GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אסתר בלום: אז מה המשרד, מה המדינה עושה בעצם כדי לתת להם את ההטבה המועדפת הזאת?
<אסתר בלום: זה חייב להיות על המשרד.
<אסתר בלום: המשרד הוא זה שצריך לשנות את הניקוד, את השיטה.
<אסתר בלום: ברגע ששיטת הניקוד הגיעה, הכל השתנה לחלוטין והתמונה היא מאד שחורה והיא לא טובה לעולים בכלל.
<אסתר בלום: היא לא התחשבה בזה לפחות.
<אולגה דדון: אז אולי זה לא צריך להיות שייך למשרד השיכון, אלא למשרד הקליטה והעלייה, או למשרד הרווחה, אם כבר.
<אסתר בלום: לא, זה לא רווחה, זאת לא שאלה של רווחה.
<אסתר בלום: למה רווחה?
<אולגה דדון: אז לקליטה ועלייה.
<אולגה דדון: למה זה שייך למשרד השיכון?
<אסתר בלום: משרד השיכון הוא זה שעושה את החישוב.
<אסתר בלום: זו שאלה ראשונה.
<אסתר בלום: שאלה שנייה, שגם מופנית למשרד השיכון וגם למשרד הקליטה, קודם כל ברכות על היוזמות, כי באמת השר אמר שהוא ישים את הנושא הזה כאתגר מרכזי, את נושא הדיור.
<אסתר בלום: הוא גם הזכיר לגבי הדיור הציבורי, ואני אשמח אם תוכלו לגעת.
<אסתר בלום: אני יודעת שזה לא על סדר היום, אבל אם תוכלו לגעת בנושא הספציפי הזה.
<אסתר בלום: גם כאן הנקודות וההמתנה, התור הרבה יותר ארוך במשרד הקליטה לעולה חדש, מאשר לישראלי ותיק במשרד השיכון.
<אסתר בלום: אז בסופו של דבר יצרנו מערכת שבהתחלה הייתה כאן כדי לעזור לאנשים שהם בודדים והם עולים חדשים והם לרוב חסרי כל, מול מערכת שבעצם שכחה אותם בין השורות.
<אסתר בלום: בעצם העולים נעלמו כאשר הנהלים עודכנו.
<אסתר בלום: אז אני אשמח לקבל התייחסות גם בנושא של הנקודות במשכנתא וגם בנושא הדיור הציבורי.
<אולגה דדון: לנושא המשכנתאות אני לא אוכל להתייחס.
<אולגה דדון: קיבלתם התייחסות מפורטת של משרד האוצר ומשרד השיכון.
<אולגה דדון: אם וכאשר – ואני לא יודעת על ידי מי - יוחלט להעביר את זה לטיפול של משרד הקליטה אז אני אוכל להתייחס.
<אולגה דדון: כרגע הנושא לא בתחום טיפולינו ואנחנו גם לא מחליטים וגם לא מבצעים.
אברהם נגוסה: השאלה היא לגבי הפער הגדול בין הממתינים - - -
<אולגה דדון: זה דיור ציבורי.
<אולגה דדון: אני דיברתי עכשיו על נושא המשכנתאות.
אברהם נגוסה: כן, האם הפער בין הוותיקים לעולים יצומצם בתקציב החדש?
<אולגה דדון: תראה, אנחנו כבר היינו פה בכמה ועדות בתקופה האחרונה ודיברנו מאיפה נוצר הפער הגדול בין מספר הממתינים במשרד השיכון למספר הממתינים במשרד הקליטה.
<אולגה דדון: אנחנו פירטנו כמה תכניות שעשינו בעיקר למען הקשישים.
<אולגה דדון: יש גם פרויקטים במשרד הבינוי שעומדים לצאת לפועל.
<אולגה דדון: נכון, שאול?
<שאול מוצפי: יש תכנית להקמת כמה הוסטלים בשיתוף פעולה עם עמיגור וההסתדרות.
<שאול מוצפי: אני מקווה שזה יצמצם.
<שאול מוצפי: לגבי ותיקים, אז הכספים של מכר דירות הולכים לטובת דיור ציבורי.
אברהם נגוסה: לרכישה.
<שאול מוצפי: לרכישה.
<קריאה: להוסטלים אפשר להירשם.
אברהם נגוסה: תזדהי בבקשה לפרוטוקול.
<אולגה דדון: כמובן.
<אולגה דדון: דיור ציבורי אפשר לבוא ולבדוק זכאות, זה לא להירשם.
<אולגה דדון: לבוא למשרד הקליטה, להגיש בקשה אחרי שנה בארץ, כי כאמור אמרנו שהסיוע מגולם בסל קליטה בשנה הראשונה.
<אולגה דדון: זה הנוהל, ואם הוא ישונה, הוא ישונה.
<אולגה דדון: כרגע הנוהל מדבר רק על כעבור שנה ואפשר לגשת למשרד הקליטה - - -
<יהונתן טיילור: מה הם מקבלים?
<יהונתן טיילור: לא הבנתי.
<אולגה דדון: רק כעבור שנה בארץ עולה חדש יכול לבוא למשרד הקליטה ולהגיש בקשה לדיור ציבורי והבקשה תיבדק כמובן בהתאם לקריטריונים.
<אולגה דדון: לא לפני שנה.
<אולגה דדון: במהלך השנה הראשונה לא.
<יהונתן טיילור: ואז מה הם מקבלים?
<אולגה דדון: בודקים את הזכאות לגבי דיור – כן או לא, בהתאם לנהלים ולקריטריונים של המשרד.
<אולגה דדון: אם אתה זכאי אתה נכנס לתור הממתינים.
<אולגה דדון: כל זה כאשר במקביל אתה מקבל סיוע בשכר דירה.
<אולגה דדון: אין קשר, דיברנו על זה מקודם.
<אולגה דדון: אתה נכנס לתור הממתינים בהתאם לקריטריונים – קשישים, חד הוריות, נכים, חולים, משפחות ברוכות ילדים, לפי יישובים.
<אולגה דדון: כל אחד לפי המיקום שלו.
<אולגה דדון: כרגע התור הגדול אצלנו, הארוך יותר הוא של קשישים, לכן שמנו דגש על חיפוש ומתן פתרון לאוכלוסייה הזאת קודם כל.
<אולגה דדון: לכן יצאנו בפרויקט שדיברנו עליו, פרויקט בנייה של דיור לקשישים באזורי ביקוש.
<אולגה דדון: עכשיו גם משרד השיכון נכנס לפרויקט שלהם עבור קשישים ואנחנו מקווים שנקבל שם כמה יחידות, שאול.
<אסתר בלום: הוא הרבה יותר גדול ממשרד השיכון וזה לא יתכן.
<אסתר בלום: אנחנו חוזרים לדיון הזה שבעצם עולה חדש, איך שהוא הנהלים הם נגדו בסופו של דבר.
<אולגה דדון: לא, זה לא נגדו.
<אולגה דדון: זה לא נגדו.
<אסתר בלום: זה כן, כי זה שהוא מגיע לפול של משרד הקליטה, אז הוא צריך לחכות הרבה יותר זמן מאשר הוא מגיע לפול שיש במשרד השיכון.
<אולגה דדון: לא, אבל במשרד השיכון הוא לא יהיה.
<אסתר בלום: בלום.
<אולגה דדון: לא, הוא לא יהיה כי הוא לא זכאי.
<אסתר בלום: זה אסור לו.
<שאול מוצפי: במשרד הבינוי הכללים יותר פשוטים.
<אולגה דדון: אני רוצה להבהיר את זה עוד פעם.
<אולגה דדון: אותו זכאי שנמצא אצלנו, הוא פשוט לא יהיה זכאי במשרד השיכון.
<אסתר בלום: זה תלוי.
<אסתר בלום: מבחינת הנכים יש בעיה שהיא מאד אקוטית.
<אולגה דדון: יש קריטריונים זהים, נכון.
<אולגה דדון: ודרך אגב, אותו עולה שעונה לקריטריונים של משרד השיכון לקבלת דיור ציבורי, הוא גם מקבל סיוע בהתאם לאולם ותיקים, סיוע מוגדל, סיוע בשכר דירה.
<אולגה דדון: וכעבור 15 שנה, אם הוא לא קיבלת פתרון אצלנו - אני מקווה שכן ואני מאד לא מאחלת שאף אחד יעמוד 15 שנה בתור – אז הוא ימשיך להיות זכאי גם במשרד השיכון.
<מרגריטה סלבקין: ואפשר לבחור לאיזה תור ללכת?
<מרגריטה סלבקין: אפשר לעמוד בשני תורים?
<אולגה דדון: לא, אין דבר כזה לעמוד בשני תורים.
<אסתר בלום: הוא חייב לעמוד במשרד הקליטה.
<מרגריטה סלבקין: לא, אבל אם יש לו אותם קריטריונים, הוא יכול לבחור נגיד את התור שמתאים לו? שהוא יותר קצר?
<אסתר בלום: במשרד השיכון מפנים אותו למשרד הקליטה, אתה לא בטיפול שלנו, אתה בטיפול שם ואם הוא נכה קשה, אז הסבירות בעצם שהוא יקבל דיור ציבורי - - -
אברהם נגוסה: ניתן לעוד אנשים.
<גלדיס ברזובסקי: אני רציתי שאלת הבהרה.
<גלדיס ברזובסקי: אמרתם שאתם תכפילו את העזרה לסיוע בשכר דירה.
<גלדיס ברזובסקי: זה יהיה החל מהחודש השמיני?
<אולגה דדון: אני אמרתי שהסיוע יוכפל החל מהשנה השנייה בארץ, לקבלת הסיוע.
<אולגה דדון: הסיוע עצמו יתחיל בחודש השמיני.
<אולגה דדון: ההכפלה תהיה החל משנה שנייה לקבלת הסיוע.
אברהם נגוסה: מה קורה בין לבין?
<אולגה דדון: אז היום הם מקבלים 400 שקלים בשמונה החודשים הראשונים.
<אולגה דדון: הם ימשיכו לקבל מהשמיני עד השתים עשרה ארבע מאות שקלים.
<אולגה דדון: מחודש שמיני עד חודש 12 של השנה הראשונה ממועד העלייה, יהיה הסיוע כיום, הרגיל.
<אולגה דדון: כמו היום.
<אולגה דדון: החל משנה שנייה ממועד העלייה, הסיוע מעודכן.
<גלדיס ברזובסקי: אוקיי, תודה רבה.
<אולגה דדון: שנה שנייה, שלישית ורביעית.
<גלדיס ברזובסקי: חבל, כי בשנה החמישית זה בדיוק מפסיק את סל הקליטה ובדיוק אין לו עדיין את היכולת להעסקה, לעבודה.
<אולגה דדון: אבל זה לא מה שקורה היום.
<אולגה דדון: היום הוא לא מקבל כלום, זה לא מה שקורה היום.
<אולגה דדון: זה כבר תוספת.
<גלדיס ברזובסקי: נכון, את צודקת.
<גלדיס ברזובסקי: היום הוא לא מקבל כלום, אבל אם כבר תכפילו החל מחודש ה-13, שזה בעצם כמו היום חודש 13, אז תכפילו כבר החל מחודש שמיני.
<אסתר בלום: האמת, אני חושבת שזה מה שהשר הציג בוועדה, לפני כמה חודשים.
<גלדיס ברזובסקי: זה מה שהבנתי.
<אסתר בלום: הוא אמר שהם מכפילים לחמש שנים, אבל אני מבינה שאחרי הדיונים עם האוצר, כנראה שהיה שינוי.
<אולגה דדון: כן, יש אילוצים.
<גלדיס ברזובסקי: כי גם הם מפסיקים לקבל את סל הקליטה ואם הם מקבלים אבטלה, שזה בדרך כלל ההמשך של סל הקליטה, גם האבטלה היא הרבה פחות משכר דירה.
<אולגה דדון: אבל זאת הייתה גם הכוונה ליצור רצף.
<אולגה דדון: הרי מה שקרה היום, הם הפסיקו לקבל סל קליטה ואז היו כמה חודשי ואקום בלי שום סיוע עד לתחילת הסיוע האוטומטי.
<גלדיס ברזובסקי: נכון.
<אולגה דדון: כרגע המחשבה הייתה גם ליצור רצף של קבלת סיוע, פחות, נכון, אבל כלשהו, בשביל להקל.
אברהם נגוסה: יש לכם את הנתונים כמה עולים נהנים היום מהסיוע בשכר דירה?
<אולגה דדון: לא, אני מוכנה לבדוק את זה.
אברהם נגוסה: אין לכם?
<אולגה דדון: לא, פשוט לא הכנתי את זה להיום.
<אולגה דדון: אפשר לבדוק את זה.
<אולגה דדון: סיוע בכלל או סיוע אוטומטי?
אברהם נגוסה: סיוע בשכר דירה.
<אולגה דדון: סיוע של חמש שנים?
אברהם נגוסה: אנחנו יודעים את המספר של אלה שמחכים לדיור ציבורי, אבל אין לנו נתונים לגבי מספר העולים המקבלים סיוע בשכר דירה ואנחנו נשמח לקבל את זה.
אברהם נגוסה: וונדה, בקשה.
<וונדה אקלה: אני קצת מבולבל מהדיון הזה, כי נראה לי שהבעיה היא גם של הנגשת מידע.
<וונדה אקלה: אם אנחנו לא הבנו ואנחנו אלה שעוזרים לעולים, אז איך העולה יכול להבין את העניין הזה?
<וונדה אקלה: אם הנתונים היו ברורים - - -
<אולגה דדון: כמו מה למשל?
<וונדה אקלה: כל דבר שקשור למי זכאי ולא זכאי.
<וונדה אקלה: האם הדברים האלה גם מתורגמים לשפה של העולים או לא?
<וונדה אקלה: גם אם כן יש - - -
<אולגה דדון: קודם כל הכל יהיה מעודכן באתר באינטרנט בשפות העולים.
<וונדה אקלה: טוב, בסדר.
<וונדה אקלה: אם זה יהיה תגידו לנו איפה זה, כדי שאנחנו נוציא את המידע וגם נפזר אותו לעולים, כדי שהם יידעו.
<וונדה אקלה: בדיון התמקדנו בעניין הפרוצדורה.
<וונדה אקלה: הייתי רוצה שנבין איך אנחנו מגדילים את הסכום.
<וונדה אקלה: זה צריך להיות הדיון כאן.
<וונדה אקלה: כמה מגיע למי, לדעתי יכולנו ללמוד בהשתלמות או באיזה שהוא מקום אחר.
<וונדה אקלה: אבל פה – בגלל שהסכום אינו מספיק – איך אנחנו יכולים להגדיל אותו כדי שאנשים יקבלו את הזכאות הזאת וישתמשו בה.
<וונדה אקלה: כי כרגע הסכום שעולה, אף אחד לא יכול להשתמש בו.
<וונדה אקלה: ואם אף אחד לא יכול להשתמש בו, אז נכון, יש כסף, אבל אתה לא יכול להגיע לכסף.
אברהם נגוסה: משתמשים בו אבל לא מספיק.
<וונדה אקלה: לא, זה לא מספיק.
<וונדה אקלה: אני אומר, גם אנשים שמשתמשים בו, הם לא - - -
<וונדה אקלה: ולכן הנקודה הזאת צריכה להיות לכיוון הזה.
<אשר רוכברגר: יש לי הערה בעקבות מה שוונדה אמר.
<אשר רוכברגר: אני רוצה להזכיר לכולנו שאנחנו נמצאים בוועדה שהשם שלה הוא הוועדה לעלייה וקליטה, ורובנו פה באולם עשו את העלייה מתי שהוא בשלב של החיים שלהם.
<אשר רוכברגר: ולמעשה, מדינת ישראל לעומת מדינות אחרות, מאד רוצה שיהודים מכל העולים יעלו והיא פועלת רבות ומשקיעה המון כסף כדי להביא עולים חדשים לארץ.
<אשר רוכברגר: אז למעשה, כשהנושא שאנחנו מדברים על זה הוא שהאחריות נמשכת.
<אשר רוכברגר: האחריות לא מסתיימת ברגע שבן אדם נחת בבן גוריון.
<אשר רוכברגר: זאת אומרת אנחנו לא עוסקים פה בצדקה.
<אשר רוכברגר: אנחנו עושים פה בצדק.
אברהם נגוסה: נכון, אתה צודק.
אברהם נגוסה: גם בזכות.
<אשר רוכברגר: כן.
<שאול מוצפי: אני רוצה לומר בהזדמנות זו, שארגוני העולים נמצאים פה, אני כמשרד הבינוי והשיכון, אנחנו יצאנו בתכניות של דיור מוזל ואתם יודעים, מחיר למשתכן החדש יצא לדרך ויש דירות במחיר מופחת – בין 20% ל-30% ממחיר שוק.
<שאול מוצפי: כדאי מאד להנגיש את המידע הזה לעולים, כי הם גם קבוצה שיכולה להתחרות ולזכות בהגרלות בדירות האלה וחבל שיפספסו.
<שאול מוצפי: יש את האתר שלנו שנפתח, שאפשר להיכנס לראות את הכללים.
<שאול מוצפי: הוא נפתח לפני יומיים.
<שאול מוצפי: יש אתר של מחיר למשתכן, יש את הפרויקטים, אפשר להיכנס.
<שאול מוצפי: ההרשמות יתחילו להנחתי עוד חודש-חודשיים.
<שאול מוצפי: עדיין זה בשלבים של בנייה של הפרויקטים, קבלת היתרים ואז תהיה הרשמה.
<שאול מוצפי: כדאי מאד, כי המחירים מאד אטרקטיביים.
<מרגריטה סלבקין: זה 200,000-300,000 שקלים פחות.
<מרגריטה סלבקין: זה לא משהו שהוא - - -
<אסתר בלום: זה מתורגם לשפות?
<שאול מוצפי: לדוגמא בעפולה נסגר מכרז של בין 500,000 ל-600,000 שקלים.
<אשר רוכברגר: זה יותר טוב מכלום.
<שאול מוצפי: זה יותר טוב מכולם וזו הזדמנות שלא תחזור על עצמה.
<שאול מוצפי: זאת אומרת אתם כארגוני עולים חייבים להנגיש את המידע הזה.
<יהונתן טיילור: אבל זה לכולם.
<שאול מוצפי: זה לכולם.
<אולגה דדון: זה לכולם.
<אולגה דדון: יש גם ניקוד, ילדים, צבא.
<שאול מוצפי: בנוסף יהיו הגרלות ותהיה עדיפות גם לבני המקום, אז כדאי.
<קריאה: משרד השיכון מפרסם את זה בשפות זרות לעולים חדשים?
<שאול מוצפי: כל המידע הזה נמצא באתר שלנו.
<שאול מוצפי: גם הסיוע בשכר דירה.
<שאול מוצפי: יש גם ברוסית וב - - -
<מרגריטה סלבקין: לא ראיתי.
<שאול מוצפי: נדמה לי שגם באנגלית, אבל אני צריך לבדוק את זה.
<שאול מוצפי: ברוסית אני יודע שיש, בערבית.
<שאול מוצפי: באמהרית אני לא יודע, אבל אנחנו נבדוק את זה.
<שאול מוצפי: יש לנו יחידות - - -
אברהם נגוסה: כמה שיותר זה מאד חשוב, כי זה - - -
<גלדיס ברזובסקי: לפחות באנגלית.
<שאול מוצפי: תיכנסו לאתר, לדעתי יש את כל המידע הזה בכמה שפות.
אברהם נגוסה: נציגת הסוכנות, האם את רוצה להתייחס?
<ורד אחיהון: לא.
<ורד אחיהון: זה מחוץ לתחום שלי.
אברהם נגוסה: אוקיי, תודה.
<מרגריטה סלבקין: אני רוצה להגיד עוד שתי נקודות.
<מרגריטה סלבקין: לגבי נגישות המידע, זה ממש לא ברור וצריך להסביר.
<מרגריטה סלבקין: אנחנו מייצגים כאן את הקשישים, העולים הקשישים.
<מרגריטה סלבקין: קודם כל יש להם גם ככה בעיה עם מחשבים ויש להם בעיה עם אינטרנט, ואם כבר הם מגיעים, אז ברור שבין משרד הקליטה ובין משרד השיכון ובין עוד כל מיני אתרים, הם לא מוצאים לא את הרגליים ולא את הידיים.
<מרגריטה סלבקין: איך שהוא צריך אולי לרכז את זה.
<מרגריטה סלבקין: כמו שאתה עושה חיפוש בגוגל לפי עולה חדש, אז אולי שגם במשרד העלייה והקליטה שיהיה גם איזה משהו, לינק למשרד השיכון – שאת המידע הזה תוכל למצוא שם, או משהו כזה, כי ממש אי אפשר למצוא שום דבר במה קשור אחד לשני.
<מרגריטה סלבקין: דיברנו גם לגבי אזורי ביקוש.
<מרגריטה סלבקין: באזורי ביקוש אנחנו תמיד מדברים על כל הבנייה של דיור ציבורי וכל מיני פרויקטים, זה תמיד צפונה דרומה.
<מרגריטה סלבקין: אבל אזורי ביקוש זה גם מרכז.
<אולגה דדון: אני הזכרתי אזורי ביקוש.
<מרגריטה סלבקין: גם מרכז זה אזורי ביקוש.
<מרגריטה סלבקין: אנחנו מדברים על זה.
<אולגה דדון: אזורי הביקוש אצלנו זה המרכז.
<מרגריטה סלבקין: יופי, יופי, ועדיין אני לא ראיתי שיש במשרד השיכון פרויקטים שהם במרכז.
<אולגה דדון: אנחנו אכלסנו עכשיו בראשון לציון 200 יחידות.
<אולגה דדון: בכפר סבא אכלסנו 101 יחידות.
<מרגריטה סלבקין: בפתח תקווה יהיה משהו?
<אולגה דדון: לא, בפתח תקווה לא היה לנו פרויקט.
<אולגה דדון: בקריית אונו אכלסנו לפני מספר חודשים קרוב ל-100 יחידות.
<אולגה דדון: זאת אומרת, כל אלה הם פרויקטים חדשים ויש פרויקטים בבנייה.
<אולגה דדון: אנחנו מדברים על - - -
<מרגריטה סלבקין: זו התחלה טובה.
<אולגה דדון: אנחנו מדברים על מאות אלפי אנשים.
<מרגריטה סלבקין: זה בסדר, עוד פעם, זה יופי, מצוין.
<מרגריטה סלבקין: התחלה טובה.
<מרגריטה סלבקין: רוצים שזה ימשיך.
<מרגריטה סלבקין: רוצים שזה יהיה.
<אולגה דדון: אנחנו עושים.
<מרגריטה סלבקין: פשוט זה לא יתכן שאנשים במרכז, הרי ההורים שלנו בדרך כלל באים אחרי שהילדים שלהם כבר עלו לארץ, קצת יש לנו כבר עבודה וזה, ואנחנו יכולים, כי אנחנו יודעים מה המצב של העולים הקשישים.
<מרגריטה סלבקין: אז הם באים לכאן ואנחנו כבר עוזרים להם קצת.
<מרגריטה סלבקין: ועכשיו אומרים לי תיקחי את אבא ואמא שלך ותשלחי אותם דרומה, צפונה.
<מרגריטה סלבקין: אני גרה במרכז, אני רוצה שהם יהיו לידי.
<מרגריטה סלבקין: הם עוזרים לי, אני עוזרת להם.
<מרגריטה סלבקין: למה הם צריכים להתפזר בכל המדינה?
<אולגה דדון: בשביל זה אנחנו יזמנו את הפרויקט של קרקע חומה.
<אולגה דדון: החלטת הממשלה דיברה על 4,000יחידות דיור.
<אולגה דדון: אנחנו מקווים שנצליח לממש את כולן.
<אולגה דדון: כרגע בתהליך בנייה, אכלוס ומכרז נמצאים 1,700 יחידות.
<אולגה דדון: השאר בתהליכי בדיקה.
<אולגה דדון: זה לא יתן מענה לכל הממתינים.
<מרגריטה סלבקין: ברור שלא לכולם.
<מרגריטה סלבקין: לכמה שיותר.
<אולגה דדון: ולכן אנחנו כמובן נמשיך ונציע גם פתרונות בפריפריה גם לאלה שגרים במרכז, כי יש לנו יותר פתרונות בפריפריה ואין מה לעשות.
<אנג'לה פיינברג: מה זה נקרא פריפריה?
<אנג'לה פיינברג: אני מאזור חיפה, אז מציעים לי יקנעם וטירת הכרמל.
<אנג'לה פיינברג: אלה שני המקומות שעכשיו אתם מציעים, אלה הפרויקטים שאתם מדברים עליו, אבל קודם כל המחירים ממש לא אטרקטיביים.
<אולגה דדון: אנחנו מדברים על דיור ציבורי, לא על קנייה, לא על רכישת דירה.
<אנג'לה פיינברג: בסדר.
<אנג'לה פיינברג: בואו נעזוב את זה בצד.
<אנג'לה פיינברג: גם באזור חיפה, בחיפה עצמה גם אין דיור.
<אולגה דדון: נכון, אזור חיפה זה לא אזור פריפריה.
<מרגריטה סלבקין: אז לכן אני אמרתי, נכון שיוזמים פרויקטים - - -
אברהם נגוסה: סליחה, זה דיון ביניכם?
אברהם נגוסה: תשתפו אותנו.
<אולגה דדון: נכון שאנחנו יוזמים פרויקטים ומנסים לחפש דרכים להקל ולצמצם את התור, אבל עדיין יש אילוצים.
<אולגה דדון: אי אפשר בין לילה להמציא יש מאין 20,000 פתרונות דיור בשביל לפתור את הבעיה של כל הקשישים.
<אולגה דדון: ולכן אנחנו, עם כל הצער והכאב, כן נמשיך להציע גם למתגוררים במרכז, דיור בפריפריה.
<אולגה דדון: אנחנו נמשיך להתעקש להציע פתרונות לאנשים שאין להם משהו אחר.
<אולגה דדון: זה האילוצים.
<אולגה דדון: אנחנו פועלים במסגרת הקיים.
<אנג'לה פיינברג: קרקע חומה זה באחריות של מי?
<אנג'לה פיינברג: של העיריות?
<אולגה דדון: זה באחריות של הרשויות המקומיות.
<אנג'לה פיינברג: אפשר לחייב באיזו שהיא צורה את העיריות, חברה', תתחילו לבנות על הקרקע?
<אנג'לה פיינברג: נגיד שאתם חייבים אחוז מהבנייה שאתם עושים בכל העיר – 10% יהיה בנייה - - -
<אולגה דדון: קודם כל זה תהליך מכרזי.
<אולגה דדון: העיריות שרצו והסכימו ומצאנו לנכון לעשות שם, כן נכנסו לתהליך הזה.
<אולגה דדון: אני לא יכולה לחייב.
<אנג'לה פיינברג: אז זאת אומרת שאנחנו צריכים לפעול גם כנגד העיריות.
<אולגה דדון: לא צריך לפעול כנגד העיריות, כי היו הרבה רשויות שבשמחה הרימו את הדגל.
אברהם נגוסה: אני הייתי אומר בשיתוף פעולה.
<אולגה דדון: בשיתוף פעולה, כמובן.
<אנג'לה פיינברג: ועוד משהו, סליחה.
<אנג'לה פיינברג: עוד נקודה אחת, שהסיוע הוגדל ב-100 שקלים, זה מצוין, אבל עדיין זה בלתי אפשרי, אחרי הסיוע הזה, כאשר 3,000 שקלים כמעט הולכים לדירה, אי אפשר שזוג קשישים יחיה חודש ימים מ-2,000 שקלים.
<אנג'לה פיינברג: אנחנו מדברים על זה שמי שמקבל ביטוח לאומי ואת התוספת של משרד השיכון לשכירות, זה לא מספיק לשכר דירה.
<אנג'לה פיינברג: מי שמקבל כבר הוסטלים ודיור ציבורי – אז בן אדם עם 5,000 שקלים כן יכול לחיות איך שהוא, אחרי שהוא משלם שם 100-200 שקלים.
<אנג'לה פיינברג: זאת אומרת, או שצריך להגדיל בכלל, גם לאלה ששוכרים כרגע בשוק החופשי, שיגדילו להם את העזרה, שהמחיר שהוא משלם יהיה 10% מסך ההכנסות שלו.
אברהם נגוסה: תראי, אני חושב שאף פעם לא יהיה מספיק.
<אנג'לה פיינברג: נכון.
אברהם נגוסה: אני חושב שאנחנו צריכים לברך על הבשורה שקיבלנו היום, על ההכפלה החל מינואר 2016.
אברהם נגוסה: נכון, אני מסכים איתך, זה לא מספיק.
אברהם נגוסה: זה טיפה בים וזה ברור, אבל בכל זאת יש שיפור, יש הכפלה ולכן אנחנו מברכים על זה ואנחנו נמשיך לעבוד כדי שגם יהיה עוד בתקציב הבא.
אברהם נגוסה: לדעתי עכשיו, אם קיבלנו את זה בשנת 2016, אז לקראת 2017 – בשביל זה אנחנו עושים דיון – אנחנו נפעל ונדרוש להגדיל את העניין כי זה לא מספיק.
אברהם נגוסה: יהונתן טיילר, סיימת?
אברהם נגוסה: האם יש מישהו שרצה לדבר ולא קיבל את זכות הדיבור?
אברהם נגוסה: אם כך אני מסכם את הדיון ושוב אני אומר, כמו שאמרתי עכשיו, שאנחנו מברכים על ההכפלה.
אברהם נגוסה: הדבר הזה הוא בשורה חשובה לעולים.
אברהם נגוסה: מי שמקבל 402 שקלים יקבל עכשיו 804 שקלים.
<אולגה דדון: 800 שקלים.
אברהם נגוסה: 800?
אברהם נגוסה: איפה עוד 4 שקלים?
אברהם נגוסה: זה הכפלה.
אברהם נגוסה: אני הכפלתי את זה.
<אשר רוכברגר: ארבעה שקלים דמי תקורה.
אברהם נגוסה: אז אנחנו מברכים.
אברהם נגוסה: הדבר השני, אנחנו מבקשים גם ממשרד השיכון, גם ממשרד הקליטה וגם ממשרד האוצר כמובן, שכבר לא נמצא, לגבי השאלות שעלו בדיון – אנחנו מבקשים לקבל מענה בכתב.
אברהם נגוסה: גם בעניין מס רכישה, גם בעניין המשכנתאות וגם בעניין הסיוע בשכר דירה.
אברהם נגוסה: ובנוסף, לגבי השאלה שהאדון שאל, האם הסיוע שמקבלים לדירה – האם הוא נחשב כהכנסה חודשית או לא.
אברהם נגוסה: נשמח לקבל תשובה בכתב, אם אפשר תוך שבוע או שבועיים.
אברהם נגוסה: מה יותר טוב?
<אולגה דדון: זה תלוי ברשויות.
<אולגה דדון: אני רוצה להבין איפה ביקשו את זה?
<אולגה דדון: באיזה רשויות ביקשו והתייחסו לנושא הזה של סיוע בשכר דירה?
<אשר רוכברגר: אני מכיר מקרה עם אגף הסיוע המשפטי במשרד המשפטים.
אברהם נגוסה: הוא נתן דוגמא.
<אשר רוכברגר: יכול להיות לשיש מקומות נוספים.
<אולגה דדון: יהיה יותר קל אם תעביר לנו מקרה ספציפי ולפי זה נוכל לבדוק.
<אשר רוכברגר: בסדר.
אברהם נגוסה: אולגה, הוא נתן דוגמא שחבר שלו הלך לקבל סיוע משפטי ובסיוע המשפטי, אנחנו יודעים שמבקשים להביא את ההכנסה.
אברהם נגוסה: הם חישבו את עניין הסיוע בשכר דירה יחד עם ההכנסה החודשית שלו.
אברהם נגוסה: זו הדוגמא שהוא נתן.
אברהם נגוסה: את הדברים האלה ניתן לבדוק.
אברהם נגוסה: זה נשמע לי מוזר, אבל מאד חשוב שנבדוק ונקבל תשובה בכתב.
<אשר רוכברגר: כבודו, אני אגיד לך, מבחינה חשבונאית הם צודקים, כי כל שקל שבן אדם מקבל, זה נחשב להכנסה, אבל לפעמים יש הכנסה שהיא פטורה.
<אשר רוכברגר: זאת אומרת בן אדם למשל שמשכיר דירה היום עד תקרה של 5,000 שקלים, הוא פטור ממיסוי על אותה הכנסה.
<אשר רוכברגר: זאת אומרת יש פה משחקים בין משפטים לחשבונאות.
אברהם נגוסה: כן, הבנתי, אבל יש גם נושאים בהם הסיבה להכנסה, מאיפה, את כל הדברים האלה צריך לבדוק.
<אשר רוכברגר: נכון.
אברהם נגוסה: אני מאד מודה לכם על השתתפותכם.
אברהם נגוסה: אני סוגר את הדיון.
אברהם נגוסה: היום אנחנו נדון בנושא פגיעה במאבטחים עולים חדשים כתוצאה ממבחני כשירות בחידוש רישיון לשאת כלי ירייה.
אברהם נגוסה: פנה אלי חבר הכנסת יואל רזבוזוב בנושא זה.
אברהם נגוסה: על פי "חוק כלי הירייה" החל מה-1 בפברואר 2015 נדרשים כל מבקשי רישיונות לכלי ירייה, או לחדש רישיונות, לעבור מבחני כשירות נפשית אצל פסיכולוג כדי לשאת כלי ירייה כחלק מהליך קבלת רישיון, תוקף האישור.
אברהם נגוסה: אני אתן לחבר הכנסת יואל רזבוזוב לפרט לנו את הנושא.
אברהם נגוסה: נשמע גם מאנשי ביטחון פנים כי אנחנו רואים פגיעה בתעסוקה, פגיעה בפרנסה של עולים חדשים שעוסקים בתחום הזה.
אברהם נגוסה: אני אתן לחבר הכנסת.
יואל רזבוזוב: תודה כבוד היושב ראש.
יואל רזבוזוב: ביקשתי לזמן את הדיון הזה מכיוון שקיבלתי לא מעט פניות ציבור על פגיעה בעולים, גם לא מעולים חדשים אלא גם עולים שעלו בשנות ה-90 בעלייה הגדולה והעברית שלהם היא עברית בסיסית.
יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים כאן על פגיעה משמעותית ואפילו פגיעה בחופש העיסוק כי אין להם בסופו של דבר לעבור מבחן כזה שמורכב מ-600 שאלות בעברית.
יואל רזבוזוב: יש לי כמה שאלות כאן.
יואל רזבוזוב: למי שהעברית שלו בסיסית, אני עברתי על 600 השאלות ולא פשוט לענות על 600 שאלות.
יואל רזבוזוב: אבל, אני סימנתי שאלה: "רוב האנשים ינקטו אמצעים לא כל כך הוגנים כדי להתקדם בחיים" – אני פשוט נמצא, אחד שעלה, שעשה את העלייה ואני נמצא בסביבת העולים.
יואל רזבוזוב: עולה שהעברית שלו היא בסיסית פשוט אין סיכוי שיענה על שאלה כזאת, אין סיכוי שיבין אותה.
יואל רזבוזוב: יש פה הרבה שאלות שהן מותאמות ויכול להיות שהן ברמה של תלמיד חטיבת ביניים, אבל עדיין הניסוח של השאלות ובכלל איך שהן מורכבות, מי שהעברית שלו היא לא טובה אין סיכוי שהוא יעבור - - - <קריאה:> הבנת הנקרא.
יואל רזבוזוב: הבנת הנקרא, אבל זה הבנת הנקרא וגם מעבר לזה, זה באמת קשה.
יואל רזבוזוב: איפה הפגיעה כאן, הפגיעה כאן אחת, באמינות כי הוא יכול לענות על אותה, כי יש פה הרבה שאלות שהן אותו דבר, אז הוא עונה על שאלה אחת כן ועל שאלה אחת לא שבעצם הן אותו דבר – אז נפגעת האמינות.
יואל רזבוזוב: הדבר השני, המבחן בסופו של דבר הוא פסיכוטכני.
יואל רזבוזוב: ברגע שהבנאדם לא עובר מבחן כזה זאת אומרת שהוא כנראה לא כשיר וגם לא כשיר מבחינה פסיכולוגית.
יואל רזבוזוב: זה יכול לפגוע בו בעתיד, יכול לפגוע בו אם הוא בא לאותה חברה שהוא עובד לבקש המלצה, אותו בעלים של חברת אבטחה לא יכול לתת לו המלצה, הוא אומר הוא נכשל ואני לא יודע אם הוא בסדר בראש או לא בסדר בראש, הוא לא עבר את המבחן.
יואל רזבוזוב: המצב הזה הוא פשוט פגיעה משמעותית.
יואל רזבוזוב: לא הייתה פנייה אחת או שתיים, זה כבר באמת מספר רב של פניות שאנשים פשוט כבר לא ניגשים.
יואל רזבוזוב: אני הייתי רוצה לקבל מספרים כמה כאלה ניגשים.
יואל רזבוזוב: אבל הבנתי שאנשים לא נגישים כי הם יודעים שיש מבחן של 600 שאלות בעברית.
יואל רזבוזוב: מי שיש לו עברית בסיסית אפילו לא מנסים כי הם יודעים שהם יכשלו, גם ההשלכות וגם זה עולה כסף, זה עולה כ-600 שקל.
יואל רזבוזוב: איני יודע שיש או אין הסכם של חצי חצי חברת האבטחה.
יואל רזבוזוב: גם הכסף הוא גורם משמעותי.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהסברתי את זה בקצרה, אין פה יותר מדי.
יואל רזבוזוב: אנחנו יודעים שאנחנו נמצאים היום כמדינה במצב רגיש ושאנשים חמושים חשוב היום למדינת ישראל, חשוב לבוא וגם למנוע פיגועים.
יואל רזבוזוב: אני באמת חושב שהמחבל לא יבחין אם הוא יודע עברית או לא יודע עברית.
יואל רזבוזוב: אני מבין שזה נושא רגיש כי זה ביטחון.
יואל רזבוזוב: אם היו אומרים לי: 'בסדר, מבחן פסיכומטרי ויש גם מבחן פסיכולוגי', או שיגידו שנוהל מעצר חשוד שילמד בעברית.
יואל רזבוזוב: אני מבין שצריך פה איזה רמה בסיסית של עברית כדי לדעת דברים.
יואל רזבוזוב: זה כן אפשר לעשות ורצוי לעשות, אבל מבחן שהוא קצת, אני לא רוצה להגיד מנותק, שהוא פשוט לא מתאים למי שהעברית שלו היא לא שפת האם שלו.
יואל רזבוזוב: מה שאנחנו מבקשים לעשות, באמת תרגום המבחן הזה לשפות: רוסית, אמהרית.
יואל רזבוזוב: אתם צריכים לבדוק, יש עלייה גדולה מצרפת כי היום אבטחה זה תחום מבוקש.
יואל רזבוזוב: לא מזמן היו כאן תיירים שביקשו לעזור להם להשיג מאבטחים, לא יכולתי להשיג מאבטחים, פשוט אין מאבטחים.
יואל רזבוזוב: מאבטחים חמושים אין, יש ביקוש עצום.
יואל רזבוזוב: אנחנו כן יודעים שאותם עולים רוצים לעבוד והשכר הוא יותר טוב ויש להם את הכישורים המתאימים וחבל שהם לא נמצאים במערכת.
יואל רזבוזוב: הייתי גם רוצה לשמוע מבחינת הכמויות, כמה מאבטחים יש.
יואל רזבוזוב: האם יש בכלל איזו פילוח כמה עולים, אם יש דבר כזה.
אברהם נגוסה: אני מבין שגם רובם עסקו שנים רבות בנושא כמאבטחים, אבל עדיין יש להם קושי לעבור את המבחן בגלל השפה.
אברהם נגוסה: יש גם את ההיבט הכלכלי, 600 שקל למיטב ידיעתי שהם צריכים לשלם.
אברהם נגוסה: הדבר השני, אני מבין גם שהמשטרה עושה איזה פיילוט בנושא הזה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמח לקבל יותר פרטים על הפיילוט - - -
יואל רזבוזוב: פיילוט זה מצוין, אבל אני חושב שהעניין שאנחנו רואים כאן צריכים לפתור - - -
סופה לנדבר: צריך לפתור את זה ולעשות - - -
יואל רזבוזוב: זה גם מקובל, כבר משרדים אחרים רואים איפה יש.
יואל רזבוזוב: אנחנו רואים הנגשת השפה לעולים, זה כבר מקובל בהרבה מקומות, בהרבה משרדים, יודעים שישנה בעיה ואפשר לפתור.
יואל רזבוזוב: שוב, אנחנו מבינים שזה ביטחון, אבל לא פגיעה בביטחון אלא להפך.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת סופה לנדבר בבקשה.
סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, יואל, חבריי.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד, כולנו יודעים שבתחילת העלייה המאסיבית של מיליון איש שהגיעו למדינת ישראל, רוב האנשים לא היו יכולים להסתדר לפי המקצוע: רופאים, פרא רפואיים, מהנדסים ואפילו פרופסורים.
סופה לנדבר: אנשים עם השכלה גבוהה הלכו להיות מאבטחים.
סופה לנדבר: אני חושבת שהם מילאו את תפקידם בצורה נאמנה, אמינה, מסורה.
סופה לנדבר: משהו קרה לפני שנה וחצי כאשר התקבלה החלטה שהם צריכים לעבור מבחן אצל פסיכולוג עם 600 שאלות.
סופה לנדבר: לדעתי זה החלק המעכב ביותר ולדעתי הטיפשי ביותר.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שגם אני קיבלתי המון פניות ושאני פניתי לשר וקיבלתי ממנו תשובה מאוד לא מספקת, תשובה לא חיובית כלפי עולים שמגיעים למדינת ישראל.
סופה לנדבר: כל משרדי הממשלה כבר יודעים שצריכים לעבוד בכמה שפות: בצרפתית, ברוסית, באמהרית, באנגלית.