GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אסתר סושנסקי: קיבלנו המון תלונות, מאשקלון, מיהוד והכול, שלא מתייחסים לתחזוקה בהוסטל, יש הוסטלים שחודשים לא מנקים בשטחים הציבוריים בהוסטלים ואנשים לא יודעים למי אפשר לפנות.
<אסתר סושנסקי: אז מה שאנחנו חושבים ומה שאנחנו רוצים, קודם כל חיפשנו כעמותה מי אחראי על התחזוקה בהוסטל, למי כפופה אותה אם בית.
<אסתר סושנסקי: לא משרד הרווחה - - -
אברהם נגוסה: הנקודה ברורה, תסכמי את זה.
<אסתר סושנסקי: לא משרד הרווחה, רק משרד השיכון, שוב.
<אסתר סושנסקי: אז אנחנו רוצים שבכל הוסטל כזה יהיה שלט, איזה שהיא מודעה, למי כפופה הנהלת ההוסטל, למי ניתן לפנות עם הבעיות שלא נפתרות בתוך המקום הזה.
אברהם נגוסה: מר ויקטור זגינאלוב.
אברהם נגוסה: בבקשה בקיצור כדי שנגיע לכולם.
<ויקטור זגינאלוב: כן, אני גם הייתי בקיצור, כי מתי ששתקתי זה כאילו דיברתי.
<ויקטור זגינאלוב: נתתי לכולם לדבר ורזבוזוב אמר שזה דז'ה-וו.
אברהם נגוסה: טוב, תמשיך.
<ויקטור זגינאלוב: שזה דז'ה-וו, אותו דבר כמו שהייתי פה, שום דבר לא השתנה, אותן קריאות, אותם דיבורים.
<ויקטור זגינאלוב: אני פשוט עובד כנהג מונית, בעיניים שלי במשך 18 שנים ישראל עלתה למעלה, בנייה בכל עיר ובנייה בכמות מטורפת.
<ויקטור זגינאלוב: אני מהעיר חולון, איש עיריית חולון, מוטי ששון, נתן לאח שלנו הגדול עזריאלי לבנות את מרכז עזריאלי במקום שהייתה אדמה ציבורית.
<ויקטור זגינאלוב: הוא לא דואג, לא לקשישים ולא לעולים חדשים עובדים עם ילדים.
<ויקטור זגינאלוב: אני מכבד כל נכה, אני מכבד את כל מי שזקוק, אבל אני עובד ואשתי עובדת, אשתי הייתה בהריון, אבל אני קיבלתי מכתבים ממשרד הקליטה ומעמידר, 'ויקטור, אתה לא בקריטריונים', עמידר אמר 'סליחה, אתם מתפרנסים יותר מדי', משרד הקליטה אמרו, 'לא, ויקטור', כמו שמרינה סולודקין וחזית הכבוד עשו משפט והחליטו שרוב ילדים מתחילים מ-3 ילדים, פה משרד הקליטה, 'לא, ויקטור, 5 ילדים, תעשה עוד אחד'.
<ויקטור זגינאלוב: מה זה השקרנות הזו?
<ויקטור זגינאלוב: מה זה, בדגל ישראל שולחים מכתבים בשביל 'להתראות, לך תעבוד'.
<ויקטור זגינאלוב: אני מאוד מצטער, היום אנחנו משלמים שכר דירה 4,000 בחולון ובעל הבית, כשאני עברתי דירה, שאתם חברי כנסת חודשיים וחצי הייתם בחודש, בהתחלת השנה, כשאנחנו כולנו עברנו דירות, פתאום אמר לי בעל הבית לשעבר, שאני גם צריך אחרי תיקונים, 'ויקטור, אבל לא אמרת שיש לך 4 ילדים'.
<ויקטור זגינאלוב: אתם שמעתם מה שאמרתי?
<ויקטור זגינאלוב: אני מבקש - - -
<קריאה: הוא כבר מזמן לא עולה.
<ויקטור זגינאלוב: אני מבקש, אל תתני לו הוראות, תני לי לדבר, כי אנשים עובדים, אני נציג של אנשים עובדים ואני בזמן עבודה, וגם עכשיו נגמר לי הזה - - -
אברהם נגוסה: אל תיכנס לדרך העבודה שלנו, אתה תציג את הבעיה, יש משרדי הממשלה ויענו לך.
<ויקטור זגינאלוב: המשרדים האלה ענו כבר יותר מדי.
אברהם נגוסה: מה אתה רוצה?
<ויקטור זגינאלוב: סליחה, העבודה שלכם, אנחנו נותנים להם עבודה, אתם קבלן שאנחנו, עם ישראל, הזמנו אתכם לעבודה.
<ויקטור זגינאלוב: אני מכבד אותך, אני שמעתי המון, אבל קודם היה פה רזבוזוב והוא בדיוק אמר אותן מילים, שזה דז'ה-וו, שמדברים מדברים, כל ישראל עלה למעלה ולמטה, יש מגדלי יו, אנחנו אומרים את זה בצורה אחרת, רמת אביב ג', ד' ועוד ועוד, כולם עולים וכולם - - - קשישים, ניצולי שואה - - - אני מאוד מצטער שאני פתאום עליתי, אם אתם לא מספקים את המגורים לזקנים שלנו, מה אני צריך לדרוש?
<ויקטור זגינאלוב: 17 שנים אני עובד ואני היום כבר 46, במיוחד היום י"ד בחשוון, יום ההולדת שלי.
<קריאות: מזל טוב.
<ויקטור זגינאלוב: תודה רבה.
<ויקטור זגינאלוב: אבל אני מצטער, אני כבר לא רואה פנסיה.
<ויקטור זגינאלוב: לאן שמתי את הכסף?
<ויקטור זגינאלוב: מה חשבתם, הלימודים שלנו בחינם?
<ויקטור זגינאלוב: מאיפה אני ואשתי משלמים אלפים?
<ויקטור זגינאלוב: לספרות, לא יודע למה.
<ויקטור זגינאלוב: מה נשאר לנו?
<ויקטור זגינאלוב: כבשת הרש ולוקחים אותה.
<ויקטור זגינאלוב: באים מהצהרה, מכל מיני, שאני צריך גם מס הכנסה לשלם, אמרתי ממה מס?
<ויקטור זגינאלוב: אם ויקטור מתחיל קודם לתת 18,000 כמו שאמרתי, אחר כך אני מתפרנס, כמה שעות אני צריך לעבוד?
<ויקטור זגינאלוב: אני עובד כל יום, אני לא הייתי בחופש מחלה, וכשאני מדבר עם האנשים ששלחו אותי לפה לדבר, זה יהיה שקט, זה כבר יהיה שנה - - - מה ההחלטות אחר כך יהיו?
<ויקטור זגינאלוב: עוד פעם נכתב, עוד פעם פגרה, יהיה קיץ, חופש, כריסמס, מה יהיה פה?
<ויקטור זגינאלוב: שאתם עוד פעם תהיו בחופש?
<ויקטור זגינאלוב: זה לא טוב, צריך לעבוד ולקיים.
<ויקטור זגינאלוב: אני במדינה יהודית ואני גוי וכתוב איזה צום אני בחרתי, מה?
<ויקטור זגינאלוב: לא לאכול? לא.
<ויקטור זגינאלוב: לטפל בבעיות של היום, קודם לזקנים.
<ויקטור זגינאלוב: וסליחה, מי שעובד, לא תחסום שור בדישו, אנחנו רואים, עבירה לעבירה.
<ויקטור זגינאלוב: אז תקראו תנ"ך ותהיו בארץ הקודש יהודים, תהיו יהודים, אז יהיה בסדר.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע מנציגת משרד הבינוי ואני רוצה שתתייחסי, שמעת את כל הדברים.
אברהם נגוסה: בנוסף אני רוצה גם להזכיר, בדיון הראשון שקיימנו בעניין הדיור הציבורי היה סכום כסף שנמצא בקופה של משרד הבינוי והשיכון, מהמכירה של הדיור הציבורי, בעקבות החוק מכרתם דירות והכסף נמצא, כ-600 מיליון שקל.
אברהם נגוסה: אני זוכר שלאחר ההחלטה השר נתן הוראה שבכסף הזה לבנות או לקנות על מנת לצמצם את התור של הדיור הציבורי.
אברהם נגוסה: אני אשמח שתתייחסי גם להתקדמות בנושא הזה.
<ליאת גואלי: טוב.
<ליאת גואלי: לגבי חלוקת הדירות בין המשרדים, חלוקת הדירות בשיכון הציבורי מתואמת עם משרד הקליטה באופן מלא, כמובן שבבסיס החלוקה יש תמיד התאמה לצרכים של כל משרד.
<ליאת גואלי: בדיור לגיל הזהב, היות שהזכאים של משרד הקליטה היא אוכלוסייה מבוגרת יותר אז 75% מהדירות בבתי גיל הזהב מאוכלסים על ידי זכאי משרד הקליטה ו-25% מאוכלסים על ידי ותיקים.
<ליאת גואלי: 100% מהדירות במקבצי הדיור מאוכלסים אך ורק על ידי משרד הקליטה.
<קריאה: זה עולים - - -
<ליאת גואלי: ב-2014 אוכלסו 45% מהדירות על ידי עולים של הקליטה.
<קריאה: מספרית כמה אכלסתם?
<קריאה: כמה דירות?
אברהם נגוסה: את יכולה להתייחס במספרים?
<אולגה דדון: ב-2014 אוכלסו על ידי זכאים של משרד הקליטה 682 יחידות משפחתיות, דירות, זה ממלאי הדיור הציבורי, דירות ציבוריות.
<אולגה דדון: 372 יחידות בדיור מוגן, זה לקשישים בלבד כמובן, ו-711 יחידות במקבצי דיור.
<קריאה: אבל זה טיפה במים.
<קריאה: עשרות אלפים בתור ומאוכלסים 1,000 בקושי בשנה.
אברהם נגוסה: קודם כל נשמע.
אברהם נגוסה: את יכולה להמשיך?
<ליאת גואלי: כל פתרון שבן אדם מקבל זה איזה שהוא פתרון ש - - -
<קריאה: אני מסכימה שעדיף קצת מאשר כלום, אבל 45% מ-100% זה עדיין מעט.
אברהם נגוסה: גברת, עוד 10 דקות אנחנו חייבים לסיים, אז אני רוצה שיהיה לנו ממשרד הבינוי ואת הבעיות אנחנו יודעים, אז בואו נשמע, אולי יש פתרון.
<ליאת גואלי: כפי שכבר שצוין פה, הקריטריונים של משרד השיכון קשיחים יותר מהזכאויות של משרד הקליטה.
<ליאת גואלי: הראיה לכך זה שיש 2,700 זכאים ותיקים שממתינים לדיור ציבורי שבמשרד הקליטה זה הרבה יותר, זה 27,000 ממתינים.
<ליאת גואלי: זה מראה את הפער הגדול שיש בין הזכאות של משרד השיכון למשרד הקליטה.
<ליאת גואלי: נכון, עולים, צריך לתת להם עדיפות - - -
אברהם נגוסה: מה המספר המדויק בין הזכאים שלא עולים במשרד השיכון?
<ליאת גואלי: 2,738, אם אני לא טועה.
אברהם נגוסה: למה, את חושבת, הפער כל כך גדול?
אברהם נגוסה: את יכולה להסביר לנו?
<ליאת גואלי: הקריטריונים של משרד השיכון הם קשים יותר ממשרד הקליטה, הם הרבה יותר קשים.
אברהם נגוסה: לא, אני אומר, 27,000 זכאים עולים חדשים, 27,000 עולים חדשים ממתינים, 2,700 ותיקים, למה זה כל כך - - -
<אולגה דדון: הפער הוא לא כזה.
<אולגה דדון: 20,000 מתוך ה-27,000 הם קשישים.
<אולגה דדון: קשישים זכאים גם במשרד השיכון, זה אותם קריטריונים, זה ביטוח לאומי וחסרי דירה.
<אולגה דדון: לגבי קשישים זה אותם קריטריונים.
אברהם נגוסה: אז עדיין 7,000 משפחות זכאי דיור ציבורי ו-2,700, עדיין יש הפרש גדול.
<ליאת גואלי: כי אצלנו זכאיות משפחות עם 3 ילדים עם הבטחת הכנסה.
<ליאת גואלי: אצלם יש הגמשת קריטריונים ולכן במשרד הקליטה יש יותר ממתינים מאשר משרד השיכון.
אברהם נגוסה: אי אפשר לצמצם את הדבר הזה?
אברהם נגוסה: תגידו, להקצות יותר - - -
<ליאת גואלי: הקריטריונים הם קשיחים בגלל שאין דיור ציבורי.
<ליאת גואלי: זה לא הפתרון לבוא ולהעמיס על הממתינים, לתת לאנשים להמתין.
<ליאת גואלי: אנחנו רוצים לתת להם גם פתרונות.
<ליאת גואלי: לכן הקשיחו קצת קריטריונים ו - - -
אברהם נגוסה: אבל למה משרד הבינוי שם 600 מיליון שקל - - - מתוך 700 מיליון שמכרתם קניתם רק ב-100 מיליון ו-600 מיליון יושב בקופה?
אברהם נגוסה: כשיש הרבה אנשים ממתינים?
אברהם נגוסה: למה לא קניתם מיד ונתתם לאנשים?
<ליאת גואלי: אני לא מכירה את הנושא, אני לא יודעת להתייחס אליו.
<ליאת גואלי: היה פה נציג האוצר, רוב הכסף הולך לאוצר, האוצר הוא זה שצריך לשחרר את הכסף.
<ויקטור זגינאלוב: יש לי תשובה.
אברהם נגוסה: אני מבקש את התשובה אצלם.
<ויקטור זגינאלוב: אני מהרחוב אענה לה.
<ויקטור זגינאלוב: היא מחממת את שוק הנדל"ן, מי שאנחנו בשכירות, זה מאוד חשוב.
<ויקטור זגינאלוב: צריך ביקוש דירות, אז אנחנו בשכירות ואנחנו - - -
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסיים, אני מבקש.
אברהם נגוסה: רציתי לקבל תשובה, כנראה היא לא במעמד של לענות על השאלה הזו.
<ליאת גואלי: אני לא במעמד לענות על זה, אני - - -
אברהם נגוסה: אני מבין.
אברהם נגוסה: מתי אתם יכולים לענות לנו?
<ליאת גואלי: אני ארשום בפניי, אני אעלה את זה ואנחנו - - -
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים בוועדה לקבל באמת תגובה מפורטת בכתב בעניין הזה.
<קריאה: איפה מבקר המדינה?
אברהם נגוסה: את ממשרד השיכון?
<קריאה: אני מ - - -
אברהם נגוסה: אז אני שאלתי את משרד השיכון.
<קריאה: אני רוצה לשאול.
אברהם נגוסה: אין לנו זמן, גברת.
אברהם נגוסה: יש אנשים שנרשמו, את לא נרשמת.
אברהם נגוסה: אפילו לאלה שנרשמו אין לנו מספיק זמן.
אברהם נגוסה: משרד הבינוי, את סיימת?
<ליאת גואלי: אני רוצה להוסיף, לגבי רשימת ההוסטלים שהגברת טענה שהם לא מתוחזקים ויש בעיות שם.
<ליאת גואלי: אני מבקשת לקבל את רשימת ההוסטלים שנוכל לבדוק את זה וכמובן לטפל, אין בעיה.
<קריאה: זה הועבר לאורה.
<ליאת גואלי: אני אבקש ממנה לתת לזה עדיפות.
<ליאת גואלי: לגבי זמן המתנה להוסטלים, זה תלוי באיזה יישוב ממתינים.
<ליאת גואלי: יש לנו הוסטלים ביישובים מסוימים שזמן ההמתנה הוא לא כזה גדול, הוא לא 15 שנה, הוא יכול להמתין בין חודשיים לשלושה חודשים והוא מתאכלס.
<ליאת גואלי: יש יישובים שבהם - - -
<קריאה: איזה יישובים?
<ליאת גואלי: זה בצפון, יש קריות, יש - - -
<ארז שני: יש בקריות.
<ליאת גואלי: בבקשה, נציג עמיגור יוכל ל - - -
<ליאת גואלי: כן.
אברהם נגוסה: מר אברהם שרנופולסקי.
<אברהם שרנופולסקי: דיור ציבורי הוא לא רק גג לקיום ראוי, אלא גם בסיס לעידוד העלייה.
<אברהם שרנופולסקי: חשבתי שממשלת ישראל מבינה את זה, אבל המציאות שונה לגמרי.
<אברהם שרנופולסקי: אנחנו רואים בממשלה אדישות בנושא של הדיור הציבורי.
<אברהם שרנופולסקי: בואו נפנה לעובדות, עדיין במדינת ישראל לא קיימת אג'נדה ותכנית אסטרטגית בנושא של דיור ציבורי.
<אברהם שרנופולסקי: שנית, 20 שנה מדינת ישראל לא בנתה שום דיור ציבורי.
<אברהם שרנופולסקי: שלישית, התקציב המיועד במשרד לעלייה וקליטה לבינוי דיור ציבורי הוא נמוך מאוד, ואם לקחת בחשבון שמספר הזכאים, כמו שאמרתם כבר, 27,000 אנשים, אז חלק גדול מהאנשים האלה ימותו לפני שהם יקבלו דיור ציבורי.
<אברהם שרנופולסקי: עמידר, שמכרה כמעט את כל הדיור הציבורי, לא בונה שום דבר ולא קונה שום דבר.
<אברהם שרנופולסקי: חמישית, אנשים שזכאים לקבלת דיור ציבורי מקבלים שכר דירה מעל לשמים, 60 מיליון שקל בתקציב לשנת 2016 המיועד להגדלת סיוע לשכר דירה נמוך מאוד, זה מראה שהאנשים לא יהיו מסוגלים לשלם שכר דירה.
<אברהם שרנופולסקי: אנחנו גם רואים אי צדק בחלוקת דירות פנויות בין משרד השיכון למשרד העלייה, מה שכבר אמרנו.
<אברהם שרנופולסקי: בהוסטלים, אמרו שיש הוסטלים שהדיירים משלמים יותר מ-30% מההכנסות שלהם, אז צריך לסדר את העניין.
<אברהם שרנופולסקי: גם העניין של משכנתאות, הייתה החלטה של משרד העלייה על מנת להגדיל את הסיוע להחזר חלקי של משכנתאות, אבל עדיין הנושא לא זז אפילו מילימטר.
<אברהם שרנופולסקי: לכן אני פונה ליושב ראש ועדת העלייה והקליטה עם בקשה לעשות מה שביכולתך על מנת לעודד את הפתרונות בנושא של דיור ציבורי.
אברהם נגוסה: אדמסו מנגיסטו, נציג 17 מרכזי קליטה.
<אדמסו מנגיסטו: (מדבר באמהרית).
אברהם נגוסה: (תרגום חופשי מאמהרית): לפרוטוקול, זה אדמסו מנגיסטו, נציג 17 מרכזי קליטה בכל הארץ.
אברהם נגוסה: אנחנו התארגנו על מנת להיאבק על זכויותינו, אנחנו תקועים במרכזי קליטה, יש קשישים שלא מקבלים דיור מעמידר והם תקועים שנים במרכזי קליטה, יש צעירים בודדים, גם לא זכאים והם גם תקועים שנים.
אברהם נגוסה: אנחנו ביקשנו להפוך את הסיוע לשכר דירה ל-5 שנים למענק וייתנו לנו כמענק חד פעמי.
אברהם נגוסה: זו המטרה, כדי שאנחנו נצא ממרכז הקליטה ונשתלב בתוך החברה הישראלית.
אברהם נגוסה: (בתרגום חופשי מאמהרית): הדבר השלישי שהוא מעלה זה עניין המשפחות, גם אלה שמקבלים את הסיוע במשכנתא, יש הגבלה של איפה לקנות ולכן ההגבלה גורמת למשפחות לאבד עד 60,000 שקל ואפילו יותר, בגלל שמגבילים אותם איפה לקנות.
אברהם נגוסה: יש פה מדיניות של הסללה, לכן אנחנו רוצים שיבטלו את ההגבלה ואת המדיניות של ההסללה.
אברהם נגוסה: (בתרגום חופשי מאמהרית): עוד נקודה שהוא רוצה להדגיש, העולים רוצים לצאת ממרכזי הקליטה, זה שהם נמצאים הרבה זמן במרכזי קליטה הם נפגעים, גם בתחום התעסוקה.
אברהם נגוסה: כי חברות כוח אדם לוקחים אותם ואחרי שהם עובדים אפילו לא משלמים להם ופוגעים בהם ואין מנגנון של בקרה והגנה על הזכויות של העולים החדשים.
אברהם נגוסה: תודה רבה, מנגיסטו.
<אדמסו מנגיסטו: תודה רבה.
אברהם נגוסה: עכשיו גב' קרן פישזון.
<קרן פישזון: מייסדת עמותת מגן משפחה וגם מנכ"לית.
אברהם נגוסה: גם בקיצור.
<קרן פישזון: לפני 3 שנים אני הייתי פעם אחרונה בוועדה שדנה על הדיור הציבורי.
<קרן פישזון: זו הייתה ועדה מיוחדת, בדיוק אחרי ש - - - אני אדבר קצר, אני לא אכנס עמוק לעניינים ממש, יש לי 5 דקות?
אברהם נגוסה: 2 דקות.
<קרן פישזון: עדיין אני אתייחס לוועדה הזו, כי היא הייתה מיוחדת.
<קרן פישזון: בוועדה הזו אנשים היו כל כך טעונים אחרי שהייתה הטרגדיה עם משה סילמן שהם לא התאפקו לשמוע את הדיבורים של חברי הכנסת והוועדה באופן טבעי שינתה את הכללים, קודם דיברו האנשים, אחר כך חברי הכנסת.
<קרן פישזון: כך חברי הכנסת למדו משהו.
<קרן פישזון: היום אני שמעתי את חברי הכנסת פה ואני פשוט מזועזעת, גם מכל הדיון פה, כי פלוסקוב דיברה על הבג"צ שסולודקין הגישה, אבל היא לא יודעת שבבג"צ הזה היה פסק דין שאישר את הקו של הקריטריונים של משרד הקליטה וקריטריונים של משרד השיכון.
<קרן פישזון: מה שמקבלים במשרד השיכון, סוג מסוים של אוכלוסייה, אם היו עומדים בתור במשרד השיכון היו מקבלים פי שניים ממה שהם מקבלים כשהם עומדים במשרד הקליטה ואז קיבלו פסק דין וסופה לנדבר אז הייתה שרת הקליטה, היא התחייבה לשלם לאוכלוסייה הזאת בדיוק הסכום שקיבלו אנשים שעמדו בתור במשרד השיכון.
<קרן פישזון: נכון, אחר כך, מכיוון שזה לא קיבל במה בתקשורת, סופה לנדבר הציגה עצמה נלחמת על העלייה והשיגה לעלייה, בתור נתבעת היא הייתה, כן?, השיגה לעלייה זכויות כאלה בשנתיים שהיא נלחמה.
<קרן פישזון: בשנתיים היא הייתה נתבעת על ידי כמה עמותות.
<קרן פישזון: בדיון הזה שהיה, איך שאני ראיתי את התמונה ואיך שאני ממשיכה לראות, התמונה היא כזאת, כל הסקטורים במדינה הזאת, וראשיהם של הסקטורים מאוד מעוניינים שהכול יהיה מפולג, כי בדיונים כשבאים הזכאים של משרד השיכון, הם מספרים על הצרות שלהם, קמה חברת הכנסת אבוקסיס ואומרת, 'נכון, ככה זה אצלנו', אבל סופה לנדבר, לאוכלוסייה שלה, הרוסים, השיגה 5,000 דירות, אז כולם מתחילים לכעוס, הרוסים בעצמם כועסים - - -
<קריאה: על האתיופים.
<קרן פישזון: נכון, כי 90% מקבלים מענק, וזה שקר.
<קרן פישזון: ואז כולם מתחילים לקרוא אחד לשני, אני אגיד את המילה, ברוסית יש פתגם, 'טרישקין קפטן', זה התופר שחסר לו חתיכת בד ואז הוא תולש מפה ועושה שם וככה תולש ועושה שם ואז מי שמרוויח מזה זה האנשים האלה ששנים, אבל שנים ממיתים פה את האנשים במדינה, אבל מה?
<קרן פישזון: יש להם משהו להתחיל את הקמפיינים שלהם, אחד אחרי השני, ולהאשים.
<קרן פישזון: אני מציעה לפעם הבאה, שאני עכשיו ייסדתי את העמותה, כי אז 4 שנים הייתי מתנדבת, פעילה חברתית, בהפגנות, עכשיו אני ייסדתי, אני רוצה להיות פה קבועה.
<קרן פישזון: אני רוצה לשנות.
<קרן פישזון: כי קודם כל גם אם נשנה את סדר הדיון ונשמע פה קודם אנשים ואחר כך, אחרי הדיון, נשאל את חברי הכנסת שיושבים במליאה, 'נו, מה עשיתם?
<קרן פישזון: ' סיפורים לא צריך לספר לנו, אנחנו יודעים את זה יותר טוב.
<קרן פישזון: וגם אם אנחנו כבר מדינה שנחשבים בתוך ה-OECD לא צריך להמציא את הגלגל, הכול כבר הומצא.
<קרן פישזון: צריך פשוט לקחת קריטריון אחד לכל האוכלוסייה במדינת ישראל, שכל אחד יידע על השני מה בדיוק עובר אליו ולכולם יהיה קריטריון ונתחיל להתקדם.
<קריאה: היא צודקת מאה אחוז.
אברהם נגוסה: כולנו מסכימים, אבל גם צריך לדעת את המגבלות של חברי הכנסת.
אברהם נגוסה: חברי הכנסת חברים בהרבה ועדות, אז אם אנחנו נגביל אותם בצורה כזאת לא יהיו חברים שיבואו - - -
<קרן פישזון: אז שיעשו ועדה אחת, אבל שייצא לפועל.
<קרן פישזון: שלא יישבו בעשר ועדות שכל הוועדות וכל ההחלטות ייצאו לשווא.
אברהם נגוסה: אני לוקח את ההצעה שלך, אני אתייעץ עם החברים שלי.
<קריאה: אנחנו אומרים 'מבטא רוסי שווה עור אתיופי', בואו ביחד.
<קריאה: ביחד.
אברהם נגוסה: אני רוצה לתת כמה דקות ממש בקיצור לאדון אהרון קרייסלר.
<אהרן קרייסלר: כבוד היושב ראש וכל הקהל שנמצא כאן, רציתי להגיד כמה מילים.
<אהרן קרייסלר: בזמנו, עד שעליתי לפני 25 שנה עבדתי במפעל מאוד גדול כמו אינטל, בברית המועצות לשעבר, והבוס שלנו תמיד, יש דיון, לא מגיעים לאיזה מסקנה, אף על פי שהוא היה קצת אנטישמי הוא אמר 'בואו נצא למסדרון, בואו נתפוס יהודי ונשאל אותו'.
<אהרן קרייסלר: לא חשוב שהוא מנקה, מה התפקיד שלו לא היה חשוב, וכך הגענו לאיזה מסקנה.
<אהרן קרייסלר: אני לא חבר בשום קבוצה, ואף על פי שאני מורה מרצה, בואו נגיד שאני הבן אדם במסדרון שאתם תפסתם ואני שמעתי את כל הדברים.
<אהרן קרייסלר: קודם כל אני רוצה לתת גיבוי לשר אלקין, אני לא מכיר אותו, אבל כולם תוקפים אותו שהוא לא הגיע.
<אהרן קרייסלר: אף אחד לא יודע, אולי הוא לא מרגיש טוב.
<אהרן קרייסלר: אנחנו רואים שגם חברי הכנסת אמרו את דברם וגם ברחו.
<אהרן קרייסלר: זה לא נשמע כל כך טוב והצליל לא טוב.
<אהרן קרייסלר: מה שאני הבנתי מכל הדיון שהיה כאן, צריך לבוא לפתרון היום, מחר, אתמול, אבל מה הפתרון?
<אהרן קרייסלר: לא בונים את הבתים.
<אהרן קרייסלר: ברוך ה' אני רואה 4,000 ועוד 2,000, מצוין, בונים וזה יגיע מחר, מחרתיים, עוד שנה-שנתיים, אבל אם יש דבר שניתן לעזור לאנשים שאין להם דירות, סיוע כספי שישכירו דירות בשוק.
<אהרן קרייסלר: הדבר הזה אמור להיות במקום א', אפילו א' מינוס, אפילו בכותרת, וצריך לעבוד על זה.
<אהרן קרייסלר: להעביר את כולם, להתרכז במסלול אחד, בנקודה אחת ולפתור את זה ואנחנו מיד נראה שיהיו פחות תלונות, אנשים יהיו יותר מרוצים ותהיה עזרה לאנשים, שהם יכולים, לא חלק גדול מהסיוע שהם מקבלים להעביר לשכר הדירה.
<אהרן קרייסלר: תודה רבה, ומה שרציתי להגיד, תמיד צריך להתרכז בנקודה.
אברהם נגוסה: תודה רבה, אנחנו מאוד מודים לך.
<טפרה גלגאי: תודה רבה, ראש ועדת עלייה וקליטה.
<טפרה גלגאי: שמי טפרה גלגאי, נציג של מבשרת.
<טפרה גלגאי: אני נמצא שם, יש מבוגרים וצעירים ומשפחות.
<טפרה גלגאי: 21 מבוגרים נמצאים במרכז הקליטה, הם כל הזמן סובלים, אין להם מתורגמן לקופת חולים, אף אחד לא לוקח אותם, הם מבקשים עמידר ולא קיבלו.
<טפרה גלגאי: אף אחד לא מקבל אותם.
<טפרה גלגאי: הבית שלהם, שניים, שלושה, ארבעה מבוגרים באותו חדר.
<טפרה גלגאי: 169 צעירים נמצאים במרכז הקליטה.
<טפרה גלגאי: הצעירים, ארבעה, חמישה, אותו דבר, באותו חדר, שירותים, מקלחות בתור.
<טפרה גלגאי: כל שנה אנחנו מבקשים, כל הזמן אנחנו מבקשים לקבל פתרון ולא קיבלנו פתרון.
<טפרה גלגאי: למשל נמצא פה מבוגר או זקן קצת עיוור, יש לו 3 ילדים עם אחרים באותו חדר.
<טפרה גלגאי: הוא נשוי פלוס 2 ילדים ויש לו שותף לאותו חדר.
<טפרה גלגאי: איך לחיות?
<טפרה גלגאי: אין לנו למי לפנות, כל הזמן אומרים, מדברים, אומרים, 'כן, אבל לא מצאנו פתרון'.
<טפרה גלגאי: 154 אנשים פלוס ילדים, הילדים לא לומדים.
<טפרה גלגאי: אם אתם יכולים לראות, עכשיו לא הולכים לבית ספר, או הולכים לבית ספר ומחזירים אותם, אם תשאל אותם, 4 שנים, 5 שנים במרכז קליטה, אף אחד לא יודע, לא לומדים כלום.
<טפרה גלגאי: אני לא יודע, בבית ספר לוקחים ומחזירים אותם, מה מלמדים אותם.
<טפרה גלגאי: הם רוצים לצאת ממרכז הקליטה.
<טפרה גלגאי: במרכז קליטה סובלים.
<טפרה גלגאי: באמת קשה לי להגיד, יותר קשה למבוגרים, לקופת חולים לא לוקחים אותם.
<טפרה גלגאי: אנחנו סידרנו אנשים שיבואו אחרי עבודה, מתנדבים, לוקחים אותם לקופת חולים.
<קריאה: אין מנהלים, אין מדריכים, כלום?
<טפרה גלגאי: יש, 30 ומשהו עובדים יש, לא עובדים בכלל.
<טפרה גלגאי: שנה לא - - - זהו, אחרי זה לא נותנים.
<טפרה גלגאי: אם יקבלו עמידר, יהיו עם המשפחה שלהם, על יד ילדים, על יד המשפחה, אז יקבלו - - - מה שאנחנו סובלים, אני אומר לוועדת העלייה והקליטה, תשמע, תמצאו לנו פתרון, אנחנו סובלים מאוד קשה.
אברהם נגוסה: ההחלטות של הוועדה: לאור הנתונים הקשים שעלו בדיון לגבי העולים הקשישים החיים בעוני וממתינים לדיור ציבורי ובזמן הזה שוכרים דירות בשוק החופשי ומקבלים סיוע זעום בשכר דירה, קוראת הוועדה למשרדי הממשלה, בעיקר העלייה והקליטה והבינוי, להגדיל באופן משמעותי את הסיוע בשכר דירה לעולים קשישים או לזכאי דיור ציבורי, להבטיח שהשתתפות העצמית בשכר הדירה לא תעלה על 15% מהכנסתם של השוכרים הקשישים, להגדיל את היקף בניית הדיור הציבורי ולהשוות את הקצאת הדיור הציבורי במשרד העלייה והקליטה לזו של משרד הבינוי.
<קריאה: לאחד את התורים בכלל.
אברהם נגוסה: להשוות.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על הקצאה.
אברהם נגוסה: להגדיל את הסיוע להחזר חלקי של משכנתאות לזכאים, להגביל את שיעור שכר הדירה שגובים מהעולים המתגוררים בהוסטלים.
אברהם נגוסה: כיום חלק משלמים 8% מהכנסתם ואחרים עד 30% מהכנסתם.
<קריאה: אין דבר כזה.
אברהם נגוסה: זה הנתון שאנחנו קיבלנו.
<קריאה: 10%.
<קריאה: בראשון לציון.
<קריאה: ראשון לציון זה לא - - -
אברהם נגוסה: אנחנו נבדוק.
אברהם נגוסה: אלה הנתונים שאנחנו קיבלנו ולכן אנחנו מתייחסים לזה.
אברהם נגוסה: אם זה אמת או לא, אנחנו נבדוק את הדברים האלה, או אתם תבדקו ותגישו לנו.
אברהם נגוסה: צריך להביא אחדות לכל העניין הזה, כי זה פוגע באנשים.
אברהם נגוסה: הוועדה קוראת למשרד הבינוי ומשרד העלייה והקליטה להגדיל את המשכנתאות וגם למצוא פתרונות של דיור ציבורי לעולים חדשים שנמצאים במרכזי קליטה.
אברהם נגוסה: תודה רבה, אני סוגר את הישיבה.
אברהם נגוסה: התכנסנו הבוקר כדי לדון בנושא הצגת תכנית משרד החינוך לשילובם המיטבי של יוצאי אתיופיה, במסגרת התכנית הממשלתית של ועדת השרים.
אברהם נגוסה: אנחנו מתכנסים היום לאחר החלטה בוועדת השרים וכן גם בממשלה, בעניין הפעלת התכנית הזאת, בעיקר התכנית בתחום החינוך, הרווחה והבריאות.
אברהם נגוסה: הממשלה אישרה 300 מיליון שקלים לתכניות האלה.
אברהם נגוסה: היום אנחנו דנים רק על נושא החינוך, לא על נושאים אחרים.
אברהם נגוסה: נציגי המשרדים האחרים, אנחנו מברכים אתכם שבאתם ונשמח לשמוע גם את ההערות והרעיונות שלכם.
אברהם נגוסה: זהו דיון אשר מטרתו, עם יציאת התכנית לדרך, שהתכנית תהיה כמה שיותר מפורטת, יותר מעשית, כדי שתשיג את מטרתה.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו מתמקדים היום בהצגת התכנית בתחום החינוך בלבד.
אברהם נגוסה: בנוסף, קיבלנו מכתב מארגון כוח לעובדים, המתמקד בנושא מאבקם של המגשרים החינוכיים בקהילה האתיופית, מה שנקרא עובדי מרכז ההיגוי, שכל הזמן נמצאים בסכנת פיטורים מתפקידם מעבודתם.
אברהם נגוסה: כל הזמן, כל שנה, מכרז וכדומה וזאת ולכן, לאחר עבודה של 16 שנים במערכת.
אברהם נגוסה: להערכתי מדובר בין 60 ל-65 עובדים.
אברהם נגוסה: כתוב במסמך 60 עובדים, אבל אני חושב שיש עוד חמישה שאינם כלולים כאן.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה שעובדי הארגון יציגו את הנושא הזה, כי המאבק שלהם להשתלב בתוך משרד החינוך כעובדים מן המניין הוא חשוב מאד, והם לא צריכים לעמוד בחרדה כל שנה – מה יקרה למשפחתי כשאני יפוטר וכו'.
אברהם נגוסה: צריך להינתן הסבר בעניין הזה אחת ולתמיד.
אברהם נגוסה: אני חושב שבתכנית החדשה של שילוב יוצאי אתיופיה, משרד החינוך יכול להיות מודל לחיקוי בעניין הזה, אם ייקח את הנושא הזה וישים אותו וישלב אותם.
אברהם נגוסה: אנחנו מביעים בדרך זו גם קריאה למשרד החינוך לעשות את הצעד הזה ולשלב אותם.
אברהם נגוסה: נשמע מהנציגים.
אברהם נגוסה: אני מברך את חברת הכנסת טלי פלוסקוב שהגיעה לדיון.
אברהם נגוסה: היינו בוועדת הרווחה ואני יודע עד כמה הנושא חשוב לה, עד שהיא עזבה את הדיון שם והגיעה לפה.
אברהם נגוסה: קודם כל ניכנס להצגת התכנית.
אברהם נגוסה: אני מבקש מעירית בירן, סגנית מנהל המינהל הפדגוגי במשרד החינוך להציג את הדברים.
<עירית בירן: בוקר טוב.
<עירית בירן: לפני שאני אכנס פנימה לתוך התכנית המפורטת, אני רוצה לדבר מספר משפטים על העקרונות.
<עירית בירן: אנחנו במשרד החינוך מקימים בימים אלה צוות היגוי מלווה להפעלת התכנית, כולל שילוב של נציגי הקהילה, כדי שיהיו אנשים בתוך הצוות המלווה, שיעקבו אחרי ההתפתחות, אחרי הפירוט של התכנית, אחרי הנתונים היותר מדויקים שהתכנית בעצם תביא לשיפור ויהיו אנשים שגם יראו מה קורה ואיך זה קורה, ולא רק יראו נתונים סטטיסטיים מרחוק.
<עירית בירן: מנכ"לית המשרד ביקשה שאנחנו נשב על הכנת חוזר מנכ"ל מדויק למנהלי בתי הספר עם הוראות ברורות כיצד עליהם לנהוג, עם רוח הדרך החדשה, בהמשך, וגם זה בתהליך.
<עירית בירן: הנושא השנתי, או בשלוש השנים האחרונות, כנושא מרכז בפיתוח שבתי הספר עבדו עליו, אם אנשים זוכרים היה האחר הוא אני אצל השר הקודם, וכרגע הוחלט לקחת את אותו רעיון, אבל ללכת איתו עוד צעד אחד קדימה ולדבר על הפסיפס הישראלי ולחזק את המקום של הילד עם השונות מהמקום שהוא בא ולתת מקום לקהילה של בני הקהילה האתיופית בתוך בתי הספר וגם בעבודה הכללית בין בתי הספר בלמידה.
<עירית בירן: וזה חלק מהנושא שירוץ גם בשנת הלימודים השנה וגם לתוך שנת הלימודים הבאה.
<עירית בירן: זה לא יהיה משהו שהוא חד פעמי, אלא משהו שירוץ.
<עירית בירן: בימים אלה יושבים על הכנסת פרקים נוספים בהוראת היסטוריה והמורשת של תלמידי מדינת ישראל, גם את הפרקים שהתבקשו להכניס, כדי שיהיה יותר ידע לילדי ישראל.
אברהם נגוסה: בשלב זה הצטרף אלינו חבר הכנסת עודד פורר.
אברהם נגוסה: הוא היה מנכ"ל משרד העלייה והקליטה, הוא מכיר את התכנית מההתחלה.
אברהם נגוסה: תודה שהצטרפת.
<עירית בירן: עכשיו אני אכנס קצת פנימה.
<עירית בירן: רק עוד שני נושאים.
<עירית בירן: אנחנו כמובן הולכים עם ההחלטה של הדרך החדשה, שכל התכניות תהיינה אינטגרטיביות ולא הומוגניות, כדי לתת לילדים באמת הרגשה שהם חלק מהחברה הישראלית והמקהילה הישראלית, שהם חלק מהפסיפס הישראלי; ואנחנו בתהליך לעבור תכנית-תכנית ולעשות יחד עם הגורמים המפעילים של התכניות ויחד עם בתי הספר, את השינוי.
<עירית בירן: החלטה נוספת היא להשתמש בכלי שנציגים של חלק מהמשרדים מכירים.
<עירית בירן: יש כלי שנקרא תמ"י – מערכת ממוחשבת שפותחה בשביל התכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון, למעקב אחרי מה קורה עם ילדים שמקבלים טיפול.
<עירית בירן: יש לתמ"י וריאציה שנקראת תמ"י בית ספרית, זו מערכת ממוחשבת שהיא מוצפנת, לא רואים שמות, אבל כן רואים שילד מקבל טיפול בתוך בית ספר.
<עירית בירן: אפשר לראות את ההתפתחות, את השינוי ואת הטיוב של המערכת.
<עירית בירן: אם רואים שהילד לא מתפתח או התכנית לא נותנת מה שהוא צריך, בית הספר יודע מי הילד, או אותה תכנית שמטפלת בבית הספר – יודעים מי הילד.
<עירית בירן: אנשים מבחוץ רק יודעים סטטיסטיקה.
<עירית בירן: אפשר יהיה לעקוב בצורה יותר מדויקת אחרי כל ילד מטופל, ואנחנו כרגע עובדים עם כל התכניות, לאט-לאט, להכניס אותן, ללמד אותם לעבוד הכלי, כך שיהיה כלי ממוחשבת.
<עירית בירן: נשאלנו בביקורת המדינה איך נעשה את זה, אז זו תהיה אחת הדרכים באמת לראות את הצורה המקצועית, איך הדברים מתפתחים.
<עירית בירן: זה בגדול ובעקרונות.