לא יכול להיות.
<אבנר מהרט: השילוב המיטבי העיקרי שיש כרגע עד היום זה בצה"ל, אז אם את זה גם שוללים - - - אני בעל תואר שני עם תעודת הוראה וגם בעבודה שוללים את האנשים.
<אבנר מהרט: אם יש לו תעודה, בכלל, רעה, כתוב לו בתעודת חוגר או בתעודה כזאת, עד כמה באמת הבן אדם הזה יילך?
<אבנר מהרט: בן אדם אזרח, שמשרת את ארצו ואת מדינתו.
<קריאה: אז אין לו סיכוי.
<אבנר מהרט: אין לו סיכוי בכלל.
<אבנר מהרט: תודה רבה.
<לווטה ליאור אבבה: אני רוצה להגיד משהו.
<לווטה ליאור אבבה: קודם כל, כל הכבוד על הדיון החשוב הזה.
<לווטה ליאור אבבה: אני אציין פה שתי נקודות.
<לווטה ליאור אבבה: אחת, מה שאמרו דוד יאסו ופנטהון, יש פה בעיה בתחילת הגיוס.
<לווטה ליאור אבבה: אני הולך להגיד פה משפט מאוד קשה, או שהחיילים שמגייסים שיושבים בבקו"ם, או שהם עיוורים, או שהם מוגי לב.
<לווטה ליאור אבבה: זאת אומרת אם בא חייל עם תואר במחשבים ואומרים לו 'תלך תהיה כבאי', יש פה בעיה במגייסים.
<לווטה ליאור אבבה: זאת אומרת בהתחלה, אדוני היושב ראש.
<לווטה ליאור אבבה: אתה בא עם תואר במחשבים, אומרים לך 'תשמע, או שאתה הולך להיות - - - או שאתה הולך הביתה'.
<לווטה ליאור אבבה: יש פה חייל.
<לווטה ליאור אבבה: שלוש שנים.
<לווטה ליאור אבבה: אני אישית באתי, איך שהשתחררתי מצה"ל באתי לעבוד במפעלי ד"ר פישר, מה שאלו אותי?
<לווטה ליאור אבבה: איפה היית בצבא, תן תעודת שחרור.
<לווטה ליאור אבבה: לי היה כתוב בסדר גמור, אבל אתה בא לעבוד במפעל, בסך הכול מפעל ייצור, אתה השתחררת בגיל 21, עשית שלוש שנים, באת לעבוד במפעל ייצור, אומרים לך קודם כל איפה היית בצבא ותעודת שחרור.
<לווטה ליאור אבבה: למזלי הייתי בסדר בצבא והייתי עם תעודת שחרור ואז התחלתי לעבוד במפעל.
<קריאה: הם היו בסדר איתך, לא אתה היית איתם בסדר.
<לווטה ליאור אבבה: יכול להיות שהם היו בסדר איתי באמת.
<לווטה ליאור אבבה: ומי שאין לו, הוא לא יכול לעבוד במפעל אפילו, אדוני היושב ראש.
<לווטה ליאור אבבה: שתבין, מפעל ייצור בסך הכול, לא בכנסת ולא במשרד ראש הממשלה.
<לווטה ליאור אבבה: אני חושב שפה, אדוני היושב ראש, אני סומך עליך, שיש פה בחקיקה, כמו שאמרו פה בסיוע המשפטי, למחוק אותו.
<לווטה ליאור אבבה: למחוק את הרישום הזה.
<לווטה ליאור אבבה: תודה.
אברהם נגוסה: למי שהגיע באיחור, אנחנו בהתחלה אמרנו שיש הצעת חוק שאנחנו מקדמים אותה, יחד עם חבר הכנסת איציק שמולי.
אברהם נגוסה: אנחנו נזרז את החקיקה הזאת.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו את פבריס.
<פבריס שומברג: שלום עליכם.
<פבריס שומברג: אני מקים כבלי נפש, ארגון לסובלים מבעיות בפסיכיאטריה, אלמ"ב.
<פבריס שומברג: מהדיווחים בשטח, אני מקבל דיווחים מטרידים שהקהילה של יוצאי אתיופיה איבדו אמון במדינת ישראל.
<פבריס שומברג: זה נורא ואיום.
<פבריס שומברג: לא הייתי קורא לזה אובדן אמון אלא משבר באמון שיתאחה אם ירצה ה', אמן כן יהי רצון.
<פבריס שומברג: עכשיו דיברתי בוועדה מסווגת של ועדת החוץ והביטחון בעניין המוכנות של העורף בעניין של המענה הנפשי בעורף.
<פבריס שומברג: לראות ולשמוע על ההגדרה שניתנה, ההתנהגות הרעה, זה אבסורד ונותן אבחנה שגויה עם השלכות פסיכיאטריות שאינן מוצדקות.
<פבריס שומברג: קשה מאוד לצאת מן המעגל הזה.
<פבריס שומברג: החטוף אברהם מנגיסטו משפיע מאוד על רוחם של החיילים והקהילה וכן סגירת התיק מההפגנות שהתרחשו בשל החייל המוכה, מחוסר עניין לציבור, לא מוסיף דבר.
<פבריס שומברג: אחוז ניכר מהלוחמים, בכלל האוכלוסייה, במיוחד לוחמי חי"ר, אינם מתאימים לתפקיד לוחם ולא עוברים שום מבדק פסיכולוגי, שעברו מבדק פסיכולוגי לפני כן.
<פבריס שומברג: זה גם כן בגלל חוסר ביטחון ואנחנו נעבוד על זה.
<פבריס שומברג: יש קב"נים שספק רב אם עברו הכשרה מתאימה לעסוק בבריאות הנפש ואלה הם שנותנים את ההגדרות האלה.
<פבריס שומברג: קיבלנו דיווחים על קב"נים שהם עובדים סוציאליים, בעלי תואר ראשון בלבד, פסיכולוג זה תואר שני של פסיכולוגיה וכאלה ש - - - ואפילו קב"נים שרק למדו חינוך, הם היו הפסיכולוגים.
<פבריס שומברג: הם לא יכלו ל - - - את ההשלכות האלה שישפיעו על החיים של בן אדם.
<פבריס שומברג: איזה מין דבר זה?
<פבריס שומברג: יש בעיה של חלוקת ה - - - אני לא אדון בזה עכשיו, אבל ההתנהגות הרעה מבזה ופוגענית לקהל אוכלוסיית הסובלים בנפש.
<פבריס שומברג: זה הוא עיקרון לקוי במידה רבה ואנחנו נפעל לבטלו ול - - - רשמית לקהילה האתיופית.
<פבריס שומברג: מהדיווחים והקשר שלנו בשטח הקהילה האתיופית איבדה אמון במדינת ישראל.
<פבריס שומברג: ושוב, אנחנו מאמינים - - - לפני 'צוק איתן'.
<פבריס שומברג: רק דבר אחרון, לפני 'צוק איתן' התגייסו 5,800 חיילים יוצאי אתיופיה ואילו השנה המספר הזה עומד על 2,430 גיבורים.
<פבריס שומברג: אנחנו נפעל להגביר את התגייסותם בכבוד - - - פרויקט הכנה - - - אנחנו קשורים עם מכינה למתגייסי אתיופיה בנתיבות.
<פבריס שומברג: חשוב להקצות משאבים לטיפול נפשי הולם לסובלים מפסיכיאטריה במגזר האתיופי בכללותו וכן באוכלוסיית המתגייסים, המשרתים והמשוחררים.
<פבריס שומברג: בלעדי הטיפול המתאים הם עלולים לאבד אמון בארצנו - - - חס ושלום.
<פבריס שומברג: הפקרת הציבור האתיופי וחוסר העניין הציבורי בפסיכיאטריה לאוכלוסייה האתיופית מהווים מגרעת מוסרית ואנושית.
<פבריס שומברג: בנושא דיון זה אנו מציעים לתקצב משאבים לתקציב הביטחון מאחר שזה מיועד לביטחון חוץ ופנים.
אברהם נגוסה: מספין, מנהל מוקד קליטה עירייה עירוני בירושלים.
<מספין אלמיהו: תודה, אדוני היושב ראש.
<מספין אלמיהו: רק התייחסות.
<מספין אלמיהו: אני כבר לפחות שמונה שנים עובד בשטח ודיברת על הנושא של ההורים ובמסגרת התכנית החדשה נמצאת כאן מנהלת 'זינוק בעלייה', שאין קשר, אין קורלציה, הם אפילו לא מקבלים נתונים של הצבא, נתונים של החיילים, הם לא מטפלים בחיילים, הם מטפלים במלש"בים, לכן בואו נעשה הבחנה.
<מספין אלמיהו: אם מציגים משהו, להציג את זה עובדתית.
<מספין אלמיהו: אנחנו בשטח עובדים, יש לפחות ב-26 יישובים ברחבי הארץ יש מוקדים שנותנים סיוע ועובדים.
<מספין אלמיהו: על הנושא של הצבא, כל מה שאת מדברת, הסיור, או פעם בשנה לקחת את העולים לאיזה שהיא יחידה, תל השומר, או חוות השומר, זה לא עבודה, העבודה היא תהליכית.
<מספין אלמיהו: עם הצבא אנחנו כבר 30 שנה.
<מספין אלמיהו: הדרך החדשה היא בסך הכול התבוננות, בחינה פנימית של כל ארגון וארגון האם הוא הצליח ועשה משהו במה שהוא אומר ו - - - זה העניין.
<מספין אלמיהו: לכן בואו נעשה.
<מספין אלמיהו: אין פה קשר ל'זינוק בעלייה', התכנית שדיברת עליה, אני לא יודע איפה הקשר ביניהם, אני אשמח להתייחסות להערות.
אברהם נגוסה: עורכת דין מלי וורוצלבסקי, לסיוע משפטי.
אברהם נגוסה: סליחה על ה - - -
<מלכה וורוצלבסקי: זה שם מפולניה.
אברהם נגוסה: כן, זה קשה.
אברהם נגוסה: כמו השמות האתיופיים, הם גם קשים.
<מלכה וורוצלבסקי: תודה רבה על ההזדמנות לדבר.
<מלכה וורוצלבסקי: אני גם חלק מהאגף לסיוע משפטי ומאחר שעסקנו בתיק הזה ודרכו גילינו תופעות רבות, אז רציתי להעיר עוד שתי נקודות.
<מלכה וורוצלבסקי: קודם לגבי הצבא, הופתענו, למרות שכולנו מכירים את הצבא, מחוסר השקיפות שנתקלנו בה כשניסינו לברר כל מיני דברים, לא רק על התנהגות רעה, אפילו כמו שאמרה פה סא"ל בן נתן, היא אמרה שיש נהלים ברורים לפעילותה של ועדת התאמה לשירות.
<מלכה וורוצלבסקי: אנחנו ביקשנו אותם מספר פעמים ולא הצלחנו לקבל אותם.
<מלכה וורוצלבסקי: באופן כללי אני חייבת להגיד שלא רק שלא הצלחנו לקבל, אנחנו פנינו הרבה פעמים לצבא וניסינו לקיים קשר ולא זכינו לתגובה ממשית או להידברות.
<מלכה וורוצלבסקי: היינו רוצים שיהיה לנו איזה שהוא מסלול תקשורת, כמו שיש לנו עם הרבה גופים, שאנחנו מנסים לעזור לאנשים שפונים אלינו, ולא תמיד להגיע לבתי המשפט.
<מלכה וורוצלבסקי: במקרה הזה נתקלנו ההיפך, במכתבים שכמו שאומרים לצאת ידי חובה.
<מלכה וורוצלבסקי: גם כשהארנו את פניהם, שפה יש מקרה מיוחד, שיש גם בעיות רפואיות, הנושא הזה בכלל לא זכה לתגובה שיכלה להיפתר, אולי מבחינתם זה היה אולי במרכאות טוב, כי לא היינו מגיעים אפילו לוועדה, אולי לגופו של עניין זה טוב, כי הנושא הזה עלה על פני השטח.
<מלכה וורוצלבסקי: נושא שני, עוד כמה מילים לגבי ההתנהגות הרעה.
<מלכה וורוצלבסקי: כבר נאמר כאן מספיק, אני לא אחזור על זה, שלא ברור מה המקור החוקי שלו ואיך בודקים ואיך מחליטים בנושא הזה, אבל מעבר לזה אני חושבת שכדאי, ואני כמובן קטונתי מלהציע לצבא לשקול, אבל בכל זאת לשקול את הנושא של ההתנהגות הרעה.
<מלכה וורוצלבסקי: אני מציעה שאולי בכל זאת הצבא, כמו שאומרים, בלב פתוח ונפש חפצה ישקול את הנושא של התנהגות רעה.
<מלכה וורוצלבסקי: לפי הבדיקות שלנו בשנת 2007, בערך, לפי כתבות בעיתונות, דיבר האלוף לשעבר שטרן על כך שהוא חושב שמתכננים להכניס את הנושא של התנהגות רעה לתעודת השחרור כדי לעצור את תופעת ההשתמטות מהצבא.
<מלכה וורוצלבסקי: אז אני לא יודעת, שוב, גם את זה בדקנו עם הצבא, אין נתונים אם באמת ההשתמטות מהצבא ירדה מאז.
<מלכה וורוצלבסקי: קשה לי להאמין, אבל אני כמובן לא יכולה לדעת על הנתונים, כי הנתונים האלה לא מפורסמים.
<קריאה: למה הם לא מפורסמים?
<קרן בן נתן קרוגר: הם מפורסמים במסמך.
<קריאה: זה סודי ביותר.
אברהם נגוסה: אני אתן לך, סגן אלוף, להשיב.
<מלכה וורוצלבסקי: ללא שום קשר, את יודעת, אם לילד שלי היו כותבים בבית הספר, אנחנו כבר בכל זאת נמצאים בשנות האלפיים, אנחנו רוצים לחשוב, היו כותבים לו 'התנהגות רעה' באיזה שהוא קטע, אני חושבת שבמרכאות הייתי מרימה את בית הספר על טיל, מה זה התנהגות רעה ואיזה סוג של חינוך זה.
<מלכה וורוצלבסקי: אני שואלת שוב, האם ההתנהגות הרעה זו הדרך כדי לקדם או לעודד את החיילים.
<מלכה וורוצלבסקי: ובנימה אישית, אותו חייל משוחרר שאנחנו מטפלים בו, דיברתי איתו ואמרתי לו 'מה חשוב לך, העובדה שביטלו לך את המענק?
<מלכה וורוצלבסקי: ביטלו לך את כל ההטבות?
<מלכה וורוצלבסקי: ', שאגב, זה נעשה כמעט בצורה אוטומטית ולא ניכנס לזה והוא אמר לי 'זה לא רק זה, זה הכבוד שלי'.
<מלכה וורוצלבסקי: וזה מה שנגע לי, בפירוש, באותה שיחה ללב.
<מלכה וורוצלבסקי: 'זה הכבוד שלי, אני משרת כמעט שנתיים בצבא, הייתי קרבי עד שמבחינה רפואית לא יכולתי להמשיך וככה פתאום פוטרים אותי מהצבא'.
<מלכה וורוצלבסקי: אז אני באמת חושבת, מבחינת ההגדרה של ההתנהגות שלו, לא רק לגבי תעודת השחרור שברור שזה חשוב להמשך, מבחינת החיילים עצמם והדרך שנוקטים כלפיהם.
<מלכה וורוצלבסקי: תודה רבה.
אברהם נגוסה: רב סרן חניט אבן חן, ראש מדור כליאה במשטרה הצבאית.
<חניט אבן חן: שלום, שמי חניט ותודה על הזימון.
<חניט אבן חן: קודם כל אני רוצה בקצרה מאוד לתת איזה שהיא תמונת מצב, אני אשקף את תמונת המצב בבתי הכלא.
<חניט אבן חן: אנחנו מזהים איזה שהיא ירידה משנת 2013 בכמות הכלואים מבני העדה האתיופית ואף ברצידיביזם שזה חזרה לכליאות, גם בזה אנחנו צופים מגמת ירידה ואנחנו נראה את הנתונים הסופיים בסוף השנה הזאת.
<חניט אבן חן: בהתייחס לשינויים, ואמרה פה מנכ"לית בית חם, אל לנו לזלזל בגחל"ת, שזה תחום של גיוס חזרה לשירות תקין ומאבחנים שם חלק מהכלואים על פי קריטריונים.
<חניט אבן חן: דווקא את בני העדה האתיופית, מאמצע שנת 2013, הוחלט לא לעשות איפה ואיפה, וכלל בני העדה האתיופית שיושבים על עבירת עריקות נכנסים לאבחון, כי הבינו שזה כלי שיכול לסייע להם בהמשך הדרך.
<חניט אבן חן: זה דווקא משהו שהוא מאוד מאוד חיובי, זה לא קורה עם אוכלוסיות אחרות שיושבים על עבירת עריקות.
<שפרה שחר: אבל מה המשמעות של זה?
<שפרה שחר: מה המשמעות שעומדת מאחורי המילים היפות האלה?
<פנטהון אספה-דויט: אני חושב, אני מיוחד, אני לא רוצה להיות מיוחד.
<פנטהון אספה-דויט: המיוחדות הזאת בדיוק מציינת אותנו.
<פנטהון אספה-דויט: אני לא רוצה להיות מיוחד, אני 32 שנה, לכן תעשו דין לכולם.
<פנטהון אספה-דויט: שהדין יהיה לכל חייל וחייל, כולם משרתים במדינת ישראל.
אברהם נגוסה: תנו לה לענות.
<חניט אבן חן: קודם כל אני רוצה לומר שאני עצמי אומרת לילד שלי לא לצעוק ואז שומעים אותך יותר טוב, אז אני באמת ממליצה לךְ להבא.
<חניט אבן חן: בכל מקרה, המטרה של גחל"ת זה באמת קצת לאבחן וקצת להקל על הדרך וזה מביא פן חיובי, זה עוזר.
<חניט אבן חן: בהתייחס לשאר הסדנאות, כמו שאתה מציין - - -
<קריאה: זה עוזר לשחורים?
<חניט אבן חן: לא, לא, לא.
<קריאה: היא אמרה שזה עוזר.
אברהם נגוסה: אני מבקש, כולכם דיברתם, בכוונה אני שמרתי אותה עד הסוף כדי שהיא תגיב לכל הטענות שלכם, עכשיו תנו לה לענות.
<חניט אבן חן: תודה.
<חניט אבן חן: גחל"ת זה גיוס חזרה לשירות תקין ואחד הקריטריונים לשחרור לעיתים בכלל האוכלוסיות בכלא זה גחל"ת, זה עוזר מצד אחד, מצד שני זה עוזר לתהליך הקליטה מחדש בדרך אחרת טובה יותר בצבא.
<חניט אבן חן: בזה זה עוזר לכלל האוכלוסיות.
<חניט אבן חן: הצבא מצא שהתחום הזה עוזר גם לבני העדה האתיופית, על מנת להבין את התחומים ומה שנקרא למצוא להם מסלול נכון יותר במטרה שימשיכו וישתחררו מהצבא בכבוד.
<חניט אבן חן: הזכרת את המילה 'כבוד', כמו כל שאר החיילים.
<חניט אבן חן: אני רוצה לציין שלפני בערך שלושה שבועות הייתה גברת מהרטה, סגנית ראש עיריית תל אביב, בביקור, בכלא 6, והיא מאוד התרשמה.
<חניט אבן חן: מה שהיא ביקשה היה פתוח בפניה.
<שפרה שחר: ממה היא התרשמה?
אברהם נגוסה: חברים, רגע.
<חניט אבן חן: אני חושבת שזה לא מכובד.
אברהם נגוסה: רגע, אני לא מקבל שאתם מפריעים לבן אדם.
<שפרה שחר: סליחה, היושב ראש, אני רוצה להבין ממה היא התרשמה.
אברהם נגוסה: סליחה, אתם קיבלתם את זה, אני הזהרתי אתכם מהתחלה שכל אחד ידבר בתורו.
<חניט אבן חן: אני רוצה לציין את זה, אתם מוזמנים גם לשוחח עימה.
<חניט אבן חן: היא קיבלה את כל מה שהיא ביקשה, היא ביקשה לשוחח עם בני העדה, היא ביקשה להסתובב בפלוגות, היא - - -
<קריאה: סליחה, אדוני היושב ראש, מה קשור הביקור שלה לפה?
אברהם נגוסה: כשדיברת אתה נתת דוגמאות, זכותה להביא דוגמאות.
<חניט אבן חן: אני מדברת על הנושא הזה בהתייחס למה שאמרה מנכ"לית בית חם לפני כמה דקות והיא חוזרת על זה כל חמש שניות בערך, אז היא באה והתארחה אצלנו והיא מאוד התרשמה מהשיח עם הכלואים ומהרצון של חלקם באמת לחזור לשירות.
<חניט אבן חן: זה בהתייחס לבתי הכלא.
<חניט אבן חן: אנחנו מרגישים באיזה שהוא תחום במגמת ירידה.
<חניט אבן חן: בהתייחס למה שהוא אמר, לא לעשות איפה ואיפה, אני רוצה להתייחס לזה.
<חניט אבן חן: יש לנו המון תחומים של תמיכה בכלא שאין בהם איפה ואיפה, כולם נכנסים לשם, כמו התחום שאתה הזכרת לפני כמה דקות ומרכזי סיוע לעולים ושיחות בתחום של עברית והרבה מתנדבים שעושים שיח על מוטיבציה לשירות בתוך הכלא ואין איפה ואיפה כאן, זאת אומרת זה לכלל האוכלוסייה וגם בני העדה האתיופית נמצאים שם.
<חניט אבן חן: זה גם חשוב לציין, שמתבצעת גם עבודה מעבר לצבא בתחום בתי הכלא, לנסות להחזיר אנשים לשירות תקין ולנסות להעלות להם את המוטיבציה, למרות שהם בתוך הכלא.
אברהם נגוסה: יש לי שאלה.
אברהם נגוסה: את ראש מדור כליאה במשטרה הצבאית.
אברהם נגוסה: אני לא יכול לעבור בלי לשאול אותך על מקרה שהגיע אליי לפני שבוע, שאתם נכנסתם לבית של רב מהקהילה, שהבן שלו לומד בישיבה, יש לו אישור ללמוד בישיבה.
אברהם נגוסה: הפכתם, כפי שהוא תיאר לי, את כל הבית כאילו שנמצא מישהו שמסוכן.
אברהם נגוסה: המשפחה מאוד מאוד נפגעה מכל ההתנהלות שלכם.
אברהם נגוסה: לקחתם אותו בצורה אלימה והכנסתם אותו לכלא, ידעתם שהוא הולך להתחתן בשבוע הבא, למה דבר כזה יכול לקרות במדינת ישראל?
אברהם נגוסה: את יכולה להסביר את הדברים?
<חניט אבן חן: קודם כל אני לא מכירה את העובדות שאתה מציין.
<קריאה: זה פורסם בכל העיתונות.
<קריאה: איפה דוברות מקמצ"ר?
<חניט אבן חן: אפשר לענות בבקשה לשאלה שנשאלה?
אברהם נגוסה: כן, אני שאלתי.
<חניט אבן חן: אני לא מכירה את העובדות כפי שאתה מציין לגבי המקרה הספציפי הזה ובשמחה אני אבדוק.
<חניט אבן חן: המשטרה הצבאית נכנסים לאו דווקא לבני העדה האתיופית, אבל נכנסים על פי קריטריונים של עריקות או עבירות מצ"ח פליליות, על פי הקריטריונים שהצבא מגדיר אותם, מה זה עריק ומה זה אדם שעבר עבירה פלילית.
<חניט אבן חן: יש לנו על פי צו אפשרות להיכנס לבית.
<חניט אבן חן: אם כך אתה מתאר, ואני בשמחה אבדוק, צריכים לבדוק את העובדות על מנת לראות אם באמת כך נהגו, כפי שאתה מציין, ואולי לא בדרך אחרת, ואת זה אפשר לבדוק.
אברהם נגוסה: אז אני מבקש, אחרי הדיון אני אתן לך את הפרטים, כי אני לא רוצה לחשוף פה את הפרטים, ואנחנו, הוועדה, נשמח מאוד לקבל את ההסבר שלך בכתב.
<חניט אבן חן: בסדר גמור.
<מספין אלמיהו: אדוני היושב ראש, יש דוגמאות, לא חסרות בשטח, אחרי שנה וחצי שאמא התחננה שייקחו את החייל, שהוא כבר מכל מיני סיבות שלא קיבלו אותו ואז הוא שנה וחצי, לא משטרה צבאית לקחה אותו.
<מספין אלמיהו: מה הפרוטוקול, יש תקנים, יש דרג, יש נהלים, שחייל עריק אחרי תקופה מסוימת מישהו צריך להחזיר אותו ליחידה בחזרה, זו אחריותו של - - - אחרי שישה חודשים שאף אחד לא לקח אותו, במקרה הוא נהיה חולה, הוא היה צריך ללכת לבית החולים ואז התקשרו למפקד, 'אמרנו לך שתיקח אותו' והוא לא לקח אותו, 'עכשיו תן לנו אישור שהוא יקבל טיפול', 'לא, הוא לא חזר ליחידה, אני לא יכול לתת לו אישור', למה?
<מספין אלמיהו: הוא רכוש של הצבא.
<מספין אלמיהו: אז יש, אף אחד לא הולך על פי הנהלים, אז צריך - - -
<חניט אבן חן: האחריות לחזור מנפקדות או עריקות היא של העריק או הנפקד עצמו, מלכתחילה זה החוק.
<מספין אלמיהו: אבל לחוק יש גם נוהל, אחרי 14, אחרי 30, הצבא אחראי להחזיר אותו.
<מספין אלמיהו: מתי באים ודופקים בדלת?
<מספין אלמיהו: אני לא טועה, אני - - -