GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי גולדשמידט: אני רוצה להגיד עוד דבר שהתרשמנו ממנו בצורה בלתי-רגילה כשהיינו שם, ונדמה לי שגם פה אני מדבר גם בשם חבריי, וזה הנושא של הפעילות של מספר ראשי ערים במדינת ישראל, שעושים פשוט עבודת קודש.
אלי גולדשמידט: גם כאן, כמו שצבי אמר קודם על התדמית של השליחים – לי במקרה לא היתה התדמית הזאת, כי כבר ראיתי אותם בעבר בפעולתם, אבל אני יודע שזו תדמית נפוצה ומי שפוגש אותם שם מבין כמה קשה וכמה לא פשוט המאבק שהם מנהלים שם ואיזו עבודה נהדרת הם עושים.
אלי גולדשמידט: אבל גם לראשי הרשויות לא תמיד יש תדמית מי-יודע-מה במדינת ישראל, ומסתבר שיש מספר ראשי רשויות שהם להיט בארגנטינה.
אלי גולדשמידט: קריית ביאליק, ערד ועוד כמה שמות, ואני לא רוצה לפגוע באף אחד שלא אזכיר את שם העיר שלו – השם קריית ביאליק, לדעתי הוא כמו השם של רוסריו.
אלי גולדשמידט: זאת אומרת, קריית ביאליק או ערד זה מושג של קליטה בלתי-רגילה ומעורבות של ראשי ערים.
אלי גולדשמידט: אם אנחנו צריכים למקד את הענין, אני חושב שוועדת העלייה והקליטה ראוי שתצא בקריאה אל הממשלה ואל שר האוצר.
אלי גולדשמידט: אני רוצה לשים את הדגש על כך שקודם-כל הממשלה צריכה לבוא לקראת הקהילה.
אלי גולדשמידט: ההגדרה של קהילת יהודי ארגנטינה כקהילה של ארץ רווחה היא הגדרה פרובלמטית מאד.
אלי גולדשמידט: אני גם חושב שאי-אפשר יותר להגדיר קהילות או מדינות רווחה לפי מקום גיאוגרפי אלא לפי המצב הספציפי שבו הן שרויות.
אלי גולדשמידט: בענין הזה צריך לעשות פעולה, שלדעתי היא גם לא כל-כך יקרה.
אלי גולדשמידט: מדובר לא בהרבה מיליונים של שקלים.
אלי גולדשמידט: תודה רבה.
צבי הנדל: חבר-הכנסת אורלב, בבקשה.
זבולון אורלב: בראשית הדברים גם אני רוצה להודות לסלי מרידור ולאנשי הסוכנות שחשבו על המשלחת הפרלמנטרית ליהדות ארגנטינה.
זבולון אורלב: אני חושב שההחלטה שלכם, לאחר מעשה, היא החלטה מאד נכונה ואנחנו רוצים להודות לכם על ההזדמנות שאפשרתם לנו להציץ במשך חמישה ימים נטו בארגנטינה כדי להבין מה מתרחש שם, ואני בטוח שאני משקף את דעת חבריי בכך שאני אומר שאם חשבתם שאתם שולחים אותנו כשליחים ליהדות ארגנטינה, אז אנחנו חזרנו משם כשליחים של יהדות ארגנטינה.
זבולון אורלב: כך אני מרגיש את המחויבות שלנו, לא לנעול את כל מה שראינו וספגנו ולשים את זה בתיבה סגורה ולהגיד: עברנו איזו חוויה, אלא חזרנו עם מחויבות שצריך לעשות ולפעול.
זבולון אורלב: אני חושב שהמצב שאותו תיאר באופן נכון יושב-ראש הוועדה ידידי חבר-הכנסת צבי הנדל מחייב את העם היהודי בכלל ואת מדינת ישראל בפרט, לבנות תוכנית מיוחדת, מאורגנת, מסודרת של העם היהודי ושל מדינת ישראל כדי להעלות את מי שאפשר להעלות מיהדות ארגנטינה.
זבולון אורלב: אם יש שם 200,000 יהודים, ונדמה לי שבשנה האחרונה עלו כ-1,200, הרי בוודאי שלאור הנסיבות המיוחדות והמצב המיוחד כפי שתואר, אפשר בשנה – שנתיים או שלוש לפתוח חלון הזדמנות הרבה יותר גדול במושגים של עשרות אלפים, וזאת בתנאי שנבנה את התוכנית המיוחדת.
זבולון אורלב: אני מבחינתי רואה בזה ממש מבחן עליון של הציונות, של העם היהודי ושל מדינת ישראל, האם אנחנו מסוגלים להתמודד עם האתגר הזה.
זבולון אורלב: היו באחרונה כמה אתגרים – יהדות רוסיה ויהדות אתיופיה.
זבולון אורלב: אני חושב שבאופן כללי יש ציון "עובר", אבל בנושא ארגנטינה אני מרגיש שאף-על-פי שהמצוקה שם היא כבר מ-1988-1999, חלפו שנתיים ואין הרבה זמן.
זבולון אורלב: כדי להמחיש את זה אומר לכם, ששאלנו כמה יהודים אם יש מצוקה כזאת גדולה, כלכלית, אידיאולוגית, ביטחונית, למה הם לא עולים?
זבולון אורלב: יהודי אחד שם אמר שהוא יודע להיות עני בספרדית, הוא יודע למצוא את פחי הזבל, אבל לעלות ולהיות עני במדינת ישראל, בעברית, הוא לא יודע.
זבולון אורלב: וזה מחייב בהחלט תוכנית רצינית.
זבולון אורלב: אני מסכים שיסוד הענין הוא במערכת החינוך.
זבולון אורלב: יש שם מערכת חינוך יהודי לתפארת, יחסית למדינות העולם.
זבולון אורלב: אחוז הילדים שמקבלים חינוך יהודי מלא הוא גבוה מאד.
זבולון אורלב: אחוז הילדים שיודעים עברית בתוך החינוך היהודי הוא גבוה מאד.
זבולון אורלב: אתה יושב שם בחדר מורים ולפעמים אתה יכול לחשוב שאתה יושב בחדר מורים במדינת ישראל מבחינת רמת הדיון ועושר השפה העברית, אתה פוגש אינטלקטואלים יהודים ואתה מקיים אתם דיון.
זבולון אורלב: יש שם סופרים ומשוררים.
זבולון אורלב: יש תשתית ציונית יהודית ממש מצוינת.
זבולון אורלב: אבל גם מערכת החינוך שם נמצאת במשבר.
זבולון אורלב: נמצאים פה חבריי ממשרד החינוך – יאיר לוין, סמנכ"ל לקשרי חוץ, ודב אייזן הממונה על החינוך היהודי בתפוצות – ואין ספק שכפי שהמדינה ידעה להיכנס למעורבות פעילה במערכת החינוך בברית-המועצות לשעבר, כך היא צריכה לחשוב על פריצת-דרך לתקופה קצובה מראש כדי להרים מחדש ולחזק את החינוך היהודי.
זבולון אורלב: אין היום בבתי הספר אף מורה ישראלי, בשונה מהעבר, כי בדרך-כלל השליחים האלה גם ממומנים על-ידי הקהילות, והיום הקהילה לא מסוגלת לממן אותם.
זבולון אורלב: כפי שתואר, יש משבר גדול מאד, ולכן אין ספק, אם רוצים, במסגרת התוכנית שאני מדבר עליה, מדינת ישראל תצטרך להיכנס באופן עמוק מאד לתוך מערכת החינוך.
זבולון אורלב: ככל שמערכת החינוך תהיה יותר ישראלית, יהודית, ציונית, כך זה ייתן מנוף לעלייה.
זבולון אורלב: יש כמובן תוכנית, ונעשית עבודה, אבל אנחנו מדברים עם הפנים קדימה.
זבולון אורלב: היתה לנו פגישה מאד נרגשת עם הורי הנעלמים בתקופת השלטון של הכת הצבאית בשנים 1976 – 1983.
זבולון אורלב: באותה תקופה נעלמו שם רבבות אנשים ובתוכם גם יהודים רבים.
זבולון אורלב: אין לאף אחד ציפייה שהנעלמים האלה חיים, אבל המשפחות לא זוכות להביא את יקיריהן לקבר ישראל.
זבולון אורלב: הם ספרו לנו שכמה מדינות בעולם, דוגמת ספרד, צרפת, איטליה, חוקקו חוק כלפי החוטפים כדי שהפעולות שלהם תהיינה בגדר עבירות פליליות, שאם החוטפים יגיעו לאותן מדינות ניתן יהיה לתפוס אותם.
זבולון אורלב: בארגנטינה, מסיבות פוליטיות פנימיות, לא ננקטות כרגע פעולות כלפי החוטפים.
זבולון אורלב: הם ביקשו מאתנו לסייע בכך שגם מדינת ישראל תצטרף לאותן מדינות ותעביר חוק על-מנת שאותם חוטפים יהיו בגדר עבריינים פליליים גם במדינת ישראל.
זבולון אורלב: אני פניתי, גם בשם חבריי, ליועץ המשפטי לממשלה ולשר המשפטים על-מנת לנסות ולהשיג הסכמה כדי לחוקק את אותו חוק כדי שיהודי ארגנטינה יידעו שגם אם נעלם יהודי בארגנטינה ולא יודעים את מקום קבורתו, מדינת ישראל מרגישה אחריות והערבות ההדדית פועלת בין בחיים ובין שלא בחיים.
זבולון אורלב: ביקרנו שם בשני בתי-ספר, שלום עליכם ובבית-ספר כללי.
זבולון אורלב: שם ראינו עושר גדול.
זבולון אורלב: בית-הספר מאד מקושט, הרבה מאד מורים, מתקן ראוי, הכתות מסודרות, והם באמת עושים מאמצים מאד גדולים.
זבולון אורלב: אני רוצה לשבח את פרופ' בלוך, מנהלת בית-הספר שעושה עבודה ראויה, אם כי כרבע מתלמידי בתי הספר בחינוך היהודי עזבו את החינוך היהודי, בשל הסיבות שאותן ציין יושב-ראש הוועדה, כלכליות ואחרות, ומי שפורש מהחינוך היהודי זאת גם התוצאה שבבואנוס-איירס יש 50% התבוללות ובערי השדה – 80%.
זבולון אורלב: ביקרנו גם בבית הספר הדתי ציוני תלפיות, גם שם מאד-מאד נהנינו.
זבולון אורלב: מטבע הדברים שם ידיעת השפה העברית היא טובה יותר.
זבולון אורלב: מה שבדרך-כלל יודע ילד בכתה י' בבית-ספר שלום עליכם מבחינת העברית, יודע ילד בכתה ד' או ה' בבית-הספר הדתי.
זבולון אורלב: הקהילה הציונית דתית כמעט כולה עלתה לארץ.
זבולון אורלב: יש רק בית-ספר אחד עם כ-140 תלמידים שמקיים לימודים טובים וסדירים, אבל הרגשנו שצריך חיזוק לכל הצד של ההקלות שם, גם של הבנין, ואני מקווה מאד שהביקור שלנו גם יעזור לאותו בית-ספר כדי שהוא יקבל את מה שמגיע לו כמו כולם.
זבולון אורלב: לסיכום, אני חושב שטוב יעשה יושב-ראש הוועדה וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות אם היא תבקש מכל הגורמים, בעיקר הסוכנות היהודית, העם היהודי וכל הארגונים הוולונטריים, התאחדות עולי אמריקה הלטינית וכדומה, לשבת ולגבש תוכנית לטווח קצר כדי שניתן יהיה להציג את התוכנית הזאת כאן בכנסת.
זבולון אורלב: לדעתי ניתן יהיה לגבש רוב מאסיבי של חברי הבית, הרוב הציוני שלפעמים הוא אילם בבית הזה, לפעמים הוא שותק בבית הזה, ואני בטוח שאם יציגו לו אתגר לתקופה קצובה, עם משימות מאד-מאד ברורות, ניתן יהיה לגבש גיבוי ציבורי רחב, ואני רואה בכך מבחן עליון לאתגר הציוני של עליית יהדות ארגנטינה.
צבי הנדל: ידידי סלי מרידור, בבקשה.
סלי מרידור: יושב-ראש הוועדה, חברי הוועדה, לפני שאני מתחיל, אתי נמצאים פה חברי הנהלת ההסתדרות הציונית והסוכנות היהודית: עמוס חרמון, אליעזר שפר, חיים חייט ומנהלי המחלקות שעוסקים בעלייה ובחינוך, מייק רוזנברג ואלן הופמן ואבינועם בר-יוסף שגם ליווה את המשלחת לארגנטינה.
סלי מרידור: אני שמח שאיחרתי בכמה דקות, משום שאני חושב שטוב שהפתיחה היתה של החברים שהיו שם, ואני אנסה לא לחזור על הדברים.
סלי מרידור: אנחנו נמצאים בפני אתגר גדול, גם מוסרי וגם ציוני, ולא במקרה ביקשנו מחברי הכנסת לנסוע.
סלי מרידור: אנחנו, הסוכנות היהודית ומשרדי הממשלה – זה נכון גם לגבי משרד הקליטה, גם לגבי משרד החינוך, אני מניח גם לגבי משרדים אחרים במידה מסוימת – עושים מאמצים מסוימים חשובים בהקשר של ארגנטינה כבר שנתיים.
סלי מרידור: המאמצים האלה, שהם חשובים וטובים, מניבים פרות, אבל אני מסכים לגמרי לאמירה שמה שצריך עכשיו זה לא שיפור מאמץ אלא קפיצת מדרגה או תוכנית חירום, וכדי לבצע תוכנית כזאת מוכרחים רמת מעורבות לגמרי אחרת של מדינת ישראל ושל החברה הישראלית.
סלי מרידור: לא אחזור על הרקע למשבר ולא אחזור על הפרטים של המשבר.
סלי מרידור: הוא משבר קשה והוא מחייב אותנו תשובה בשני מישורים.
סלי מרידור: האחד, מישור של העלייה.
סלי מרידור: השני, המישור של החינוך, וכמובן שיש זיקה בין שני המישורים האלה.
סלי מרידור: בתחום העלייה אנחנו צריכים להציב לעצמנו יעד שממצב שבו בשנת 2000 עלו קרוב ל-1,200 עולים במהלך השנה, בשלוש השנים הקרובות אנחנו נעלה כ-10,000 עולים מארגנטינה.
סלי מרידור: זה פי שלוש, אולי פי ארבע מן המספרים הרגילים.
סלי מרידור: כל מי שמבקר בארגנטינה מתרשם שאם נדע לעשות פעולות נכונות במאמץ משולב, אנחנו צריכים להיות מסוגלים לעמוד ביעד הזה.
סלי מרידור: זה מבחן ציוני אדיר לכולנו.
סלי מרידור: אנחנו צריכים להגביר את הפעולות שלנו שם.
סלי מרידור: אנחנו צריכים לשפר מאד את כל מערך הקליטה הראשונית כאן.
סלי מרידור: אנחנו צריכים לדאוג בנושא של המשכנתאות לשיפור משמעותי.
סלי מרידור: אנחנו צריכים להרחיב את תוכניות הצעירים.
סלי מרידור: ומעבר לכל אנחנו צריכים לדעת לגייס את האנרגיות החיוביות האדירות שיש בחברה הישראלית.
סלי מרידור: אני רואה פה את ראש העיר קריית ביאליק, ויש אולי אחרים.
סלי מרידור: אני אומר לכם שתנאי הכרחי הוא שילוב נכון, שיתוף נכון של התאחדות העולים, של מעסיקים ושל רשויות מקומיות.
סלי מרידור: כי בסופו של דבר הערך המוסף שהם מביאים לתהליך הקליטה וההחלטה לגבי עלייה הוא אדיר.
סלי מרידור: במקביל צריך לעשות מאמץ גדול מאד בתחום החינוך.
סלי מרידור: הוא צריך להיות מאמץ כפול.
סלי מרידור: זרוע אחת שלו זו הרחבה משמעותית של אפשרויות הלימוד בארץ, גם בגיל התיכון, גם בגיל האוניברסיטה, וזרוע שנייה היא חיזוק המערכת החינוכית שם על-ידי תגבור המרכיבים הציוניים.
סלי מרידור: זה כבר קיים, עשינו מעשה עם משרד החינוך.
סלי מרידור: אני לא יודע להגיד כמה ילדים הצלנו מנשירה מבתי הספר.
סלי מרידור: המספר לא קטן, אבל צריך להעמיק פה את המאמץ גם בתחום של התמיכה בבתי הספר, גם בתחום של שליחים, גם בתחום של החינוך הלא-פורמלי, ואני לא רוצה לרדת לפרטים, משום שצריך לגבש תוכנית חירום רצינית.
סלי מרידור: לסיכום אני רוצה לומר שני דברים.
סלי מרידור: מתחייבת פה פעולה משותפת של העם היהודי באמצעות הסוכנות, של ממשלת ישראל, של רשויות מקומיות, של מעסיקים, של התאחדות עולי ארגנטינה, של כל גורם משמעותי שיכול לתרום לתהליך העלייה והקליטה ולתהליך הצלת מערכת החינוך הציונית שם.
סלי מרידור: זה לא יצליח במאמצים מפוזרים.
סלי מרידור: זה יכול להצליח רק במאמץ משותף.
סלי מרידור: אני יכול להגיד לוועדה שבימים אלה אנחנו יושבים על גיבוש תוכנית ביחד עם משרד הקליטה.
סלי מרידור: היתה לי פגישה עם סגן שר הקליטה, בעקבותיה יושב צוות משותף של מחלקת העלייה שלנו ושל משרד הקליטה בראשות חנוך צמיר, כשהכוונה היא לנסות לגבש תוכנית עד סוף החודש הזה כדי שאפשר יהיה להציג אותה לאישור הממשלה והסוכנות במהלך או עד סוף חודש יוני.
סלי מרידור: במקביל אני מקווה שנוכל לפתח תוכנית עם משרד החינוך.
סלי מרידור: המבחן בסופו של דבר יהיה מבחן תקציבי.
סלי מרידור: אמרתי מבחן מוסרי, אמרתי מבחן ציוני.
סלי מרידור: בסופו של דבר ללא ביטוי תקציבי משמעותי לתוכנית חירום כזאת - - -
צבי הנדל: לכך התכוונת כשאמרת "אנרגיה חיובית"?
סלי מרידור: אני אגיד לך למה התכוונתי כשאמרתי אנרגיה חיובית.
סלי מרידור: תקציב הוא אנרגיה חיובית חשובה, אבל לא לזה התכוונתי.
סלי מרידור: משום שאיך מתקבל עולה, מה הוא שומע מישראלי, איך מטפלים בו בקהילה, מזמינים אותו או לא מזמינים אותו לארוחת ערב שבת, האם יש מישהו שמדבר בספרדית כשהוא מגיע למשרדי ממשלה, האם יש תוכניות שעוזרות לו להיקלט בתעסוקה?
סלי מרידור: אני רואה פה את דני זק.
סלי מרידור: האם יש ראש עיר שמוכן להוציא מפית ולהגיד לו שהוא מחתים אותו על חוזה תעסוקה לחצי שנה?
סלי מרידור: - זה הרבה יותר מכסף.
סלי מרידור: אני אומר, זה הרבה יותר מכסף, אבל זה לא הולך בלי כסף.
סלי מרידור: אני אגיד פה אמירה כללית שהיא חשובה לוועדה הזאת, ואחזור עליה גם בסקירה הכללית שתהיה.
סלי מרידור: אנחנו נמצאים בשנת מבחן ואנחנו צריכים להבטיח שהמשאבים הכוללים שהקצתה מדינת ישראל בשנת 2001 לטובת עלייה וקליטה מכל העולם לא יפחתו כתוצאה מההקטנה המסוימת במספר העניים מברית-המועצות, אלא ניתן יהיה להפנות אותם לטובת עידוד עלייה מארצות המערב ובמיוחד מאותן ארצות שבהן יש סיכוי ואחריות אדירה להגביר את הפעולה עכשיו.
סלי מרידור: אני אומר לחברי הוועדה, זה רגע היסטורי, משום שאם הרגע הזה יפוספס, יישבו פה בעוד שנתיים – שלוש שנים וישאלו איך מגייסים את הכסף.
סלי מרידור: הכסף לפי מיטב הערכתי, קיים היום.
סלי מרידור: השאלה היא אם יתנו להפנות אותו לטובת מבצע מוסרי וציוני רב-חשיבות, או שחס-וחלילה הוא ייבלע במקומות אחרים.
סלי מרידור: אני מודה לכם על הנכונות להתגייס למשימה החשובה הזאת.
צבי הנדל: נמשיך עם משרדי הממשלה ונתחיל עם חנוך צמיר, משנה למנכ"ל המשרד לקליטת העלייה, שגם היה חבר בצוות שלנו.
חנוך צמיר: כפי שאמר היושב-ראש, אני נלוויתי למשלחת של חברי הכנסת בסיורה בארגנטינה.
חנוך צמיר: מטבע הדברים אני אתייחס בדבריי בעיקר לכל הקשור בתוכניות קליטה, רעיונות קליטה, הדברים שקורים בארץ.
חנוך צמיר: לגבי הרשמים מהקורה שם אין לי מה להוסיף על הדברים שנאמרו כאן.
חנוך צמיר: נשאלת השאלה, כמובן, איך אנחנו הופכים מצב שעל פניו הוא חיובי בהיענות או בתחושה הבסיסית של לעשות מעבר, והוא לא קורה, איך אנחנו בונים גשרים אמיתיים אל מול המצב, גשרים שאנחנו יכולים לקרוא להם תוכניות קליטה מיוחדות, משופרות, משודרגות, שאכן יביאו לתנופה שסלי מרידור דיבר עליה.
חנוך צמיר: ברמת הכותרות, אנחנו חושבים שהקטע הקהילתי-יישובי הוא משמעותי ביותר, וניתנו פה כבר הקומפלימנטים ולא אחזור עליהם.
חנוך צמיר: אנחנו צריכים להעמיק אותם ולחזק אותם.
חנוך צמיר: כותרת אחת.
חנוך צמיר: כותרת שנייה היא כותרת הצעירים והסטודנטים, שעל פניו הפוטנציאל קיים, ישנו, בעל מוטיבציה גדולה ביותר.
חנוך צמיר: בידינו הכלים הארגוניים, בעיקר באמצעות מנהל הסטודנטים, אבל לא רק.
חנוך צמיר: מצד אחד אנחנו צריכים לשפר ולהתאים את התוכניות, ומצד שני לאפשר גם קיום סביר לאותם אנשים שיבואו ללמוד במדינה.
חנוך צמיר: הקטע השלישי, אני קורא לו סל קליטה תרבותי-חינוכי-יישובי.
חנוך צמיר: כלומר, היה והגיעו המשפחות לאותה קהילה או לאותו ישוב, מה הערך המוסף או התוספות או השוני שאנחנו מגדירים במעטפת היישובית.
חנוך צמיר: כאן אני חושב שתפקידנו כמשרד הקליטה להביא גם את המשרדים האחרים לתחום החשיבה הזה ולעשות את הדברים ההכרחיים, והם לא בשמיים.
חנוך צמיר: נושא התעסוקה לא הוזכר כאן כמעט, אבל אין ספק שמתחם קידומי התעסוקה למיניהם מחייב התייחסות מיוחדת.
חנוך צמיר: שוב, הכלים קיימים, השאלה היא רק מה הנפח שלהם ומה יכולתנו להשתמש בהם במספרים שהוזכרו כאן, שהם אתגר מבחינתנו.
חנוך צמיר: נושא אחרון הוא מגורי הקבע.
חנוך צמיר: אין ספק שאנחנו צריכים לפרק זמן מוגדר, קבוע מראש, לנסות ולשנות את המצב הקיים.
חנוך צמיר: מדיונים מקדימים שכבר היו לנו אני חושב שהדבר הזה אפשרי.
חנוך צמיר: זה לא יכפיל את המשכנתאות, אבל הוא ישדרג אותן בצורה מאד משמעותית מול כל משכנתה אחרת הניתנת לארץ עלייה אחרת.
חנוך צמיר: לסיום הערה להערה שנאמרה כאן, פשוט ברמת הידע.
חנוך צמיר: ארגנטינה כבר מזמן נחשבת ארץ קליטה מובהקת, והחלוקה בין ארצות רווחה לארצות מצוקה במקרה של ארגנטינה אינה קיימת.
חנוך צמיר: העולה מארגנטינה מקבל את כל הסיוע שמקבל העולה מברית-המועצות לשעבר או מכל מדינת סל קליטה אחרת.
צבי הנדל: נציג משרד החינוך מר יאיר לוין, בבקשה.
יאיר לוין: אתחיל מזה שעמדנו להיפגש שרת החינוך יחד עם יושב-ראש הנהלת הסוכנות לפני כמה ימים והפגישה נדחתה לשבוע הבא.
יאיר לוין: אני מקווה שבעקבות המפגש כאן יעלו דברים נוספים של שיתוף-פעולה בין משרד החינוך לבין הנהלת הסוכנות היהודית.
יאיר לוין: היתה איזו שהיא קריאת מפה נכונה של המשרד וכבר לפני שלוש-ארבע שנים התחלנו בפעילות מסוימת בארגנטינה.
יאיר לוין: הפעילות הראשונה יחד עם הסוכנות, כמובן, היתה בענין של השבחת בתי הספר, כשנתנו את הדברים למט"ח – מרכז לטכנולוגיה חינוכית – ואני חושב שהפעילות הזאת ידועה כבר בארץ.
יאיר לוין: היא מאד חשובה.
יאיר לוין: לפני כחצי שנה בוועדה משותפת של משרד החינוך והתרבות והסוכנות היהודית, שנקראת תוכנית חי"ל – חינוך יהודי לתפוצות – שעד לאותו מועד עסקה אך ורק בטיפול בילדי מהגרים שהגיעו לצרפת ולארצות-הברית, ולטיפול בפנימיות, היתה החלטה שאנחנו נכנסים גם לארגנטינה בסיוע לבתי הספר.
יאיר לוין: אני מזכיר את זה בעיקר כדי להראות שכבר נעשתה פריצת הדרך הראשונה שאם במקום שניים – שלושה בתי-ספר שהחלטנו לטפל בהם החליטו על 14 בתי-ספר, המפתח והכלי ישנו וצריך רק לקבל החלטה ולגייס את הכספים והפעילות יכולה להתבצע.
יאיר לוין: מבחינה זאת תוכנית חי"ל באמת ראתה את הנולד וכבר סללה את הדרך כדי לפעול.
יאיר לוין: אני לא מכיר דבר יותר טוב מזה שאפשר להפעיל בצורה מהירה מאד כדי לסייע באמת לפעילות החינוך היהודי בארגנטינה.
יאיר לוין: התוכנית לצעירים שהזכירו כאן גם היא מתבצעת כבר על-ידי נעל"ה.
יאיר לוין: אתם בוודאי יודעים ש-84 תלמידים מארגנטינה מתחנכים כבר בארץ.
יאיר לוין: נמצא אתנו מי שאחראי על תוכניות נעל"ה – נוער עולה לפני הורים – באמריקה הלאטינית, שהגיע לפני כמה שעות מארגנטינה, ואפשר יהיה לשמוע ממנו לגבי הרישום הקרוב של תוכניות נוער עולה לפני הורים, שאני רואה בה תוכנית מאד-מאד חשובה להמשך הנדבך של בתי-ספר מול חינוך של צעירים כאן.
יאיר לוין: אלה הם בעיקר שלושה הדברים: תוכנית חי"ל, הפעילות להשבחת בתי הספר ותוכניות נעל"ה שאנחנו עושים.
יאיר לוין: אם יישבו יחד יושב-ראש הנהלת הסוכנות היהודית ושרת החינוך ויקבלו גיבוי מעבר למוסרי מהכנסת, עם איזו שהיא התחייבות כספית, אני בטוח שהדרך להפעלה לא תהיה כמו בהרבה מקרים אחרים שמחליטים, נעולה, אלא דרך משומנת היטב שתוכל להתחיל את הפעולה בצורה די מיידית.
צבי הנדל: דרך אגב, אנחנו נפגשנו בתוכניות שמר לוין דיבר עליהן והמשתמשים מאד-מאד נהנו מהתוכניות האלה.
זבולון אורלב: אני גם משבח את מה שנעשה, וחצי הכוס המלאה בוודאי ראויה מאד להוקרה.
זבולון אורלב: הבעיה היא שכל התוכניות הטובות, גם של מט"ח, הוראה מותאמת, וגם הקרן המשותפת לסיוע כספי עדיין לא נותנות פתרון מול עוצמת המשבר שם.
זבולון אורלב: לפי דעתי לא ניתן יהיה להימלט מדיון כדי לשלוח לשם לתקופה קצובה מורים.
זבולון אורלב: ד"ר דרורי גניאל, השליח המרכזי של החינוך הוא איש חינוך רציני, אבל אין העוגן היהודי-ישראלי-ציוני בתוך בית הספר.
זבולון אורלב: בבית-ספר של 1,200 תלמידים עם עשרות מורים, שאין לך את החיכוך היום-יומי של אותו איש חינוך ישראלי בתוך בית הספר לתקופה קצובה דוגמת ברית-המועצות, אני חושב שאי-אפשר להימלט מהדיון הזה.
זבולון אורלב: זה יסוד הענין.
יאיר לוין: אני רוצה להוסיף משפט אחד.
יאיר לוין: אמרתי ברמז ואני רוצה לומר בפה מלא.
יאיר לוין: פעילות של משרד החינוך היתה למרות שזה לא המנדט שלה.
יאיר לוין: עדיין אין מנדט למשרד החינוך לפעול בקהילות יהודיות בחוץ-לארץ.
יאיר לוין: המנדט הוא של הסוכנות היהודית.
יאיר לוין: אם תבוא הסוכנות אל השרה, ואני מניח שהיא חייבת לעשות את זה, בהצעה לשותפות קונקרטית, אני משוכנע שלשרה יש לב פתוח להיכנס לענין.
יאיר לוין: איך זה יתבצע וכו', העוגן הראשוני הוא של הסוכנות, מפני שמשרד החינוך בישראל עוד לא קיבל מנדט לטפל בדברים אחרים.
זבולון אורלב: עוד התפרצות אחת שאני לא יכול להתאפק.
יאיר לוין: אל תשכח ששמעת חצי דבר.
זבולון אורלב: בארגנטינה אין בחינות בגרות ממשלתיות, גם בבתי הספר של המדינה.
זבולון אורלב: אני חשבתי שם על רעיון לעשות תעודת בגרות יהודית עולמית, כדי שבוגרי החינוך היהודי יוכלו להיכנס במישרין לאוניברסיטאות ולדלג על שנת מכינה.
זבולון אורלב: תחשבו על זה.
צבי הנדל: חבל שאין בין הנוכחים נציג של משרד השיכון.
צבי הנדל: אם כך, נעבור כעת לראשי הערים.
צבי הנדל: דני זק, ראש עיריית קריית ביאליק, בבקשה.
דני זק: קודם-כל אני רוצה להביע רגשי הערכה עמוקים ביותר לשליחים שלנו בארגנטינה.
דני זק: עד היום שלחנו מקריית ביאליק שש משלחות ושבע משלחות לברית-המועצות לשעבר, ובכל מקום בעולם שהגענו לשם השליחים עושים עבודת קודש ועל כך יש להביע תודה והערכה רבה.
דני זק: אני מחזיק בידי מסמך שקיבלתי אתמול מהמשלחת שלנו שנמצאת כרגע בארגנטינה.
דני זק: הם כותבים לי: מומלץ להכיר ביהדות דרום אמריקה כיהדות הצלה.
דני זק: רבותי, אני חושב שהם צודקים.
דני זק: הייתי שם מספר פעמים, חברים נמצאים שם.
דני זק: בנושא לימודי יהדות הם כותבים לי: דוגמה למצב היהדות בדרום אמריקה.
דני זק: בקורדובה החליטה בימים אלה הקהילה היהודית לבטל לימודי היהדות בבית הספר.
דני זק: אי-אפשר להבין את זה, הנפילה היא דראסטית.
דני זק: הייתי בבוכארה.
דני זק: איש משרד החינוך תומך בבוכארה, ואני בעד זה.
דני זק: אתה בא לשם ואתה רואה בית-ספר יהודי ציוני עם דגלי ישראל וכו', ומדוע לא נעשה זאת בארגנטינה?
דני זק: אני לא מבין את זה.
דני זק: כותבים לי בדיוק מה שנאמר, שבעוד כמה שנים לא יהיה את מי להציל.
דני זק: החברים שלי היו בברזיל.
דני זק: יש שם בעיה חשובה ביותר, והם כותבים לי: הענקת שירותי דת ללא תשלום למשפחות שאחד מבני הזוג רוצה לעבור גיור.
דני זק: כיום גובים סכומי עתק עבור גיור ויש התרחקות בנושא הזה.
דני זק: לכן לפי דעתי צריך לעשות בנושא החינוך בעיקר ובכך שבאים היום יהודים מארגנטינה עניים מרודים.
דני זק: אני נמצא בטוקומן.
דני זק: באה אלי משפחה עם חמישה ילדים.
דני זק: ההורים יושבים לפניי, לא מדברים,ואנחנו מיד רואים שבת אחת שלהם היא מפגרת.
דני זק: הבת, צעירה בת 22 נלחמת לעלות בתוכנית קרית ביאליק.
דני זק: חבריי ואני יושבים, מסתכלים עליהם.
דני זק: ביקשתי מהמשפחה לצאת וישבנו ודנו בענין.
דני זק: האב נראה כבן 70 – 80, האמא יושבת ומחזיקה את ידיה לפני פיה, והצעירה רוצה מאד לעלות.
דני זק: אם הם לא יעלו, הם ימשיכו לגור בביתן מקרטון מתחת לכביש או באזור תעשייה.
דני זק: אני אומר לחבריי, קרית ביאליק היא די חזקה לקבל גם משפחה כזאת עם ילד מפגר.
דני זק: כשקיבלנו החלטה קראנו למשפחה וכשאמרנו להם: ניקח אתכם לקרית ביאליק, המשפחה התחילה יחד אתנו לבכות.
דני זק: יותר מזה, היא לא עזבה אותנו.
דני זק: בוקר-בוקר המשפחה חיכתה לנו ליד הדלת במלון בטוקומן.
דני זק: וכשהם באו להיפרד מאתנו, הם לקחו את המזוודות שלנו.
דני זק: שדה התעופה בטוקומן הוא מאד פרימיטיבי.
דני זק: יש שם מרפסת והנוסעים הולכים ברגל למטוס.
דני זק: המשפחה הזאת עמדה על המרפסת וכל הזמן צעקה לנו: להתראות בקרית ביאליק, להתראות בישראל.
דני זק: אנחנו הלכנו לכיוון המטוס עם הגב אליהם ונפנפנו בידינו אליהם.
דני זק: המשפחה הזאת הגיעה, וכאן עולה הנושא של הקהילה.
דני זק: מה קורה כשמשפחה מגיעה?
דני זק: אנחנו מקבלים אותם בשדה התעופה.
דני זק: יחד עם משרד הקליטה והסוכנות היהודית אנחנו משכנים אותם במרכז קליטה, והיום המשפחה הזאת מסודרת.
דני זק: הבת המפגרת מקבלת כאן טיפול, לא כמו שם והיא תוכל לתפקד.
דני זק: את האבא לקחנו למספרה שם צבעו לו את השער.
דני זק: האמא, שהיתה ללא שיניים, לקחנו אותנו לטיפול אצל רופאת שיניים מתנדבת.
דני זק: הבעיה היא גם שאתה יושב מול משפחה יהודית והאשה מאותתת לי בעיניים שהיא רוצה לעלות והגבר בשום פנים ואופן לא.
דני זק: אני מסתכל על שלושה ילדים ושואל: בשביל מה באתי?
דני זק: אני באתי דווקא בשביל אלה שאין להם כוח, דחיפה.
דני זק: לגבי היתר אנשי הסוכנות עושים עבודה מצוינת.
דני זק: מה שאני יכול לתת אנשי הסוכנות לא יכולים לתת.
דני זק: הם הכינו שם עבודה מצוינת.
דני זק: אני חושב לעצמי, מה יהיה עם שלושת הילדים הללו אם הם לא עולים?
דני זק: אני צריך להציל את היהודים האלה.
דני זק: האבא לא רוצה, הוא קם והולך, וחוזר.
דני זק: עד שלקחתי נייר וכתבתי לו: ששה חודשים אתה תהיה באולפן, ולאחר-מכן אני מבטיח לך מקום עבודה בעירייה בסכום של 5,000 שקל לחודש.
דני זק: הוא עדיין התלבט.
דני זק: ואז אמרתי לו: אתה חושב שקרית ביאליק לא תתקיים בלעדיך?
דני זק: אני באתי כמשיח להציל אותך.
דני זק: אבל אל תבוא.
דני זק: אולי בעוד עשרים שנה יבוא הבן שלי ואז הוא כבר לא יישב עם הילדים שלך מפני שהם לא יהיו יותר יהודים.
דני זק: הוא עזב אותי, הלך לאשתו ואחרי כמה דקות אני רואה אותם מתחבקים, ועלו לישראל.
דני זק: היה לי עוד מקרה כזה.
צבי הנדל: על המקרה האחר תספר לנו בפעם אחרת.
דני זק: אני בקשר עם אנשי הסוכנות.
דני זק: לפרוייקט הזה גייסתי עכשיו גם את עיריית קרית מוצקין, גם את ראש העיר וגם את ראש עיריית קרית ים, כי לנו כבר אין מספיק דירות להשכרה ואנחנו נעשה את זה כפרוייקט.
דני זק: אנחנו השקענו בשנת 2000 בפרוייקט הזה של קרית ביאליק, גם בברית-המועצות לשעבר, קרוב לשני מיליון שקל.
דני זק: אנחנו קולטים אותם מבחינה חברתית, כי צריך לדעת מה הם יעשו ביום ששי אחר-הצהריים, בשבת ובחגים, וכל זה מכוסה על-ידינו באופן הטוב ביותר.
דני זק: גם לעולים מברית-המועצות לשעבר וגם לעולים מארגנטינה אנחנו נותנים קנטרי קלב למשך שנה ללא תשלום.
דני זק: לו הייתי יכול בתקציב לא גדול, בפרוייקט של קרית ביאליק, שאנחנו נרחיב אותו לקרית מוצקין וקרית ים, לאפשר להעסיק את האנשים האלה חצי שנה – אנחנו מוכנים להשתתף.
דני זק: שמשרד הקליטה ישתתף, שהסוכנות תתן לנו איזה פרוייקט.
דני זק: ברגע שאתה מבטיח להם חצי שנה תעסוקה, אני בטוח שאנחנו בפרוייקט שלנו נוכל להביא עשרות משפחות.
דני זק: כרגע לקחנו על עצמנו להעלות כששים משפחות ואני מקווה שנצליח, לפי מה שאני שומע.
צבי הנדל: אלה ודאי ספורים מרגשים.
צבי הנדל: אולי חלק מעם ישראל וראשי ערים אחרות ונשותיהם ראו אותך מדבר ויידבקו בלב החם הזה ובכך נועיל אולי לעוד עשרות עולים.
צבי הנדל: רשות הדיבור לראש עיריית ערד, בצלאל טביב, שביקרתי אצלו השבוע.
בצלאל טביב: אני רוצה לנגוע במספר נקודות שהדוברים עד עכשיו לא נגעו בהן.
בצלאל טביב: דבר ראשון, למרות המצב הקשה שהוצג כאן, והמצב באמת קשה והחברים אפילו לא הצליחו לציין בדבריהם עד כמה המצב קשה שם, למרות זאת האנשים לא ממהרים לעלות.
בצלאל טביב: הם שומעים, מנסים לדלות כל מיני פרטים, לדעת מה יהיה עתידם, בעיקר בקשר לתעסוקה, חינוך ודיור.
בצלאל טביב: אבל הנושא המרכזי ביותר שמדאיג אותם הוא תעסוקה.
בצלאל טביב: וכאשר ניצב ראש עיר או סגן ראש עיר ומראיין משפחה, זו סמכות מרכזית שבהחלט נותנת מידה של אמינות למרואיין עצמו, וזה כמובן משפיע לטובה.
בצלאל טביב: אבל למרות זאת הם לא ממהרים.
בצלאל טביב: הם רוצים לדעת כל מיני פרטים, שואלים, מתעניינים בנושא הביטחון במדינת ישראל ובכל הבעיות שקיימות במדינה.
בצלאל טביב: אבל כאשר אתה אומר להם: תעלה, ואנחנו מבטיחים לך שיש לך סיכוי סביר להיקלט בעבודה, זה כמובן הדבר החיובי שגורם לאנשים להחליט לעלות.
בצלאל טביב: מעבר לענין המוסרי והציוני שצוין פה, היישובים שלנו זקוקים להם וכך הצגתי את זה בפניהם.
בצלאל טביב: כשהייתי שם בערבי חשיפה, לחשוף את היכולת של ערד לקלוט אותם, אמרתי להם בפירוש: גם אנחנו זקוקים לכם.
בצלאל טביב: אנחנו לא באים רק לעשות לכם טובה.
בצלאל טביב: ובאמת אנחנו זקוקים להם.
בצלאל טביב: לפני שנה קלטנו קבוצה של ארבעים משפחות והיום כולם תורמים לערד.