GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עדי טדלה: מה אני אעשה?
<עדי טדלה: זה לא מה אני אעשה.
<עדי טדלה: מה שאתה יכול לעשות – תעשה.
<עדי טדלה: יש המון דברים שאתה יכול לעשות כמגשר בתוך בית ספר.
<עדי טדלה: זה שאין לך שיניים, זה מה שצריך להגיד?
<אבנר מהרט: נכון.
<מרים יצחק: אני רוצה להוסיף, בבקשה.
<מרים יצחק: קוראים לי מרים.
<מרים יצחק: אני עובדת מרכז ההיגוי 15 שנים.
<מרים יצחק: אנחנו מפעילים ובאמת היא מנתה פה תכניות שהן מאד, הייתי מגדירה ממה ששמעתי – חזון אחרית הימים, משום שאנחנו כמגשרים, אנחנו 15 שנים מטפחים את המצוינות של בני הקהילה.
<מרים יצחק: אנחנו יזמנו תכניות מותאמות לשטח.
<מרים יצחק: אנחנו נכנסנו בעצם בשביל לתרגם.
<מרים יצחק: זאת אומרת משרד החינוך לא יכול היה להתמודד עם התלמידים יוצאי אתיופיה שנושרים ולא מצמצמים את הפערים ונושרים למקומות מסוכנים.
<מרים יצחק: הייתה גברת בשם מנגשה מגיסט, שיזמה את הרעיון של גישור חינוכי חברתי בבתי הספר.
<מרים יצחק: אני מקורס מחזור א'.
<מרים יצחק: אני השתלבתי כמגשרת חינוכית חברתית בבית ספר.
<מרים יצחק: אני ישבתי מול מנהלת בית ספר שציינה בפני דברים ואני לא ידעתי שאני חיה במדינת ישראל, שילדים מבני הקהילה יכולים ומסוגלים לעשות את הדברים שהיא מנתה.
<מרים יצחק: כשנכנסתי לבתי הספר באמת היה ריכוז מאד גבוה של תלמידים יוצאי אתיופיה, רובם ילידי הארץ, תתפלאו.
<מרים יצחק: הם לא ילדים שהם עולים חדשים.
<מרים יצחק: אני הגעתי לשם – ילדים ממורמים, ללא זהות מעמיקה.
<מרים יצחק: ילדים שלא פנויים ללמידה.
<מרים יצחק: וכשאני נכנסתי פנימה והבנתי, אז הבנתי באיזה מצוקה נמצא בית הספר ובאיזה מצוקה נמצאים ילדינו.
<מרים יצחק: הרבה תקציבים נשפכים, זה ידוע לבני הקהילה.
<מרים יצחק: היום בית הספר הזה מתנהל אחרת.
<מרים יצחק: אני רוצה ברשותכם להקריא משהו מקו לחינוך.
<מרים יצחק: אחרי שלוש שנים שנכנסתי לבית הספר, מנהלת בית הספר כותבת: הישגים גבוהים לתלמידים ממוצא אתיופי.
<מרים יצחק: ארבעה תלמידים מכיתה י' ממקיף מסוים בבאר שבע החלו השנה ללמוד במגמה יוקרתית ביותר בבית הספר – הנדסת תכנה.
<מרים יצחק: אשתקד גם זכה תלמיד בהצטיינות וקיבל תעודה מראש העיר.
<מרים יצחק: בשנים האחרונות עובד מגשר בבית ספרנו, שמסייע בצמצום הנשירה בחטיבת הביניים, במעבר בין חטיבת הביניים לחטיבה העליונה.
<מרים יצחק: יוצאת העדה משתפת את צוות בית הספר עם הקשיים ופותרים בעיות לטובת הילדים, על מנת שיהיו פנויים ללמידה.
<מרים יצחק: אנחנו פיתחנו תכנית שנקראת בין דורי, בעקבות מצוקה של הורים שבאו ואמרו שיש להם קונפליקט שילדים לא מקבלים את הסמכות ההורית שלהם.
<מרים יצחק: ולכן אנחנו חשבנו יחד מה עושים עם הילדים האלה.
<מרים יצחק: האם אנחנו נותנים להם ליפול, או שאנחנו כמגשרים יוזמים ובונים תכנית.
<מרים יצחק: ובאמת, בנינו תכנית מאד טובה – בין דורי – שמושיבים את הילדים יחד עם ההורים ללמוד על המורשת שלהם.
<מרים יצחק: בנוסף, בתוך בית הספר, ומישהו ציין לגבי טיפוח מורשת.
<מרים יצחק: אנחנו עושים טיפוח מורשת בבית הספר, מקימים מוקד למידה שכלל תלמידי בית הספר לומדים על מורשת יהודי אתיופיה באותו יום.
<מרים יצחק: זה יום שהוא מוקדש בחלק מהמערכת הבית ספרית של פעילות חברתית שמתבצעת בתוך בית הספר.
<מרים יצחק: ולכן אנחנו עושים את השילוב המיטבי.
<מרים יצחק: אני לא מבינה עד היום איך זה שמשרד החינוך מתעלם מאיתנו.
<מרים יצחק: אנשים שגדלנו פה בארץ, תרמנו למדינה וגם מגדלים את ילדינו להיות חלק מהחברה הישראלית.
<מרים יצחק: איך זה יכול להיות שנשפכים כל כך הרבה תקציבים?
<מרים יצחק: גם כבני הקהילה אנחנו צריכים לתת דין וחשבון על התקציבים שנשפכים ללא הועיל; ואנחנו רוצים שמשרד החינוך יקלוט אותנו וייתן לנו לעבוד, להציל ילדים ולקדם אותם ולשלב אותם בחברה הישראלית.
<מרים יצחק: אנחנו עושים את זה בראש מורם וביד מורמת ובצורה מושכלת ומקדמית את התלמידים שלנו.
<מרים יצחק: אני רוצה להגיד לכם שהתלמידים שלי היום בבית הספר - - -
אברהם נגוסה: מרים, אני מבקש לסכם.
<מרים יצחק: אוקיי, אני רוצה לסכם ולבוא ולהגיד שיש טיפוח מצוינות, כמו שאמרתי קודם.
<מרים יצחק: אנחנו עושים מבחנים למחוננים בכיתות ב' בבית ספר יסודי.
<מרים יצחק: תלמידים שעוברים מבחני מחוננים ולא עוברים את השלב השני ואת השלב השלישי, אם הם נתקעים בשלב השני, אנחנו דואגים לשלב אותם בחוגים שבהם הם יכולים לממש את עצמם ולהגשים את עצמם ולהגיע להישגים גבוהים.
<מרים יצחק: מתוך הדברים שציינת לגבי עבודת הגישור, אני לא מבינה איך זה יכול להיות שמשרד החינוך מממן את התקציב שלנו, שאנחנו מקבלים משכורת ממשרד החינוך, בדרך עקיפין אמנם, אבל העבודה שלנו היא מוכרת לכם ולכן אנחנו מבקשים ודורשים שמשרד החינוך יקלוט את בעלי הניסיון, שאנחנו מוכיחים בשטח את העבודה שלנו.
<מרים יצחק: יש גם הורים שמכירים את העבודה שלנו, ילדים שמכירים את העבודה שלנו, מנהלי בתי ספר.
<מרים יצחק: יש מנהל בית ספר שמציין ואני רוצה להקריא לכם: עלי לציין שישנם קודים תרבותיים ומושגים חינוכיים בקרב אוכלוסיית יוצאי אתיופיה שבעל מקצוע אחר אינו יכול להבינם.
<מרים יצחק: הייחודיות של הפונקציה הזו, המסייעת מאד לקידומם החינוכי והחברתי של התלמידים והוריהם, אם זה בביקורי בית, אם זה במפגש בית הספר, בשיחה עם התלמידים וצוות בית הספר החינוכי, בקידום עניינם החברתי החינוכי של יוצאי אתיופיה.
<מרים יצחק: זה אומר שמגשר שם על סדר יום של מנהל בית הספר את עניינם של תלמידים יוצאי אתיופיה, אם זה מבחינה חינוכית, אם זה מבחינה חברתית וזה התפקיד שלנו.
<מרים יצחק: לכן אנחנו פועלים בשיתוף פעולה עם צוות בית הספר, עם פסיכולוגים, עם יועצים, עם רכזי שכבה, עם רכזי מסלול של בגרויות, רכזי מקצועות, מתמטיקה, אנגלית.
<מרים יצחק: עושים מיפוי, יושבים ושמים על סדר יום העבודה בתוך בית הספר את עניינם של התלמידים יוצאי אתיופיה.
<מרים יצחק: לכן התקציב בכל בית ספר שיש בו מגשר, תקציב שמגיע לבית הספר מגיע גם לילד.
<מרים יצחק: בבתי ספר שאין בהם יוצא אתיופיה שיכול לסייע, הכסף הזה נמרח על הדרכה, על הכוונה ועל סתם.
<מרים יצחק: נמרח.
<מרים יצחק: ולכן נהיה אמיתיים ונאמר את הדבר האמיתי.
<מרים יצחק: אנחנו לא נלחמים רק על מקום העבודה שלנו.
<מרים יצחק: אנחנו נלחמים על דרכי הוראה - - -
אברהם נגוסה: מרים, תודה רבה לך.
אברהם נגוסה: רחל, האם יש לך מה להוסיף?
אברהם נגוסה: בבקשה, בקיצור ובהמשך נשמע את משרד החינוך.
<רחל סמעון: אוקיי.
<רחל סמעון: אני אתייחס גם לדברים של הגברת עירית בירן שהציגה קודם את הדברים וגם בעניין מצבו של מרכז ההיגוי, כמו שחבריי ציינו פה, שאנחנו נמצאים בעצם בצומת שאינו ברור.
<רחל סמעון: אני רוצה לתת רקע היסטורי על מרכז ההיגוי.
<רחל סמעון: מרכז ההיגוי, כידוע לכם, מי שמכיר, הוקם - - -
אברהם נגוסה: רחל, את זה כולם יודעים.
<רחל סמעון: זה רק משפט אחד כדי לקשור.
אברהם נגוסה: בואי תקצרי, כי הזמן שלנו נגמר.
אברהם נגוסה: את מרכז ההיגוי כולם מכירים.
<רחל סמעון: בסדר.
<רחל סמעון: מרכז ההיגוי הוקם.
<רחל סמעון: הוא לא עמותה.
<רחל סמעון: הוא לא המגזר השלישי.
<רחל סמעון: מרכז ההיגוי הוקם על ידי משרד החינוך לפני 20 שנה.
<רחל סמעון: זה בשביל לסדר את הדברים.
<רחל סמעון: מרכז ההיגוי הוקם על ידי משרד החינוך.
<רחל סמעון: הוא הוקם והושם באגודה לקידום החינוך.
<רחל סמעון: מזה 16 שנה יש כל מיני הסכמים עם האגודה ואנחנו פועלים.
<רחל סמעון: גם היום יש הסכם ואנחנו פועלים במסגרת האגודה לקידום החינוך.
<רחל סמעון: אנחנו העובדים, 65 עובדים, מבקשים וביקשנו כבר ממשרד החינוך, שלא תהיה העסקה ארעית ואנחנו מבקשים לקלוט אותנו בתוך משרד החינוך.
<רחל סמעון: מרכז ההיגוי עוסק בליבת החינוך.
<רחל סמעון: זה לא סוד.
<רחל סמעון: המגשרים, צוות מרכז ההיגוי, המנחים, המטה – אנחנו עושים בליבת החינוך.
<רחל סמעון: אנחנו נמצאים בבתי ספר, אנחנו גורם מסייע.
<רחל סמעון: וגם כשמשרד החינוך הקים אותנו, הוא הקים אותנו כגורם מסייע, משתף.
<רחל סמעון: העבודה נעשית.
<רחל סמעון: גם במחקר רמה בשנת 2012, בתשע"ב, הממצאים מדברים בעד עצמם.
<רחל סמעון: כולכם מכירים אותם.
<רחל סמעון: אני לא מחדשת כלום.
<רחל סמעון: הדרישה שלנו ממשרד החינוך היא – היות ואנחנו נמצאים כבר בתוך בית הספר, אנשים עובדים מזה 15-16 שנה בתחום בית הספר, רכשנו ידע, ניסיון, נצבר המון ידע – אנחנו מבקשים שמשרד החינוך יקלוט אותנו וישתמש בידע הזה.
<רחל סמעון: אני רוצה לכרוך את זה לדברים שעירית הציגה את התכנית, לעניין של ההכשרה.
<רחל סמעון: אנחנו גם הורים.
<רחל סמעון: אנחנו נמצאים בתוך בתי הספר.
<רחל סמעון: עוסקים בליבת החינוך.
<רחל סמעון: אם מתכוונים כבר להכשיר מורים, אז יש את האנשים בתוך בתי הספר שהניסיון שלהם כבר מדבר בעד עצמו וגם מחקר רמה הוכיח את זה.
<רחל סמעון: אז למה לא לשלב את האנשים האלה, אותנו, בתוך משרד החינוך?
<רחל סמעון: דבר שלישי, דובר על הכשרת הורים וכו', בסעיפים שעירית מנתה.
<רחל סמעון: את אמרת שיש רשימה וכו' ואנחנו נשמח לראות אותה.
<רחל סמעון: חשוב גם להכשיר יועצים חינוכיים, פסיכולוגים חינוכיים.
<קריאה: אין תקציב כזה.
<רחל סמעון: סליחה, אם מכשירים, אז לא רק מורים.
<רחל סמעון: מורים זה חשוב, כי באמת אין המון דמויות מקרב יוצאי אתיופיה, שתלמידים יוצאי אתיופיה פוגשים בבתי הספר.
<רחל סמעון: כיום הם פוגשים רק אותנו, את צוות מרכז ההיגוי ועוד כל מיני גופים מהדמויות של יוצאי אתיופיה.
<רחל סמעון: אז חשוב גם שיהיו מקצועות נוספים.
<רחל סמעון: לא רק ללכת על המורים, שזה חשוב ומבורך, אבל גם תחומים אחרים.
<רחל סמעון: דובר על אבחונים וכו', אז אם אנחנו נכשיר פסיכולוגים, יועצים חינוכיים - - -
<קריאה: מאבחנים.
<רחל סמעון: אז גם אנחנו ניתן במעטפת הזאת מערך יותר רחב.
<רחל סמעון: גם בתחום החינוך של החינוך המיוחד, ליקויי הלמידה, כל הדברים שבני הקהילה נופלים בדברים האלה.
<רחל סמעון: אז זה מאד חשוב.
<רחל סמעון: ואם כבר משרד החינוך מתכנן להגדיל מ-300 מורים או אנשים שיכשירו, אז יש 65 עובדים שנמצאים בתוך בתי הספר – מתקציב משרד החינוך.
<רחל סמעון: המשרד עושה פעילות מבורכת, אז למה לא לשדרג אותם?
<רחל סמעון: זה לא סותר.
אברהם נגוסה: תודה, רחל.
<רחל סמעון: זה בעניין מרכז ההיגוי ואני רוצה להתייחס גם לכמה נקודות אליהן התייחסה עירית.
<רחל סמעון: העניין של מצטיינים וטיפוח.
<רחל סמעון: חברים, אנחנו במרכז ההיגוי, בשנת 2015 אני ריכזתי את הנושא של מחוננים ומצטיינים מטעם מרכז ההיגוי ואני עבדתי עם שלומית רחמל, עם ד"ר חפצי.
<רחל סמעון: כשאנחנו התחלנו את הפיילוט עם משרד החינוך היו ארבעה ילדים מחוננים יוצאי אתיופיה.
<רחל סמעון: משנת 2005 עד 2008 הגענו ל-150 ילדים.
<רחל סמעון: אמנם לא כולם היו מחוננים, אבל הגענו ועשינו תכנית תומכת, מעטפת.
<רחל סמעון: אז יש.
<רחל סמעון: איך עשינו את זה?
<רחל סמעון: כי הצוותים שלנו היו בתוך בתי הספר, המגשרים, המנחים, אני שניהלתי את זה ברמה הארצית.
<רחל סמעון: היה את הידע וכו', כשדיברת על אבחונים, הכוונה, הורים, אז יש את האנשים בשטח.
אברהם נגוסה: בואי נסתפק בזה.
<רחל סמעון: כן, אני רק רוצה להגיד, תראו, אנחנו 65 עובדים ופנינו למשרד החינוך על מה שדובר פה, שאנחנו עוסקים בליבת החינוך.
<רחל סמעון: למרכז ההיגוי אין תכניות מבדלות, אנחנו פועלים לאינטגרציה, משלבים את הילדים, מביאים ומעודדים את ההורים להיות משולבים בוועדי הורים.
<רחל סמעון: הפעילות של מרכז ההיגוי היא באמת לאינטגרציה רחבה ומקיפה.
אברהם נגוסה: רחל, תודה רבה.
<טובה בלאי: אני נציגת ההורים, אבל לא אמרתי כלום.
<טובה בלאי: באתי כנציגת הורים.
אברהם נגוסה: אז בואי תאמרי בקיצור.
אברהם נגוסה: אני רוצה גם התייחסות של נציגי משרד החינוך.
אברהם נגוסה: כל מה שדיברנו לא שווה כלום בלי התייחסות.
אברהם נגוסה: אנחנו מכירים את הבעיות.
<טובה בלאי: אני אקרא את הדברים, כדי לחזק את הדברים בקשר למגשרים.
<טובה בלאי: שמי טובה בלאי, אני הנדסאית כימיה, אני גרה בבאר שבע ואני הגעתי כנציגת ההורים, כדי לחזק את העניין של המגשרים.
<טובה בלאי: זה ברור לכולנו שהם עושים עבודה נפלאה.
<טובה בלאי: כתבתי משהו קצר, אני רוצה להביע את דעתי במכתב שכתבתי.
<טובה בלאי: המשמעות של המגשרים להורים היא ערך נוסף והם דמויות משמעויות לילדים בקהילה.
<טובה בלאי: להיות אוזן קשבת לילדים, משום שהילדים נפתחים יותר למגשרים מאשר להורים ולצוות החינוך.
<טובה בלאי: היתרונות: למגשרים יש תקשורת ושפה עם ההורים, הכוונה עם בני העדה.
<טובה בלאי: מעבר לשפה יש את קוד התרבות.
<טובה בלאי: אפילו לנו כהורים צעירים, שלמדנו בארץ, קשה לנו בגלל שיש פער רב בין החברה לתרבות בית הספר והמסגרת החינוכית, לעומת החינוך שהיה באתיופיה.
<טובה בלאי: המגשרים מביאים את הצד של ההורים, המשפחה, הקהילה ואת הצד של המסגרת החינוכית להורים.
<טובה בלאי: לדוגמא, לפעמים המורים בשיא תמימותם פולטים דברים.
<טובה בלאי: יש פה נקודה שאני באה להדגיש דבר שאני יודעת.
<טובה בלאי: הייתה תלמידה אחת בבית ספר, ילדה טובה שענתה תשובות.
<טובה בלאי: היא בת העדה האתיופית.
<טובה בלאי: המורה בשיא התמימות שלה אמרה – הנה, אפילו היא עונה, למה אתם לא עונים?
<טובה בלאי: הילדה לקחה את זה קשה ולמי היא הלכה לספר את הדבר הזה?
<טובה בלאי: למגשרת שפעלה ועבדה באותו מקום.
<טובה בלאי: הילדה לקחה את זה מאד קשה ושבועיים לא השתתפה בשיעור.
<טובה בלאי: המורה פלטה והמגשרת הייתה צריכה לפתור את זה, גם מה המשמעות, מה הכוונה של המורה וגם להסביר לילדה, כדי שהיא לא תיפגע, ובנוסף להסביר למורה שלא מתבטאים בצורה כזאת.
<טובה בלאי: דברים כאלה קורים בבית הספר, ולכן פה הנקודה החשובה, שהמגשרים משמשים בכמה ערוצים.
<טובה בלאי: תפקידיהם של המגשרים מחלוקים לשלושה ערוצים – הורים, ילדים ובית הספר.
<טובה בלאי: על ידי שלוש הנקודות החשובות הללו הם מצמצמים את הפער של התקשורת והתרבות.
<טובה בלאי: הם מביאים את התרבות של הקהילה ושל המשפחות לצוות העובדים בצורה תקינה, עם התלמידים של הקהילה, כדי שהתלמידים יתפנו ללמידה.
<טובה בלאי: לדעתי הנקודה הכי חשובה בתפקיד המגשרים היא שכשיש בעיות לתלמידים או תלמידים עם קשיי למידה שצריכים לעבור אבחון, טיפול פסיכולוגי, כשיש הורים מבוגרים שלא מבינים את משמעות הדבר, המגשרים הם אלה שמסבירים את העניין הזה, את היתרונות ומה טוב ומה רע בדבר.
<טובה בלאי: ואז ההורה מחליט לקחת את הצד הטוב לילד שלו, אחרי שהם הסבירו את הצד שהם בטוחים בו.
אברהם נגוסה: טובה, בואי תסכמי, כי הזמן שלנו מאד מאד מוגבל.
אברהם נגוסה: בשעה 12:00 אנחנו צריכים לסיים.
<טובה בלאי: ופה הנקודה החשובה היא שהם יעבדו כעובדים שמוכרים במשרד החינוך.
<טובה בלאי: יש לנו המון המון יתרונות איתם, להורים.
<טובה בלאי: אני כהורה ויש עוד המון המון הורים שלא יכלו להגיע לכאן, ואני מאד מאד מקווה שמשרד החינוך יקלוט אותם.
אברהם נגוסה: משרד החינוך, אני רוצה לשאול אתכם – עובדים כל כך מוכשרים, עם כל כך הרבה כוח, אשר מאד חיוניים למערכת – אז במקום לחפש להכשיר עוד אנשים חדשים, מה הבעיה להכשיר אותם כמורים, כיועצים חינוכיים שימשיכו במגשרים בהם יש צורך, ואז אפשר לשלב אותם בתוך משרד החינוך.
<עירית בירן: קודם כל אני רוצה לומר בשם כל היחידות של משרד החינוך, המגשרים עשו לאורך השנים עבודה מאד מכובדת, חשובה, תורמת, כל מה שנאמר כאן סביב השולחן.
<עירית בירן: אני מסכימה.
<עירית בירן: אין לי מילה אחת להגיד שמשהו שנאמר כאן אינו נכון.
<עירית בירן: כל מנהל בית ספר תמיד אמר שזה עזר, תמך ונתן.
<עירית בירן: יש שני נושאים.
<עירית בירן: קודם כל אני מזמינה.
<עירית בירן: אם יש כאן מישהו עם תואר שני, אם יש מישהי שהיא יועצת, מישהי שיש לה השכלה או מישהו שיש לו השכלה מתאימה – בבקשה תבואו כי אנחנו זקוקים ורוצים לקלוט עוד אנשים בתוך מערכת החינוך.
<עירית בירן: אני חושבת, וזה משהו שנאמר, וסליחה, אני אפריד עוד משפט בעניין הזה.
<עירית בירן: חלק מהמגשרים לאורך השנים הצטרפו למשל כמורים, כיועצים.
<עירית בירן: אפילו אצלנו במשרד יש לנו שתי מורות שעובדות בפיקוח כרגע, בפיקוח אפילו בכיר, שהן בהיסטוריה שלהן היו מגשרות.
<עירית בירן: אז הדלת פתוחה ומי שרוצה עוד עזרה בתיווך, אני אשמח לעשות את זה.
<עירית בירן: אני יכולה להגיד לכם שלאורך השנים אני התחננתי בפני חלק מהמגשרים שיעשו השלמה.
<עירית בירן: עבדתי במחוזות, עבדתי גם בשטח, מרמה של מנהלת, דרך רמה של מפקחת ומפקחת מחוזית.
<עירית בירן: תעשו השלמה לתעודת הוראה עם התואר שיש לכם ותבואו ותהיו גם בתפקידים כמו קב"סים ודברים נוספים.
<עירית בירן: פסיכולוגים מי שיכול, כי המשרד מאד רוצה לאורך השדרה מתפקידים שהם מורה רגיל ועד מנהלי בתי ספר.
<עירית בירן: אנחנו רוצים.
<עירית בירן: במשרד, כשיש משימות כמו המשימה הזאת של גישור, שהן משימות שצריכות להיות גמישות, לא רק גישור של הקהילה האתיופית, יש לנו מגשרים לאורך השנים והיו לנו מגשרים גם לקבוצות אחרות של עולים שהיו צריכים עזרה.
<עירית בירן: עכשיו למשל מגייסים אנשים שיכולים לדבר צרפתית.
<עירית בירן: המשימות הן משימות שאנחנו קוראים להן משימות זמינות.
<עירית בירן: הן לא משימות לאורך שנים, כי אם אנחנו מסתכלים היום – 31,037 תלמידים הם ילידי הארץ.
<עירית בירן: אמרה הבחורה שישבה כאן קודם, הרבה מההורים של הילדים היום בגני הילדים ובבתי הספר כבר למדו בתוך מערכת החינוך הישראלית.
<עירית בירן: אנחנו מדברים על 12,000 ילדים שלא נולדו בישראל.
<עירית בירן: חלקם הגיעו כתינוקות.
<עירית בירן: מעט הילדים, אם אנחנו מסתכלים על ילדים שנולדו בשנים האחרונות ועלו בשנים האחרונות, הם מספרים קטנים.
<עירית בירן: בגלל זה משרד החינוך מפעיל משימות שהן משימות שצריכות להיות גמישות.
<עירית בירן: יש את הקהילות החדשות שנקלטות עכשיו, הן נקלטות במקומות שלא עבדו קודם.
<עירית בירן: יש יישובים חדשים שקולטים אותם.
<עירית בירן: היישובים הוותיקים כבר לא צריכים את אותו מגשר.
<עירית בירן: לכן זו משימה שצריכה להיות גמישה.
<עירית בירן: היא לא משימה שאני אומרת אני מעבירה לעיריית רחובות תקן ויהיה לו מגשר.
<עירית בירן: אני מעבירה לעיריית רחובות תקן ותקציב לקב"ס, כי הוא צריך שם, אמרת מניעת נשירה.
<עירית בירן: כן, אנחנו צריכים אנשים שיעזרו לבית הספר לטפל בילדים שצריכים.
<עירית בירן: אני צריכה פסיכולוג, אני מעבירה תקן ליישוב רחובות – תקן לפסיכולוג.
<עירית בירן: מישהו צריך לעמוד כמובן בקריטריונים ולהתקבל להיות פסיכולוג.
<עירית בירן: אבל ברגע שיש לי פסיכולוג, נשמח לקבל פסיכולוגים לאותן קהילות וותיקות, וזאת דרך הרשויות המקומיות, כי הרשויות המקומיות מקבלות את התקנים וגם את התקצוב.
<עירית בירן: לגבי הדבר הזה שנקרא מגשר, הייתה החלטה טרם זמני במטה להוציא את זה למכרז.
<עירית בירן: המכרז הנוכחי הוא בין 6 שנים.
<עירית בירן: אתם יודעים שחוק המכרזים מחייב כל שלוש שנים לעשות מכרז חדש.
<קריאה: גם חוק ייצוג הולם מחייב עולים חדשים.
<עירית בירן: נכון, אני מסכימה איתך ולכן אנחנו עושים עבודה על גיוס מורים.
<עירית בירן: על גיוס יועצות.
<עירית בירן: על גיוס מנהלים, גיוס בתוך המערכת הפורמאלית.
<קריאה: 10 עובדים במשרד החינוך.
<עירית בירן: אני מסכימה איתך.
<עירית בירן: אנחנו נעשה מאמץ גם.
<עירית בירן: יצאו עכשיו שלושה מכרזים לתפקידים בתוך משרד החינוך, שכתוב שהם מיועדים לבני הקהילה.
<קריאה: לא רק משרד החינוך, גם תאגיד סטטוטורי, גם יחידות סמך.
<עירית בירן: תן לי בבקשה לגמור את מה שאני אומרת.
<עירית בירן: אנחנו כאן מדברים על מכרז שחייב רענון.
<עירית בירן: ההחלטה היא כן לתת לו את המקום הגמיש, לאותן קהילות שבאמת נזקקות שעכשיו קולטות.
<עירית בירן: בשנים האחרונות קולטות.
<עירית בירן: ולכן המכרז החדש הוא בתהליכים ואני מקווה שבימים הקרובים הוא ייצא לפרסום והוא יטפל באגף קליטת ילדים עולים אצלנו והוא יתקבל במשפחות ואצל ילדים שנקלטים, שלא נולדו בארץ.
<עירית בירן: 31,000 ילדים שנולדו בארץ יטופלו דרך אגפי הגיל ולא יטופלו ישירות.
<עירית בירן: אם צריך יהיה במקום ספציפי, אני יודעת מה, המגשר נותן שירות בבית ספר ויש בו כמה ילדים של השנים האחרונות שהם לא נולדו בארץ, שהם זכאים - - -
אברהם נגוסה: בואו תסכמי.
<עירית בירן: לא, חשוב שאנשים יבינו.
<עירית בירן: הוא לא יישלח הביתה - - -
<אבנר מהרט: סליחה, זו בעיה.
<אבנר מהרט: אם אין קליטה של תעסוקה של עובדים בעלי תארים, אני חושבת שזו תעודת עניות למדינת ישראל.
<אבנר מהרט: 10 אנשים נמצאים במשרד החינוך - - -
<עירית בירן: אני רוצה לקלוט אותך, ובמיוחד שאתה - - -
<עירית בירן: יש עידוד לקלוט.
<קריאה: איך יש עידוד אם יש עובדי כתף אל כתף?
<עירית בירן: המגשרים יעבדו דרך המרכז החדש, ועוד פעם, יש חוק המכרזים ויהיו מגשרים והם יעבדו דרך המכרז החדש.
<עירית בירן: כרגע יש הארכה של החוזה או תהליך לחידוש המכרז הנוכחי, עד שיצא מכרז.
<עירית בירן: ואז תבואו למכרזים שאנחנו מפרסמים.
<עירית בירן: יש עכשיו שלושה מכרזים.
<עירית בירן: כל מי שיש לו תואר אקדמי, כתוב שהוא מיועד לבני הקהילה.
אברהם נגוסה: אני חושב שהעניין ברור.
אברהם נגוסה: מי שמתאים ויש לו הכשרה נכונה – הדלת פתוחה, תבואו, תגישו ותיכנסו.
אברהם נגוסה: זה מה שמשרד החינוך אומר.
<מרים יצחק: לפני 10 שנים בערך, סליחה שאני מתפרצת, היו מורים במשרד החינוך שלימדו ללא תעודות הוראה ומשרד החינוך הוציא הוראה שכן, תוך שלוש שנים ישלימו.
<מרים יצחק: אותו דבר ניתן לעשות גם איתנו.
<מרים יצחק: אי אפשר לבוא ולהגיד עכשיו שאנחנו לא ב - - -
אברהם נגוסה: מרים, את קיבלת את זכות הדיבור ואת דיברת הרבה.
אברהם נגוסה: אני חושב שהגיע הזמן לתת לאחרים.
<עירית בירן: אני אשמח לעזור לכל מי שרוצה להיכנס למסלול להשלמה לתעודת הוראה או לתואר, לנסות לראות איך אנחנו משלבים אתכם במהלכים שאנחנו עושים, עם אנשים אחרים שיש לו במערכות להשלמה ל-BED, כדי שתוכלו להיקלט במערכת החינוך.
אברהם נגוסה: יש גם חיובי.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לעבוד בעניין זה כדי שייצא לפועל ויהיה מעשי.
אברהם נגוסה: משרד הקליטה, בבקשה.
אברהם נגוסה: אני יודע שאמרתי בתחילת היום שאנחנו מתקדמים היום במשרד החינוך, אבל בכל זאת, אם יש לכם מה להגיד בקצרה, אני אשמח לשמוע.
<דוד יאסו: קודם כל בוקר טוב.
<דוד יאסו: אני דוד יאסו, מנהל אגף קליטת עולי אתיופיה במשרד הקליטה.
<דוד יאסו: כעיקרון אנחנו לא צריכים לדבר, מוכנים להקשיב.
<דוד יאסו: השיתוף שלנו הוא בהתאם לדרך החדשה.
<דוד יאסו: אנחנו עושים את זה יחד עם משרד החינוך ואנחנו ממשיכים לשבת יחד.
<דוד יאסו: אין פה הובלה.
אברהם נגוסה: שושנה בן דור, מנהלת ארגון צפון אמריקה למען עולי אתיופיה.
<שושנה בן-דור: קודם כל אני לא ידעתי שחברי ממרכז ההיגוי יבואו לדבר היום ואני באמת מדברת על כך שחלקם חברי הקרובים ואפילו יותר מזה, ואני מקווה שיהיה פתרון הולם לצרכים של העובדים החרוצים והמסורים האלה.
<שושנה בן-דור: אני רציתי לחזור לנושא של התכנית, כפי שהיא הוצגה ועשיתי שיעורי בית.
<שושנה בן-דור: אני חייבת להגיד עירית, שההצגה שלך היום הייתה הרבה יותר לרוחי ממה שראיתי בעמודים הכתובים, על אף שזה התבסס על כך, כי אני באמת הרגשתי שחלק מהנתונים שהיו חסרים, את התייחסת אליהם היום.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה שיפור מאד משמעותי.
אברהם נגוסה: גם בדיון בוועדת השרים אמרנו את הדברים האלה.
אברהם נגוסה: היום נכנסו למספרים, לפרטי פרטים וזה מה שאנחנו רוצים.
<שושנה בן-דור: אז ברור שאני מהמגזר השלישי, הגוף שאנחנו מקווים שמחזק את הקשר בינינו, כי יש לנו ניסיון של מעל 20 שנה דווקא בתחום היסודי, שאתם מבינים עכשיו או כבר הבנתם, אבל מרכיבים את הנושא הזה; וכמובן אנחנו גם נעמוד בכל הדרישות של אינטגרציה ואנחנו הולכים לכיוון הזה, על אף שאנחנו מאד מודאגים מכך שהילדים יוצאי אתיופיה גם ימשיכו לקבל את המענים האינדיבידואלים, בהתאם לצרכים ואם כן.
<שושנה בן-דור: אז היו לי ארבע נקודות, אני אוריד אותן לשלוש, כי על הנושא של נתונים כבר שמענו היום.
<שושנה בן-דור: אני כן רוצה לחזור למה שצגה אמרה, שגם בעמוד 8, כשמדברים על מעורבות הורים וגם בעמוד 10, כשמדברים על סיוע במקצועות הליבה, שוב, ההתמקדות בבתי ספר עתירי עולים, כאשר התמונה של פרישת תלמידים יוצאי אתיופיה בארך כל כך השתנתה, אני חושבת שמשהו כמו 80% מהילדים של הקהילה היום לומדים בבתי ספר עם 10% ריכוז או פחות; ולפעמים הם נשארים בצד, אינם מקבלים את ההתייחסות הדרושה, אם כי חלק מהילדים האלה, דווקא בגלל הפיזור, הם גם ממשפחות חזקות ליותר שכבר לא צריכות את הסיוע.
<שושנה בן-דור: אז צריכים להסתכל על שני הצדדים.
<שושנה בן-דור: אני גם רוצה לחזק את מה שאמרת ומאד שמחתי שמעבר להכנסת יחידת לימוד על המורשת של יוצאי אתיופיה, כל מפמ"ר יכניס את החומר בהתאם לצרכים.
<שושנה בן-דור: חשוב לי לציין, כולם מדברים על הסיפור המוצלח של העלייה.
<שושנה בן-דור: קדמה לזה היסטוריה ארוכה, מורשת ארוכה וגם זה צריך להיות חלק ממה שלומדים, היסטוריה שאפשר אפילו על פי רישומים מהמאה ה-13 לספירה הנוצרית, לציין את הייחוד של הקהילה של בית ישראל בתוך אתיופיה, גם מבחינת ההיסטוריה, גם מבחינת ההתנהגות שלהם כקהילה יהודית.
<שושנה בן-דור: השאלה שאני כן רוצה לשאול ואני חושבת שהיא חשובה, היא שלא דיברנו עכשיו על עלויות.
<שושנה בן-דור: זה קשה מאד, אבל כל אחד מאיתנו שהחליט להכניס תלמידים שאינם יוצאי אתיופיה לתוך התכניות שלנו – גיוס הכספים שלנו הוא מוגבל ואני חייבת להגיד שבשלב מסוים, על מנת לעשות את השילוב, יש צורך בסיוע כלשהו.
<שושנה בן-דור: אני מקווה שגם על זה נוכל לדון בהזדמנות בחדרי חדרים.
<שושנה בן-דור: אני מתנצלת, יש לי תור לרופא.
אברהם נגוסה: תודה רבה שושנה.
אברהם נגוסה: מיכל אברה סמואל, מנכ"לית עמותת פידל, בבקשה.
<מיכל אברה סמואל: תודה רבה, צהריים טובים.
<מיכל אברה סמואל: אני רוצה קודם כל לחזק את המגשרים, את הצוות המופלא שעושים ימים ולילות, איך מרים קראה לזה – להציל את הילדים.
<מיכל אברה סמואל: עמותת פידל – זה ידוע – הכשירה, ליוותה, מלווה מגשרים גם היום ולאורך שנים.
<מיכל אברה סמואל: לפידל הייתה מטרה – מה הייעוד של הגישור, שבאמת בסופו של דבר הם יהיו חלק אינטגראלי מתוך מערכת החינוך בסופו של דבר.
<מיכל אברה סמואל: אני באמת חושבת שהתפקיד של המגשרים הוא לא תפקיד של עזרה פה ושם.
<מיכל אברה סמואל: התפקיד שלהם הוא מאד מהותי, הוא מאד איכותי, הוא מעטפת שנותנת מענה לקהילה.
<מיכל אברה סמואל: אם בעבר זה היה רק תרגום או סיוע, היום זה באמת להביא תכניות איכותיות, סיוע ומענה משמעותי לתוך בית הספר ולתת מענה מקצועי ואיכותי להורים, לילדים ולצוות בית הספר.
<מיכל אברה סמואל: אני חושבת שגם עמותת פידל, שמעסיקה היום מגשרים וגם מלווה מגשרים והכשירה מגשרים, אנחנו רואים את האימפקט המאד משמעותי.
<מיכל אברה סמואל: הם נמצאים בפרונט.
<מיכל אברה סמואל: הם נמצאים בפרונט במפגש.
<מיכל אברה סמואל: אתמול היה לצערי הרב רצח.
<מיכל אברה סמואל: האדם הראשון שהיה בנגישות למשפחות, זה המגשרת.
<מיכל אברה סמואל: המגשרת שהיא עובדת מרכז ההיגוי, שעברה הכשרה ואנחנו מלווים אותה ביזמה המשותפת שלנו עם המרכז הישראלי לחדשנות בחינוך.
<מיכל אברה סמואל: הם נמצאים בפרונט ואני חושבת שהמעטפת שהם נותנים – זו המהות.
<מיכל אברה סמואל: אני רוצה לדבר על זה שהיכולת ליצר את הרצף בין הפורמאלי לבלתי פורמאלי, הוא החלק הכי משמעותי גם במפגש עם ההורים, מעבר למניעת נשירה, העלאת הישגים לימודיים.
<מיכל אברה סמואל: אתם יודעים מה?
<מיכל אברה סמואל: בהגדרת התפקיד המאד מינימאלית, תפקיד מאד משמעותי שבנינו, מה קורה כשמורה סוגרת את הדלת ולא נכנסו ילדים יוצאי אתיופיה לכיתה?
<מיכל אברה סמואל: המגשר תפקידו היה להסתובב בין כותלי בתי הספר, לאתר את הילדים האלה, לעשות שיחה ולהחזיר אותם לתוך המסגרת, לתוך הלימודים.
<מיכל אברה סמואל: אני חושבת שזה תפקיד מאד משמעותי והמשרד חייב לבנות אופק תעסוקתי למגשרים, כדי שיוכלו להשתלב בתוך משרד החינוך.
<מיכל אברה סמואל: עמותת פידל רואה את עצמה גם כמומחית וכמובילה בנושא של הגישור.
<מיכל אברה סמואל: אני חושבת שחלק מזה ואני גם אומרת את זה שוב ואני גם אגיד את זה, אנחנו המגזר השלישי.
<מיכל אברה סמואל: במידה ויהיה מכרז, עמותת פידל, כמו גוף מקצועי נוסף, תיגש למכרז, ואני רוצה לשים את זה על השולחן.
<מיכל אברה סמואל: אבל אני אתכם, המגשרים.
<מיכל אברה סמואל: כשמשרד החינוך יחליט לקלוט – אני אתכם.
<מיכל אברה סמואל: אני רוצה להתייחס לנושא של התכנית החינוכית שהצגתם.
<מיכל אברה סמואל: אני חושבת שהיום אנחנו יודעים שהנושא של אינטגרציה, שילוב התכניות שלנו, זה ערך עליון, חשוב ומשמעותי.
<מיכל אברה סמואל: לצד זה, אני חושבת שיש ניסיון וידע שנצבר לאורך שנים וצריך לתת אותו, לשלב אותו, לדעת לשלב אותו בתוך המערכת שנמצאת בתוך הרשויות.
<מיכל אברה סמואל: כמו ששושנה אמרה, היום הריכוזים הגדולים של יוצאי אתיופיה הם מעטים מאד ויש צרכים גם ביישובים שקולטים מעט מאד יוצאי אתיופיה וצריך להתייחס לזה.