GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סופה לנדבר: אבל אנחנו צריכים לדעת מה אתה צריך כדי להציל את אותם אנשים שפורשים לפנסיה ואנחנו נעשה את זה .
קסניה סבטלובה: נעשה את הלחץ, נדבר על זה כל יום.
אברהם נגוסה: אני חושב שבואו ניתן למר שמעון לסיים את דבריו, אבל אני רוצה שאל תביא לנו את כל העניין של רשות השידור, בואו נתמקד ברק"ע.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתציג לנו את האתגרים ברק"ע ומה אנחנו יכולים לעשות כדי להתמודד עם האתגרים האלה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שנתמקד ברק"ע, כולנו מכירים את העניין של רשות השידור.
<שמעון אלקבץ: ספציפית לגבי השידורים של רשת רק"ע - - -
<קריאה: לא רק שידורים, גם האנשים מרק"ע.
אברהם נגוסה: העובדים וזה.
אברהם נגוסה: תתמקד ברק"ע.
<שמעון אלקבץ: ספציפית לגבי השידורים של רק"ע אני אצטרך כדי להמשיך ולדאוג שיהיה שידור ראוי ושיהיה שידור מתמשך ועם הכוונות שלנו להפוך את השידורים ברוסית ל-24 שעות ביממה, להפוך אותה לתחנה עצמאית, אני אצטרך לתקציבים נוספים, לכוח אדם נוסף - - -
טלי פלוסקוב: כמה?
יואל רזבוזוב: אבל זה במרץ.
<שמעון אלקבץ: חבר הכנסת יואל, אני ממש לא מדבר על מרץ.
יואל רזבוזוב: 24 שעות אפשר גם היום לשדר?
<שמעון אלקבץ: אני אגיד לך למה אפשר ומה מונע מאיתנו.
<שמעון אלקבץ: אני רוצה להסביר.
אברהם נגוסה: אוקיי, תסביר לנו באמת את ה - - -
<שמעון אלקבץ: המהלך שאנחנו נקטנו לגבי הפיכתה של רשת רק"ע לרשת עצמאית, אני מדבר על השידורים בשפה הרוסית, הוא מאוד פשוט, אנחנו משדרים את שידורי רדיו מורשת לציבור הדתי מהשעה ארבע ועד חצות במסגרת רשת א'.
<שמעון אלקבץ: אנחנו מוציאים את השידורים של רדיו מורשת מארבע עד חצות מרשת א' והופכים את רדיו מורשת לתחנת שידור עצמאית.
<שמעון אלקבץ: הציבור החרדי במדינת ישראל יקבל תחנת רדיו עצמאית.
<שמעון אלקבץ: מה מונע?
<שמעון אלקבץ: כרגע אנחנו בפריסה של משדרים בכל הארץ, סיימנו את הפריסה של המשדרים, אנחנו כבר בשידורי ניסיון 24 שעות ביממה, מחכים רק להתקנה של משדר נוסף לאזור ירושלים והשלמה של ההתקנה בתל אביב, משום שהשידור בירושלים ובבני ברק חשובים מאוד לציבור הדתי.
<שמעון אלקבץ: ברגע שאנחנו מסיימים את הסיפור הזה של המשדרים וזה כבר בתהליך, יש שידורי ניסיון, זאת היסטוריה, זה לא משהו שהוא רגיל, הציבור הדתי והחרדי במדינת ישראל יקבל תחנת רדיו שתעמוד לצידן של קול ברמה וקול חי עם ההילה של שידור ציבורי.
<שמעון אלקבץ: זה אחת.
<שמעון אלקבץ: מה הסיפור הזה גורם?
<שמעון אלקבץ: הסיפור הזה גורם לדבר מאוד פשוט, השעות שמתפנות מארבע עד חצות, אנחנו מעבירים לשם את השפות שנמצאות כרגע במסגרת השידורים בשפה הרוסית.
<שמעון אלקבץ: השיקול שלי היה מאוד פשוט, מי שמאזין לשידורים בשפה הרוסית לא צריך ב-12:00 לקבל שידורים בשפה האמהרית, ב-11:00 לקבל מוגרבית, באחת וחצי לקבל גיאורגית.
<שמעון אלקבץ: הוא לא צריך, הוא צריך לקבל שידורים בשפה הרוסית, מוזיקה, חדשות, צעירים, מבוגרים, סופרמרקט, תחנת רדיו עצמאית.
<שמעון אלקבץ: היום, הזכרת את זה, חבר הכנסת יואל, אין היום אלטרנטיבה לציבור דוברי השפה הרוסית.
<שמעון אלקבץ: יש היום תחנת רדיו מקומית שמשדרת במסגרת פיצול תדרים מכסה של לדעתי 8 או 10 שעות, וגם היא לא בפריסה ארצית.
<שמעון אלקבץ: אנחנו, למרות כל הקושי, למרות כל הבעיות, הלכנו על המהלך הזה.
<שמעון אלקבץ: אני מתעקש איתו, אני נלחמתי מול הוועדים.
<שמעון אלקבץ: אני נלחמתי מלחמת התשה מול כל אלה שאמרו לי לא לעשות את זה ואנחנו עושים את זה.
<שמעון אלקבץ: זה עיקרון מקודש.
<שמעון אלקבץ: השפות יעברו לרשת א', השידורים בשפה הרוסית הופכים לרדיו עצמאי.
<שמעון אלקבץ: מה אני צריך?
אברהם נגוסה: כמה עובדים ומה התקציב?
<שמעון אלקבץ: תוך שבוע אני אשלח לוועדה מסמך בקשות וכל עזרה שלכם תתקבל יותר מברצון.
טלי פלוסקוב: האוצר יודע?
טלי פלוסקוב: אתה שלחת להם משהו?
טלי פלוסקוב: אתה ביקשת מהם משהו?
<שמעון אלקבץ: אמרתי, חברת הכנסת טלי, אנחנו עד עכשיו היינו תחת סחף של פרישה לא מבוקרת ולא מפוקחת של מאות עובדים.
<שמעון אלקבץ: אנחנו בלמנו את הסחף הזה והצלחנו ליצור סיטואציה - - -
סופה לנדבר: בגלל דרישה של האוצר.
סופה לנדבר: מאיפה הגיעה הדרישה הזו?
<שמעון אלקבץ: מה זאת אומרת?
<שמעון אלקבץ: אנחנו - - -
סופה לנדבר: אתה אמרת שהייתה פרישה.
<שמעון אלקבץ: כן, הייתה פרישה עם תנאים מיטיבים.
סופה לנדבר: מאיפה זה הגיע?
סופה לנדבר: ממשרד האוצר.
<שמעון אלקבץ: זה חבילת הטבות של האוצר.
<שמעון אלקבץ: האוצר פעל פה מתוך שיקול מאוד מאוד מרכזי ויחידי, אגב, לעודד כמה שיותר עובדים ברשות השידור לפרוש, שהם יקבלו את התנאים הטובים ביותר שהוא יכול היה לתת בלי - - -
סופה לנדבר: כן, אבל זה כנראה לקרות מחודש מרץ, ולא עכשיו באמצע, בזמן שלא קמה רשות חדשה.
טלי פלוסקוב: רגע, שמעון, אני רוצה לשאול אותך, איך זה קרה?
טלי פלוסקוב: נציגי האוצר באו לעובדים ואמרו 'הנה, זה מה שאנחנו נותנים לכם, תקבלו החלטה'?
טלי פלוסקוב: או שאתם באתם ואמרתם 'זה מה שהאוצר מוציא'.
<שמעון אלקבץ: לא נציגי האוצר.
טלי פלוסקוב: אלא איך?
<שמעון אלקבץ: פעלה חברה שנקראת בנפיט שליוותה את התהליך הזה, גם מטעם משרד האוצר, גם מטעם הנהלת רשות השידור, שכל עובד שרצה התייצב מולה, שמע, הוא קיבל סקירה על כל מה שמגיע לו, על כל התנאים המיטיבים, הלך הביתה, התייעץ בבית, עם עצמו, עם משפחתו, עם האישה, עם הילדים וקיבל החלטה.
טלי פלוסקוב: אז החברה הייתה מטעם משרד האוצר?
<שמעון אלקבץ: היו סיטואציות - - - הייתה אצלי מגישה בכירה ברשת ב', עיתונאית מרכזית, שאני מאוד הצטערתי שהיא עזבה והיא אמרה לי 'אבל, שמעון, אני הולכת לקבל 600,000 שקל.
<שמעון אלקבץ: אני הולכת לקבל הרבה מאוד כסף.
<שמעון אלקבץ: במצבי אני לא יכולה להגיד לא'.
<שמעון אלקבץ: אני לא יכול, חברת הכנסת טלי, לעמוד מולה, להסתכל לה בעיניים ולהגיד לה 'אל תעזבי כי מחר אני אתן לך אופק או תנאים כאלה'.
<שמעון אלקבץ: זה לא מוסרי מצדי היה לעשות את זה, לכן לא יכולתי להיות בסיטואציה שתמנע מעובדים לפרוש, כי כל אחד קרוב לעצמו, כל אחד קרוב לביתו, כל אחד קרוב למשפחתו והוא עשה את מה שהוא עשה.
<שמעון אלקבץ: אני אתייחס לקול ישראל, כי אני העורך הראשי רק חודש, אף אחד מאותם 87 עובדים בתחנות קול ישראל, שהייתי מופקד עליהם באופן ישיר, לא פוטר ולא התפטר, כולם הלכו כי הם רצו לקבל את התנאים המיטיבים.
טלי פלוסקוב: הם לא יכלו לעמוד בפיתוי - - -
קסניה סבטלובה: שמעון, יש לי רק בעיה אחת, אתה עדיין מתייחס לרק"ע בתוך המכלול הגדול, ואתה צודק, יש הרבה בעיות בתוך קול ישראל.
קסניה סבטלובה: אנחנו רוצים להסתכל בצורה ייחודית על הרדיו הזה, כי יש אוכלוסייה ייחודית, כי, כפי שאמר יואל, אין תחליף לרק"ע.
קסניה סבטלובה: אנחנו רוצים - - -
<שמעון אלקבץ: אין בעיה, אני רוצה להיות טיפה פרקטי.
<שמעון אלקבץ: אני אמרתי, אני אגיש תוך שבוע לוועדה מסמך שבו אני אציג דרכי פתרון ופעולה, מה צריך - - -
טלי פלוסקוב: עד חודש מרץ איך אתה מחזיק את ה - - -
<שמעון אלקבץ: לא, לא בטוח, חברת הכנסת טלי, שזה יהיה בחודש מרץ.
<שמעון אלקבץ: יכול להיות שזה יהיה - - -
סופה לנדבר: בזמן המעבר.
סופה לנדבר: אתה תגיש לנו כמה אנשים צריכים לעבוד עכשיו ברדיו רק"ע, כמה מסוגלים להחזיק את השידור ומה אתה צריך עזרה מאיתנו.
יואל רזבוזוב: אבל זה צריך להיות - - -
<שמעון אלקבץ: חבר הכנסת יואל, אני לא עושה שום דבר, זו הייתה דרכי וזו דרכי תהיה, ברמה שאני יודע הכול, ברמת הנחתות.
<שמעון אלקבץ: תמיד זה בשיתוף עם האנשים שלי.
<שמעון אלקבץ: תמיד.
<שמעון אלקבץ: אני אגיש מסמך עד שבוע, לא שבוע, עד שבוע, זה יכול להיות מחר, זה יכול להיות בעוד יומיים.
<שמעון אלקבץ: נגיש ואם אתם תצליחו לסייע לנו מול האוצר תבורכו.
סופה לנדבר: אנחנו נבקש מהיושב ראש שיזמין לכאן את שר האוצר ואת הפמליה שלו, שיגיעו לכאן, עם המסמך שאתה תגיש לנו ואנחנו חיילים שלך.
טלי פלוסקוב: ברגע שיהיה המסמך, אני אדבר.
טלי פלוסקוב: אני קודם אדבר עם שר האוצר, אני אציג לו את מה שהיה כאן, אחר כך אם יהיה צורך גם נזמין אותו לכאן, אבל - - -
סופה לנדבר: לא, יהיה צורך.
סופה לנדבר: אני מבקשת ממך, תזמין אותו לכאן, אנחנו לא יכולים יותר לסבול עם כל המשחק הזה - - -
קסניה סבטלובה: ברגע שיש את המסמך שאתה תגיש אותו במהלך השבוע - - -
סופה לנדבר: יש לו חיילת, יש לו עוזרת, יש לו חברה בסיעה, שהיא תדבר איתו בזמן הפנוי שלה.
סופה לנדבר: בינתיים אנחנו - - -
אברהם נגוסה: תציג לנו את התכנית ואנחנו נעשה את המלאכה.
טלי פלוסקוב: אפשר להביא את מנכ"ל משרד התקשורת, כן, ולשמוע גם ממנו.
טלי פלוסקוב: מנכ"ל משרד התקשורת גם צריך להיות כאן.
אברהם נגוסה: כן, גם את המנכ"ל וגם את שר האוצר.
אברהם נגוסה: אתה סיימת?
<שמעון אלקבץ: אם יש עוד שאלות - - -
סופה לנדבר: אני ממליצה, קסניה צודקת, אנחנו צריכים לדבר על רדיו רק"ע ולא על בעיות כלליות שאנחנו יודעים שיש שם המון בעיות.
סופה לנדבר: אנחנו יודעים שיש שם בעיה, אבל פה אנחנו רוצים שאתה תהיה איתנו עם רדיו רק"ע.
קסניה סבטלובה: זה, נדמה לי, עוסקים הרבה בוועדת הכלכלה.
טלי פלוסקוב: בגלל זה ההצעה לסדר היום שאנחנו העלינו, הדיון יהיה בוועדת הכלכלה ולא בוועדת הקליטה.
טלי פלוסקוב: פה אנחנו מדברים על רדיו רק"ע.
אברהם נגוסה: נכון, לכן אני אומר שזה מה שאנחנו צריכים להתמקד.
אברהם נגוסה: ברדיו רק"ע יש 13 שפות - - -
<שמעון אלקבץ: אגב, אף אחת מהשפות לא נפגעה, אני רוצה להדגיש.
<שמעון אלקבץ: היה מי שאמר לי, תשמע, מוגרבית פרשו.
<שמעון אלקבץ: שום דבר, מצאנו.
<שמעון אלקבץ: בספרדית פרשו, מצאנו.
<שמעון אלקבץ: לא מאפשר לאף שפה להיפגע במובן הזה שכל מה שניתן מבחינת השידור ממשיך, כי אני לא רוצה לוותר על אף שפה.
<שמעון אלקבץ: ברגע שאני אוותר על שפה אחת אנחנו מתרסקים.
טלי פלוסקוב: לא ניתן, לא נסכים לכך.
יואל רזבוזוב: אנחנו מקבלים תוך שבוע, אתה מגיש לוועדה, השאלה, אתה חושב שזה הפתרון היחיד?
יואל רזבוזוב: אתה, בתוך המערכת שלך, בתוך המשאבים שיש לך, אתה יודע למצוא פתרון?
יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, אולי לנייד את התקנים.
יואל רזבוזוב: כמובן שאתה לא רוצה לבזבז את מה שיש לך, אז אתה זורק עלינו להביא עוד כסף.
יואל רזבוזוב: שזה בסדר, השאלה אם אתה יכול, בתוך המשאבים שיש לך, לבוא ול - - -
<שמעון אלקבץ: אני אציין את זה גם במכתב.
<שמעון אלקבץ: אנחנו עכשיו הולכים למהלך מאוד מאוד גדול ורוחבי, עשינו אותו ממש במשורה, כי לא רצינו לפגוע בתהליך הזה של הפרישה, משום שאי אפשר היה לבוא לעובדים ולהגיד להם 'תשמעו, מציעים, אבל אל תעזבו'.
<שמעון אלקבץ: מה שכן אנחנו עשינו, ובצורה לא ממש מורחבת, זה את הניוד של העובדים.
<שמעון אלקבץ: מהרגע שחלון ההזדמנויות של האוצר נסגר אנחנו נעשה את זה גורף לכולם, ניוד של כולם.
<שמעון אלקבץ: זאת אומרת לא כל מי שדובר השפה הרוסית יכול להתאים ל - - - אתה יודע, לא כולם נולדו עורכים, מגישים, תחקירנים וזה בסדר.
<שמעון אלקבץ: ברגע שנמצא מסוגלות ויכולת של גם דובר שפה רוסית וגם יכולת עיתונאית מוכחת אז אנחנו נעשה את זה.
<שמעון אלקבץ: מה שיעמוד לנגד עיניי - - -
יואל רזבוזוב: בתוך ה - - -
<שמעון אלקבץ: בתוך הבית.
יואל רזבוזוב: מתוך הבנק.
יואל רזבוזוב: השאלה, אני לא מאמין שבתוך הבנק יש לך דבר כזה, כי עברית צריכה להיות ורוסית צריכה להיות רהוטה - - -
סופה לנדבר: - - - שיגידו לנו איפה הם מרגישים את הבעיה.
סופה לנדבר: בזמן שכולנו יחד יכול להיות שאנחנו צריכים קודם כל לשמוע אותם ולהבין איפה יש להם בעיה ואיך הם רואים את הפתרון של הבעיה הזאת.
<שמעון אלקבץ: אני רוצה להוסיף עוד משפט אחד גם לגבי המרכיב של למה אני מייחס חשיבות גדולה.
<שמעון אלקבץ: אנחנו העברנו את קרייני החדשות בירושלים מהלני לחוטים והשיקול המרכזי שלי במעבר היה מאוד פשוט, לחבר את קרייני החדשות בשפה הרוסית, שהם יעבדו כתף מול כתף מול קרייני קול ישראל מירושלים ומול חדר החדשות בעברית שעובד 24 שעות ביממה 7 ימים בשבוע, חוץ מיום כיפור כל הזמן עובדים, שיהיו איתם ביחד.
<שמעון אלקבץ: למה שיהיו איתם ביחד?
<שמעון אלקבץ: כדי שהם יבינו שהם הדגל.
<שמעון אלקבץ: זה נכון, זה קשה, זה נכון, זה כמעט בלתי אפשרי, אבל שיידעו שהם שייכים ליהלום שבכתר.
<שמעון אלקבץ: אז בהתחלה הם לא הבינו 'למה אנחנו צריכים לעבור ממקום למקום', אחר כך הם הפנימו שהכוונה הייתה ליצור נבחרת.
<שמעון אלקבץ: אני לא מאפשר לאף אחד לפגוע בקול ישראל בירושלים והם עכשיו, השידורים של קול ישראל בשפה הרוסית, משודר מאותו חדר שמשודרות החדשות.
<שמעון אלקבץ: הם מקבלים בזמן אמת את החדשות, מתרגמים אותם, דאגנו גם לחדר.
<שמעון אלקבץ: אנחנו עושים כל מה שלאל ידנו באמצעים הקיימים, אבל אני לא יכול לתת יותר ממה שאין לי, לא יכול.
טלי פלוסקוב: אנחנו מבינים אותך, שמעון.
<שמעון אלקבץ: אני ויתרתי על שתיים מהמזכירות שלי - - -
טלי פלוסקוב: אנחנו מבינים באיזו סיטואציה אתה נמצא, אבל אנחנו כאן כדי לפתור את הבעיה.
טלי פלוסקוב: אני רוצים ממך - - -
אברהם נגוסה: ניתן לפנהאון.
<פנטהון אספה דויט: אני מנכ"ל עמותת טבקה, צדק ושוויון ליוצאי אתיופיה.
<פנטהון אספה דויט: אני שומע את הדיון ומאוד קשה.
<פנטהון אספה דויט: כולנו מבינים את החשיבות של רדיו בשפות השונות, למרות שהדיון כאן מטבע הדברים מתמקד בשפה הרוסית - - -
טלי פלוסקוב: לא בהכרח.
קסניה סבטלובה: ואני ציינתי בדברי הפתיחה ש - - -
אברהם נגוסה: זה כללי, כל רק"ע.
<פנטהון אספה דויט: רדיו רק"ע.
<פנטהון אספה דויט: גם אני השתתפתי בדיון הקודם ויצאנו בתחושה שלא רק השידור ייפגע אלא זה יילך ויתרחב, אפילו יתווספו עוד שעות גם לשפה האמהרית או לשפות אחרות.
<פנטהון אספה דויט: אני אומר, יוצאי אתיופיה לרוב הם גם מבוגרים ולצערי גם אנאלפביתים שלא יודעים גם קרוא וכתוב, השידור באמהרית ברדיו זו הדרך היחידה לתקשר עם העולם החיצון.
<פנטהון אספה דויט: יכול להיות גם מה שקורה במדינת ישראל, בימינו עכשיו, כשהמצב הביטחוני הוא כזה, אין להם שום אפשרות אלא דרך הרדיו והשידור המצומצם בטלוויזיה.
<פנטהון אספה דויט: נכון לעכשיו, ברוך ה', אחרי האישור בממשלה על המשך העלייה של שארית יהדות אתיופיה, הנושא הזה עוד יותר נפוץ ואני בא ומבקש ודורש, אדוני היושב ראש, שכן צריך להתייחס לשידור באמהרית, לא רק לשמר אותו, אלא להרחיב אותו, כי השידור עכשיו כמה שעות ביום וזה לא מספיק, יש המון נושאים.
<פנטהון אספה דויט: דיברת לגבי הנוער, הצעירים, המבוגרים, התרבות.
<פנטהון אספה דויט: כל דבר שמועבר צריך גם ליוצאי אתיופיה.
<פנטהון אספה דויט: אנחנו כן צריכים, זקוקים לאותה יכולת של הנגשה של המידע, הנגשה של התרבות וזה גם משמר את התרבות של יוצאי אתיופיה, מעביר מהדור המבוגר לדור הצעיר.
<פנטהון אספה דויט: זה כלי לא לוקסוס, זה כלי חיוני מאוד שאנחנו כקהילה או הקהילה צריכה אותו כמו כל הקהילות.
<פנטהון אספה דויט: לכן אני כאן אומר, צריך לבוא ואני בא בדרישה להרחיב את השידור באמהרית לקהל יוצא אתיופיה.
אברהם נגוסה: תציג את עצמך לפרוטוקול.
<אלכסנדר מדבין: כן, אני מנהל מחלקת שידורים בשפה הרוסית.
<אלכסנדר מדבין: מטבע הדברים אני אדבר רק על שידורים בשפה הרוסית.
<אלכסנדר מדבין: אני רוצה להתרכז בבעיה אחת שהיא בעצם תת בעיה מבחינה כללית.
<אלכסנדר מדבין: אנשים במצב שנוצר, במצב הנוכחי, עובדים בתנאים בלתי נסבלים.
<אלכסנדר מדבין: אי אפשר לעבוד כך.
<אלכסנדר מדבין: לא מן הנמנע שבתנאים האלה אנשים פשוט יפרשו, לא משום שהם לא רוצים לעבוד, הם לא יכולים לעבוד.
<אלכסנדר מדבין: יש לנו כבר דוגמאות.
<אלכסנדר מדבין: אנשים פרשו משום שהם לא יכולים לשאת בעומס.
<אלכסנדר מדבין: בתקופה האחרונה אנחנו שמענו לא פעם ולא פעמיים שיכול להיות שזו המטרה, שהאנשים הוותיקים יפרשו ואנחנו ניקח לתאגיד החדש אנשים חדשים, עוד יותר טובים.
<שמעון אלקבץ: מי אמר לך את הדברים האלה?
<שמעון אלקבץ: מאיפה שמעת אותם?
<אלכסנדר מדבין: אחת מהעובדות שלנו שמעה את זה ממנהלת החטיבה.
<אלכסנדר מדבין: עכשיו הלאה, אל"ף, זו אשליה שאפשר לקבל אנשים חדשים יותר טובים, בי"ת, זו אשליה מסוכנת עד מאוד, מסוכנת עד מאוד, למה?
<אלכסנדר מדבין: אני אסביר.
<אלכסנדר מדבין: נניח שאנחנו צריכים לקבל אנשים חדשים, מי האנשים האלה?
<אלכסנדר מדבין: הם צריכים להיות מקצוענים, הם צריכים להיות אנשים מתורבתים, משכילים וגם שולטים בשתי שפות, גם בשפה הרוסית וגם בשפה העברית.
<אלכסנדר מדבין: בשפה הרוסית ברמת שפת אם ובשפה העברית ברמה מכובדת, בוא נגדיר את זה כך.
<אלכסנדר מדבין: מה זאת אומרת ברמת שפת אם?
<אלכסנדר מדבין: הם צריכים לא רק לדבר ולקרוא רוסית, הם צריכים לחשוב רוסית, הם צריכים להכיר את התרבות ואת ההיסטוריה הרוסית ואת המיתולוגיה הרוסית וכו' וכו' וכו'.
<אלכסנדר מדבין: אז אם אנחנו נצא מהנקודה הזו ונעשה עוד צעד אחד קדימה אנחנו נחשוב ככה, מי הם האנשים האלה?
<אלכסנדר מדבין: אנשים צעירים?
<אלכסנדר מדבין: לא, אי אפשר.
<אלכסנדר מדבין: כי אנשים שנולדו כאן בארץ או אלה שעלו ארצה בגיל רך הם לא מדברים רוסית.
<אלכסנדר מדבין: יכול להיות שהם מדברים, אבל רוסית היא לא שפת האם שלהם.
<אלכסנדר מדבין: פורמלית כן, אבל לא פורמלית לא.
<אלכסנדר מדבין: עברית זו שפת האם שלהם.
<אלכסנדר מדבין: גם במקרה הטוב שהם מדברים רוסית, הם מדברים עם מבטא אשכנזי, זאת אומרת שהר' שלהם היא ר' לא נכונה מבחינה רוסית, וגם הם מדברים עם אינטונציות וזה מצחיק מבחינת המאזין בשפה הרוסית.
<אלכסנדר מדבין: זה מצחיק.
<אלכסנדר מדבין: לא מדברים ברוסית ככה, אין אינטונציות כאלה ואין ר' כזו.
<אלכסנדר מדבין: אז אנשים צעירים לא מתאימים.
<אלכסנדר מדבין: אנשים מבוגרים גם לא מתאימים לנו, למה?
<אלכסנדר מדבין: כי הם לא שולטים בשפה העברית בצורה מכובדת.
<אלכסנדר מדבין: הרי זה ברור.
<אלכסנדר מדבין: אז מה הפתרון?
<אלכסנדר מדבין: שכבה דקה מאוד בגיל 40 פלוס מינוס, אלה שגרו במדינות חבר העמים במשך 20-25 שנה והשפה הרוסית היא שפת האם והם כבר קלטו את השפה העברית.
<אלכסנדר מדבין: הגיל צריך להיות 40 פלוס מינוס.
<אלכסנדר מדבין: אבל בואו נחשוב, בואו נהיה מציאותיים, בואו נעמוד עם שתי הרגליים על הקרקע, כמה אנשים כאלה יש בגיל 40 פלוס מינוס ששולטים בשתי השפות ומוכנים לעבוד ברדיו רק"ע באותה משכורת עלובה?
<אלכסנדר מדבין: הם כולם בהיי טק.
קסניה סבטלובה: אפרופו רשת ב'.
<אלכסנדר מדבין: כן, הם כולם בהיי טק.
<אלכסנדר מדבין: אנחנו לא נמצא אנשים כאלה.
<אלכסנדר מדבין: יכול להיות שבמקרה אנחנו נמצא איזה אדם עם כישרון מסוים שמתוך נסיבות אישיות כך וכך הוא מובטל אז הוא מוכן לעבוד.
אברהם נגוסה: מר אלכסנדר, אולי תתמקד - - -
<אלכסנדר מדבין: אני מסיים.
אברהם נגוסה: אני אשמח שתסיים, כי הזמן שלנו רץ, אבל אני רוצה שתתמקד.
אברהם נגוסה: למשל היו טענות שאמרו להם שיש תנאים טובים, לקחת עכשיו ולפרוש.
אברהם נגוסה: אתה מכיר עובדים שהלכו בכיוון הזה?
טלי פלוסקוב: אנחנו מכירים.
<אלכסנדר מדבין: כן, אני מכיר עובדים.
אברהם נגוסה: בגלל התנאים, לא בגלל שלחצו אותם לעזוב.
סופה לנדבר: הם עבדו בתנאים שהם היו צריכים לעזוב.
<אלכסנדר מדבין: אני מכיר אנשים כאלה שמוכנים לעזוב.
<אלכסנדר מדבין: הרי אנחנו מדברים על החלפת דורות, החלפת דורות זה תהליך ולא צריך להמציא את הגלגל, הגלגל הומצא כבר מזמן וקוראים לו רדיו רק"ע.
<אלכסנדר מדבין: כשאנחנו הגענו ארצה, כשאנחנו התחלנו לעבוד ברדיו רק"ע אנחנו היינו עולים חדשים, ירוקים, אבל יחד איתנו כתף אל כתף עבדו אנשים מהעלייה של שנות ה-70 שלימדו אותנו, שלימדו אותנו גם עבודה, גם שפה וגם ישראליות.
<אלכסנדר מדבין: כמה אנשים כאלה יושבים כאן?
<אלכסנדר מדבין: גם שמואל, גם מיכאל וכן הלאה.
<אלכסנדר מדבין: אז צריך לארגן את החלפת הדורות היום, אפילו אתמול, לא מחר, לא ב-31 במרץ.
<אלכסנדר מדבין: האשליה הזו שאפשר לקבל אנשים חדשים יותר טובים, זה מרשם ברור להמתת רק"ע, לא להחייאת רק"ע.
אברהם נגוסה: אני חושב, חיה, שנסתפק בשמעון.
אברהם נגוסה: יש לך מה להוסיף על מה שאמר שמעון?
<חיה בראל: אני רוצה רק להוסיף לגבי שפות אחרות שאף אחד לא מייצג אותן.
אברהם נגוסה: כן, בסדר, אנחנו נשמע.
סופה לנדבר: לא, אנחנו רוצים שפה רוסית.
סופה לנדבר: בגלל שנשארו לנו 20 דקות אנחנו - - -
אברהם נגוסה: אולי תעדכני אותנו על שפות אחרות, שנדע שהן לא נפגעות, ואז אנחנו נשמע גם אחרים, אבל בקיצור.
<חיה בראל: יש עלייה מצרפת מאוד גדולה וכבר לפני שמר אלקבץ הגיע לתפקיד לפני שנה פרשו עובדים בצרפתית והיום יש לנו שם עובדת אחת ברשות השידור.
<חיה בראל: למרות מכתבים שנשלחו וכו' וכו' לא קיבלנו שום דבר מהאוצר.
<חיה בראל: יש עוד שפות שנפגעות, גם אנשים באמהרית יעזבו בסוף החודש הבא, מתוך 7 יישארו 6, שניים בחצי משרה.
<חיה בראל: קשה מאוד להחזיק רשת במצב שנוצר.
<חיה בראל: ועוד הערה אחת רק לסיום.
<חיה בראל: אינני יודעת כמה מן האנשים שיושבים פה עבדו אי פעם במצב של פירוק, אם אנשים מבינים את המשמעות.
<חיה בראל: בשבילי זו פעם ראשונה, אבל בלימודי ה-EMBA שלי באוניברסיטת תל אביב שמעתי הרצאות על מצבים כאלה ואין הרבה מה לעשות.
<חיה בראל: השמועות רצות, אנשים חיים באי ודאות, ההוא שמע מההוא שההוא אמר ככה וזה אמר ככה וזה מצב מאוד מאוד מצוקתי.
<חיה בראל: אנחנו נמצאים בו כבר הרבה זמן וכשהחוק הזה חוקק לפני שנה, בקיץ שעבר, היו פה אנשים שהיו בקואליציה.
<חיה בראל: אני מוכרחה לומר את זה.
<חיה בראל: אני הלכתי עם מנהל הרדיו הקודם, ד"ר מיכאל מירו, לחברי כנסת ולשרים וביקשנו 'תעצרו את החוק הזה, צריך לראות קדימה, לא רק לאותו יום'.
קסניה סבטלובה: חבל מאוד שלא שמעו לך אז.
<חיה בראל: אף אחד לא הקשיב לנו, בגלל כל מיני טעמים פוליטיים ואני ערנית לזה, אני מאוד מבינה מה שקורה.
<חיה בראל: אני מבקשת רק לשים לב, יש פה אוכלוסיות, רוסית משודר, אנחנו משדרים בין 11.5 ל-12 שעות ביממה יחסית לשפות אחרות שמשודרות רבע שעה, לפעמים בערב.
<חיה בראל: יש לנו שפות יהודיות שאנחנו שומרים עליהן, שזה לדינו ואידיש וארמית ומוגרבית, וזה אדם אחד באידיש, שלושת רבעי משרה בלדינו.
<חיה בראל: אני מבקשת, במסמך שנגיש, לשים לב לדברים האלה.
<חיה בראל: אלה אוכלוסיות שהגיעו לארץ, הם צורכים את אותה תרבות ישראלית כמו שצורך כל עולה חדש וכל אדם שנמצא פה כבר מספיק שנים כדי לדעת שזה תהליך, כמו שאמר מר מדבין, אבל אנחנו עובדים בתוך תאגיד שפועל על פי חוק ואנחנו אנשי מקצוע ואנחנו מצדנו עושים כל מה שאנחנו יכולים.
<חיה בראל: הבעיה של רק"ע - - -
סופה לנדבר: סליחה, אני יכולה לעצור אותך?
<חיה בראל: רק עוד משפט אחד.
סופה לנדבר: לא, סליחה, אני רוצה לעצור אותך ואני מבקשת סליחה.
סופה לנדבר: תשמעו, אנחנו הגענו לכאן לישיבה פעם נוספת בגלל רדיו רק"ע.
סופה לנדבר: יש לי כבוד, בתור שרה לשעבר, לכל השפות, לכל העליות, אבל יש פה בעיה.
סופה לנדבר: מיליון וחצי איש דורשים את רדיו רק"ע, רשות שידור ברוסית, ולא בגלל שזאת פריבילגיה שלנו, בגלל שהחובה של מדינת ישראל שהאנשים האלה יקבלו כיוון ודרך - - - אנחנו התאספנו ואנחנו נצא עם כלום.
סופה לנדבר: נשארו לנו רק כמה דקות לפני התחלת הישיבה במליאה ואני מבקשת ממך, עם כל זה שקשה לי לבטא את זה, אנחנו שמענו מהעובדים שאת מאיימת על אנשים, מחזיקה אותם קצר, מתייחסת בלי כבוד.
סופה לנדבר: נכון, הפירוק זה לחץ, אבל בלחץ צריכים לעמוד ואם ההנהלה לא מסוגלת לעמוד בלחץ אז יכול להיות שהיא פורשת.
סופה לנדבר: בלחץ כולם עומדים כצוות אחד.
סופה לנדבר: אני ניהלתי צוות לא קטן ובלחצים הצוות הזה עבד סביב השעון, וזה בגלל היחס.
סופה לנדבר: אני, כחברת כנסת, דורשת יחס לעובדים של רדיו רק"ע.
סופה לנדבר: אני חושבת שעם הרגשה אסור להתווכח.
סופה לנדבר: אם ההרגשה הזאת נמצאת בתוך רדיו רק"ע זה גרוע ביותר.
סופה לנדבר: אנחנו אומרים לכם כאן, הם לא עבדים, הם אנשים מקצועיים ביותר, עם השפה הרוסית והשפה העברית, אנשים מקצועיים שמשרתים את העלייה הזאת ואני חושבת שעכשיו עידוד העלייה גם בזכותם.
סופה לנדבר: אנחנו מבקשים שתיתנו להם פתרון דווקא ברדיו רק"ע.
סופה לנדבר: עם כל זה שאני מכבדת את כל העליות, אני יודעת שיש גידול בעלייה מצרפת ויש עוד כמה מדינות שעומדות בדרך לעלייה, אבל רדיו רק"ע, אנחנו לא משווים אותו לאף אחד ולא לשום דבר אחר ולכן אנחנו מבקשים תתייחסו בכבוד לאנשים האלה ותנסו להחזיר את האנשים המקצועיים.
סופה לנדבר: פרשו לפנסיה?
סופה לנדבר: מצוין, אבל בזמן הפירוק שיעבדו וישרתו את המיליון וחצי איש.
סופה לנדבר: ככה אנחנו מרגישים, ככה אנחנו חבים כלפי האנשים האלה ואני חושבת שגם אתם צריכים לחוק איתנו באותה הרגשה.
קסניה סבטלובה: חיה, יש לי שאלה עניינית אלייך, וגם אליך, אלכסנדר, עד כמה אתם מעורבים בהקמה של תאגיד השידור הישראלי הציבורי המיתולוגי שיוקם.
קסניה סבטלובה: מתי הוא יוקם אני לא יודעת, אבל כשאומרים לנו שתוקם תחנה שתשדר 24 שעות, מה זה אומר?
<שמעון אלקבץ: זה מעכשיו, זה לא קשור לתאגיד החדש.
קסניה סבטלובה: בסדר, אז אני שואלת ממי יוקם?
קסניה סבטלובה: מי ישדר בתחנה הזאת?
קסניה סבטלובה: אלה אנשים חיצוניים שיבואו מחוץ לארץ?
קסניה סבטלובה: שיבואו מהמאדים?
קסניה סבטלובה: מי האנשים האלה.
קסניה סבטלובה: זה במיוחד בעקבות הדברים שלך, אלכסנדר, שיש כמה אנשים, כמות מצומצמת מאוד של אנשי מקצוע שהם כבר עובדים במקצוע הזה.
קסניה סבטלובה: מי מהם שמע על משהו שכבר מתבשל, איזה תהליכים קורים, מה אנחנו יודעים על זה.
קסניה סבטלובה: אני חושבת שהגיע הזמן לשאול גם על הדברים האלה.
קסניה סבטלובה: מרץ זה עוד מעט, אנחנו עכשיו סוף נובמבר.
<שמעון אלקבץ: אבל עוד פעם, זה לא קשור למרץ.
<שמעון אלקבץ: אנחנו נמצאים עכשיו - - -
קסניה סבטלובה: אני חושבת שהכול קשור לכול.
קסניה סבטלובה: מפרקים ואחרי זה מקימים - - -
טלי פלוסקוב: אנחנו נורא מפחדים שבמרץ אנחנו נגיע ולא יהיה שום דבר.
קסניה סבטלובה: נכון, אנחנו מתקרבים למרץ.
קסניה סבטלובה: אני חושבת שזה לא הגיוני בכלל שאנחנו עוסקים ב - - - ואנחנו אומרים על ההכנות, לחכות, האם - - -
אברהם נגוסה: אני אשמח שתתייחס לזה בקיצור, אבל פה אני חושב שהגענו להסכמה, לסיכום, איתו שתוך שבוע ימים הוא מגיש לנו תכנית על הנושא הזה.
אברהם נגוסה: ואז אנחנו נביא את שר האוצר, את מנכ"ל משרד התקשורת, כך סיכמנו עכשיו.
<שמעון אלקבץ: אני אתייחס במסמך גם לנושא של ה-24 שעות, אבל רק במשפט אחד אני חייב להגיד שגם לי אין שום קשר כרגע לתאגיד השידור הישראלי החדש שאמור להיות מוקם.
<שמעון אלקבץ: אנחנו האנשים שקיבלנו מנדט וקיבלנו אישור של בית המשפט לפעול בפירוק, בכביש 1, עד ה-31 במרץ.
<שמעון אלקבץ: בכביש השני נוסע במקביל תאגיד השידור החדש שעדיין לא יודעים מי יהיו המנהלים שם, הם בשלבי סיום.
<שמעון אלקבץ: אני יכול להגיש פשוט מתוך ניסיון, הייתי בוועדת האיתור ואני יודע שהתהליך הזה פחות או יותר הסתיים ואני מניח שבמהלך הזמן הקרוב הם יפרסמו את התוצאות שלהם ואז אני אדע אם אני גם ממשיך לתאגיד השידור החדש, אני מאוד מקווה שכן.
<שמעון אלקבץ: לגבי השידור של ה-24 שעות, זה בתוך הבית של הפירוק.
<שמעון אלקבץ: למרות שאת יכולה להגיד לי 'שמעון, אבל איך אתה אומר דבר כזה?
<שמעון אלקבץ: אנחנו עם 18 עובדים', לא 17, 'בשפה הרוסית, גם ככה קשה לנו, עכשיו אתה מדבר על 24?' אני אומר כן, אני פותח את הדלת, שם רגל, קודם כל 24.
<שמעון אלקבץ: גם אם יהיה לנו קשה, גם אם זה יהיה בלתי אפשרי אנחנו נשדר מוזיקה - - -
טלי פלוסקוב: את אותם 18 - - -
<שמעון אלקבץ: לא, אני לא אומר את אותם אנשים.
קסניה סבטלובה: - - - שידורים של 24 שעות לא נוצרים תוך רגע אחד, הם נוצרים תוך חודשים - - -
<שמעון אלקבץ: גברתי, אני מתעקש שהביטוי חילופי דורות, מבחינתי לפחות, זה שילוב של דורות.
<שמעון אלקבץ: אני מבחינתי לא מאמין בחילופי דורות, אני מאמין שהוותיקים והצעירים ביחד יעשו את העבודה.
טלי פלוסקוב: שמעון, אנחנו רוצים להבין, ב-24 שעות שאתה מדבר עליהן, יש לך אפשרות לגייס עובדים נוספים?
<שמעון אלקבץ: התשובה היא שכרגע לא.
<שמעון אלקבץ: מה שאני מתכנן לעשות זה שני דברים, האחד, אנחנו מסתמכים על כוח האדם הקיים במרכיב השעות הקיימות.
<שמעון אלקבץ: אני לא אבוא ואגיד לאותם אנשים שעובדים היום 'תעשו עוד 7 שעות', או עוד 12 שעות או עוד 8 או 9 שעות, אלא אנחנו נשדר עריכות מוזיקליות כדי להרוויח קודם כל את התדר.
<שמעון אלקבץ: כי אם אנחנו לא ניקח את זה אנחנו פשוט נאבד את זה.
טלי פלוסקוב: אוקיי, עכשיו הבנתי.
טלי פלוסקוב: תשימו מוזיקה, הבנתי.
<שמעון אלקבץ: אבל מוזיקה שתהיה מגובה, עם עריכות, בצורה מסודרת.
<שמעון אלקבץ: יש לנו קרוב ל-40 תחנות רדיו של 106, מדובר בתחנות הרדיו החינוכיות, 14 מתוכן הן 14 תחנות שעובדות בקמפוסים, באוניברסיטאות, חלק גדול מהסטודנטים שם ומהסטודנטיות שם הם עולים מחבר העמים, הם בני העדה האתיופית, הם דוברי השפה.
<שמעון אלקבץ: נכון, הם לא דוברי השפה המושלמת, אבל אני לא מחפש את השפה המושלמת, אני מחפש לקרב אותם, הם יתחילו להשתלב, גם כמפיקים וגם כמתמחים, וגם בשעות הלילה הם יעשו את המוזיקה שהצעירים אוהבים, וננסה למצוא איזה משימה שמתאימה - - -