GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: אני פשוט הקדמתי את הברכה.
טלי פלוסקוב: אנחנו כמובן נבקש מכל אחד מכם לעזור לנו להפיץ את זה אחר כך.
אברהם נגוסה: אז נתתי זכות דיבור.
<עפרה רוס: תודה רבה כבוד היו"ר, ולטלי, ולכל החברים כאן, אז קודם כל באמת אני חושבת שבשנים האחרונות נעשה כל כך הרבה למען ניצולי השואה, ואני מוכרחה לומר שאני שמחה ונפל בחלקי כבוד רב, לקחת חלק באותה החלטה חשובה תקדימית, של מדינת ישראל, להכיר בפליטי השואה, ולשלם להם מענק שנתי, תרופות בחינם, טיפולים אנושיים חינם, למי שזקוק לזה, אז קודם כל כבוד גדול נפל בחלקי ויחד עם זאת, אני מוכרחה לומר שאני גם שמחה להיות כאן עם כל החברים, מ"חזית הכבוד", כל החבורה של פליטי השואה, שדַלְתִי תמיד פתוחה בפניהם ותמיד הם מגיעים אליי ובאמת, יש לי יחס מאד חם כלפיהם.
<עפרה רוס: את הספר הזה אני קיבלתי מהם לפני כחודש ואני מוכרחה להגיד שקראתי גם, עוד לא גמרתי לקרוא את הכל, קראתי כמה סיפורים ואפילו חשבתי, ביום השואה הבינלאומי, להקריא איזה סיפור מן הספרים האלה, אבל כבר היתה תכנית מוכנה ואני מתחייבת שבשנה הבאה, אנחנו נעשה את זה.
<עפרה רוס: אני חושבת שחשוב מאד, זו הפעם הראשונה בעצם, שיש ספר זיכרונות של פליטי השואה שהוא בשפה העברית, ואין כמו זיכרונות של ילדים בקטע שהוא מקרב אנשים.
<עפרה רוס: וגם אם יקרא ילד בישראל סיפור אחד מן הספרים האלה, אז דיינו.
<עפרה רוס: קודם כל כל הכבוד לכם, ישר כח, תמשיכו, תוציאו עוד ספרים, הנה, שמענו את "יד ושם", את משרד החינוך – כולם מוכנים להירתם לדבר החשוב הזה וגם אנחנו.
<עפרה רוס: שלחנו לכם את הכרטיסים, מה שאני התחייבתי, אני מוכרחה להגיד, אני התחייבתי לשלוח, מעבר למה שאמרתי על המענק ולכל הדברים שדיברנו עליהם החודש, גם שולם מענק נוסף, אני התחלתי לשלוח כרטיס ניצול שואה לכולם, ואנחנו שלחנו לכולם, כולם קיבלו הביתה את הכרטיס, התחייבתי בפני הוועדה שאנחנו נתרגם את החוברת לשפה הרוסית, ואכן עשינו את זה ואני על עוד דבר אתחייב, שבמהלך החודש הקרוב יישלחו החוברות האלה בדואר לכולם, כולם יקבלו את החוברות האלה.
<עפרה רוס: בנוסף, אני אעביר לכנסת.
<עפרה רוס: לכל גורם שרוצה אנחנו נעביר את החוברות האלה.
<עפרה רוס: אז תודה רבה לכם וישר כח, ואנחנו אתכם.
<דוברת: תודה עפרה, תודה.
אברהם נגוסה: יפה וולמן, מן המשרד העלייה והקליטה.
<יפי וולמן: אני לא התכוונתי להתפרץ אבל פשוט בקשר לחוברת, ב 2008 אני זוכרת שאנחנו נרתמנו לתרגם חוברת של זכויות ביחד עם ארגון הגג של כל הארגונים ותרגמנו חוברת לרוסית ב 2008 אז רק שתדעו.
טלי פלוסקוב: מ 2008 עד היום השתנו קצת דברים.
<יפי וולמן: ברור אבל מבחינתנו, מבחינת המשרד, יכולנו לעשות אם היו פונים אז יכולנו.
טלי פלוסקוב: אה! עפרה, את שומעת?
טלי פלוסקוב: כי יש פה הצעה של משרד הקליטה והעלייה.
<עפרה רוס: את עבודת הפרסום הוא עשה ואני לא מאמינה שהוא לא יכול להמשיך לעשות את זה .
טלי פלוסקוב: אם אנחנו נצטרך עוד משהו לתרגם אז הם בעצם מציעים את עזרתם.
<עפרה רוס: בשמחה רבה.
<עפרה רוס: חבל שלא ידענו קודם,.
<יפי וולמן: במישור האישי אני ממש רוצה להגיד שאני מאד מתרגשת, בתור אזרח של מדינת ישראל, ובתור אדם, לא רק אני בתור איש מקצוע, לראות ספר כזה מדהים, שמתעד סיפורים של ילדים ואני חושבת שבאמת זה צריך להיות, זה צריך לעבור לתלמידים, לנוער שלנו היום, שילמדו את כל ההיסטוריה הזאת, ויחכימו וידעו את כל המורשת של כל הקהילות.
<יפי וולמן: ואני חושבת שצריך לקרוא להן קהילות ולא עדות כי אני חושבת שקהילה זה מושג יותר רחב של ארצות מוצא ואילו עדה זה יותר משהו צר אז צריך להרחיב כמה שיותר.
<יפי וולמן: ואני שמחה, אני מאד מתרגשת להיות פה היום.
<עפרה רוס: האם להגיד עוד משהו?
<עפרה רוס: מה שאני רוצה גם באמת חשוב ליידוע, מעבר לזה שנשלח לכולם וכל מי שצריך חוברות בשפה הרוסית יכול לקבל מאתנו, אנחנו נפרסם את זה באתר האינטרנט של הרשות לזכויות ניצולי השואה, ואני מניחה שבמהלך השבוע הקרוב זה יפורסם.
<עפרה רוס: כולכם מוזמנים להיכנס לאתר ולקרוא את הזכויות.
אברהם נגוסה: דר' אמיליה לרין.
אברהם נגוסה: ארגון הנשים שהיו במצור לנינגרד.
<אמיליה לרין: שלום לכולם.
<אמיליה לרין: אני דר' אמיליה לרין, שהגעתי לארץ ב 91'.
<אמיליה לרין: דבר ראשון רוצה להגיד תודה רבה על שיצא הספר, הספר הזה במיוחד, זה באמת חג בשבילנו, ושאתם עושים ישיבה כזו, זה מאד חשוב לכל העלייה הרוסית, במיוחד לאנשים שהיו במלחמת העולם השנייה בגיל מסוים.
<אמיליה לרין: בשתי מלים על עצמי.
<אמיליה לרין: אני הייתי בגיל מאד קטן, נולדתי בשנת 40' וכל המצור בסנט פטרסבורג, כמעט כל המצור בסנט פטרבורג, למי שלא יודע, היה תשע מאות ימים, ימים מאד מאד קשים שנאצים היו מסביב לסנט פטרסבורג, והייתה החלטה לא לתת לנאצים את העיר הזו בגלל שהעיר הזו היא סמל של רוסיה, סמל של תרבות וסמל של אנשים שבאמת כל כך לא רצו לתת את העיר.
<אמיליה לרין: ונאצים היו כמעט בסנט פטרבורג.
<אמיליה לרין: לא היה אוכל כמעט בכלל ובכל יום מתו בערך עשרת אלפים איש, שלא יכולים לתת להם אפשרות, שהם יכולים בעצם לקבל מקום בשביל, שהם מתים, הם מתים ברחוב והם מתים בבית, ואימא שלי, בעצם לקחה אפשרות לצאת מסנט פטרבורג, בימים האחרונים, לקחה אותי בגיל קטן, ובשביל לצאת מן העיר נתנו לה עוד שני ילדים קטנים שבשביל שאולי היא יכולה לתת להם חיים.
<אמיליה לרין: ואנחנו נסענו מעיר דרך חיים, היה כזה, זה היה lake, לאדסקה אודארה, זה lake שהיה קרח, מאד מאד, היה אגם, היה קרח מאד דק ואנחנו יצאנו במכוניות, ואימא בעצם סיפרה לי שמימין ומשמאל מכוניות נפלו באגם ואנחנו הצלחנו לצאת, אימא עם שלושה ילדים, נתנה להם.
<אמיליה לרין: אנחנו מצאנו את סבא וסבתא שהם גם כמעט והיו לא בחיים.
<אמיליה לרין: סבא מצא אוכל בפח זבל והם הביאו לנו משהו לאכול ובעצם אנחנו הצלחנו להיות בחיים.
<אמיליה לרין: חזרנו לעיר, העיר היתה כמעט מתה, ואנחנו היינו, בכלל כל מלחמת העולם השניה, כשנגמרה, אני הייתי כמעט בגיל חמש, אני זוכרת שכל החיים לא היו לנו צעצועים, היה לנו רק חלק מעץ שהיה בשבילי בובה, זה אני זוכרת.
<אמיליה לרין: ומה שאני רוצה להגיד לכם, לפני כמה ימים, בעשרים ושבעה, כל שנה, בעשרים ושבעה בינואר, אנחנו חוגגים שנגמר את המצור בסנט פטרבורג.
<אמיליה לרין: בינואר האחרון לפני כמה ימים, הייתה לנו גם חגיגה בתל אביב, היו נציגים מן הקונסוליה הרוסית ובדיוק סיפרו לנו שהיה, אנחנו יודעים שהיה לנו בארגון של אנשים שהיו במצור, אלפיים שבע מאות איש, עכשיו נשארו רק חמש מאות.
<אמיליה לרין: מזה אנחנו רואים שעוד מעט באמת אין מישהו שיכול לספר את מה שהיה במלחמת העולם השנייה.
<אמיליה לרין: ומשהו מאד שחשוב שאני רוצה להגיד, שאני כל החיים שלי בארץ, הצלחתי לעבוד במשרד המסחר והתעשיה, ועכשיו זה משרד הכלכלה, עכשיו אני גם עובדת שם בהתנדבות, ואני רוצה להגיד ביום שהיה יום שאנחנו חוגגים בארץ, 'יום הלקוסטה', ביקשו מישהו שיספר מישהו על 'הלקוסטה', על יום השואה.
<אמיליה לרין: ומנהל של המחלקה שלי, אני עבדתי במחלקת כימיה, הוא אמר: אולי את יכולה לספר משהו על מלחמת העולם השניה ואני סיפרתי, כתבתי כמה מלים באתר של המשרד, על המצור בסנט פטרבורג.
<אמיליה לרין: אחרי שכתבתי את זה, הגיעו אליי כמה אנשים במשרד, ואמרו שהם סיפרו בבית על הסיפור שאני כתבתי, זה לא סיפור אלא מה שאני זוכרת מן המלים של אימא, והם רצו לשלוח אלי ילדים שלהם, שאני מספרת להם מה היה, איך אנחנו חיינו בזמן הקומוניסטים, וגם מה שאני זוכרת ממלחת העולם השנייה.
<אמיליה לרין: ואני סיפרתי לילדים.
<אמיליה לרין: הילדים כתבו את הסיפור בבית ספר, ואחר כך הגיעו עוד כמה הורים וסיפרו שאפילו מורים בכו על מה שכתבו ילדים מסיפורים שלי.
<אמיליה לרין: בגלל זה אני רוצה להגיד שמאד חשוב, אנחנו יודעים שתרבות מגיעה, גם מבית ספר, גם מן הרחוב, וגם, והכי חשוב –ממשפחה.
<אמיליה לרין: ושייצא את הספר הזה ואנחנו יכולים לתת את זה, וישראלים יכולים לקרוא את זה, ולספר לילדים מה שהיה, זה –אני חושבת הכי הכי חשוב.
<אמיליה לרין: ומה שרוצה להגיד תודה לכולם שיכולים לשמוע את הסיפורים שלנו, ולקרוא את הסיפורים וגם לחברי כנסת אז זה מאד מאד חשוב, וגם לארגונים אחרים כמו "יד עזרה לישראל".
<אמיליה לרין: תודה לכולם ומאד חשוב שאתם עושים.
אברהם נגוסה: תודה רבה, תודה רבה.
טלי פלוסקוב: 'ישר כח' ותמשיכי לעבוד.
טלי פלוסקוב: כל הכבוד.
אברהם נגוסה: 'ישר כח'.
<אמיליה ילין: אני עושה את זה.
טלי פלוסקוב: לעבוד בשביל ליהנות.
אברהם נגוסה: מר יהודה דווידוב, מארגון "יד עזרה לישראל".
<יהודה דווידוב: תודה רבה.
<יהודה דווידוב: אני מקווה ששומעים טוב.
<יהודה דווידוב: כבוד יושב הראש אברהם נגוסה, חברת הכנסת טלי פלוסקוב, מכובדים, מנהלת ועדת קליטה ועלייה דנה גורדון, ידידים שלנו, דר' ברמן, אלכסנדר, אהרון שנפולסקי, יושב ראש ארגון קואליציית "יד עזרה לישראל", דר' אנדרה גשרובסקי, מכובדים.
<יהודה דווידוב: אני, כך, במקצוע היסטוריון אבל אני לא אדבר הרבה.
<יהודה דווידוב: ראשית, רציתי להודות על היוזמה ועל ההחלטה שבתקופה כל כך קצרה לקיים את הוועדה.
<יהודה דווידוב: תודה רבה אברהם נגוסה, תודה טלי.
<יהודה דווידוב: אני יודע, בתקופה כל כך קצרה הפכת לידידה הכי טובה של כל פליטי השואה ולא רק בישראל.
<יהודה דווידוב: אני מברך גם על היוזמה של הקמת ועדת משנה –בה את יושבת ראש, לענייני קשישים אז אחד מן הנושאים ברור שהוא נושא של ניצולי שואה.
<יהודה דווידוב: רציתי לציין, גם דר' אורנה, מאד חשוב, ציינה מספר דברים.
<יהודה דווידוב: אנחנו רוצים לבוא עם יוזמה יחד עם "חזית הכבוד" ו"גלובל פורום", לקיים יום עיון בנושא של אווקוואציה.
<יהודה דווידוב: אווקוואציה זו אחת מן התקופות החשובות בתולדות השואה.
<יהודה דווידוב: ואני חושב שהצלה של מליון וחצי יהודים היא רק בזכות זה, והמושג הזה לא ידוע, לא הכירו אותו.
<יהודה דווידוב: ואז להסתכל עכשיו על כל תקופת השואה והמלחמה בעיניים של אותם ילדים שניצלו, – אני חושב שזה אחד מן הדברים החשובים ביותר.
<יהודה דווידוב: בהזדמנות זו אני רציתי גם לבקש, מכובדים, את הגדלת התמיכות בארגוני עולים אבל, ארגון "חזית הכבוד" – גלובל פורום, היום מייצגים את כל ההתאחדויות דוברי השפה הרוסית.
<יהודה דווידוב: רוצה לציין שהיום נמצאים כשבעים אלף פליטי שואה ובין 80-90 אלף ניצולי שואה דוברי השפה הרוסית.
<יהודה דווידוב: רק בחודש האחרון, שבו היו לנו מספר מפגשים, ולצערי הרב, לצערי הרב, אי אפשר לטפל, לסייע ולעזור באופן מלא לניצולי שואה דוברי השפה הרוסית, כשאין נציגים של אותם הארגונים, ואני פה רוצה לבקש, גם מטלי וגם מכבוד היו"ר, שארגון "חזית הכבוד" יכול להיות ארגון גג, שיכול לייצג גם בממשלה וצריך לחוקק חוק, במשרד האוצר, שיכול לייצג את אותם 90 או 100 אלף ניצולי שואה דוברי השפה הרוסית.
<יהודה דווידוב: אני אומר שהיום יש תשתית רחבה מאד ברחבי הארץ –כמאתיים סניפים.
<יהודה דווידוב: מאתים סניפים שעושים עבודה התנדבותית ואף אחד לא עוזר לאותם המתנדבים.
<יהודה דווידוב: ברגע שאנחנו נבוא עם היוזמה הזו, וארגון "חזית הכבוד" יוכל לייצג את זה בכבוד, לסייע מהיבטים גם ניצול זכויות אבל לא רק ניצול זכויות, אני רוצה לציין שבלשכות הרווחה מטופלים כ 10%-15% מניצולי שואה, אבל יש עוד 85% שצריכים עכשיו לדאוג להם לתרבות פנאי, צריכים לדאוג להם עכשיו ל"קו חם", ליחס מיוחד וארגון "חזית הכבוד" יחד עם "גלובל פורום" helping hand coalition יכולים לייצג את זה ולעשות את זה הכי טוב.
<יהודה דווידוב: שוב, תודה רבה על היוזמה ואני מברך, אמרו פה שזה ספר ראשון בשפה העברית בנושא של אווקוואציה אבל, זה לא אחרון ואנחנו –"ארגון קואליציה יד עזרה לישראל", ואני זוכר עכשיו, לפני ארבע שנים, שפנו התאגדות של פליטי שואה ונציגים של "חזית הכבוד" לסייע לפליטי שואה, אז יו"ר הארגון אנדרה גשיורובסקי אמר "מהיום, תמיכה בפליטי שואה היא בסדר עדיפויות".
<יהודה דווידוב: למה?
<יהודה דווידוב: כי הם נמצאים במצב הסוציו-אקונומי הכי קשה היום בישראל.
<יהודה דווידוב: וזכותנו וחובתנו לעשות את זה.
טלי פלוסקוב: זה המקום באמת להגיד תודה לאנדרה על העבודה ועל התמיכה, ואני רואה אותך בכל המפגשים אתם, באמת, תודה מכל הלב.
טלי פלוסקוב: בשם מדינת ישראל בעיניי.
אברהם נגוסה: אנחנו לקראת סיכום הדיון אבל, אם מישהו רוצה להגיד ולהתייחס, שלא ירגיש מקופח.
אברהם נגוסה: ולכן, אם אין אז אני חושב שאני מסכם את הדיון.
אברהם נגוסה: קודם כל תודה לכם, שאתם כתבתם את הספר, שיתפתם אותנו, ואת כל עם ישראל, בשפה העברית, את הזיכרונות, את החוויות הקשות.
אברהם נגוסה: זה נכס לדורות הבאים וזה חשוב מאד, אין לי מה להוסיף, דר' אורנה אמרה כמה זה חשוב למערכת החינוך, ואנחנו באמת שמחים שהדיון הזה גם מוביל לכך שהספר יגיע למערכת החינוך, וזה מה שישיג את מטרתו.
אברהם נגוסה: אני מאד מודה לך חברת הכנסת טלי מוסקוב, שדחפת לקיום הדיון,
טלי פלוסקוב: לא 'דחפה', 'ביקשה', אתה נענית, זה לא היה קשה.
אברהם נגוסה: אז זה מאד, מאד מאד חשוב.
טלי פלוסקוב: תודה לך.
אברהם נגוסה: ואנחנו נמשיך לעבוד כדי שהזיכרונות יישמעו.
אברהם נגוסה: גם קשה לשמוע אותם אבל, אנחנו מחוייבים לדעת ולהכיר, כדי שנתחזק מן העבר וזה מאד חשוב לנו.
<גרגורי רייכמן: תרשו לי להגיד כמה דברים.
<גרגורי רייכמן: אני עובד בעצם במוזיאון הגבורה היהודית, אנרגיית הגבורה, שנמצא, המוזיאון הזה נמצא בחדרה, וכל הזמן אני מתייחס לאנשים גם מפוני השואה, פליטי השואה גם כן.
<גרגורי רייכמן: מנהל המוזיאון הזה, דוד סילבנסקי, הקים אותו לפני עשרים שנה, וצוות המתנדבים הם בעצם ילדי שואה.
<גרגורי רייכמן: קוראים לי רייכמן גרגורי ואני כהיסטוריון אני תמיד מתייחס לאנשים כאלה.
<גרגורי רייכמן: ומה אני אגיד לכם?
<גרגורי רייכמן: בין פליטי השואה היו אחר כך גם לוחמים, כי הם הספיקו לברוח מן השטחים הכבושים ע"י הנאצים ומן העורף הסובייטי והלכו להילחם בנאצים.
<גרגורי רייכמן: יש כל מיני מקרים.
<גרגורי רייכמן: למשל, דווקא בכרך הזה יש זיכרונות של לייב סמילביסקי, אבא של ההסטוריון שעכשיו עובד באוניברסיטת תל אביב וזה סיפור מדהים.
<גרגורי רייכמן: הם הספיקו לברוח ולחמו בנאצים כמו חיילים, כמו קצינים ולחמו גם בקרבות.
<גרגורי רייכמן: וזאת נקודה חשובה מאד ואי אפשר לשכוח את זה.
<גרגורי רייכמן: מישהו שנשאר בעורף, הם דווקא עבדו במפעלים, למשל, אף פעם לא אשכח שמישהו מצוות המוזיאון, יולי לובוצקי, הוא עבד במפעלים.
<גרגורי רייכמן: ילד קטן עשה תחמושת, היה בייצור תחמושת כדי להילחם בנאצים.
<גרגורי רייכמן: הוא טעם את הכוח שלו והם סבלו מקור, מרעב, מהפצצות בדרך, אבל מה, הצליחו.
<גרגורי רייכמן: ניצחו.
<גרגורי רייכמן: ואי אפשר לשכוח עד כדי כך.
<גרגורי רייכמן: וזה שלב חשוב מאד, ואפשר לשכוח גם על זה, על הגבורה היהודית, הם הצליחו לשרוד, בזאת הכח.
אברהם נגוסה: אנחנו נתייחס גם לזה.
אברהם נגוסה: נתייעץ ואולי נקיים גם דיון בנפרד.
אברהם נגוסה: קודם כל נראה אבל תודה ששיתפת אותנו.
אברהם נגוסה: אני סיכמתי את הדיון ותודה לכל המשתתפים.
אברהם נגוסה: אנחנו דנים היום במספר תחומים של דיור עולים.
אברהם נגוסה: פנו אלי נציגי ארגון "נפש בנפש", שבדקו את הנושא לעומק וגילו שמספר הטבות הניתנות מזה שנים לעולים חדשים, לא עודכנו שנים רבות ובעצם אינן מהוות הטבה כלל וכלל.
אברהם נגוסה: מדובר בהגדלת הסיוע בשכר דירה, העומד היום על 223 שקלים לחודש ליחיד, ו-402 שקלים לחודש למשפחה, בשנה השנייה לעלייה.
אברהם נגוסה: בשנה השלישית והרביעית לעלייה, הסיוע בשכר דירה מצטמצם ועומד על 89 שקלים ליחיד ועל 99 שקלים לחודש למשפחה.
אברהם נגוסה: מדובר בסיוע מגוחך, שלא עודכן זה שנים רבות.
אברהם נגוסה: אני אומר את הדברים האלה מהנתונים שקיבלתי מארגון "נפש בנפש" והמסמך גם הונח על שולחנכם.
אברהם נגוסה: הובהר לי קיימות בעיות בתחומי גובה המשכנתא לעולים והתאמת הריבית הניתנת, ובנוסף ביחס למס רכישה.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה יהיה טובה שמר יהונתן טיילור, נציג ארגון "נפש בנפש" יציג את הנושא, אלא אם כן חברי הכנסת רוצים להתייחס.
אברהם נגוסה: אז בואו נשמע ממנו ולאחר מכן נשמע גם את נציגי משרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: מר יהונתן טיילור, בבקשה.
<יהונתן טיילור: תודה רבה.
<יהונתן טיילור: אז מה אנחנו רוצים לעלות זה את כל הסיפור הזה של הסיוע בדיור בעקבות הרבה הרבה פניות של עולים חדשים שפנו אלינו, וגם בעצם כשאנחנו מנסים לעודד עלייה ויוצאים לחו"ל לכנסים ולדברים כאלה, אנחנו מנסים להציג לעולים את סל ההטבות שהעולה החדש מקבל.
<יהונתן טיילור: וכשאנחנו באים לשם ואנחנו מציגים סיוע בשכר דירה – מה שעולים מקבלים – זה פשוט נראה מצחיק שעולה יקבל 223 שקלים בחודש במשפחה, שאגב מה שחשוב להבהיר פה שההרכב המשפחתי לא משנה פה בכלל.
<יהונתן טיילור: כלומר, יכול להיות זוג ויכול להיות משפחה עם 7 ילדים, הם יקבלו 402 שקלים לחודש.
<יהונתן טיילור: אני רק אסביר בקצרה על ההטבה עצמה.
<יהונתן טיילור: ההטבה מתחילה בשנה השנייה, שעולה חדש מגיע.
<יהונתן טיילור: בשנה הראשונה הוא בעצם תחת המטריה של משרד הקליטה, כל הטבות סל הקליטה וכו', מקבלים ממשרד הקליטה.
<יהונתן טיילור: הנתונים של העולה עוברים למערכת של משרד הבינוי והשיכון ואז מה שקורה הם עוברים על פרטי חשבון הבנק ואז בעצם משרד הבינוי מסתמך על הנתונים שעוברים ומתחיל לתת לעולה את ההטבה של סיוע בשכר דירה.
<יהונתן טיילור: אז מה שיוצא מזה, משרד הבינוי הוא בעצם אמור להוות איזה שהוא המשך סיוע לעולה חדש בזמן שהוא פה, מהשנה השנייה והלאה, שזה בעצם ארבע שנים מתחילת השנה השנייה, כשכמו שאמרת, כל שנה הסכום יורד ובעצם אנחנו מדברים פה על כך ש-99 שקלים בחודש בשנה הרביעית, זה פשוט, אני לא יודע איך להסביר את זה.
<יהונתן טיילור: זה כאילו ראה לקניות במכולת באמצע שבוע.
<יהונתן טיילור: משהו כזה.
<קריאה: מסטיק.
<יהונתן טיילור: כן, משהו כזה.
<יהונתן טיילור: חשוב לציין שהסיוע בשכר דירה מגיע וניתן גם לקבוצה שנקראים נתמכים, שזה בעצם אנשים שבאים למשרד הבינוי והשיכון ומבקשים סיוע מטעמי הכנסה או מישהי שהיא חד הורית או חיילים בודדים, או משהו כזה, ששם הסכום מוגדל.
<יהונתן טיילור: זה אומר שהם בודקים את ההכנסות ועל פי זה יש להם קריטריונים משלהם והסכומים האלה נעים בין 1,000 ל-1,400 שקלים בחודש.
<יהונתן טיילור: אז מה שאנחנו בעצם מנסים לבקש, שתהיה איזו שהיא התאמה כלשהי למשהו, בין אם זה למחירי שכר הדירה בשוק, אם זה למשהו שקשור לטעמי הכנסה כמו שהם נותנים לשאר הנתמכים, אבל שיהיה איזה שהוא משהו הוגן כלפי עולים חדשים.
<יהונתן טיילור: זה פשוט נראה לי די מגוחך, הסכומים האלה.
<יהונתן טיילור: אתה רוצה שאני אמשיך למשכנתאות?
יואל רזבוזוב: מי משלם את הסכומים האלה?
יואל רזבוזוב: משרד השיכון?
<יהונתן טיילור: משרד הבינוי והשיכון.
יואל רזבוזוב: מהשנה השנייה, כן?
אברהם נגוסה: כן, תמשיך לנושא המשכנתאות.
<יהונתן טיילור: אוקיי, הנושא השני הוא הסיוע במשכנתאות.
אברהם נגוסה: יש שלושה דברים שהצגתם לנו, סיוע בשכר דירה,סיוע במשכנתא ומס רכישה.
אברהם נגוסה: אז אני אשמח שתציג את שלושתם.
<יהונתן טיילור: מה שמשרד הבינוי והשיכון מציעים לעולים חדשים, יש להם עד 15 שנה מיום העלייה לבקש את ההטבה במשכנתא, שבעצם הם נותנים עד סכום מסוים, תלוי לפי הניקוד ותעודת הזכאות, שזה בעצם נוגע לכל ישראלי שבעצם מבקש משכנתא מהמדינה והריבית היא 3%, שזה בעצם משהו שהיום, ממה שאני יודע, עולים אפילו לא ניגשים לבקש את ההטבה הזאת בכלל.
<יהונתן טיילור: הם פשוט הולכים לבנקים כי הבנקים יציעו להם 2% ואפילו פחות.
אברהם נגוסה: 2.5 נראה לי.
<יהונתן טיילור: לא, מה שהבנקים מציעים נראה לי זה אפילו פחות מזה, אבל פשוט הנקודה היא שהם אפילו היום לא-.
<יהונתן טיילור: אפשר לשאול את משרד הבינוי.
<יהונתן טיילור: אין כמעט בקשות למשכנתאות מטעם משרד הבינוי.
<יהונתן טיילור: זה פשוט הטבה שהיא כבר לא רלבנטית אפילו.
<יהונתן טיילור: אז זה הדבר השני.
<יהונתן טיילור: הדבר השלישי זה המס רכישה, שזה באמת משהו שאנחנו לא מצליחים להבין.
<יהונתן טיילור: עד שנת 2012 היו מדרגות מס רכישה, שבעצם לכל ישראלי יש מדרגות מס שונות, שעל זה יש סכומים מסוימים שעליהם יש מס רכישה.
<יהונתן טיילור: אצל עולים חדשים, אני לא הבאתי את כל הסכומים פה, אבל בתוך מדרגות המס היה עד 1.7 מיליון, כמו שציינתי פה, עד 1.7 מיליון מס הרכישה היה 0.5%.
<יהונתן טיילור: אבל הסכום היה מ-0 עד 1.7 מיליון, כשאצל ישראלי רגיל, מישהו שהוא ותיק, מה שקורה שיש נגיד מ-0 עד 1.4 מיליון ומ-1.5 עד 1.6 ובכל פעם, נגיד אם זה מעל סכום מסוים, האחוז הוא על ההפרש.
<יהונתן טיילור: אז בעצם גם אם אני עושה מ-1.4 מיליון עד 1.6 מיליון – זה יהיה 3% - - -
יואל רזבוזוב: אז יש מס רכישה בכלל?
<יהונתן טיילור: היום אתה יכול להיכנס, יש מחשבון מס רכישה של משרד האוצר.
<יהונתן טיילור: אתה יכול להיכנס לשם ועל כל חישוב כלשהו, תמיד יוצא שהעולה משלם יותר מישראלי ותיק.
<מרב תורג'מן: אני אבהיר את הנקודה הזאת.
<מרב תורג'מן: תקנות מיסוי מקרקעין שבח ורכישה בהקשר של מס רכישה, קובעות שעולה חדש צריך לשלם מס רכישה עד לסכום של 1,463,000 שקלים, שיעור של חצי אחוז.
<מרב תורג'מן: מעל הוא משלם שיעור של 5% ללא המגבלה, זאת אומרת לא משנה מה יהיה שווי הדירה.
יואל רזבוזוב: וההשוואה לצבר?
<מרב תורג'מן: עכשיו, יחיד שרוכש דירת מגורים שאינו עולה, יש לו פטור עד ל-1,470,000 שקלים, הוא לא משלם בכלל מס רכישה.
<מרב תורג'מן: מ-1,470,000 שקלים עד 1,744,000 שקלים הוא משלם 3.5%, אחרי כן זה 5% ואז זה הולך ועולה.
יואל רזבוזוב: אז בעצם העולה משלם יותר.
<מרב תורג'מן: כן, על ה-1.5 מיליון שקלים הראשונים הוא משלם 0.5% מס רכישה, בעוד שתושב ישראל פטור ממס.
אברהם נגוסה: רגע, אבל למה כל אזרח לגבי דירה ראשונה - - -
<מרב תורג'מן: דירת מגורים יחידה, לא על דירה שנייה.
אברהם נגוסה: 1.4 מיליון שקלים זה כל אזרח?
<מרב תורג'מן: נכון, המבחן הוא מבחן תושבות.
<מרב תורג'מן: כמו שיש מבחן תושבות בפקודת מס הכנסה, מכילים את אותו מבחן ובמידה והוא נמצא תושב ישראל, הוא זכאי לפטור ממס רכישה עד לסכום של 1,470,000 שקלים.
<מרב תורג'מן: השאלה אם העיוות הזה, ואולי זה המקום לשאול את משרד האוצר, הוא איזה שהוא תהליך הדרגתי היסטורי, שבעצם קרה לאורך השנים שהגדילו את מדרגת מס הרכישה שעמדה בעבר על סכום של 600,000 שקלים, שאז אולי באמת הייתה איזו שהיא הטבה לשלם חצי אחוז עד 1.4 מיליון.
<מרב תורג'מן: לא, היום זה עומד על 1.7 מיליון.
<מרב תורג'מן: השאלה אם באמת לא עדכנו במכוון או לא במכוון, אבל זו שאלה שצריך לשאול אותה את המדרגה של אותם עולים חדשים.
סופה לנדבר: קודם כל אם לא עדכנו אז הם צריכים להחזיר לאנשים את הכסף, בגלל שלא יכול להיות שעולה חדש משלם יותר.
יואל רזבוזוב: השאלה אם הוא מגיש בקשה או שהוא יכול לקבל כרגיל, לא לשלם נגיד עד 1.5 מיליון לדוגמא.
<קריאה: הוא יכול לגשת בתור - - -
יואל רזבוזוב: הוא יכול לגשת, אבל אני חושב שרוב האנשים לא ניגשו בכלל כעולים.
<מרב תורג'מן: זהו, יכול להיות מאד שזה באמת מה שקורה, אבל חשוב גם לציין שיש את העניין שעל דירות שהן מעל הסכום הזה משלמים 5%, ובעוד שתושב ישראל משלם 8% על דירות יוקרה, דירות שהן נחשבות דירות יוקרה מעל 4.5 מיליון שקלים.
סופה לנדבר: על 4.5 מיליון אנחנו לא נתווכח, אבל דירה רגילה?
אברהם נגוסה: אוקיי, אז אני רוצה שתענה ביחד גם לעניין המשכנתאות.
אברהם נגוסה: לפני התקציב אני וחברי הכנסת אלי כהן ומשה גפני, הגשנו הצעת חוק להוריד את האחוז מ-3%.
אברהם נגוסה: רצינו שיהיה אחוז אחד פחות, אבל האוצר התנגד ואז חילקו לנו חצי אחוז לשנת 2016 וחצי אחוז לשנת 2017 והחוק עבר במסגרת של חוק ההסדרים.
אברהם נגוסה: האם אני טועה?
אברהם נגוסה: אני אשמח מאד שתעדכן אותנו.
אברהם נגוסה: ולכן כל זכאי, לא משנה אם זה עולה חדש או לא, כל זכאי יקבל פחות חצי אחוז משכנתא, נכון?
אברהם נגוסה: אני רוצה שתסביר לנו גם על מס רכישה וגם על זה.
<יובל טלר: בסדר גמור.
<יובל טלר: אז אני אתחיל ממס רכישה.
<יובל טלר: אני קודם כל אגיד, שמי יובל טלר, נציג אגף התקציבים במשרד האוצר.
<יובל טלר: לעניין זה, ככל הנראה הגורם הרלבנטי הוא רשות המסים, שלהבנתי לא נמצאים פה מסביב לשולחן.
<יובל טלר: אני כן אגיד בסוגריים את מה שאני יודע, את הדברים שאני מכיר.
<יובל טלר: בסוף ההטבה הזאת היום, אמנם ההטבה הזאת לא רלבנטית פשוט כי התנאים לכל רוכש דירה באשר הוא – שהם רלבנטיים גם לאותם עולים חדשים – הם פשוט תנאים יותר טובים.
<יובל טלר: יש תנאי שמקבלים 0% מס עד לגובה של 1,470,000 שקלים ואז עוד מדרגה קטנה של חצי אחוז עבור 200,000 שקלים נוספים, ועל היתרה משלמים 3.5%.
<יובל טלר: כך שבפועל ביחס להטבה שאתם מדברים עליה, שהייתה קיימת אז, כבר המצב הנוכחי יותר טוב מההטבה שהייתה קיימת.
<יובל טלר: ולכן לצורך העניין, להבנתי, פחות יש צורך בעדכון.
סופה לנדבר: בוא תסביר לנו, 1.5 מיליון, דירה ראשונה, כמה מיסים צריך עולה חדש לשלם?
<יובל טלר: אותו דבר.
<יובל טלר: הוא ניגש כמו כל אזרח ישראלי אחר.
<יובל טלר: זה לא משנה.
יואל רזבוזוב: פשוט לעולים אין הטבה.
<יובל טלר: אין הטבה מיוחדת שנוגעת לזה.
<יובל טלר: כן יש הטבה, וזה חשוב להגיד, קיימת הטבה על רכישת דירה - - -
<מרב תורג'מן: אם הוא מגדיר את עצמו עולה חדש אז הוא משלם אפילו יותר, זה האבסורד.
<יובל טלר: אז כל מה שאנחנו מדברים זה על רכישת דירה ראשונה.
<יובל טלר: ברכישת דירה שנייה לעולה החדש קיימת הטבה, בגלל שמדרגות המס היום מדברות על 8%, 10% החל מהשקל הראשון, אפילו אם זה על דירה שנייה, שהוא עובר לגור בה.
<יובל טלר: לצורך העניין, אם לעולה חדש יש דירה אחת והוא עובר לגור בדירה אחרת, במקום לשלם 8% מס על הדירה החדשה שהוא אמור לשם, בתור דירה שנייה, הוא משלם רק -0.5% עד למדרגה של 1.7 מיליון ומעל זה - - -
יואל רזבוזוב: אז עולה רשאי לקנות עוד דירה ולשלם עליה מס רכישה מופחת?
<יובל טלר: מס רכישה מופחת, נכון.
סופה לנדבר: אבל אם הוא עובר לגור בה.
<יובל טלר: לא, לא אם הוא עובר לגור בה.
<יובל טלר: אם הוא רוכש את זה כדירה שנייה, גם אם הוא רוכש את זה כדירה שנייה וממשיך להחזיק בדירה הראשונה.
<יובל טלר: אבל ההטבה הזאת ניתנת עבור דירה שהדייר גר בה.
<יובל טלר: אפילו אם הוא משאיר את הדירה הקודמת בבעלותו.
אברהם נגוסה: יובל, בואו נעזוב את הדירה השנייה, כי זה לא רלבנטי.
אברהם נגוסה: אני נשאר בדירה הראשונה.
<יובל טלר: גם לגבי דירה ראשונה, מדרגות המס היום למס רכישה לרוכש דירה ראשונה, הן פשוט מאד נמוכות.
<יובל טלר: עד 1.5 מיליון קיים פטור מוחלט ומעל 1.5 מיליון הם מחויבים בחצי אחוז מס ל-200,000 שקלים נוספים.
<יובל טלר: זה אומר שעד 1.7 מיליון הם משלמים בסך הכל - - -
אברהם נגוסה: יובל, אני לא עקבתי אחריך.
אברהם נגוסה: לגבי אזרח ישראלי, לא עולה חדש, הוא קונה דירה ראשונה 1,470,000 שקלים, יש לו פטור.
<יובל טלר: יש לו אפס אחוז מס.
אברהם נגוסה: עולה חדש קונה דירה ראשונה, 1,470,000 שקלים, משלם חצי אחוז?
<יובל טלר: לא, הוא לא משלם.
<יובל טלר: יש לו פטור.
<יובל טלר: הוא יכול ללכת למסלול - - -
<מרב תורג'מן: הוא לא מציג את עצמו עולה חדש.
אברהם נגוסה: ואם יציג?
<מרב תורג'מן: אז הוא ישלם.
<יובל טלר: אם הוא יבקש הטבה של עולה חדש, שבעצם תרע את מצבו - - -
סופה לנדבר: צריך לתקן.
אברהם נגוסה: זה מה שרציתי לשמוע.
יואל רזבוזוב: מה שקורה המצב פה הוא יכול להיות מצב של הטעייה.
יואל רזבוזוב: עולה חדש בדרך כלל, מי שקונה דירה לוקח עורך דין ואנחנו מבינים שעורכי הדין, סביר להניח שהם בקיאים בחוקים ובמיסוי, אבל נגיד ועורך הדין לא ידע והוא שמע שמדובר בעולה חדש, להיפך, הוא חשב שעם עולה חדש יטיבו, אז עלול להיות מצב שעולה חדש ישלם מס רכישה.
יואל רזבוזוב: אז אתם צריכים פשוט למחוק את זה.
<יובל טלר: זה עניין של רשות המיסים.
<יובל טלר: לצערי רשות המיסים לא פה.
<יובל טלר: אני כן מייצג אותה כמשרד האוצר, אבל אני לא יכול לענות על כל השאלות.
<יובל טלר: בפרקטיקה לא משולם המס הזה.
<יובל טלר: לא משולם מס של חצי אחוז לרוכשי דירה ראשונה.
יואל רזבוזוב: אני מניח שיש.
יואל רזבוזוב: הם בודדים, אבל למה שזה יקרה?
<מרב תורג'מן: אבל למה עדיין שתהיה עוד פרצה בחוק, הוראה שהיא לא רלבנטית.
אברהם נגוסה: אז אנחנו נגיש הצעה לתיקון תקנה.
יואל רזבוזוב: זה תקנה, אני לא חושב שזה חוק.
יואל רזבוזוב: צריך להגיש בקשה למשרד האוצר, לרשות המסים, שיבטלו את זה.
יואל רזבוזוב: רק את הדבר הזה.
יואל רזבוזוב: לגבי דירה שנייה, למה לא? שישאירו.
<מרב תורג'מן: לא, לא רק לגבי הדירה השנייה.
<מרב תורג'מן: צריך לשים שיש גם את הדירה הראשונה.
<מרב תורג'מן: בדירה ראשונה, דירת יוקרה, הוא משלם עדיין 5% לעומת 8%.
יואל רזבוזוב: הוא משלם פחות.
<מרב תורג'מן: הוא משלם פחות.
<מרב תורג'מן: פה כן יש לו הטבה.
יואל רזבוזוב: את זה נשאיר.
יואל רזבוזוב: הוא עלה לארץ, הוא עשה צעד גדול, למה לא?
אברהם נגוסה: בדרך כלל העולים לא קונים דירת יוקרה.
סופה לנדבר: לאלה שקונים דירת יוקרה מהתחלה, אלוהים איתם.