GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יולי יואל אדלשטיין: הכותרות של השבועות האחרונים, אדוני היושב-ראש, נתנו לנו קצת צבע וטעם בנושא של קליטת רופאים ומה הרופאים עוברים לפני שהם נקלטים בצורה אמיתית במערכת.
יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 25 – מסלול קליטת מהנדסים – אני רוצה להפנות את תשומת-לב הנוכחים שבגל העלייה האחרון הגיעו לארץ יותר מהנדסים מהמספר שהיו בכלל במדינת ישראל עד כה.
יולי יואל אדלשטיין: גם אם נוריד את המבוגרים שביניהם, או מהנדסי כורים או מהנדסי קרח שהם אולי פחות רלבנטיים, גם אז אנחנו עדיין מדברים על פוטנציאל של תעסוקה נכונה לעוד עשרות אלפי מהנדסים פרט לאלה שהשתלבו כבר.
יולי יואל אדלשטיין: השאלה של חבר-הכנסת וילן היא מאד רלבנטית.
יולי יואל אדלשטיין: לפעמים שמעתי, לצערי, גם מראשי תעשיינים את הדברים האלה.
יולי יואל אדלשטיין: הם אומרים: כן, אבל זה לא בדיוק המקצוע.
יולי יואל אדלשטיין: ובחדר הזה יש לא מעט חברים שיסכימו אתי לפחות בנושא ברית-המועצות, ואני בטוח שגם בשאר המדינות יימצאו אנשים שיתנו תשובה, אבל לפחות לגבי ברית-המועצות הכשרת המהנדסים התבצעה בצורה כזאת שהבסיס הרחב של שלוש השנים הראשונות של הלימודים היה משותף לכולם ורק אחר-כך עצם ההתמקצעות בתחום הספציפי.
יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו כמשרד הקליטה יחד עם משרד העבודה והרווחה למדים שנושא ההסבה לא מהווה קושי גדול.
יולי יואל אדלשטיין: עמוד 26 – מסלול קליטת מדען.
יולי יואל אדלשטיין: כבר עברנו 11 שנים של קליטת עלייה ומדובר בכל מיני תוכניות המשך שמוכרות אפילו כשם צופן, קוד לוועדה, כמו קמ"ע – קליטת מדענים עולים -ושאר התוכניות שהיו לא מעט מלחמות סביבן, אבל בינתיים הן מוכיחות את עצמן, למרות שיש לא מעט קשיים בנושא הזה.
ד”ר ברוך אייל: קליטה ארוכת טווח בהשוואה לאחרים.
יולי יואל אדלשטיין: מדובר על קליטה, חוץ מקליטה ראשונית.
יולי יואל אדלשטיין: כלומר, מלגה שנותנים לשנים הראשונות, ויש גם בחדר הזה אנשים מקרב חברי הכנסת שעברו את המסלול הזה.
יולי יואל אדלשטיין: לאחר-מכן מדובר על קליטה לטווח ארוך, כפי שנאמר.
יולי יואל אדלשטיין: עמוד 27 – מסלול קליטת אח/ות.
יולי יואל אדלשטיין: מקצוע נדרש.
יולי יואל אדלשטיין: מדובר גם באלה שצריכים לקבל הסבה, אקדמאים מתחומים שונים, וגם לפראמדיקוס למיניהם שנכנסים לתחום הזה.
יולי יואל אדלשטיין: עמוד 28 – מסלול קליטת סטודנט.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא רוצה להתעכב יותר מדי, רק אומר לכם כמה דברים.
יולי יואל אדלשטיין: מנהל הסטודנטים, שהוא משותף למשרד הקליטה ולסוכנות היהודית, עושה לדעתי עבודת קודש.
יולי יואל אדלשטיין: הבעיה, כפי שאני מזהה אותה, היא בכך שהסיוע של מנהל הסטודנטים הוא לשלוש שנים, כולל מכינה, ולכן בשנה הרביעית ללימודים, שהיא השנה השלישית לתואר A.B, ודאי מדובר כאן בהתמודדות לא קלה של סטודנט עולה מול שאלת שכר-לימוד ופרנסה.
יולי יואל אדלשטיין: כמלת אגב, אדוני היושב-ראש, ובעצם קיבלתי ממך את ההזמנה לענין הזה ואני בטוח שאפגוש עוד חברי כנסת נוספים – תוכנית שח"ק - שירות חברתי קהילתי של סטודנטים עולים, שהיא דומה לפר"ח, אבל ביחס לסטודנטים עולים נמצאים בה סטודנטים מכל הגלויות, שבעצם תורמים לקהילה ותמורת כך מקבלים חצי שנה נוספת של מימון שכר-לימוד.
יולי יואל אדלשטיין: בטיפול באוכלוסיות מיוחדות מדובר כרגע בסטודנטים יוצאי אתיופיה וקווקז.
יולי יואל אדלשטיין: מבלי להזדקק למלגות אני רוצה לומר שחלה מהפכה בתחום הזה.
יולי יואל אדלשטיין: אחת מהמהפכות ראיתי במו עיני כשנתנו סיוע מיוחד לעולי קווקז והמספרים השלישו את עצמם תוך שנתיים בקרב הסטודנטים.
יולי יואל אדלשטיין: רק לסבר את האוזן בקשר ליוצאי אתיופיה.
יולי יואל אדלשטיין: מדובר בכאלפיים סטודנטים במדינת ישראל.
יולי יואל אדלשטיין: לעומת כל מיני דברים קשים שאנחנו שומעים אני חושב שזו תעודת כבוד, ועדיין הבעיות לא קטנות בהתמודדות הכלכלית, וקיימנו כבר מספר פגישות בתוך המשרד איך לחלק את העוגה הקטנה הזאת על-מנת גם לאפשר לסטודנט עולה כזה כניסה עד כמה שאפשר רכה לתוך המוסד, גם לא לאפשר לאחת/אחד כזה לנשור מן הלימודים דווקא אחרי שנתיים של לימודים בגלל מצוקה כלכלית או צורך לפרנס משפחה, וכדומה.
יולי יואל אדלשטיין: עמוד 29 – קליטה בקהילה – פעילות שמוכרת לחלק גדול מן האנשים ברמה של אירועים, של מרכזי תרבות, של שיח תרבויות, אותו שילוב שעליו דיברנו.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שמדובר גם ברצון שלנו כמשרד הקליטה לתת, אם לא תעסוקה במלוא מובן המלה, אז גם עיסוק לאומנים מקרב העולים, וגם ודאי ברצון שלנו שהם יתרמו לקהילה.
יולי יואל אדלשטיין: למשל, הרציו של מרכזי תרבות בערים שונות, כולל ערי פיתוח, לדעתי ברוב המקומות מצדיק את עצמו, ואתה רואה גם קהל וגם ילדים ונוער מכלל הקהילה, אדוני היושב-ראש, נהנים במרכז הזה מפעילות של אומנים עולים, והדברים מדברים בעד עצמם.
יולי יואל אדלשטיין: עמוד 30 – הקמת מרכזי תרבות לפי מחוזות – נעבור עליו, כי התייחסתי לזה.
יצחק גאגולה: בנושא הזהות היהודית, זה פרוייקט משותף לגופים נוספים פרט לסוכנות היהודית?
יולי יואל אדלשטיין: זהות יהודית זה פרוייקט בתוך אגף בכיר לקליטה בקהילה, והוא פועל גם באולפנים וגם עם רשויות מקומיות.
יולי יואל אדלשטיין: היתה איזו שהיא הפסקה ואני מאד מקווה שההפסקה הזאת נסתיימה ותימשך הפעילות עם הרשויות המקומיות בתחום הזה.
שמואל הלפרט: מהו התקציב למטרה הזאת?
בוריס מפציר: זה כלול בסעיף חברה ותרבות וזה יכול להגיע ל-40% מהתקציב היישובי.
בוריס מפציר: התקציב היישובי הכללי מגיע לעשרים מיליון ₪.
בוריס מפציר: זאת אומרת, אתה יכול להגיע לסדר-גודל של שלושה עד חמישה מיליון ₪ רק מתקציב היישובים.
בוריס מפציר: חוץ מזה עוד כמה מיליונים דרך פעולות יזומות על-ידי המשרד.
אמנון כהן: ואם ועדת היגוי של הרשות המקומית לא מעונינת בזהות יהודית, זה לא יהיה.
יולי יואל אדלשטיין: אני מניח שאותם אנשים במשרד שעוסקים בנושא הזה מכירים בחשיבותו.
יולי יואל אדלשטיין: בדו-שיח פורה עם הרשות המקומית אני מקווה מאד שהבעיה הזאת יכולה להיפתר.
יולי יואל אדלשטיין: לשאלתו של חבר-הכנסת כהן, אני לא נתקלתי בהרבה רשויות מקומיות שאמרו שאין צורך בפעילות הזאת.
בוריס מפציר: הפעילות הזאת מתקיימת בכל היישובים.
יצחק גאגולה: רציתי לשאול על פעולות קליטה בקהילה, מרכזי תרבות.
יולי יואל אדלשטיין: היתה יוזמה שלי, שבבסיסה אותה הנחת יסוד שהזכרתי, שצריך לתת איזה שהוא עיסוק לאומנים עולים גם לתרום לקהילה.
יולי יואל אדלשטיין: פתחנו כמה מרכזי תרבות.
יצחק גאגולה: אלו פעולות מתקיימות שם?
יצחק גאגולה: שנית, האם הן מתקיימות כל יום בשעות אחר הצהריים?
יולי יואל אדלשטיין: חבר-הכנסת גאגולה, זאת הנקודה היפה בעיני.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו לא קומיסרים של תרבות ולא באים לרשות ואומרים: אתם חייבים לבצע שלושה קונצרטים, ארבעה ערבי מחול וכו'.
יולי יואל אדלשטיין: קמה ועדת היגוי במרכז כזה מקרב האומנים העולים תושבי אותו מקום.
יולי יואל אדלשטיין: יצחק גאגולה: השאלה אם יש פיקוח על המקומות האלה.
יולי יואל אדלשטיין: בהמשך לדבריי הקודמים בענין השפה, יכול להיות שאנחנו מדרבנים שהשפה הרוסית תשתרש ולא השפה העברית.
יולי יואל אדלשטיין: במקומות האלה אנחנו מדרבנים בדיוק להיפך מזה.
יולי יואל אדלשטיין: חוץ מזה, התהליך, כפי שתמיד סברתי ואפשר גם לראות אותו, נכון שכאשר אתה פותח מקום כזה ואתה גוזר את הסרט, כל העולים הם דוברי רוסית.
יולי יואל אדלשטיין: באחד הביקורים שלי עם חברת-הכנסת לנדבר היינו בעפולה בערב שהוא לא ערב של מרכז תרבות.
יולי יואל אדלשטיין: זה היה ערב הוקרה לגברת שמלמדת שם מוסיקה, לאו-דווקא לעולים חדשים, אז הדבר הזה הוא טבעי.
יצחק גאגולה: אני שמח שיש דברים כאלה.
יצחק גאגולה: אני רק אומר שאולי אנחנו מדרבנים במקומות האלה ששפת הדיבור תהיה עברית ואז אנחנו יכולים לעזור להם לחזור לשפה שלהם.
יולי יואל אדלשטיין: הפעילות נקבעת על-ידי המקום, ואם יש ערב מוסיקה או מחול, אין שם שפה, והצגה יכולה להיות לפעמים ברוסית ולפעמים בעברית.
יולי יואל אדלשטיין: זה תלוי גם באומנים וגם בקהל.
יולי יואל אדלשטיין: אני עובר לעמוד האחרון בשקפים – עמוד 36, פעולות לעידוד העלייה.
יולי יואל אדלשטיין: זו איזו שהיא סגירת מעגל.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאנחנו במשרד הקליטה לא יכולים לצאת ידי חובה מבלי לתת ולו תשובה מאד חלקית לכל הנושא של מספרי העולים הצונחים בתקופה האחרונה.
יולי יואל אדלשטיין: ודאי שבראש ובראשונה פעילות נכונה שלנו בתחום הקליטה היא התשובה מבחינתי, אבל גם בפעילות יותר נקודתית בשיתוף-פעולה עם לשכת הקשר, עם הסוכנות היהודית ועם שאר הגופים אני חושב שאנחנו יכולים לתרום.
יולי יואל אדלשטיין: כאן מפורטים חלק מן הדברים, ויחד עם הנהלת המשרד אנחנו שוקדים בימים אלה על מה אנחנו יכולים לעשות במסלולי קליטה.
יולי יואל אדלשטיין: כלומר, מבחינה ביורוקרטית מה אנחנו יכולים לתת כתשובות לקהילות נוספות כגון ארגנטינה, צרפת, דרום-אפריקה ושאר המדינות על-מנת לראות בהן לא רק פוטנציאל עלייה אלא גם לראות אותם מצטרפים אלינו בפועל במספרים קצת שונים מאלה שאנחנו רואים היום בארץ.
צבי הנדל: תודה רבה לסגן השר על הדיווח המקיף בנושאי משרד העלייה והקליטה.
צבי הנדל: הייתי רוצה לתת רשות דיבור לאנשים.
צבי הנדל: הייתי מאד מעוניין שנתמקד בכמה נושאים שעלו תוך כדי הדיון, ונשאלו גם שאלות, שלא נתפזר על הכל כי לכולנו יש שאלות רבות ואנחנו צריכים לסיים את הישיבה בזמן קצוב.
צבי הנדל: חשובה לי ההתייחסות בנושא עולי אתיופיה, גם בהקשר של בתי-מלון, כן או לא, וגם בהקשר של המצב התקציבי, שבסוף אנחנו רוצים גם להגיע לסיכום, כי זה דבר אקוטי ואי-אפשר להשאיר אותו פתוח.
צבי הנדל: הנושא הבא, שהוא קרוב ללבי - עולים לפריפריה או לא לפריפריה, אבל זה לא נושא לדיון על רגל אחת.
צבי הנדל: בנושא הדיור חשוב שנעלה מספר נקודות, ונושא העברית.
צבי הנדל: העברית בעיניי היא בעיה מדרגה ראשונה.
צבי הנדל: אני למדתי שבמקום שאתה לא יכול לעשות משהו בכוח תעשה בעוד יותר כוח.
צבי הנדל: בדרך-כלל מלמדים אותנו לא לעשות כך, אבל יש נקודות ורגעים בחיי מדינה שמנהיגות צריכה לקבל החלטות קשות ולא סימפטיות ולא פופולריות, כי אם לא נקבל את ההחלטות האלה זו תהיה בכייה לדורות.
צבי הנדל: אני אתן לעצמי את רשות הסיכום.
צבי הנדל: נתחיל לפי סדר הדוברים שנרשמו, ואני אנסה לשלב בין חברי הכנסת לאורחים וכך ננסה להתגבר על הכל.
צבי הנדל: חבר-הכנסת אמנון כהן, בבקשה.
אמנון כהן: קודם-כל ברכות לסגן השר.
אמנון כהן: אני בטוח שתמלא את שליחותך על הצד הטוב ביותר לכלל העולים.
אמנון כהן: כולנו, כמובן, נעמוד לרשותך.
אמנון כהן: כולנו רוצים שיגיעו לכאן כמה שיותר עולים.
אמנון כהן: זה למעשה החזון של עם ישראל, שאנחנו רוצים לחיות כאן לאורך שנים.
אמנון כהן: הנושא הראשון שנגעת בו הוא שאנחנו צריכים לחשוב יחד איך אנחנו מטפלים בעולה מרגע נחיתתו מהמטוס, איך מקבלים אותו, ואם לא הגענו לכך שהדבר הזה נעשה בצורה מכובדת, אני חושב שכולנו נכשלנו.
אמנון כהן: אנחנו עלינו משם ואנחנו מכירים את ההרגשה כשאתה מגיע ומנשק את אדמת הארץ שהיא ארץ אבות למעשה, ואם מקבלים אותם בצורה לא מכובדת, זה נשאר בלבם הרבה מאד שנים.
אמנון כהן: לכן חשובים מאד הימים או השבועות הראשונים להגיעם לארץ.
אמנון כהן: אם תצטרך לצאת מוועדה זו קריאה או פנייה לאוצר ולגורמים אחרים, נעשה זאת, ובוועדות אחרות נעשה כמובן קשיים וסנקציות כדי שהדבר הראשוני הזה ייעשה בצורה מכובדת.
אמנון כהן: לעצם הצגת התוכנית, הפרוייקטים, הכל יפה.
אמנון כהן: הדברים החשובים ביותר, לדעתי, הם דיור, תעסוקה והסבה מקצועית.
אמנון כהן: בעמוד 18 בחוברת אני רואה שהמימוש למשכנתאות קטן והולך.
אמנון כהן: בשנת 2000 המימוש מגיע ל-1.7%.
אמנון כהן: זה מראה שהעולים מפחדים לקנות דירה.
בוריס מפציר: לא, לא.
בוריס מפציר: זה בגלל שהעולים נמצאים תקופה קצרה בארץ ולכן מטבע הדברים הם עוד לא התבססו.
בוריס מפציר: ככל שהוותק עולה כך גם עולה האחוז של מימוש המשכנתאות, כי קשה תוך שנה לקנות דירה.
אמנון כהן: אני בכל מקרה חושב שעל משרד השיכון להגדיל את המימון כדי שכל זוג עולים או מבוגרים, עם איחוד משכנתאות תהיה להם סוף-סוף קורת גג במדינתנו.
אמנון כהן: זה למעשה יעודד אותם להישאר בארץ.
אמנון כהן: דבר שני, הייתי מבקש להרחיב או לקיים דיון מיוחד בנושא תעסוקה.
אמנון כהן: כי אנחנו יודעים שאם העולה משתלב בתעסוקה הוא גם יכול להיות פרודוקטיבי למדינת ישראל ולחברה.
אמנון כהן: אם הרופא או המדען עובד עדיין בתחנת דלק או בניקיון, הוא לא ישתלב תעסוקתית.
אמנון כהן: אולי דרושה כאן הכשרה פנים-מפעלית, גם אולפן וגם הסבה מקצועית.
אמנון כהן: דבר אחרון, יש לנו אוכלוסיות מיוחדות במדינת ישראל שנכנסו בהגדרות.
אמנון כהן: אנחנו צריכים לשים דגש על האוכלוסיות האלה גם בנושאים אחרים כמו תעסוקה וסטודנטים.
אמנון כהן: לסיום, כפי שאמרתי בתחילת דבריי, אנחנו נעמוד לצדך.
צבי צילקר: כמי שמייצג כרגע את השלטון המקומי בכלל ואת אשדוד בפרט, אני רוצה לומר שאני לא מרחם על השר ועל האחריות המוטלת עליו.
צבי צילקר: כל פעם שאני מגיע למשרד הפנים או למשרד אחר אני שומע את האוצר.
צבי צילקר: יכול להיות שצריך לעשות סדר פנימי.
צבי צילקר: אם הייתי שומע שיש מאה משפחות באוויר, סליחה שאני נותן עצות, הייתי סוגר את הישיבה, מוציא את נערי האוצר ומאכלס את העולים בתוך האוצר.
צבי צילקר: כי אי-אפשר לשמוע קריאה דרמטית כזו אחרי שאנחנו קולטים עולים חמישים שנה.
צבי צילקר: אני רוצה להביע בשם השלטון המקומי את חוסר שביעות הרצון המוחלט מדרך קליטת העלייה, וזה בצד כל הקומפלימנטים שאנחנו נותנים לשר הקליטה לאורך כל העבודה שלו.
צבי צילקר: כולנו רוצים בקליטת עלייה, אבל סגירת קראוונים כמחסנים לבני-אדם והעברתם למחסנים יותר משוכללים שאתם קוראים להם דירות, לא בדור הזה.
צבי צילקר: נושא התעסוקה הוא נושא מטריד ביותר, ואני רוצה שיקום מישהו ויעשה בדיקה במשך עשר השנים כמה מקומות עבודה תרמה איזו שהיא ממשלה לעיר אשדוד – בדיוק אפס.
צבי צילקר: העובדה שעוזרים ליזמים, עוזרים ליזם רגיל גם אם הוא עולה וגם אם הוא לא עולה.
צבי צילקר: שנית, בנינו בית-כנסת אחד.
צבי צילקר: פעם טענו שאני לא רוצה לקבל את עולי אתיופיה.
צבי צילקר: בית-כנסת אחד כמרכז קהילתי נבנה לעולי אתיופיה בעיר אשדוד, ועיריית אשדוד לא קיבלה פרוטה אחת מהמדינה.
צבי צילקר: היתה ועדת מנכ"לים, ז"ל, כולם זכורים לטובה, כולם מנכ"לים נחמדים עמוסים לעייפה, ועדת מנכ"לים לא פועלת.
צבי צילקר: היתה ישיבה עם ראש הממשלה ברק שכינס את כל השרים בכינויה ועדת שרים לענייני קליטה, חברה ועוד.
צבי צילקר: הבאנו מסקנות, הכנו תוכנית עבודה.
צבי צילקר: אפשר להגיד: רבותי, תוכנית העבודה שלכם היא מקיפה מדי, היא טובה, היא לא טובה.
צבי צילקר: נבצע 10%, בואו נתחיל.
צבי צילקר: אפס תוצאות.
צבי צילקר: מרכזי תרבות.
צבי צילקר: תגידו לנו איפה בעיר כמו אשדוד, שהיא במקום הראשון בקליטת עלייה, וגם המקום השני הוא לא מקום גרוע, עם 65,000 עולים, והשבוע עוד פעם התבשרנו שעלינו במספר מדהים בשנה האחרונה.
צבי צילקר: תגידו לי כמה מרכזי תרבות הממשלה עזרה להקים.
צבי צילקר: אני רוצה לסכם, ואתם גם רוצים עצות.
צבי צילקר: עברית באולפנים.
צבי צילקר: היום נכנסים לאולפן מצד אחד ויוצאים מצד שני ובזה נגמר הענין.
צבי צילקר: זה לא טוב.
צבי צילקר: אולפן פירושו מי שגמר ללמוד אלף מלים בעברית.
צבי צילקר: לא למד אלף מלים, לא גמר אולפן.
צבי צילקר: איך עושים את זה?
צבי צילקר: אומרים להם: רבותי, מגיע לכם סל קליטה.
צבי צילקר: אתם מקבלים 80% מסל הקליטה.
צבי צילקר: גמרתם את האולפן עם תעודה ולמדתם אלף מלים, אתם מקבלים את כל הכסף.
צבי צילקר: זה בקצת כוח.
צבי צילקר: יש לי עצות ביותר כוח, אבל אני לא רוצה לומר אותן פה כי הדברים נרשמים בפרוטוקול ומפורסמים בעיתונים.
צבי צילקר: נוער בסיכון.
צבי צילקר: המשטרה קיבלה עכשיו 160 שוטרים לנושא רווחה וטיפול בנוער.
צבי צילקר: דגלו של ידידי אלי ישי היה נוער בסיכון.
צבי צילקר: מה יצא מזה?
צבי צילקר: שבאמת יש יותר נוער בסיכון.
צבי צילקר: גם היום אומרים לי אנשיי שקיצצו 30% מתקציב הקליטה.
צבי צילקר: איך אנחנו יכולים לעמוד במשימות שהחלטנו עליהן בדצמבר, הולכים לעבודה והיום מודיעים לי שיש קיצוץ ב-30%.
צבי צילקר: המשמעות היא שאני צריך לעשות שינויים בתקציב.
בוריס מפציר: מי הודיע לך הבוקר על קיצוץ בתקציב?
צבי צילקר: ראש המנהל הודיע לי הבוקר על קיצוץ של 30% בתקציב קליטה.
בוריס מפציר: זה לא נכון.
צבי צילקר: אם כך, יצאתי ברווח של 30%.
צבי צילקר: אני יודע שבתי מלון זה לא האידיאל לקליטת עולים.
צבי צילקר: יש פה חברים שמייצגים את בתי המלון בטבריה שנמצאים על סף קריסה.
צבי צילקר: שאלתי ואמרו לי שב-600 דולר לחודש, שזה כמעט מחיר דירה באשדוד לשלושה-ארבעה חדרים, אפשר לעשות אתם הסכם.
צבי צילקר: הם יחיו והעולים יחיו.
צבי צילקר: נכון, בתי מלון זה לא הפתרון, אבל כשיש מאסה קריטית של עולים אפשר לפקח עליהם, אפשר לעשות שיעורי עברית ואפשר להתחיל בהכשרה מקצועית.
צבי צילקר: יש ויכוח.
צבי צילקר: להכניס אותם לערים ולהגיד: רבותי ראשי הערים, תקבלו אותם, התשובה לא מקובלת עלינו.
צבי צילקר: דבר אחרון, בית-חולים.
צבי צילקר: יכולנו לפתור את הענין, 400 איש היו עובדים היום, ואני מדבר על יוזמה פרטית, אני לא מדבר על פרוטה אחת מהמדינה.
צבי צילקר: אני רוצה להודות לחברת-הכנסת לנדבר שנאבקת חד וחלק בנושא הזה.
צבי צילקר: אני מבקש מכולם להירתם.
צבי צילקר: אנחנו רוצים לבנות בית-חולים, בלי תקציב מהמדינה, שיעבדו בו 400 רופאים.
צבי הנדל: מה מונע זאת מכם?
צבי צילקר: נערי האוצר.
צבי הנדל: אבל אתה לא מבקש תקציב מהמדינה.
צבי צילקר: את אותה שאלה שאלו 17 חברים בוועדת הכספים, וכולם לא הבינו מה קורה.
צבי הנדל: איך האוצר יכול לעכב את זה?
צבי צילקר: במסגרת שלוש הדקות שעומדות לרשותי אני לא יכול להסביר את זה.
צבי צילקר: תזמין אותי אליך ואסביר לך בדיוק.
צבי צילקר: חברת-הכנסת סופה לנדבר יודעת בדיוק מה צריך לעשות.
צבי הנדל: חברת-הכנסת לנדבר, את תתני לי הסבר?
צבי צילקר: אדוני היושב-ראש, צריך לפעול בהרבה-הרבה יותר כוח.
סופה לנדבר: יש כוח.
סופה לנדבר: אריק שרון אמר שהוא יכול, ועכשיו נראה מה הוא יכול ומסוגל.
צבי צילקר: אם לא יהיה יזם ב-1 ביוני, ואני לא רוצה להגיד כמה מאמצים עושים כדי לדחות את זה, אנחנו נגיב בהרבה-הרבה-הרבה יותר כוח, לא כאיום, אלא הגיעו מים עד נפש.
צבי צילקר: תודה רבה, ולא סיימתי את כל ההערות.
מרינה סולודקין: אני למדתי עברית בשנות השבעים במחתרת במוסקבה.
מרינה סולודקין: לא היו ספרי לימוד אז למדנו פרקי אבות.
מרינה סולודקין: על שלושה דברים מדינת ישראל עומדת: על ביטחון, על חינוך ועל קליטה.
מרינה סולודקין: מה שעושים במשרד הקליטה, בונים את המדינה.
מרינה סולודקין: כולנו מבינים שלהיות פטריוטים, להיות בעד קליטה ופיתוח של קליטה זה דבר מאד חשוב.
מרינה סולודקין: התרשמתי מאד מהסקירה של סגן השר.
מרינה סולודקין: כאן אנחנו נותנים המלצות מה לעשות הלאה.
מרינה סולודקין: אני רוצה להדגיש שיולי אדלשטיין עשה בקדנציה הקודמת מהפך במשרד הקליטה שאף אחד לא רצה לראות: מרכזי תרבות, מרכזים למהנדסים וקמ"ע.
יולי יואל אדלשטיין: קמ"ע היה של הוועדה הזאת לא פחות מאשר שלי אישית.
מרינה סולודקין: וגם תרומה מאד מכובדת של היושבת-ראש הקודמת של הוועדה, נעמי בלומנטל, בנושאים רבים שטיפלנו בהם.
מרינה סולודקין: לחברי צבי אני רוצה לומר שאנחנו צריכים לעשות עוד כמה דברים יחד עם סל קליטה.
מרינה סולודקין: הוא אחד ויחיד לא יכול מול האוצר.
מרינה סולודקין: אנחנו כקבוצת לחץ, כוועדת כנסת יכולים לעשות.
מרינה סולודקין: אני רוצה שבבסוף הקדנציה של הכנסת הנוכחית ב-2003 יהיה לנו ערוץ שיעורי עברית בטלוויזיה.
מרינה סולודקין: זה פשוט מאד, לעשות את כל השלבים של לימוד עברית שאנשים יוכלו לצפות בטלוויזיה וללמוד עברית.
מרינה סולודקין: לא רק לעולים מברית-המועצות לשעבר, לא רק לעולים מאתיופיה או מארגנטינה.
מרינה סולודקין: כשהייתי סגנית שרת הקליטה הייתי בקיבוץ דתי וראיתי שם אנשים שעלו בשנות החמישים והששים, שעכשיו בגיל פנסיה הם לומדים עברית, קרוא וכתוב.
מרינה סולודקין: אני חושבת שאת המשימה הזאת אפשר להטיל על הטלוויזיה.
מרינה סולודקין: עשינו "לובינג" קשה מאד וחזק מאד אצל אהוד ברק.
מרינה סולודקין: שאלנו אותנו: למה עברית?
מרינה סולודקין: אולי אתם רוצים רוסית?
מרינה סולודקין: – לא, אנחנו רוצים עברית לכולם, לכל שכבות העם שעדיין לא יכולים לקרוא ולכתוב עברית.
מרינה סולודקין: חבר-הכנסת אמנון כהן דיבר על הסטודנטים הקווקזים.
מרינה סולודקין: עכשיו השלב לעשות לסטודנטים בוכרים.
יולי יואל אדלשטיין: התוכנית קיימת.
מרינה סולודקין: יש לנו הרבה רופאים סניטרים שלא יכולים למצוא עבודה.
מרינה סולודקין: אני מציעה לעשות תוכנית של מרכזי רפואה ואיכות הסביבה, כמו מרכז למהנדס, עם תמיכה של משרד הקליטה.
מרינה סולודקין: דבר אחרון, זהות יהודית.
מרינה סולודקין: יש משבר במדינה, יש משבר של זהות יהודית בכל העליות.
מרינה סולודקין: אדוני סגן השר, אני יודעת שאתה יזמת תוכנית לחיזוק הזהות היהודית ועכשיו צריך לחזק אותה.
מרינה סולודקין: בהצלחה לך, יולי, ולכל הצוות של המשרד.
יפת אלמו: סגן השר דיבר בדברי הפתיחה שלו על בעיות שקשורות למקום קליטתם של העולים מאתיופיה, ואפילו למאה העולים שיגיעו היום אין מקום.
יפת אלמו: אנחנו תמיד ביקשנו וזעקנו.
יפת אלמו: אני רוצה שכולכם, גם כאחראים וגם כאזרחים, שמעו נא בבקשה, משום שאנחנו אנשי העדה אומרים דברים ברורים.
יפת אלמו: יש מקומות שהם ראויים כדגם לקליטה טובה מאד.
יפת אלמו: למשל, חצרות-יסף, אחד ממרכזי הקליטה שיכול לקלוט כ-4,000 עולים והוא קלט אלפי יהודים בצורה טובה.
יפת אלמו: יש במקום מערכת חינוכית טובה מאד מכל הכיוונים.
יפת אלמו: למה לא לקבל שם את העולים?
יפת אלמו: למה לא שומעים אותנו?
יפת אלמו: אדוני סגן השר, נכון שבעבר היתה לנו מחלוקת, אבל הפעם זה דבר אחר.
יפת אלמו: אולי תשמע גם את דעתנו ותקלוט את העולים בקראוונים האלה, כי אנו אנשי העדה גם מרגישים את האחריות וגם מרגישים את הצורך במקום.
יפת אלמו: שנית, חינוך.
יפת אלמו: אנחנו אומרים שבכמה מקומות עדיין יש בעיות חינוך.
יפת אלמו: אנחנו כשומרי מסורת רוצים שהילדים של העולים ילמדו במסגרת דתית.
יפת אלמו: הסיבה היא – א.
יפת אלמו: כדי לחזק את המסורת שלנו.
יפת אלמו: ב.
יפת אלמו: תוך כדי חיזוק המסורת שלנו אנו מלמדים עברית ואז השגנו שני דברים ביחד.
יפת אלמו: יש לנו בעיה בכמה מקומות ואני קורא גם לכבוד יושב-ראש הוועדה וגם לסגן השר, שבכל מקום שהילדים ייקלטו הם ייקלטו במערכת חינוכית דתית.
יפת אלמו: גם מי שלא כל-כך מקובל עליו נושא הדת, לנו כאנשי העדה חשוב להמשיך את המסורת ולא לכרות אותה באמצע ולא להשתמש במה שקראו פעם כור היתוך והוא איננו רלבנטי לעדה האתיופית.
יפת אלמו: אתמול קראתי בעיתון "מעריב" על מגולחי ראש, תופעה מאד לא נעימה.
יפת אלמו: אני חושב שגם כאן
יפת אלמו: סגן השר צריך לפעול כדי למנוע דברים כאלה, כי התופעות האלה צומחות ואחר-כך מתרחבות ואחר-כך מגיעות לרמה שאי-אפשר להתגבר עליהן.
יפת אלמו: העולים חייבים לדעת עברית.
יפת אלמו: דבר שלישי, בזמנו של סלי מרידור מצאנו פתיחות מעטה מאד ואני קורא לאנשי הסוכנות היהודית להרחיב עוד יותר את הפתח הזה.
יפת אלמו: יש 18,000 יהודים שממתינים לעלייה.
יפת אלמו: כבוד סגן השר דיבר על נסיון לגייס עוד יהודים בכל מיני מקומות.
יפת אלמו: יהודי אתיופיה מחכים שיקראו להם ולהביא אותם.
יפת אלמו: למה לתת להם לסבול שם?
יפת אלמו: אפילו לפני שהם באים, להתחיל בחינוך יהודי המחזק את השורש.
יפת אלמו: לכן אני קורא באמצעותך לסוכנות היהודית להתחיל שם בפעילות יהודית לפני שהם יעלו.
יפת אלמו: דבר רביעי, אני קורא באמצעותך ובאמצעות כולם לכבוד ראש הממשלה אריק שרון, שהבטיח לנו לטפל בנושא העלייה ומספר העולים עוד לא השתנה.
יפת אלמו: אני קורא להגדיל ולהעלות את מספר היהודים שסובלים באתיופיה ומחכים לקריאתנו, קריאת העם היהודי כאן בארץ.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לדבר על שלושה דברים: דיור, שפה וילדים.
מיכאל נודלמן: לגבי דיור, כל הכבוד לסגן השר שכאשר היה שר הקליטה טיפל בענין של מקבצי דיור.
מיכאל נודלמן: אבל זה עדיין לא פתרון.
יולי יואל אדלשטיין: זה פתרון אד-הוק.
מיכאל נודלמן: כן, כי 3,000 דירות לאנשים מבוגרים, כשבתור מחכים 52,000 אנשים, זה לא פתרון.
מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים על זה כבר ארבע שנים, שאפשר לפתור את בעיית הדיור עם כסף של יזמים ועם חברות ביטוח וקופות גמל.
מיכאל נודלמן: כך עושים בכל המדינות.
מיכאל נודלמן: אבל המדינה צריכה לחשוב איך לעשות את זה.
מיכאל נודלמן: אני בטוח שהשוק וחברות כאלה יכולים לפתור את הבעיה הזאת בשלוש-ארבע שנים.
מיכאל נודלמן: שלחתי מכתב בענין הזה לראש הממשלה, לשר האוצר ולשר השיכון.
מיכאל נודלמן: אנשים מבוגרים מחכים משנת 1989 לפתרון דיור, ואנחנו מדברים על קליטה.
מיכאל נודלמן: איך אפשר לדבר על קליטה טובה כשאנשים מחכים לדיור משנת 1989?
מיכאל נודלמן: אני לא מדבר על "עמידר" וכיוצא באלה חברות.
צבי הנדל: איפה גרים בינתיים כל האנשים האלה?
מיכאל נודלמן: בשכירות.
מיכאל נודלמן: אדם בן 75 צריך כל שנה להחליף דירה.
וילמה מאור: הוא מקבל סיוע בשכר-דירה.
מיכאל נודלמן: הוא לא מקבל את כל הסיוע, רק חלק.
מיכאל נודלמן: בעיה שנייה היא השפה.
מיכאל נודלמן: אי-אפשר בחצי שנה ללמוד עברית ולשלוט בשפה.
מיכאל נודלמן: אני ביקרתי בכמה מדינות שקולטות מהגרים.
מיכאל נודלמן: שם הלימוד לא מוגבל בחצי שנה אלא לומדים לפי הצורך, קורס אחרי קורס.
מיכאל נודלמן: כאן הלימוד הוא רק חצי שנה ואחר-כך אנחנו מתפלאים למה העולים החדשים לא מדברים עברית.
מיכאל נודלמן: אחרי חצי שנה הוא צריך לשלם בעד לימוד השפה ולא כל אחד יכול לשלם.
מיכאל נודלמן: אני חושב שבמדינה שלנו מי שרוצה להמשיך ללמוד עברית צריך לאפשר לו את זה.
מיכאל נודלמן: דבר נוסף, ילדים.
מיכאל נודלמן: אדוני סגן השר, אתה זוכר שתלמידי בית-ספר יכלו ללמוד עברית באולפן.
מיכאל נודלמן: עכשיו יש בעיה, שמשרד החינוך לא מאפשר זאת כמו קודם.
יולי יואל אדלשטיין: כשמספר התלמידים היה גדול, כל אחד קיבל שעה נוספת בשבוע ומזה עשו כתה.
מיכאל נודלמן: אתמול שמענו שהמצב בבחינות בגרות הוא "על הפנים".
מיכאל נודלמן: דבר נוסף מאד-מאד חשוב הוא סמים, אלכוהול וכנופיות של צעירים.
מיכאל נודלמן: אלה ילדים של עולים וכל מי שהגיע מברית-המועצות לשעבר יודע ששם לא היו מקרים כאלה שילדים השתמשו בסמים, היו אלכוהוליסטים והתחברו לכנופיות.
מיכאל נודלמן: פה זה אולי לא ענין של כסף, זה ענין של תרבות.
מיכאל נודלמן: זה העתיד של המדינה, העתיד שלנו.
מיכאל נודלמן: ואני שוב אומר, הדבר הזה לא היה שם, הוא קיים רק פה, ועל זה צריך לעבוד.
צבי הנדל: רשות הדיבור ליגאל אסף, סגן מנהל אגף נכסים ודיור במשרד השיכון.
צבי הנדל: יש לי בקשה אליך, שבנוסף לדברים שאתה רוצה לומר תוסיף גם את הקטע של הדירות לקשישים.
צבי הנדל: אני יודע שהתחילו להכין תוכנית, ורציתי לשמוע אם היא הסתיימה או לא.
יגאל אסף: דיור.
יגאל אסף: בחודש האחרון התקיימו הרבה מאד פגישות בשיתוף סגן השר ושר הבינוי והשיכון.
יגאל אסף: אנחנו עושים בדיקה של כל המלאי הריק בשיכון הציבורי.
יגאל אסף: יש לנו תוכניות משותפות למשרד הקליטה ולמשרד הבינוי והשיכון איך אנחנו מאיצים את האכלוס בתוך אותו מלאי.
יגאל אסף: לא סוד הדבר שיש מלאי ריק, שהדיירים, כלומר חלק מהמועמדים, גם ותיקים וגם עולים חדשים לא מוכנים להתגורר שם.
יגאל אסף: רוב המלאי נמצא באזורי הפריפריה ויש לנו בעיה קשה לאכלס את אותן דירות.
יגאל אסף: בקרית-שמונה ובטבריה בצפון, מול דימונה ומצפה-רמון בדרום יש מלאי של דירות והמועמדים לא מעוניינים לגור שם.
יגאל אסף: זה צד אחד של המטבע.
יגאל אסף: יש לנו ועדה בין-משרדית משותפת למשרד השיכון, משרד הקליטה, משרד האוצר ומשרד העבודה והרווחה, שמקדמת את התכנון, את המימון ואת הביצוע של ההוסטלים בכל הווריאנטים האפשריים.
יגאל אסף: זה בנייה חדשה, בניית אגפים, הסבת מבנים וכן הלאה.
מיכאל נודלמן: אבל זה עולה הרבה מאד כסף.
מיכאל נודלמן: אתם כל הזמן מדברים על הוסטלים ואין כסף במדינה.
מיכאל נודלמן: למה אתם אומרים דברים לא נכונים?
מיכאל נודלמן: כל הזמן אומרים שבונים, ולא בונים.
צבי הנדל: אני שואל במקום חבר-הכנסת נ ודלמן, למה לא מתחילים לבנות בנייה להשכרה שלא עולה כסף למדינה?
יגאל אסף: את השאלה בענין בנייה להשכרה, לכל יעד שלא יהיה, צריך להפנות לממשלה ולאוצר.
יגאל אסף: ההחלטה אם חוזרים לבנייה להשכרה, מעבר לנושא של ההוסטלים, היא לא החלטה משרדית אלא החלטה בין-משרדית ממשלתית.
מיכאל נודלמן: כמה הוסטלים אתם בונים?
מיכאל נודלמן: אתם מדברים על 2,000 דירות.
יגאל אסף: אנחנו מדברים על אלפי יחידות דיור.
יגאל אסף: נקודה שנייה, ואני אומר זאת מידיעה אישית-משפחתית.
יגאל אסף: אשתי מורה באולפן למעלה משלושים שנה.
יגאל אסף: משרד החינוך הכניס קריטריונים שהולכים להקשות את החיים באופן דרסטי.
יגאל אסף: יש מערכת בחינות ברמות של שלוש-ארבע-חמש יחידות.