GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודד פורר: אני אומר לכם שאיפה שהממשלה לא מסוגלת ליישם את ההחלטות שלה - - -
יעקב מרגי: זה שייך לאחד ממקצועות הבריאות.
<קריאה: יכול להיות, פיצול אישיות.
<קריאה: יכול להיות שיש - - -
יעקב מרגי: אתה אמרת, לא אני.
עודד פורר: אבל איפה שהממשלה לא פועלת אז ראוי שהמחוקק יפעיל את יכולותיו ואת סמכויותיו.
עודד פורר: אני אומר את זה גם לחבריי פה ממשרד הבריאות, שאת חלקם אני גם מכיר היטב, וצריך להבין שגם המשרדים האחרים, כולם כל הזמן מסתכלים על משרד הבריאות, גם צריכים להבין שהקצב לגבי העלייה מצרפת צריך להיות אחר.
עודד פורר: ובכלל לגבי העולים.
עודד פורר: היום העלייה מצרפת מהווה קרוב לשליש ממספר העולים לישראל.
עודד פורר: השינוי המהותי הוא לא רק העובדה שהם הפכו להיות חלק משמעותי בקרב העולים בכל שנה, אלא הגידול העצום שהוא פי ארבעה מהממוצע.
עודד פורר: זה הפך להיות סוג של בסיס.
עודד פורר: אני אומר לכם שבמקום 7,000 עולים בשנה שמגיעים מצרפת, אם הממשלה תפעל נכון יכולים להגיע 14,000 עולים.
עודד פורר: בשביל זה צריך לעשות את הפעולות הנדרשות, אבל המסר שאנחנו משדרים כרגע לצרפת זה 'אל תגבירו את הקצב, כי אנחנו לא עומדים בו' והמסר צריך להיות הפוך.
עודד פורר: כשממשלת ישראל בשנות ה-90 רצתה לקלוט מיליון עולים אז ידעו לשים מגורים, ידעו לתת להם אפשרויות של קליטה, היא לא הייתה הכי מיטבית בשנים הראשונות אבל תסתכלו מה קרה לעלייה הזו, ולא דובר על 7,000, דובר על 1,250,000 איש.
עודד פורר: אז אנחנו לא מסוגלים להתמודד עם 7,000 או 10,000 או 20,000 או 30,000 עולים מצרפת בשנה?
עודד פורר: אפשר.
עודד פורר: בהקשר הזה, רק תבינו מה קורה.
עודד פורר: למשל אנחנו בזמנו, בשנה שעברה, דיברנו על זה שניתן מענק יזמות, מענק למי שפותח עסק, כי רבים מהעלייה מצרפת זה בעלי מקצועות חופשיים.
עודד פורר: אמרנו, כשמישהו עולה וסוגר את העסק שלו וצריך לפתוח עסק מחדש, יש פה הוצאות וצריך לתת איזה שהוא מענק.
עודד פורר: אז מתי פתחו את המענק הזה?
עודד פורר: ב-13 בדצמבר אמרו לעולים מצרפת 'יש לכם אפשרות לקבל את המענק, למי שיירשם עד 31 בדצמבר'.
עודד פורר: נתנו שבועיים למענק הזה, שנה אחרי שהכרזנו עליו.
עודד פורר: אמרו שנתרגם את הדיפלומות, בהתאם להחלטת הממשלה, שהממשלה תממן את תרגום הדיפלומות.
עודד פורר: אז פתחו את זה ב-17 בדצמבר לתרגום בדיפלומות עד ה-31 בדצמבר, מי שיגיש יתרגמו לו את הדיפלומה.
עודד פורר: ככה לא עושים שינוי מ-7,000 ל-14,000 עולים.
עודד פורר: כשאני אומר המחוקק ייכנס, אז הנה, אנחנו הגשנו שתי הצעות חוק השבוע, חברי גם חתום על זה, עוד חברים פה חתומים על הצעות החוק האלה.
עודד פורר: אני אומר את זה פה למשרד הבריאות, כי אחת הבעיות היא שאתם פועלים בקצב שהוא לא מספק.
עודד פורר: האחת היא הצעת חוק שאומרת שתהיה ועדת ערר על החלטות מנהל משרד הבריאות, ועדת הערר תהיה של השר ואפשר יהיה לערור לשר לפני שפונים לבית המשפט.
עודד פורר: זה הצעת חוק אחת לגבי הכרות במקצועות הבריאות, שאני לא רואה שום סיבה שהיא לא תעבור במסלול ירוק ומהיר.
עודד פורר: הצעת החוק השנייה אומרת, אנחנו נחיל את הכללים של האיחוד האירופי על הכרה במקצועות רפואה.
עודד פורר: זאת אומרת שאם האיחוד האירופי קבע תקנות בתוכו איך עוברים ממדינה למדינה ואיך רופא מצרפת יכול לעבור לאנגליה ואיך רופא מאנגליה יכול לעבור לספרד, נחיל את התקנות האלה עלינו בשינויים המחייבים, איפה שחייבים ידע של שפה, ידע של - - -
יעקב מרגי: אצלנו קבעו תקדים.
יעקב מרגי: אתה יודע מה התקדים?
יעקב מרגי: שהרופא שעלה בשנות ה-90, היה חייב לעבור דרך עובדי התברואה של העירייה ואחר כך ראינו אותו בבתי החולים.
עודד פורר: זה היה חלק מההכשרה.
יעקב מרגי: זה ביזיון - - -
עודד פורר: אז אני אומר לך שאם אנחנו רוצים להיות, חבר הכנסת מרגי, דומים לאיחוד האירופי ומשווים את עצמנו כל הזמן לנתונים של ה-OECD, אז רופא שיכול לעבור בתוך האיחוד האירופי, הרי כשאני הולך לרופא בפריז, זה רופא שעבר בתוך האיחוד האירופי כנראה.
עודד פורר: נחיל את הכללים שחלים על האיחוד האירופי, ואני אומר לך, בהצעת החוק אנחנו גם עשינו את השיקול שאומר שנמנע מאנשים לצאת מישראל ללמוד שם כדי לקבל את הרישיון, ההקלות האלה יחולו רק על מי שחי באותה מדינה לפחות שמונה מתוך עשר השנים שקדמו ללימודיו את התואר.
עודד פורר: זה שינוי משמעותי, זה שינוי שיאפשר גם לרופאי השיניים, גם לאחיות, גם לפיזיותרפיסטים וגם לרופאים מצרפת לבוא ולעבוד בישראל.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת יחיאל חיליק בר.
יחיאל חיליק בר: כדי באמת לקצר.
יחיאל חיליק בר: תראה, קודם כל גם לי נמאס מהתקליט השבור הזה של החלטות ממשלה וגם כנסת שמתקבלות, ישבנו כשסופה הייתה פה, דנו כמעט באותם דברים בנוגע לעולי אתיופיה, בנוגע לעולי צרפת, לעולים מהמערב, היישום והמעקב אחרי ביצוע ההחלטות זה ביזיון שצריך לדבר עליו.
יחיאל חיליק בר: אני מאוד שמחתי לשמוע השבוע את הממשלה מתפארת ומתגאה, ובצדק, שאנחנו בשנת שיא של עולים חדשים, בעיקר ממדינות המערב, 30,000.
יחיאל חיליק בר: היא רק שכחה להגיד או להצביע - - -
יעקב מרגי: זה למרות הממשלה.
יחיאל חיליק בר: היא רק שכחה להגיד או להצביע על הקשיים העצומים.
יחיאל חיליק בר: אני רק השבוע נפגשתי בפאב תל אביבי עם 100 עולים חדשים ממדינות המערב, יותר ממחציתם היו עולי צרפת שבאמת כבשו את התחום הזה.
יחיאל חיליק בר: הקשיים ששמעתי מולם, הם מתארים את זה יפה, גם רן מלמד וגם יערה בצלאל רובין בדוח שלהם, באמת יישר כוח על העבודה שלכם, הקשיים שהם רואים, לנו כחברה הם שקופים.
יחיאל חיליק בר: אנחנו כחברה או כממשלה צריכים לוודא שכל עולה כזה אחרי תקופת זמן נורמלית מסוימת מקבל יכולת לשלוט בשפה העברית גם בקריאה ובכתיבה.
יחיאל חיליק בר: אני אפילו לא מדבר על פיתולי הבירוקרטיה, שאנשים כמונו ששוחים בחומר ובעברית לא יודעים בכלל מה זה ביטוח לאומי ומה אני צריך לעשות מולו וכו', אז קל וחומר אדם שבא מצרפת ומוצא את עצמו תקוע עם איזה חוב, כי הוא לא ידע על איזה שהיא הנחיה שיש.
יחיאל חיליק בר: ואגב, חוב קטן כזה, אותו חוב של 20,000 שקל שאתם מתארים בדוח שלכם, הדוח שלידי, זה משהו שמתגלגל ויכול לדפוק למשפחה חיים שלמים ואת כל העלייה.
יחיאל חיליק בר: אגב, צריך לעקוב אחרי עוד תופעה והיא תופעה של נשירה, זאת אומרת של אנשים שאומרים 'באנו', מתוך באמת ציונות אמיתית, רובם היו מבוססים במדינות שלהם, משכילים, באו לפה מתוך ציונות, מתוך רצון לחזק את החברה הישראלית, התופעה של חזרה של עולים, לא רק מצרפת, מכל מדינות המערב, למדינות המוצא שלהם, היא תופעה מדאיגה, שהאחוזים שלהם עדיין לא דרמטיים אבל הם הולכים וגדלים ואנחנו מאבדים את הכוחות האלה.
יחיאל חיליק בר: ואלה לא אנשים שנמאס להם כי יש פה טרור, אלה אנשים שבאים לפה למרות הטרור ואולי כדי לחזק את החברה הישראלית, אבל הם חוזרים למדינות המוצא שלהם בעיקר בגלל שגם הבירוקרטיה, גם חוסר ההיכרות שלהם עם גופי המערכת, היכולת של הבנת השפה העברית, והנכונות שלנו כחברה לקלוט אותם, לחבק אותם, היא נכונות ששואפת לאפס.
יחיאל חיליק בר: אני רוצה להגיד לך, ידידי מרגי, וגם לך, ידידי אלאלוף, לפני שבועיים הגשתי הצעת חוק מאוד מאוד פשוטה, אתה דיברת על הצעות חוק, שאומרת שמתוך אלפי ועשרות אלפי התקנים של שירות המדינה, ביקשתי להקצות 3%-4% מהתקנים האלה לעולים ממדינות המערב שנמצאים פה עד חמש שנים.
יחיאל חיליק בר: תאר לך שאת האנשים היקרים האלה אנחנו - - -
יעקב מרגי: רק ממדינות המערב?
יחיאל חיליק בר: כן, ואתיופיה, אגב.
יחיאל חיליק בר: אמרתי, מדינות המערב ואתיופיה.
יעקב מרגי: - - - אתה יודע למה?
יעקב מרגי: יש החלטת ממשלה על 1% מעולי אתיופיה, הם לא מצליחים ליישם אותו.
יחיאל חיליק בר: אתה יודע מה?
יחיאל חיליק בר: הלוואי.
יחיאל חיליק בר: אבל אנחנו מראים כמה דברים, אחת, שהמדינה מוכנה לחתוך מהבשר החי שלה ולקלוט אותם במקומות הכי חשובים לה, שירות המדינה.
יחיאל חיליק בר: אם אנחנו נקצה 2%-3% לעולים ממדינות המערב שנמצאים פה, ואתיופיה, בהצעת החוק שלי, ואתה יודע מה?
יחיאל חיליק בר: אנשים לא יצטרפו כי יש להם עבודה וכו', אבל תאר לך שאתה קולט אותם אצלך במשרד, בוועדות השונות וברשויות ובמוסדות השונים במדינת ישראל.
יחיאל חיליק בר: אל"ף, אתה מחבר אותם לעורק הראשי של ישראל, בי"ת, הם רוצים להיות חלק מהמערכת הזאת ואתה יודע מה?
יחיאל חיליק בר: גם לא יקרה לנו כלום, אנחנו רק נרוויח כנראה כוח עבודה טוב.
יחיאל חיליק בר: ולכן, אדוני היושב ראש, אני מבקש שהוועדה הזאת בראשותך, ואני בטוח שנעשה את זה, גם תעקוב ותחייב ליישם החלטות ממשלה והחלטות כנסת, וגם תסייע בקידום חקיקה שתעזור - - - לא כל הדברים הנבונים והנכונים צריכים לבוא מעמותות בחוץ, כמו עמותת ידיד.
יחיאל חיליק בר: אנחנו יודעים גם ויכולים, וחייבים אגב, זה תפקידנו, ליזום את ההעדפה המתקנת הזאת.
יחיאל חיליק בר: אם לא נעשה את זה, שתי אופציות, או שהם יחזרו לארצות מוצאם, בלית ברירה ובעצב רב, או שהם ייקלטו פה לשוליים של החברה הישראלית ואנחנו, את כל המטרה הציונית של עלייה וחיזוק החברה נפספס וזה חבל מאוד.
אברהם נגוסה: כמו שאמרתי בהתחלה, קיימנו דיון בעניין בוועדה המשותפת עם העבודה, הרווחה והבריאות, ובעוד חודש אנחנו הולכים גם לקיים - - -
סופה לנדבר: למה עוד חודש?
סופה לנדבר: למה לא מחר, או בשבוע הבא לעשות את זה?
אברהם נגוסה: זה מה שנקבע.
סופה לנדבר: אז צריכים לשנות את התאריך.
סופה לנדבר: אם אנחנו רוצים, התאספנו כאן לא רק סתם לדבר, לעשות ולקדם, אז בוא, כיושב ראש ועדה תקדם את זה.
סופה לנדבר: תהפוך שולחן של הממשלה, אתה קרוב לראש הממשלה, תגיד, הוא קיבל את ההחלטה יחד איתנו, ביוזמה שלנו - - -
אברהם נגוסה: כשיהיה לך התור תדברי.
אברהם נגוסה: אני אדבר גם עכשיו וגם כאשר יגיע התור שלי.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת יעקב מרגי ,אחד היוזמים, בבקשה.
יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב ראש.
יעקב מרגי: אני חושב שהדיון חשוב.
יעקב מרגי: תודה לחברת הכנסת קארין אלהרר, שגייסה אותי לסוגיה.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר, עוד לא נגענו בקשר של מערכות החינוך בילדי העולים, בקשיי השפה ואי ההתאמות.
יעקב מרגי: יש שם תופעה קשה, זה לא היה קורה להם במדינות מוצאם.
יעקב מרגי: אנחנו לא למדנו, לצערי הרב, אני לא סתם ביקורתי בסוגיה הזו ואין אצלי עניין של קואליציה-אופוזיציה.
יעקב מרגי: לא למדנו משום עלייה, לא מהעלייה שאני עליתי בשנות ה-60, לא מהעלייה גדולה שאחרי זה הייתה, ב-67', ממדינות צפון אפריקה, לא מהעליות של שנות ה-90, אני קופץ על העלייה של שנות ה-70 וה-80, גם ממדינות חבר העמים לשעבר, כמו העלייה מגיאורגיה, לא, מהעלייה האחרונה, הגדולה, המסיבית ממדינות חבר העמים, שהיינו צריכים להפיק את כל הלקחים.
יעקב מרגי: לא הפקנו ולא למדנו.
יעקב מרגי: אנחנו אלופים בהצהרות, באמפתיה, בלחבק כשקורה משהו, כמו שאני אומר בכל הדיונים, אנחנו יודעים לעבוד כשהמציאות טופחת לנו בפרצוף, או בשעת חירום, ברגיעה אנחנו לא יודעים לעבוד כמדינה.
יעקב מרגי: ברגיעה בשוטף אנחנו בתופעת הסמוך.
יעקב מרגי: יהדות צרפת, מדינת רווחה, קחו בחשבון שבצרפת זו הייתה מדינת רווחה, הם עלו מרצון.
יעקב מרגי: נכון שיש שם אווירה של אנטישמיות, אבל הם עלו, הם יכלו לבחור מדינות אחרות, יכלו לעבור לכל מדינה שהם רוצים באירופה, הם בחרו, למרות הכול, הם ידעו שיהיו קשיים, אבל לא האמינו עד כמה המדינה אטומה.
יעקב מרגי: ועכשיו נתמקד במספר משפטים קצרים בסוגיה שאליה התכנסנו, מקצועות הרפואה והפרא רפואיים.
יעקב מרגי: רבותיי, זו לא מדינת עולם שלישי, צרפת, בחירום צריך לעבוד מחוץ לקופסה.
יעקב מרגי: כל ההצלחות שלנו במדינה הזו, מאז שהיא קמה עד היום, עד הלום ומה שיהיה, זה בזכות אנשים שחשבו מחוץ לקופסה.
יעקב מרגי: מספיק עם הקריטריונים ועם הנהלים שיש בשגרה.
יעקב מרגי: כשיש עלייה אין נהלים בשגרה.
יעקב מרגי: אני מכיר את הקנאות והשמרנות, ונדרשנו לזה בוועדה של ידידי חבר הכנסת אלי אלאלוף בקדנציה הקודמת.
יעקב מרגי: אני קורא להר"י, קורא למשרד הבריאות, קחו את זה לידיים, תהיו נדיבים, זו עלייה.
יעקב מרגי: תסגרו את כל הפרצות.
יעקב מרגי: אני לא אומר להתפשט, אבל זו מציאות, הם שירתו במדינות מוצאם במקצועות האלה.
יעקב מרגי: מה, אנחנו רוצים לראות אותם מטאטאי רחובות?
יעקב מרגי: אנחנו רוצים לראות אותם עובדי תברואה בעירייה, בכל מיני מקצועות משפילים, כמו שחווינו וראינו את העלייה הקודמת?
יעקב מרגי: מספיק.
יעקב מרגי: השמים נפלו כשקלטנו את העלייה הקודמת בסוף למערכות הבריאות והמערכות הטכנולוגיות?
יעקב מרגי: בכל המערכות התברכנו בהם.
יעקב מרגי: השמים נפלו?
יעקב מרגי: המדינה קרסה?
יעקב מרגי: זה רק תרם.
יעקב מרגי: ואנחנו כאילו לא קרה כלום, כאילו פעם ראשונה אנחנו קולטים עלייה, כאילו פעם ראשונה אנחנו מתמודדים עם מה שנקרא עולים חדשים.
יעקב מרגי: ועד מתי?
יעקב מרגי: תודה, אדוני.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת אלי אלאלוף.
אלי אלאלוף: אני לא אלך להגיד דברים נעימים, אבל יש לי הרגשה שאנחנו נשגע את העולים שהעזו לבוא לפה בדיונים בכנסת ובשימוש בעלייה הזאת, ההתנפלות בראייה פוליטית עליהם.
אלי אלאלוף: אז אני מציע, קודם כל בואו נעשה חשבון נפש אישי.
אלי אלאלוף: גב' סופה לנדבר, הישיבה עם שר הבריאות, על פי בקשתו, נדחתה מהשבוע הזה ל-11 בינואר.
סופה לנדבר: זה לא חודש.
סופה לנדבר: הוא אמר חודש.
אלי אלאלוף: אז בבקשה, אבל על זה היה לך נאום מלא אנטי.
אלי אלאלוף: אז כן, אנחנו עושים ישיבה על כל מקצועות הבריאות בבת אחת.
אלי אלאלוף: לא במקרה הוא ביקש לדחות את הישיבה, כי הוא באמריקה, בשליחות המדינה.
אלי אלאלוף: הישיבה ב-11, היא אמורה לטפל בכל המקצועות, כי השר מאמין שבעזרת הוועדה הוא יכול להתנגד ולחייב את מערכת הבריאות לתת תשובה לכל המקצועות.
אלי אלאלוף: תתכוננו במשרד הבריאות.
אלי אלאלוף: פרופ' אפק מכיר טוב את הנושא, הוא ראה אותו בשטח, הוא ראה כמה אנשים מצפים לתשובות מיידיות.
אלי אלאלוף: הרעיונות של עודד ושל אחרים יילקחו בחשבון בדיון הזה.
אלי אלאלוף: אני גם מציע שלא נקיים דיון כל הזמן, הצרפתים מנומסים, אתם יודעים את זה.
אלי אלאלוף: אני, לשמחתי, מרוקאי, אז פחות מנומס.
אלי אלאלוף: אבל מספיק לטרטר אותם על דיון של דיון של דיון.
אלי אלאלוף: המסמך הזה, שנפל בידינו, על ידי עבודה של הממ"מ, הוא בא בנובמבר, הוא כבר נלמד, אנחנו נבוא ב-11 עם דיון מסודר.
אלי אלאלוף: באמת, אני פונה אליך, אברהם, כיושב ראש ועדת הקליטה.
אלי אלאלוף: זה לא במקרה שזה נמצא ובהסכמתך ואני הצעתי שנעשה ועדה משותפת, כדי שזה יהיה ענייני, מקצועי, אתה צריך לבוא עם הראייה של ממונה בכנסת על תיק הקליטה ואנחנו באים עם הראייה של נציג הוועדה שאחראית על נושא הבריאות ותעסוקה.
אלי אלאלוף: זה לא במקרה.
אלי אלאלוף: ואם צריך, אני מקווה פחות, רווחה גם.
אלי אלאלוף: אז לזה יש מערכת, בואו נחיה איתה, בואו לא נשגע את כולם וכל אחד מושך לכיוון - - - בלי לפגוע, אני גם פוליטי, אבל לא להרבה זמן, לשמחתי, מספיק לעשות מנושא כל כך חשוב, כל כך לאומי, כל כך חייב להיות ממלכתי, שאני מציע שנקיים דיונים עם מטרות ברורות להשגה.
אלי אלאלוף: כרגע, תאמינו לי, אף אחד, עם כל הכבוד, בלי לפגוע באף אחד חס ושלום, לא יחדש בדיון הזה, הכול נאמר, הכול ידוע.
יעקב מרגי: אנחנו באנו לסייע לכם לדיון עם השר.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים ב-11, והשר מוכן, תדעו, זה שר, אני בטוח, שמילה אצלו זה מילה, אנחנו נקיים את הדיון וכל החברים שיושבים פה, רובם חברי כנסת של הוועדה, ומי שלא בוועדה, אתם יודעים שזו ועדה שפתוחה לכל חברי הכנסת, בואו ונעמוד ונגמור את הסיפור, יהיו לנו שעתיים של דיון מאוד ממצה, אני מקווה, כדי שנגיע להחלטות אופרטיביות ומחייבות.
אלי אלאלוף: לא יכול להיות שאנחנו חיים הנחיה של פקיד זה או אחר, שלפי המצב רוח שלו אנחנו מחוקקים חוקים.
אלי אלאלוף: לכן השר ביקש מה שביקש ממני ונעניתי, לטובת כל ההערות שנאמרו פה.
אברהם נגוסה: לגבי ה-11, לא היינו מעודכנים, אז זו בשורה טובה באמת.
קארין אלהרר: אני יכולה להשיב?
אברהם נגוסה: בקיצור.
קארין אלהרר: ממש בקיצור.
קארין אלהרר: הדיון המהיר הזה הוגש בלי שמישהו ידע על קיומה של הישיבה, לפחות לא המציעים, זה דבר אחד.
קארין אלהרר: דבר שני, אם יש מישהו שאני סומכת עליו בכנסת, זה כמובן אתה, אני רק מפנה את תשומת לבך לעניין שהנושא הזה הוא בידיעת כל הגורמים הממשלתיים, כפי שאתה היטבת לומר, משנת 2010.
קארין אלהרר: משנת 2010 קמות ועדות.
קארין אלהרר: יותר מזה, הייתה החלטת ממשלה שגם היא לא יושמה.
קארין אלהרר: אני מאחלת לך ואני יודעת שלך יש את הכוחות להזיז, אני פשוט מאחלת לך ולעולים שהדבר הזה יבוא על פתרונו.
יעקב מרגי: אם השר מבקש סעד מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, תבינו כמה הפקידות לא רוצה לזוז מעמדתה.
קארין אלהרר: אני סומכת על אלי, לא על אף אחד אחר.
סופה לנדבר: אולי שאנחנו נשמע מסמנכ"ל משרד הבריאות?
סופה לנדבר: למה עד היום לא היה יישום של המסמך הזה והחלטת הממשלה?
סופה לנדבר: זה מאוד מעניין, למה הם לא קיבלו את אותם רופאים ומה יכול לעשות שר אם ה - - -
אברהם נגוסה: יש לנו בשורות של התקדמות, בואו נברך על זה ונתקדם.
סופה לנדבר: אני שואלת, קריאת ביניים מותר.
אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת שרן השכל.
אברהם נגוסה: גם אחת מהיוזמים לדיון.
קסניה סבטלובה: תודה, כבוד היושב ראש.
קסניה סבטלובה: אני אדבר בקצרה מאוד, כי באמת באתי כדי לשמוע את האנשים שיסבירו, אם יש נייר, אז מדוע הוא לא יושם?
קסניה סבטלובה: וגם להביע כעולה, כבר לא חדשה, אבל בהחלט ככזאת שיודעת מה עובר על העולים במדינה הזאת וכמה לא קל להיקלט.
קסניה סבטלובה: קל לעשות עלייה, לא קל להיקלט.
קסניה סבטלובה: אני חושבת שאנחנו כחברי הוועדה וכל מי שבא לפה, אנחנו מאוחדים ברצון הזה, לעזור לעולים שבאו למדינה שלנו, כדי שלא יחזרו, כדי שגם לא תהיה להם הרגשה קשה, כדי שהם יידרדרו פה, לא מבחינת המצב הכלכלי שלהם, כדי שישמרו על המעמד החברתי שהם הגיעו אליו.
קסניה סבטלובה: פה אני מדברת כמובן גם על העלייה הברוכה מצרפת, אבל גם על עליות אחרות ועל כאלה שנמצאים פה כבר הרבה שנים וכאלה שכבר לא מוגדרים כעולים חדשים, ואנחנו מחויבים לפנות גם לבעיות שלהם, לעזור להם להיקלט ולבדוק, אם דברים לא נעשו קודם, כשהם הגיעו, כשאנחנו הגענו, כשהעלייה שלי הגיעה וגם כשהעלייה שלך הגיעה ולא היה טיפול כזה ולא היו ועדות כאלה פרטניות אז בתחילת שנות ה-90 ולא בסוף שנות ה-80.
קסניה סבטלובה: שאנחנו עכשיו נפתור גם את הסוגיה של אלה שמגיעים עכשיו, כי הם ראויים לזה, וגם של אלה שכבר נמצאים בארצנו.
קסניה סבטלובה: כי אנחנו מחויבים גם להם.
אלי אלאלוף: גם תודה בשם חברת הכנסת נורית קורן, היא ביקשה ממני להגיד שהיא עוקבת אחרי הדיון והיא מתנצלת שהיא לא פה.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת שרן השכל.
שרן השכל: היה חשוב לי ליזום את הדיון הזה גם מכמה סיבות.
שרן השכל: אחת, קודם כל באמת לעגן פה את כל המשרדים ואת כל הגורמים הרלוונטיים ולהתחיל לקבל תשובות.
שרן השכל: אנחנו דנים בזה, עוד מלפני שאני הגעתי, כבר הרבה מאוד שנים, ועדיין אין פתרונות.
שרן השכל: ואני אומרת עכשיו למשרדים, מדינת ישראל היא מקלט לעם היהודי, הצרפתים שהגיעו לפה הם בורחים מצרפת בגלל שהם נרדפים שם ואנחנו רוצים אותם פה במדינת ישראל.
שרן השכל: אנחנו לא רוצים שהם יחזרו לצרפת, אנחנו לא רוצים שהם יעברו לקנדה, אנחנו רוצים אותם כאן.
שרן השכל: מעבר לזה, התרומה שלהם פה למדינת ישראל היא תרומה של הון אנושי, גם בבריאות, באיכות של רופאים.
שרן השכל: הם אנשים שעבדו שם כבר.
שרן השכל: לי חשוב מאוד לשמוע מה יש למשרדים, איפה זה עומד, איך מקדמים את זה.
שרן השכל: ואם לא, אם אנחנו רואים שזה לא מתקדם אנחנו נעלה את זה בחקיקה פרטית, על המשרד, ואנחנו נפעיל את כל הכוח ואת כל הלחץ שיש לנו כדי לקדם את הנושא הזה.
שרן השכל: אז או שיש לכם כבר כמה שנים לעבוד על הדבר הזה ולהביא לנו את זה לפתרון, או שאנחנו נצטרך להציג פתרונות בעצמנו ולהילחם עליהם בכלים הפוליטיים שלנו.
סופה לנדבר: אני אחרי משרד הבריאות.
יחיאל חיליק בר: שרן, אני רק מציע שהמדינה לא תאמץ את הגישה של להתייחס לעולי צרפת כאל מי שבורחים מצרפת, כי אז יהיה לנו מאוד קל להגיד - - -
שרן השכל: לא, זה לא רק, אבל זה גם - - -
יחיאל חיליק בר: הרבה מהם אגב לא בורחים, הם עולים מבחינה והם לא בורחים.
שרן השכל: הרבה מהם עולים מבחירה, אבל - - -
סופה לנדבר: אנחנו מדינת עלייה ולא מדינת מקלט.
שרן השכל: אנחנו גם וגם, שלא נשכח את זה.
אברהם נגוסה: חברים, חברי הכנסת - - -
שרן השכל: לא, אני רוצה לענות.
שרן השכל: אני רק רוצה לענות, הוא פנה אליי.
יחיאל חיליק בר: לא, כדי שתביני, אני אומר שחלקם באים לפה באמת מתוך פחד, הרבה מהם באו גם לפני והם באים לפה באמת מתוך ציונות ולא כבריחה מאיזה שהוא - - -
קסניה סבטלובה: אדוני היושב ראש, אנחנו סוטים מהנושא של הדיון.
שרן השכל: לא, אבל קודם כל אני אענה.
קסניה סבטלובה: הנושא הוא - - -
שרן השכל: רגע, קסניה.
קסניה סבטלובה: רק אני אומרת שאנחנו סוטים ומאבדים זמן כשאנחנו מדברים על זה.
שרן השכל: ואת ממשיכה להגיד את זה במקום שאני פשוט אגיב על זה.
קסניה סבטלובה: ואני אמשיך להגיד את זה, כי זה - - - היושב ראש - - -
שרן השכל: לא, פנו אליי ואני רוצה לענות על זה.
שרן השכל: המשפחה שלי, חצי מהמשפחה שלי מתגוררים בצרפת, חלקם עלו לפה.
שרן השכל: אני יודעת שחלקם זה מבחירה, אבל אסור לנו לשכוח שמדינת ישראל הוקמה גם כמקלט לעם היהודי כאשר הוא נרדף.
שרן השכל: זו המחויבות שלנו פה בממשלה ואסור לנו לשכוח שזה גם.
יחיאל חיליק בר: אין על זה ויכוח, רק אני אומר שההתייחסות שלנו כמדינה לא צריכה להיות אליהם כאוכלוסייה שבורחת ומגיעה לפה רק בלית ברירה, כי זה חוטא לאמת.
שרן השכל: בסדר, חלקם, אבל עדיין חלקם גם וזו המחויבות שלנו.
אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו נשמע ממשרד הבריאות, פרופ' ארנון אפק.
<ארנון אפק: תודה רבה על ההזדמנות לבוא ולדבר על הנושא שבעיניי הוא מאוד חשוב, בעינינו הוא מאוד מאוד חשוב, אני חייב להגיד שזה גם נושא אנושי וגם נושא מאוד ציוני.
<ארנון אפק: גם אני, נפגשתי עם העולים ממקצועות הבריאות, במטרה באמת ללמוד גם את המצוקות ולנסות לתת פתרון.
<ארנון אפק: לצערי הרב לא תמיד הפתרון פשוט, אבל אנחנו כן מחויבים לתת לו מענה ואני רוצה להתמקד בדברים שכן השתנו, כי התקדמנו.
<ארנון אפק: אני מזכיר לחברי הכנסת הנכבדים, שהיינו בתקופה שבה לא הייתה ממשלה ולא ניתן היה לקדם חקיקה, ולכן משהתחדשה והוקמה ממשלה ניסינו לקדם את כל הנושאים שמדובר עליהם ואני אגע בכמה מהם.
<ארנון אפק: כמובן אם תרצו לשאול עוד שאלות אני אשמח לענות.
<ארנון אפק: החוק הראשון שדיברתם עליו, חוק אוחיון.
<ארנון אפק: עזב חבר הכנסת אלאלוף, אבל אני יודע שביום שני עולה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כולל סוגיית שפות הבחינה והרעיון הוא באמת לעזור ולקדם אותו ואני מקווה שבעזרתכם החוק הזה יתקדם כמה שיותר מהר.
<ארנון אפק: פטור מבחינה לרופאי שיניים.
<ארנון אפק: שוב, היה פער מאוד מאוד גדול בין רופאי השיניים לרופאים וגם אנחנו שנכון הוא לאפשר למנכ"ל לתת הנחות ראויות, מקצועית ראויות, לאותם רופאי שיניים שעובדים שנים במקומות ואין טעם לשים את כולם בבחינה גם מעשית וגם עיונית, אחרי 20 ו-30 שנות עבודה.
<ארנון אפק: החוק הזה עבר קריאה - - -
אברהם נגוסה: עבר טרומית.
<ארנון אפק: ראשונה או טרומית?
<ארנון אפק: זה לא משנה, אני בטוח שגם בחקיקת החוק הזה אתם תסייעו לנו על מנת לקדם אותו.
<ארנון אפק: לגבי אוכלוסיית הרופאים ובכלל לגבי האוכלוסייה - - -
<מאיר לופטינסקי: אין חוק.
<מאיר לופטינסקי: יש הצעת חוק - - -
אברהם נגוסה: סליחה, אני אעדכן.
אברהם נגוסה: עבר קריאה ראשונה, לקריאה שנייה ושלישית עבר לוועדה משותפת של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת העלייה ואנחנו נזרז את זה, תוך זמן קצר.
סופה לנדבר: מה החוק הזה אומר?
אברהם נגוסה: החוק אומר לתת פטור לרופאי שיניים.
אברהם נגוסה: רק לרופאי שיניים.
<מאיר לופטינסקי: אני קראתי את ההצעה, אין הצעה - - -
סופה לנדבר: פטור למה?
אברהם נגוסה: פטור מהמבחנים.
<מאיר לופטינסקי: אין הצעה לפטור.
סופה לנדבר: רבותיי, לא כולם ביחד.
סופה לנדבר: תסבירו מה החוק הזה אומר, מה הוא נותן?
<מאיר לופטינסקי: זאת הטעיה.
<ארנון אפק: רבותיי, קודם כל אני מבקש, בכל זאת אנחנו נמצאים במקום מכובד, לא להשתמש במילה הטעיה.
<ארנון אפק: עומדת בפניי הצעת חוק מטעם הממשלה, הצעת חוק לתיקון פקודת רופאי השיניים, פטור מבחינות ומטרתה למעשה להסדיר את העיסוק ברפואת שיניים.
<ארנון אפק: היא לא עוסקת באוכלוסייה זו או אחרת, היא נותנת למעשה למנכ"ל את האפשרות לתת פטור בתנאים שייקבעו והפטור הזה, רבותיי, כמו כל דבר אחר, כמוכם, אני באמת הייתי שמח וכולנו מאוחדים ברצון להקל על העולים, מהצד השני אנחנו צריכים גם לזכור, יש לנו חובה גם לשמור על רמת הרפואה בישראל ובאיזונים - - -
<קריאה: אוה, אנחנו מכירים את המנגינה.
קארין אלהרר: רגע, אבל פרופ' אפק - - -
<ארנון אפק: דקה, זכותי גם לומר כמה מילים.
<ארנון אפק: שמעתי מילים מאוד לא פשוטות.
<ארנון אפק: תראו, אני וכולנו מחויבים לקדם את המענה לאוכלוסיות העולים מכל העולם, כולל מצרפת וממדינות אחרות, אבל יש לנו גם רמת רפואה בישראל ואנחנו צריכים לשמור עליה.
<ארנון אפק: באיזונים שבין שני הדברים האלה אנחנו צריכים לעשות הכול על מנת להקל על האנשים, הכול על מנת להקל עליהם והצעת החוק הזו בדיוק בנויה על מנת לתת למנכ"ל את האפשרות להקל על רופאי השיניים, כמו שהוא מקל על רופאים.
<ארנון אפק: רופאים, למשל, חלקם אחרי איקס שנים, אם אני לא טועה 14 שנה, פטורים מבחינות.
<ארנון אפק: זו בדיוק האפשרות לעשות את זה גם לגבי רופאי שיניים.
<קריאה: לא, לרופאים זה לא 14 שנה.
סופה לנדבר: איך המנכ"ל בוחר למי כן לתת פטור ולמי לא לתת פטור?
קארין אלהרר: פרופ' אפק, אני רוצה לשאול אותך בעניין הזה, ציינתי את זה בתחילת הדיון, הרי בסך הכול מדובר באנשים שהגיעו ממדינות שהרפואה היא מקצוע מכובד שם ומכירים את המקצוע, לא מדובר באנשים שמגיעים ממדינות עולם שלישי שסטנדרט הרפואה הוא לא סטנדרט דומה.
קארין אלהרר: עכשיו אני מנסה להבין מה הם אותם קריטריונים שלפיהם אתם בוחנים מתי לתת את הפטור.
קארין אלהרר: האם זה רק הוותק, האם מדובר באיזה שהיא תעודה או השתלמות?
קארין אלהרר: אני מנסה להבין מה יהיו אותם קריטריונים למתן הפטור.
קארין אלהרר: תתקן אותי אם אני טועה, יכול להיות שאני טועה, אני לא מכירה, למיטב הבנתי וידיעתי מדובר באותו סטנדרט רפואי.
<ארנון אפק: קודם כל, הצעות החוק שלנו אינן נוגעות לאוכלוסייה זו או אחרת, הן נוגעות לכלל העולים למדינת ישראל ובעינינו כל העולים הם שווים ואנחנו חייבים לבדוק באמת בקריטריונים - - - אנחנו מדברים בסוגיה הספציפית הזו, פטור מבחינות עיוניות על פי שנות ותק.
<ארנון אפק: לא קבענו את זה, נתנו את האפשרות, נקיים דיונים במטרה באמת למצוא את שביל הזהב בין הדברים, בין שתי החובות שלנו, הן עדיין קיימות.
<ארנון אפק: נעשה, אני עוד פעם אומר, כל מאמץ להקל, אבל גם לשמור על הרפואה בישראל.
<ארנון אפק: אני אתן לכם דוגמה.
<ארנון אפק: בכנסת הקודמת העברנו, למשל, פטור מבחינת רישוי בישראל למי שעשה את הבחינה האמריקאית.
<ארנון אפק: ארצות הברית לא מקבלת אנשים בלי הבחינה, אנחנו באנו ואמרנו שהבחינה הזו היא באיכות מאוד גבוהה.
<ארנון אפק: מי שעובר אותה לא יצטרך לעשות גם את הבחינה הישראלית.
<ארנון אפק: זה עבר בוועדת הבריאות של הכנסת ואפילו הקלנו ואמרנו שאפילו לא צריך את המעשי, מכיוון שאנשים עושים סטז' בישראל אז נהיה עוד יותר מקלים מהאמריקאים.
<ארנון אפק: ובאמת כל דבר שיכולים לעזור.
<ארנון אפק: אני אספר לכם עוד שני דברים.
<ארנון אפק: המנכ"ל הנוכחי, מר משה ברסימנטוב, ביחד איתי, ישב עם אוניברסיטת בן גוריון, הפקולטה לרפואה, ביחד עם המל"ג, לנסות למצוא מסלול שיאפשר לעולים שמגיעים מצרפת, אני לא יודע, כאן זה משהו מאוד ספציפי, אני לא יודע אם אתם יודעים, רק להראות לכם עם איזה קשיים אנחנו מתמודדים.
<ארנון אפק: הצרפתים לא נותנים תואר MD בסוף הלימודים, הם דורשים כמה שנות התמחות - - -
סופה לנדבר: אחרי שמונה שנים.
<ארנון אפק: נכון, את צודקת, חברת הכנסת לנדבר.
<ארנון אפק: ואז מה שקורה, שלאנשים האלה אין רישיון, אז הם באים ארצה ואין להם רישיון.
<ארנון אפק: ניסיתי בנסיעה לצרפת להיפגש עם משרד הבריאות הצרפתי, אם הם יכירו הדדית בהתמחות בארץ ובחו"ל כדי לתת להם את הרישיון.
<ארנון אפק: הם אמרו כן כן כן, הם אמרו וי וי וי, אבל לא ראינו שינוי.
<ארנון אפק: אז אנחנו מנסים לבנות מסלול ביחד עם המל"ג כדי לאפשר להם להיקלט באוניברסיטת בן גוריון.
<ארנון אפק: גם האוניברסיטאות האחרות מוכנות.
<ארנון אפק: ביחד עם ההסתדרות הרפואית.
<ארנון אפק: אנשים עולים, למשל, עם מקצועות שלא קיימים בישראל.