GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרה כהן: אני רוצה גם להגיד שיש כאן עוד אוכלוסייה שהיא עוד יותר מורכבת, כאלה שהיו פחות משנה בארץ ואז, ברגע שהם חוזרים הם צריכים להמתין 24 חודשים, לא רק חצי שנה.
<שרה כהן: אז את כל הדברים האלה אני מציפה, כי אולי זה מקרים פרטניים פה ושם, אבל חשוב לבוא ולהעלות את זה, כי מבחינתנו האוכלוסייה הפגיעה היא כרגע יותר ויותר האוכלוסייה של העולים.
אברהם נגוסה: שרה תסכמי.
אברהם נגוסה: אני חושב שהעלית לפחות שני נושאים שאנחנו צריכים לקיים עליהם דיון מיוחד בוועדה ונזמין את האנשים הרלבנטיים בעניין הסכם האמנה ובעניין התושבים החוזרים.
אברהם נגוסה: אנחנו נקיים דיון ונזמין את האנשים.
<שרה כהן: אני רק רוצה לתקן, שמי שאחראי על הנושא של חוק ביטוח בריאות בנושא הזה זה משרד הבריאות, שהוא אחראי על החוק.
אברהם נגוסה: הדוברת הבאה היא נציגת משרד הבריאות, אז היא תוכל להתייחס לנושא הזה.
אברהם נגוסה: שרה, סיימת?
אברהם נגוסה: נעמה רון, משרד הבריאות, בבקשה.
<נעמה רון: תודה רבה.
<נעמה רון: אני מעדיפה לא להתייחס לנושא הזה, כי לא על זה הכנתי את המענה וזה לא התחום - - -
<שרה כהן: לא, זה ברמה של הצפת הצורך.
<שרה כהן: זה הכל.
אברהם נגוסה: אם את לא מוכנה, את לא חייבת.
אברהם נגוסה: נקיים דיון בנושא.
<נעמה רון: אני הייתי רוצה להעלות את הנושא של היערכות מערכת הבריאות להזדקנות האוכלוסייה.
<נעמה רון: בשנה הקרובה - - -
אברהם נגוסה: חשוב לי שתתייחסי למה ששמעת גם מנציגי הארגונים.
אברהם נגוסה: הגורמים שמכניסים את הקשישים למעגל העוני, זה הדיור והתרופות.
אברהם נגוסה: אשמח לשמוע מה משרד הבריאות עושה בעניינים האלה, כדי לעזור לקשישים.
<נעמה רון: תודה על ההכוונה.
<נעמה רון: כפי שאמרתי, השנה מערכת הבריאות שמה במרכז תכניות עבודה ובמרכז העניין, את ההיערכות של המערכת להזדקנות האוכלוסייה.
<נעמה רון: הנושא של קשישים שחיים בעוני מקרב כלל הקשישים, הוא נושא שמאד מאד מעניין אותנו והוא נושא שעומד במרכז החשיבה לגבי הקשישים.
<נעמה רון: תחום צמצום פערים וקידום השוויון במערכת הבריאות, עוסק באנשים החיים בעוני וגם כמובן מתייחס לקשישים, לא רק לגבי דיור ולגבי תרופות.
<נעמה רון: בהקשר של קשישים ובכלל כלל האוכלוסייה של העולים החדשים, אנחנו עשינו מהלך בשנתיים האחרונות של הנגשה שפתית ותרבותית של מערכת הבריאות, שמאפשרת לאנשים גם מוקדים של תרגום, גם מתן טיפול ומסמכים במספר שפות, כמובן באנגלית, באמהרית, ברוסית, בערבית.
<נעמה רון: זה כדי שקודם כל שאפשר יהיה ליצור קשר עם האנשים והמרחב הטיפולי והקשר הטיפולי יהיה בשפה שמובנת לאדם, שזה דבר שנראה בעינינו בסיסי וחיוני.
<נעמה רון: כמובן, כאשר אנחנו מדברים על אנשים שחיים בעוני ועל אחת כמה וכמה קשישים שחיים בעוני, אנחנו רואים בבריאות של אדם כמעט את הנכס היחידי שלו, ויש חשיבות מאד מאד גדולה לשמר את הבריאות ולקדם אותה וכמובן וראשית כל לא לפגוע בבריאות.
<נעמה רון: אנחנו עושים מהלך מאד מאד מרכזי השנה, של לפתח את הבית של הקשישים כמרחב הטיפול המועדף.
<נעמה רון: זאת אומרת שאנשים יוכלו לקבל טיפול בבית, טיפול רפואי בבית, לא רק במצבים שהם מצבים ארוכי טווח בטיפול ממושך, אלא גם במצבים חריפים ולאפשר לאנשים לקבל את הטיפול בסביבה המוכרת להם, עם בני המשפחה שיכולים לאפשר את הטיפול וכמה שפחות להוציא מהסביבה של הבית, הסביבה הטבעית ולהפחית אשפוזים מיותרים.
<נעמה רון: הדברים האלה נוגעים גם לאוכלוסייה שחיה בעוני.
<נעמה רון: לאנשים קשה לחזור הביתה לאחר אשפוז.
<נעמה רון: אם אין מערכת תומכת, אז קשה לחזור לחיים הרגילים, וזה איזה שהוא נושא שאנחנו שמים עליו את הדגש.
<נעמה רון: דבר נוסף וחשוב בהקשר של אנשים שחיים בעוני, זה כמובן קניית התרופות, מתן קודים למחלות כרוניות, הסתכלות על משפחות שיש צריכת תרופות מוגברת.
<נעמה רון: כל הדברים האלה נמצאים במרכז העשייה שלנו, במרכז החשיבה.
<נעמה רון: כל הנושא של השתתפויות עצמאיות, גם בתוך התחום של תכנון מדיניות וגם בתחום של צמצום פערים.
<נעמה רון: אני יכולה לומר שהנושא הזה מעסיק אותנו רבות והוא חשוב לנו מאד.
אברהם נגוסה: משרד הבינוי והשיכון.
אברהם נגוסה: יש איזה שהוא בלבול, כפי שאמרתי קודם, אנחנו נשמח לקדם עדכון.
<קובי אריאלי: אני אתן לכם תמונה כוללת, ואז אם יהיו לכם שאלות, אענה.
אברהם נגוסה: כן, גם לגבי סיוע בשכר דירה וגם בעניין סיוע בהחזר המשכנתאות.
<קובי אריאלי: אז לגבי הסיוע בהחזר המשכנתאות, אני אבהיר שוב.
<קובי אריאלי: הייתה תכנית בזמנו למי שרכש דירה עד נובמבר 2007, שהוא יכול בעצם להמיר את הסיוע שהוא היה זכאי לו כשכר דירה, לקבל את הסיוע הזה במשכנתא, במידה והוא רכש דירה.
<קובי אריאלי: עדיין אנשים מקבלים את הסיוע.
<קובי אריאלי: בממוצע יש עוד איזה 1,600 שמקבלים את הסיוע וזה באמת סכומים קטנים, משהו כמו 200 שקלים בממוצע.
<קובי אריאלי: מלבד זאת, יש את הסיוע בשכר הדירה שאנחנו נותנים לעולים, לקשישים בכלל ולעולים קשישים בפרט.
<קובי אריאלי: יש כ-50,000 עולים קשישים שמקבלים מאיתנו סיוע בשכר דירה.
<קובי אריאלי: זה מתחלק לשתי קבוצות.
<קובי אריאלי: יש את אלה שכמו שאמרתי קודם גרים בגפם ואת אלה שמתגוררים עם קרובי משפחה.
<קובי אריאלי: זה בערך חצי חצי.
<קובי אריאלי: אלה שגרים בגפם, כ-24,000.
<קובי אריאלי: יש 7,000 זוגות ללא ילדים.
<קובי אריאלי: הם מקבלים בערך 1,110 שקלים.
<קובי אריאלי: יש יחידים – 16,600 – שמקבלים סיוע של 845 שקלים.
<קובי אריאלי: משפחות עם ילדים יש רק 69, הם מקבלים 1,200 שקלים.
<קובי אריאלי: במקביל יש את הקבוצה של המתגוררים עם קרובי משפחה, מתוכם יש 5,583 זוגות שמקבלים סיוע בסך 883 שקלים ויחידים – 25,531 – שמקבלים סיוע בסך 661 שקלים.
<קובי אריאלי: זה לא מסתיים בזה.
<קובי אריאלי: יש גם תוספות גיל.
<קובי אריאלי: נאמר כל חמש שנים הם מקבלים תוספת של כמה עשרות שקלים נוספים.
<קובי אריאלי: זה מתחלק לקבוצה של גילאי 75 עד 79 ואחרי זה 80 עד 84.
<קובי אריאלי: כל קבוצה כזאת מקבלת באופן אוטומטי על ידי המערכת הממוחשבת, תוספת של כמה עשרות שקלים בחודש.
<קובי אריאלי: מלבד זאת, יש תוספת של 10% באופן אוטומטי.
<קובי אריאלי: זה בעצם לקבוצות שהם רק בקרב העולים, למי שנחשב והוגדר כוותיק מלחמה, נפגעי צ'רנוביל, נכי מלחמה או ניצולי שואה.
<קובי אריאלי: אלה מקבלים בנוסף לסכומים הבסיסיים שאמרתי, עוד תוספת 10%.
<קובי אריאלי: אני עשיתי איזה תחשיב, ברשות יושב הראש.
<קובי אריאלי: אמרתי שבעצם יש לנו כ-50,000 עולים קשישים שמקבלים מאיתנו סיוע, בין אם הם מתגוררים בגפם ובין אם לאו, שאם היינו נותנים להם אפילו תוספת של 100 שקלים, זו תוספת תקציבית של 60 מיליון שקלים בשנה.
<קובי אריאלי: זאת אומרת כל 100 שקלים שאנחנו נוסיף להם, זה בעצם עוד תקציב של 60 מיליון שקלים בשנה.
<קובי אריאלי: אולי הייתי נוטה לעזור יותר לאלה שמתגוררים בגפם, כי הם באמת משלמים שכר דירה ואז אולי שם אפשר לבקש תקציב מהאוצר ולהגדיל להם את הסיוע בשכר דירה בכמה מאות שקלים, כי כמובן הסיוע שאנחנו נותנים לא נחשב סיוע ריאלי.
<נדיה אייזנר: אני רוצה להוסיף משהו ממש קטן.
<נדיה אייזנר: כל שקל שיוסיפו על הסיוע בשכר דירה, ימצא את עצמו בכיסים של בעלי הבתים בגלל שהאנשים האלה שוכרים דירות בשוק חופשי, ששם שכר הדירה עולה כל הזמן.
<נדיה אייזנר: ולכן זה לא משנה כמה המדינה תוסיף עכשיו לתקציב הזה.
<נדיה אייזנר: כל שקל, שום דבר לא יגיע לאנשים האלה, שבאמת זקוקים לכסף הזה.
<נדיה אייזנר: הכל יגיע לבעלי הבתים ולעשירים.
<קובי אריאלי: אני לא מסכים עם האמרה הזאת, ולא בגלל שאני ממשרד הבינוי.
<קובי אריאלי: אני אגיד לך למה.
<נדיה אייזנר: זה מה שקורה בפועל.
<קובי אריאלי: לא, אבל זה לא נכון.
<קובי אריאלי: אם תוסיפי להם עכשיו 500 שקלים, אוטומטית יעלה שכר הדירה הממוצע ב-500 שקלים?
<קובי אריאלי: זה לא נכון.
<נדיה אייזנר: בעוד שנתיים זה יישחק.
<קובי אריאלי: יש עניין של שחיקה, אני לא אומר שלא.
<קובי אריאלי: בגלל זה הסיוע שלנו הפך עם השנים ללא ריאלי, זה נכון.
<קובי אריאלי: אבל אם את תתני להם עכשיו תוספת משמעותית, כמובן שזה יהיה אפקטיבי.
<קובי אריאלי: אין ספק שיש עליית מחירים, גם מתוקף המדדים שעולים, גם של תשומות בנייה וגם של מדד מחירים לצרכן, אבל אם תינתן תוספת בהקדם של כמה מאות שקלים, אני בטוח שזה יסייע להם.
אברהם נגוסה: קובי, סיימת?
<קובי אריאלי: סיימת.
אברהם נגוסה: מה לגבי החלק של החזר המשכנתא?
<קובי אריאלי: אני אמרתי, הצגתי את זה בהתחלה.
<קובי אריאלי: אני אחזור שוב.
<קובי אריאלי: יש בערך כ-1,600 איש - - -
אברהם נגוסה: סיוע של 200 שקלים אמרת.
<קובי אריאלי: בממוצע.
<קובי אריאלי: זה בערך עד 400 שקלים, משהו כזה.
<אברהם שרנופולסקי: יש לי שאלה.
<אברהם שרנופולסקי: הוא אמר שיש זכות לניצולי שואה, לוותיקי מלחמת העולם השנייה לקבל תוספת של 10%, אבל פליטי שואה, שגם מוגדרים היום כניצולי שואה – לא מקבלים את זה.
<אברהם שרנופולסקי: פליטי שואה מוגדרים גם לפי החוק החדש כניצולי שואה.
<אברהם שרנופולסקי: הם לא מקבלים.
<קובי אריאלי: אז אני אבהיר.
<קובי אריאלי: אנחנו, משרד הבינוי, משמש רק כצינור להעברת הכספים לסיוע בשכר דירה.
<קובי אריאלי: הקריטריונים נקבעים על ידי משרד העלייה והקליטה.
<קובי אריאלי: בעצם אצלנו רק צריכים לבוא להנפיק את התעודות אצל חברות שכר הדירה.
<קובי אריאלי: במידה והוא בא עם תעודה כזאת מהביטוח הלאומי, אז - - -
<קריאה: ומהאוצר.
<קובי אריאלי: זה נכון, סליחה, מהאוצר.
<קובי אריאלי: מקבלים את התעודות האלה.
<קובי אריאלי: אם בן אדם בא עם התעודה הזאת, אז הוא מקבל את זה.
<קובי אריאלי: זה לא תלוי ברצונו או לא רצונו של המשרד שלנו.
אברהם נגוסה: הקריטריון נקבע באוצר או במשרד הקליטה?
<קריאה: האוצר.
אברהם נגוסה: זמננו רץ.
אברהם נגוסה: תודה, קובי.
<קריאה: יש לי שאלה קצרה אל האדון, להבהרה.
<קריאה: הייתי רוצה לדעת כמה דירות ופתרונות קבע של דיור, מוכנים לשנה הקרובה עבור האוכלוסייה הזאת של העולים, בין אם זה דירות ציבוריות או בין אם זה יחידות בהוסטלים – כמה מתוכנן לשנת התקציב 2016.
<קובי אריאלי: אין לי את הנתונים האלה.
<קריאה: יש תכנית במשרד הבינוי שאומרת כמה דירות מתוכננות לקנייה?
<קובי אריאלי: יש היום.
<קובי אריאלי: אני יודע שבקרב חברת עמיגור הולכים להקים כמה אלפי יחידות דיור.
<קובי אריאלי: מסיור שאני אישית הייתי בו במקרה, לפני איזה חודש, 90% מהאוכלוסייה המיועדת זו האוכלוסייה הזאת של העולים הקשישים.
<קריאה: זה הכסף שמגיע מהסוכנות.
<קובי אריאלי: זה לא רק.
<קובי אריאלי: זה כמובן בשיתוף פעולה עם משרד הבינוי.
<קובי אריאלי: זה נכון, זה גם מכספי סוכנות, אבל כמובן בשיתוף איתנו.
<קובי אריאלי: מדובר על תוספת של כמה אלפי יחידות דיור, שחלק כבר ממש נבנו, על חלק יש תכניות.
<קובי אריאלי: אני מדבר על כמה ערים ברחבי הארץ ו-90% מהאוכלוסייה שלהם זה אוכלוסיית העולים הקשישים.
אברהם נגוסה: ידוע לך כמה זכאים לדיור ציבורי נרשמו וממתינים לדיור ציבורי?
<קובי אריאלי: אתה מתכוון בקרב העולים הקשישים?
אברהם נגוסה: כן, כן.
<קובי אריאלי: האמת שאין לי את הקריטריונים של משרד העלייה והקליטה.
<קובי אריאלי: הקריטריונים נקבעים שם, אז אני לא יודע.
אברהם נגוסה: אצלכם אין נתונים?
<קובי אריאלי: לא.
<קובי אריאלי: בעיקרון - - -
אברהם נגוסה: לנו יש את הנתון 27,000.
<קובי אריאלי: 27,000 מה?
אברהם נגוסה: קשישים, זכאי דיור ציבורי, שממתינים לדיור ציבורי.
<קובי אריאלי: יש 27,000 בכל המשרד, לא רק עולים קשישים.
אברהם נגוסה: לא, רק עולים.
<קובי אריאלי: סליחה, רק עולים, אבל לאו דווקא קשישים.
אברהם נגוסה: לא רק קשישים.
אברהם נגוסה: זכאים.
אברהם נגוסה: מה שאנחנו מגדירים כזכאים.
<קובי אריאלי: אני יודע, אבל הקריטריונים נקבעים במשרד העלייה והקליטה.
<קובי אריאלי: זה לא קשור אלינו.
<קובי אריאלי: לנו יש את הקריטריונים עבור הזכאים הוותיקים.
<קריאה: מה הקריטריונים שלכם?
<קובי אריאלי: עבור דיור ציבורי זה משפחה עם שלושה ילדים, שיש מיצוי כושר השתכרות.
אברהם נגוסה: שרה, מה את אומרת?
<שרה כהן: שאת הנתונים צריך להפנות לאגף הדיור של המשרד.
<שרה כהן: פשוט אין כאן נציגה.
אברהם נגוסה: את לא בקיאה?
<קובי אריאלי: אנחנו לא מתערבים בקריטריונים האלה, בעיקרון.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע כעת את משרד הרווחה והשירותים החברתיים, גברת גלית מבורך, בבקשה.
<גלית מבורך: צהריים טובים.
<גלית מבורך: אני קודם כל מודה על הדיון הזה וייחוד הדיון בנושא עוני ועולים קשישים.
<גלית מבורך: אני חושבת שאתגר העוני בקרב אוכלוסיית הקשישים זה אתגר שניצב לפתחנו בשנים הקרובות, במיוחד עם העלייה בתוחלת החיים והגידול באוכלוסיית הקשישים.
<גלית מבורך: ואם אני עושה זום-אין לתוך אוכלוסיית העולים הקשישים, אז הבעיה שם חריפה יותר.
<גלית מבורך: משרד הרווחה, במסגרת השירותים שהוא נותן לקשישים בקהילה, כל הקשישים העולים יכולים להשתמש בשירותים הקיימים, מונגשים וידועים.
<גלית מבורך: קודם הייתה כאן נציגת עולי אתיופיה, שרוב אוכלוסיית אתיופיה מוכרת במחלקות הרווחה, ככה שהשירותים הם נגישים וידועים, לרוב עם השתתפות הכי נמוכה בגלל המצב הכלכלי, אז הם זכאים להשתתפות נמוכה.
<גלית מבורך: בשנה וחצי האחרונות משרד הרווחה פתח 250 מועדונים להתמודדות עם נושא העוני, שמבטיחים ביטחון תזונתי לאנשים שמגיעים לשם.
<גלית מבורך: זה מועדונים שפועלים 3 ימים בשבוע, נותנים ארוחת בוקר, ארוחת צהריים חמה, פעילות חברתית והסעות בעלות מינימאלית בחודש, 45 שקלים.
<גלית מבורך: יש לנו 5 מועדונים מיוחדים כאלה לעולי אתיופיה שמגיעים לשם.
<גלית מבורך: העלות של מועדון כזה היא מאד יקרה למשרד הרווחה ואנחנו פיתחנו בשנה סדר גודל שאני חושבת שלא קיים באף מקום אחר.
<גלית מבורך: העולים מרוסיה משולבים במועדונים האלה באופן פרטני, לא כקבוצה.
<גלית מבורך: משרד הרווחה מתקצב מתן צרכים מיוחדים לעולים.
<גלית מבורך: אם צריך עזרה בציוד לבית, אם צריך חימום לחורף, אם צריך לעתים ארוחות, הם יכולים לגשת למחלקות לשירותים חברתיים ולקבל עזרה בצרכים פרטניים.
<גלית מבורך: כמו כן יש לנו 700 מועדונים בארץ לכלל אוכלוסיית הקשישים, אבל יש רשויות מסוימות שמקבלות תקציב כדי להכשיר מועדונים ספציפיים לתת מענה לעולים.
<גלית מבורך: כלומר, בכל רשות יש איזו שהיא התייחסות של משרד הרווחה לנושא העולים הקשישים באופן ספציפי.
<אלמנש וונדה: סליחה, את מדברת על מועדונים או על מרכזי יום?
<גלית מבורך: גם.
<גלית מבורך: השירותים שלנו בקהילה, כלל השירותים שלנו – מועדונים, מרכזי יום, קהילות תומכות – פתוחים לכלל האוכלוסייה, ובתוכם גם עולים זכאים ועם השתתפות מאד נמוכה, אם ההכנסה שלהם ואם הם מוגדרים כעניים.
<גלית מבורך: אז זה פתוח.
<גלית מבורך: אנחנו מעדיפים שירותים אינטגרטיביים.
<אלה שאינסקייה: למי הם צריכים לפנות?
<גלית מבורך: למחלקה לשירותים חברתיים.
<גלית מבורך: בכל רשות יש מדור לזקן או עובדת סוציאליים שמטפלת באוכלוסיית הזקנים, האזרחים הוותיקים, שם יש את כל המענים שניתנים.
<אלה שאינסקייה: זה בעצם משרד הקליטה - - -
<גלית מבורך: לא, משרד הרווחה.
<אלה שאינסקייה: לא, בעירייה של כל עיר, מי שמלווה את הזקנים למשל, מגיעים גם עולים חדשים, הם יכולים לפנות או שמישהו צריך לכוון אותם לפנות אליכם.
<גלית מבורך: נכון, נכון.
<גלית מבורך: יש מדור, יש ייעוץ לקשיש בביטוח הלאומי כמעט בכל הסניפים שלו, ב-90 - - -
<אלה שאינסקייה: לא בכל מקום.
<גלית מבורך: בהרבה מאד סניפים אפשר לפנות ולדעת שם על הזכויות.
<גלית מבורך: זה נקרא ייעוץ לקשיש והוא קיים בהרבה מאד סניפים של הביטוח הלאומי.
<גלית מבורך: אז משם יש מידע או באתר האינטרנט שלנו יש מידע, או במחלקות לשירותים חברתיים יש מידע.
<קריאה: יש לנו הרבה פניות של אנשים שנורא קשה להם להגיע אל העובדים הסוציאליים.
<גלית מבורך: חייבים להגיע.
<גלית מבורך: אי אפשר - - -
<קריאה: כן, אבל הם אומרים שאחת הבעיות היא זאת.
אברהם נגוסה: אנחנו לקראת סיום.
<אלמנש וונדה: אפשר להתייחס?
<אלמנש וונדה: סליחה שאני קצת חולקת עליך בעניין.
<אלמנש וונדה: אני עובדת סוציאלית במקצועי.
<אלמנש וונדה: שמי אלמנש, אני עובדת סוציאלית בעיריית חיפה.
<אלמנש וונדה: אני באה מחיפה.
<אלמנש וונדה: אני עובדת עם כל האוכלוסייה ואני מכירה לעומק.
<אלמנש וונדה: נכון, השירותים שאת מתארת אכן קיימים בתוך הקהילה והם ניתנים לציבור.
<אלמנש וונדה: השאלה היא באמת כמה הם נגישים לקהילה עצמה מבחינת השפה, מבחינת האוכל החם.
<אלמנש וונדה: אני לא רואה קשיש אתיופי שייצא מהבית והולך לקבל מענה חמה שהמועדון נותן לו.
<אלמנש וונדה: כי זה לא הטעם שלו, זה לא מהטעמים שלו.
<אלמנש וונדה: כמה זה באמת יכול לתת לו את המענה הזה שהוא צריך את הארוחה החמה ושהארוחה החמה הזאת כן עונה לזה.
<גלית מבורך: אז יש שש רשויות שבחרו לפתח מועדונים ספציפיים ליוצאי אתיופיה.
<גלית מבורך: רוב הרשויות לא רצו לאבחן אותם ולתת להם מועדון מיוחד.
<גלית מבורך: אנחנו ענינו לצרכים שעלו מהשטח, מהרשויות.
<אלמנש וונדה: אני יודעת שיש מרכזי יום שהם מגיעים לשעתיים שלוש.
<אלמנש וונדה: אני לא ראיתי ארוחות חמות.
<גלית מבורך: שש שעות.
<גלית מבורך: יש ארוחה חמה בתוך מרכז היום.
<אלמנש וונדה: אני פשוט מנסה להבין את הדברים שבאמת תיארת כל כך יפה, איך הם נמצאים בתוך השטח, כי אני באה מתוך השטח ואני לא רואה את זה.
<גלית מבורך: היית במרכז יום שיש בו ארוחה חמה?
אברהם נגוסה: סליחה, גלית, אנחנו נשמח לקבל לוועדה רשימה של מועדונים שאת מתארת.
<גלית מבורך: אני יכולה להגיד את הערים הספציפיות שיש בהם מרכזי יום של יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: כן, המועדונים שאת תיארת והשירותים שניתנים שם, כמו ארוחות חמות וכו'.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמח לקבל את הרשימה.
<גלית מבורך: אין שום בעיה.
<בוריס לוינשטיין: סליחה, יושב הראש, אני יכול להפנות שאלה לגברת גלית?
<בוריס לוינשטיין: אני חושב שהיא הסתובבה אלי והתחילה להתייחס, אז אני רוצה לשאול מה בעצם עושה עולה חדש שהוא לא יכול לגשת לשירות הרווחה, כי הוא צריך להיות תשעה חודשים במשרד הקליטה, אבל הוא כן צריך את השירותים שאתם נותנים ומשרד הקליטה לא נותן.
<גלית מבורך: תראו, אי אפשר לחסוך את ההגעה לשירותי הרווחה.
<גלית מבורך: אי אפשר לתת שירות בלי שאדם נכנס, פותח תיק, נרשם, מכירים אותו, מבינים מה הצורך שלו.
<גלית מבורך: אי אפשר לקצר תהליכים, זה לא יעזור.
<בוריס לוינשטיין: בעצם הוא נופל בין הכיסאות.
<גלית מבורך: הוא צריך לסיים שלב ולעבור לשלב הבא.
אברהם נגוסה: אני מצטער, אנחנו לא יכולים להמשיך, אני חייב לסיים את הדיון.
אברהם נגוסה: אנחנו נקיים דיון נוסף.
אברהם נגוסה: האם לנציג הביטוח הלאומי יש מה להוסיף על מה שאמר?
אברהם נגוסה: אם אין, אנחנו נסכם.
אברהם נגוסה: אני רוצה לקרוא את סיכום הדיון שלנו ואז נסיים.
אברהם נגוסה: לאור הנתונים הקשים שעלו בדיון לגבי העולים הקשישים החיים בעוני, הוועדה קוראת לממשלה להגדיל באופן משמעותי את הסיוע בשכר דירה לעולים קשישים, במיוחד למתגוררים לבד ולא עם בני משפחתם.
אברהם נגוסה: יש להבטיח כי ההשתתפות העצמית בשכר דירה לא תעלה על 15% מהכנסתם של השוכרים הקשישים.
אברהם נגוסה: יש להגדיל את היקף בניית הדיור הציבורי.
אברהם נגוסה: יש להגדיל את הסיוע להחזר חלקי של משכנתאות לזכאים.
אברהם נגוסה: אנחנו שוב ושוב פונים למשרד העלייה והקליטה, להנגיש מידע לעולים קשישים בדבר זכויותיהם בשפתם.
אברהם נגוסה: זה מאד מאד חשוב שהקשישים יידעו.
אברהם נגוסה: אם מוסיפים, זה בסדר.
אברהם נגוסה: אבל אנחנו נבקש להדגיש שוב ושוב.
אברהם נגוסה: אני מודה לכל המשתתפים.
אברהם נגוסה: היום החלטנו לקיים דיון כדי לשמוע מכבוד השר על פעילות המשרד לענייני תפוצות, כי אנחנו רוצים לשמוע מה התקציב, מה תכנית העבודה, מה מתכוונים לעשות.
אברהם נגוסה: בעבר אנחנו קיימנו כמה פגישות ודיונים בעניין האנטישמיות ודה לגיטימציה שעושים נגד ישראל, אנחנו דנו עם שגרירים ועם מנהיגים של קהילות יהודיות שהשתתפו פה, ואנחנו נשמח, כבוד השר, להתעדכן על פעילות המשרד.
נפתלי בנט: צהריים טובים לכולם.
נפתלי בנט: תודה רבה ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת אברהם נגוסה, שעשינו לאחרונה דברים גדולים ביחד למען יהדות עולי אתיופיה.
נפתלי בנט: לפני שנצלול לנתונים אני רוצה לתת תמונה גדולה ואני גם צריך להתנצל אם אני אצטרך לעזוב מוקדם, כי אני חייב לעלות לצפון כבר היום, אבל אני כן רוצה לכסות את עיקרי הדברים.
נפתלי בנט: באופן היסטורי מדינת ישראל ראתה ביהדות התפוצות שני דברים, היא ראתה ביהדות התפוצות ארנק שאפשר לגייס ממנו כסף, אז יוצאים למסעות לגיוס כספים, והיא ראתה ביהדות התפוצות פוטנציאל לעלייה לארץ.
נפתלי בנט: אלה היו שתי הפונקציות של העם היהודי בגולה.
נפתלי בנט: אנחנו לא רואים את זה ככה, אלא מבינים שלא כל היהודים יעלו לארץ ולצערנו אפילו רוב היהודים בגולה לא יעלו לארץ, למרות שזה עדיין בוודאי שאיפתנו, יהודים צריכים להיות בארץ ישראל, אבל אנחנו מכירים בזה שתישאר גולה.
נפתלי בנט: בעצם אנחנו מאמינים שלנו כמדינת ישראל יש אחריות כלפי יהדות הגולה גם לשמור עליהם, ברמה מסוימת, יש לנו זיקה ויש לנו אחריות כלפיהם לשמור עליהם כיהודים, לשמור את הזיקה שלהם כלפינו, לייצר זיקה שלנו כלפיהם וגם לדאוג להילחם באנטישמיות.
נפתלי בנט: אז הפונקציות העיקריות כפי שאני הגדרתי את יעדי המשרד למנכ"ל המשרד, מר דביר כהנא, הן כאמור חיזוק הזיקה של יהדות הגולה לישראל, חיזוק יהדותם ומניעת התבוללות, שמירה על ביטחונם ומלחמה באנטישמיות.
נפתלי בנט: זה לא דיון תיאורטי, העניין הזה, אני רק אגיד לכם שבממשלה הקודמת, אז יצאנו עם ההחלטה להקמת היוזמה האסטרטגית, הייתה התנגדות.
נפתלי בנט: אני לא אגיד איזה שרים, אבל היו שרים משמעותיים בממשלה שאמרו 'מה פתאום עכשיו נוציא שקל מתקציב מדינת ישראל על יהודי שחי בליטא או באתיופיה או בוויסקונסין בארצות הברית?
נפתלי בנט: מה זה ענייננו?
נפתלי בנט: הוא רוצה לעלות לארץ, בסדר, אבל אם הוא נשאר שם מה זה ענייני?
נפתלי בנט: עדיף לי להוציא את הכסף באופקים', שאני לא יכול להגיד שהטיעון הזה הוא לא בעל עוצמה.
נפתלי בנט: אני לא מקבל את הטיעון הזה, אני חושב שהמדינה היהודית מחזיקה שני כובעים, מדינת ישראל אחראית על כלל אזרחי ישראל, יהודים, ערבים וכל הדתות, אבל המדינה היהודית ייחודית בזה שהיא גם מדינת כלל היהודים בעולם, לכן לטובת העניין ראש הממשלה לא אמור להיות רק ראש ממשלת אזרחי ישראל, אלא הוא אמור להיות מנהיג העם היהודי כולו.
נפתלי בנט: זה ברמה העקרונית.
נפתלי בנט: לתפיסתי כן צריך להקצות משאבים ותקציב של מדינת ישראל לעניין הזה, קודם כל מהצד הערכי, אבל צריך לדעת שיש לזה גם משמעויות מעשיות כבירות.
נפתלי בנט: אנחנו נשענים על יהדות העולם גם לתמוך בנו, כל אחד במדינת האם שלו, אם זה האיפא"קים למיניהם ודברים דומים במדינות אחרות ואנחנו חייבים לטפח את זה, לא לעולם חוסן.
נפתלי בנט: אין פה שאלה בכלל של ימין ושמאל במרחב הפוליטי הישראלי.
נפתלי בנט: מה שיוסי ביילין מבין ומה שבוז'י הרצוג מבין גם אני מבין וכולנו מבינים.
נפתלי בנט: לכן זה נושא א-פוליטי.
נפתלי בנט: מבחינתי זה לא ימין ולא שמאל, החשיבות האסטרטגית לעם ישראל.
נפתלי בנט: ברמה המעשית.
נפתלי בנט: כשנכנסנו לתפקיד, אז באמת קבענו שאנחנו רוצים להקצות משאבים ואפילו משאבים לא מבוטלים, אבל צריך גם כלי שיעשה את זה, הכלים הקיימים היו לעיתים מאוד מאוד איטיים ולא מספיק זריזים כדי לחולל ביצוע בכל התחומים, ולכן יצאנו ליוזמה האסטרטגית שהיא בעצם יצירת כלי, גוף שיכול לקבל החלטות הרבה יותר מהירות מבחינת נוהלי העבודה שלו והכפיפויות זה בשותפות, הן עם הפדרציות, הן עם הפילנתרופים בעולם וגם כסף של מדינת ישראל.
נפתלי בנט: אנחנו למעשה הקמנו את זה עכשיו, עכשיו אפשר לבשר על הקמה, השלב הבא זה השלב הפעולות.
נפתלי בנט: אנחנו מאוד גאים בפעולות שאנחנו עושים.
נפתלי בנט: יש פן אחד שהוא לא מובן מאליו, שצריך לתת עליו את הדעת, זה גם הפן של איך ישראלים מחוברים או לא מחוברים ליהדות הגולה.
נפתלי בנט: צריך להגיד את האמת, אם לא נעבוד מאוד קשה, גם במערכת החינוך, עכשיו אני אמון על זה, וגם בכלל במדינת ישראל, אז אין לו, הוא לא חושב על אותה ג'סיקה מקולומבוס ג'ורג'יה או מישהו מאוקראינה ולכן זו האחריות שלנו בעניין.
נפתלי בנט: אני רוצה להעביר את זה לדביר ואני אשאר ככל שאני אוכל, בבקשה.
<דביר כהנא: אני אמשיך את דבריו של השר בנט.
<דביר כהנא: אנחנו מרגישים באמת תחושת אחריות, תחושת מחויבות וגם תחושה של דחיפות.
<דביר כהנא: בהקשר הזה אני רוצה למקד את כל פעילות המשרד בקהל יעד מסוים שהוא גם מבדל אותנו בצורה מאוד ברורה מהעיסוקים המבורכים של משרד העלייה והקליטה ומשרדי הממשלה האחרים שעסוקים בתחומים שונים שנושקים ליהדות התפוצות.
<דביר כהנא: אם אנחנו מסתכלים מפה קשה לנקוב במספרים, אבל אם מדברים על כ-8 מיליון יהודים, השאלה איך סופרים וחלוקים החוקרים כיצד לספור, אבל אם אנחנו מדברים על כ-8 מיליון יהודים מחוץ לישראל, אנחנו מדברים על כ-10% שאנחנו יכולים לקרוא להם ככלל משויכים, אנחנו מדברים על כ-85% עד 90% שהם פחות משויכים או כלל לא משויכים לקהילה היהודית.
<דביר כהנא: זה אתגר אסטרטגי אדיר לעם היהודי כולו ובראש ובראשונה לנו כממשלת ישראל.
<דביר כהנא: זו המשימה שאנחנו, משרד התפוצות הישראלי, נוטלים בה חלק.
<דביר כהנא: כל פעולה שנשקיע בקהל היעד, שנקרא לו המשויך, היא פעולה שאנחנו לא רואים בה את תפקידנו ופה אנחנו חושבים שאותם 10% זה הליבה שהם קהל היעד שיעלה לארץ, זה קהל הליבה שיסייע למדינת ישראל בפעולות הסברה, בלובינג פוליטי וכו'.
<דביר כהנא: אנחנו ממקדים את תחום עיסוקנו ב-90% שהם במעגל הפחות משויך והשאלה איך לרתום אותם אל תוך זהות וחיבור לישראל.
<דביר כהנא: המשרד כולו עוסק בשישה נושאים, וככל שיתיר הזמן אני אפרט, אני אתן אותם בכותרות.
<דביר כהנא: הנושא הראשון המשמעותי שאנחנו עסוקים בו, גם בממשלה הקודמת וגם בממשלה הזו, זה חיזוק הזהות והקשר לישראל.
<דביר כהנא: הנושא השני שאנחנו עסוקים בו הוא החוסן הקהילתי, החוסן של קהילות יהודיות בעולם, במיוחד היום באירופה, בדרום אמריקה.
<דביר כהנא: אנחנו גם עסוקים לא מעט במאבק באנטישמיות.
<דביר כהנא: הנושא הרביעי זה, כפי שהשר ציין, הקשר בין הישראלים שיושבים בציון לבין העם היהודי, תחושת הערבות ההדדית, השייכות, המחוברות לאתגרי העם היהודי שמחוץ לישראל.
<דביר כהנא: הנושא החמישי, אנחנו עסוקים במחשבה שתוביל אותנו לתכנית משמעותית בנושא ייעוד, בנושא תיקון העולם, בנושא משימה משותפת שרלוונטית גם לנו כישראלים וגם לכל יהודי שנמצא בכל מקום אחר בעולם.
<דביר כהנא: הנושא האחרון שאנחנו עסוקים בו, אנחנו מכנים אותו מעגלי העם היהודי.
<דביר כהנא: הקמנו ועדה ציבורית שממפה תופעה של עשרות מיליוני אנשים בעולם, היא רלוונטית לאפריקה, למזרח אירופה, למערב אירופה, צפון אמריקה, דרום אמריקה, היא תופעה של אנשים רבים, שהם אינם בני דת אחרת, הם אינם יהודים ואינם רוצים להתגייר והם חשים חלק ושייכות או חיבור לעם היהודי.
<דביר כהנא: למפות את התופעה הזאת, מדובר בעשרות מיליוני אנשים, לפחות 60 עד 180 מיליון איש בעולם.
<דביר כהנא: השאלה שפה ניצבת בפני הוועדה היא למפות את התופעה, להבין את האינטרסים של הקבוצות השונות ולגבש את האינטרס הישראלי, מה ממשלת ישראל והעם היהודי רואים לנגד עיניהם, כיצד לפתח את הקשר, לשמר קשר ומה האינטרסים שלנו.
<דביר כהנא: אם כך מניתי שישה נושאים שבהם אנחנו עסוקים.
<דביר כהנא: אני אפתח בנושא הראשון שהוא חיזוק הזהות והקשר לישראל.
<דביר כהנא: פה באמת זיהינו שלושה אתגרים משמעותיים בתהליך שהוא יוצא דופן.
<דביר כהנא: הקשבנו במאות פגישות עם אנשי מקצוע יהודים מהעולם, עם פילנתרופים, עם קרנות, עם פדרציות, יהדות מאורגנת, משקיעים פרטיים, והקשבנו היטב לאתגרים השונים שבפניהם העם היהודי ניצב.
<דביר כהנא: אני אנסה לסכם אותם מתוך הפעולה של ההקשבה, שהיא פעולה לא קלה, להקשיב, ומתוך אותה הקשבה אנחנו הגענו לשלוש מסקנות.
<דביר כהנא: הראשונה היא שישנה מחלה יהודית שאנחנו קוראים לה פרויקטאליות, הקהילות, בגלל צורת ההתאגדות של כל קהילה היא קודם כל בראש ובראשונה רואה את עצמה.
<דביר כהנא: לפעמים אנחנו קוראים לזה בקשית, אז לפעמים הקשית היא צרה ולפעמים הקשית היא רחבה, אם הקהילה חזקה ואיתנה היא מסתכלת על מרחב יותר גדול, אבל מה שנוצר זה הרבה מאוד פרויקטים.
<דביר כהנא: הדוגמה הבולטת של פרויקט מדהים, יוצא מן הכלל, שהשר בנט עומד בראשו, הוא פרויקט תגלית, שהוא שותפות איתנה בין העם היהודי וממשלת ישראל, הוא עדיין רק פרויקט.
<דביר כהנא: זאת אומרת 15 שנה אנחנו מביאים כ-500,000 סטודנטים, משקיעים מאות מיליוני דולרים בפרויקט שבצורה מערכתית אין לו המשכיות.
<דביר כהנא: לכאורה איש עסקים לא היה משקיע את כספו בחשיפה מדהימה של מוצר ולא ממשיך את התהליך לאורך זמן.