GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: אנחנו שמענו מספיק מנציגי הארגונים.
אברהם נגוסה: נשמע ממשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: לפני זה, חברת הכנסת סופה לנדבר, שהייתה גם שרת הקליטה, אז היא נכס לוועדה שלנו.
סופה לנדבר: חברי חברי הכנסת, אורחי הוועדה, נציגי המשרדים.
סופה לנדבר: אני חושבת שיום עוני זה יום של חיים של בני אדם במדינת ישראל.
סופה לנדבר: אני לא אוהבת מספרים וסטטיסטיקות ביום הזה.
סופה לנדבר: אני חושבת שאנחנו מדברים על דברים אחרים לגמרי.
סופה לנדבר: אנחנו חייבים היום, ביום הזה בכנסת, בכל הוועדות וגם במליאה, לדבר על בני אדם, איך הם מקיימים את החיים שלהם.
סופה לנדבר: אנחנו מצפים שיהיו כמה שפחות אנשים כאלה משנה לשנה.
סופה לנדבר: אבל יש אנשים שבמקום לחיות, מנסים לשרוד וזו בושה למדינת ישראל.
סופה לנדבר: אני, כחברה באופוזיציה, מצפה מממשלת ישראל להגיע היום ובמקום מספרים בתקציב או שורות של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, תראה את הבן אדם.
סופה לנדבר: קודם כל את בן האדם.
סופה לנדבר: אמרו כאן ארגוני העולים ואמרו האורחים שלנו עד כמה קשה לחיות במדינת ישראל, לקושש.
סופה לנדבר: אני חושבת שלא רק לקושש ולא רק לתרום פנסיה.
סופה לנדבר: לפני הכל אני רוצה לדבר על מיסים גבוהים ביותר במדינת ישראל.
סופה לנדבר: רק על האוויר אנחנו לא משלמים, אבל אני חושבת שבעקיפין אנחנו משלמים גם על האוויר.
סופה לנדבר: תיקחו משפחה של ותיקי המדינה או של עולים ששניהם עובדים, צעירים, שיש להם ילדים ותסתכלו מה שקורה במדינת ישראל.
סופה לנדבר: מיסים על מיסים.
סופה לנדבר: אם לא למס הכנסה, אז אנחנו משלמים מע"מ.
סופה לנדבר: על דברים שאנחנו כבר שילמנו אנחנו משלמים כמה פעמים.
סופה לנדבר: תסתכלו על צהרונים למשפחה צעירה.
סופה לנדבר: על צהרון הוא לא משלם?
סופה לנדבר: הוא משלם.
סופה לנדבר: על חוגים הוא לא משלם?
סופה לנדבר: על מזון הוא לא משלם?
סופה לנדבר: על ארנונה.
סופה לנדבר: תסתכלו על כל משפחה בינונית.
סופה לנדבר: יוקר המחייה במדינת ישראל הגיע השנה ל-.
סופה לנדבר: אני יודעת לגבי זוגות צעירים.
סופה לנדבר: יש לי בת יחידה, יש לי שתי נכדות.
סופה לנדבר: שניהם אגב עובדים ושניהם עם השכלה.
סופה לנדבר: הבת שלי סיימה תואר שני ושניהם עובדים והם לא מגיעים לסוף החודש בלי עזרה וסיוע שלי.
סופה לנדבר: אני חושבת שאף זוג צעיר לא מסוגל לעשות את זה.
סופה לנדבר: לא מסוגל שלא לסיים את החודש עם מינוס ענק.
סופה לנדבר: זה לא נקרא עוני?
סופה לנדבר: זה נקרא הישרדות בחיים.
סופה לנדבר: אתם יודעים מה קורה עם הרפואה במדינת ישראל.
סופה לנדבר: היא גורמת גם לעוני או למינוס גדול בבנק, כי בשעה שאתה מצפה לתוצאות של MRI, אם אתה לא הולך באופן פרטי, אתה מקבל את התוצאות של ה-MRI, או את הצילום של ה-MRI או את הפירוש של ה-MRI – אחרי שאתה כבר מת.
סופה לנדבר: אני לא מגזימה.
סופה לנדבר: אנחנו משלמים אגרה על רכב, אנחנו משלמים אגרות על אגרות והחיים במדינת ישראל הפכו להיות גיהינום.
סופה לנדבר: קשה מאד.
סופה לנדבר: קשה מאד לסיים את החודש.
סופה לנדבר: עכשיו אנחנו נעבור לקשישים, עליהם אנחנו מדברים.
סופה לנדבר: אני מצפה שהיום יבוא ראש הממשלה, ביום הזה בכנסת ישראל.
סופה לנדבר: אני מבינה שבזמן שהביטחון במצב כמו שהוא, קשה להגיע לכנסת, אבל החובה של ממשלת ישראל ושל כל השרים היא להגיע היום ולהגיד בכנסת ישראל – מה התכנית נגד עוני.
סופה לנדבר: נגד מספרים שאנחנו שמענו.
סופה לנדבר: היום, כאשר אנחנו הולכים לקנות משהו, ובשביל זה לא צריכים עמותות ובשביל זה לא צריכים ארגוני עולים.
סופה לנדבר: אמנם אני יודעת עד כמה שהם חשובים לחיים.
סופה לנדבר: אתה תלך היום לחנות, סל קנייה רגיל, בלי בשר, בלי דגים – 600-800 שקלים.
סופה לנדבר: רבותי, לאן אנחנו הגענו.
סופה לנדבר: והמחיר של העגבניות, ואני לא מגזימה.
סופה לנדבר: איזה קשיש יכול להרשות לעצמו לקניות היום עגבניות?
סופה לנדבר: החיים מאד מאד יקרים.
סופה לנדבר: אני אסירת תודה לארגונים שהביאו לנו דוגמא שנשאר למחייה 700 שקלים.
סופה לנדבר: איך אפשר לשרוד חודש עם 700 שקלים?
סופה לנדבר: אי אפשר ללכת לרופא באופן פרטי.
סופה לנדבר: אבל אנחנו בדיוק יודעים את המצב בבתי החולים ואנחנו יודעים שעם כל הכבוד, בן אדם שמגיע לזקנה, הוא לעתים קרובות זקוק לרופא ועד שהוא ממתין ועד שהתור מגיע, הוא כבר במצב כזה שהוא בלתי הפיך.
סופה לנדבר: אדוני יושב הראש, אנחנו לא נכנסנו לקואליציה.
סופה לנדבר: אחת מהסיבות – המלחמה בעד הפנסיה.
סופה לנדבר: אמרה כאן נציגת אחד הארגונים, שיש טרום פנסיה.
סופה לנדבר: ארגוני העולים דיברו ודיברו, ולפני הבחירות אנחנו אספנו את כל ארגוני העולים ואנחנו דיברנו ואני הצגתי לממשלה ובגלל זה יצאנו לבחירות עם דרישה מממשלת ישראל לתת פנסיה.
סופה לנדבר: כמו שיש משכורת מינימום, חייבת להיות במדינת ישראל פנסיית מינימום.
סופה לנדבר: אנחנו עכשיו מכינים חוק עם עודד פורר ואני אסביר לך למה.
סופה לנדבר: המחויבות של מדינת ישראל היא לאותם עולים ולאותם אנשים שעבדו כל החיים במשכורות מינימום ולא הגיעו לפנסיה.
סופה לנדבר: בשנת 2008 מדינת ישראל הפכה מפנסיה תקציבית לפסיה צוברת.
סופה לנדבר: איך עולה חדש, או איך בן אדם שקיבל משכורת מינימום, מסוגל לצבור שם סכום שהיום הוא יהיה מסוגל לחיות איתו?
סופה לנדבר: אני הגשתי יחד עם חברי כמה חוקים.
סופה לנדבר: נניח בן אדם צבר סכום – 100,000 שקלים או פחות מ-100,000 שקלים.
סופה לנדבר: כדי למשוך את הסכום הזה הוא מקבל כל חודש 140 שקלים.
סופה לנדבר: אז הוא אומר מה עוזרים לי ה-140 השקלים האלה?
סופה לנדבר: תתנו לי למשוך את ה-100,000 שקלים, או 200,000 שקלים, כמה שיש, הסכום המינימאלי, ואני אדע מה לעשות עם הסכום הזה.
סופה לנדבר: אז מה אומרים לו? לא.
סופה לנדבר: כדי למשוך את הסכום אתה תשלם 30%.
סופה לנדבר: אני הגשתי חוק שעד סכום מסוים יוותרו לאדם על 30% המס.
סופה לנדבר: הוא כבר שילם מיליון פעמים על כל המיסים במדינת ישראל.
סופה לנדבר: למה צריכים לקחת ממנו גם עבור מה שהוא שילם כבר כמה פעמים?
סופה לנדבר: אנחנו יודעים שאנשים שיוצאים עכשיו לפנסיה, ואתה זוכר את הוועדה שאני הקמתי, שהגיעו לכאן רופאים שהגיעו לפנסיה – 1,600 שקלים.
סופה לנדבר: רבותי, זה מצחיק.
סופה לנדבר: על מה שהם מקבלים היום, הם בקצבת זקנה לא מקבלים תוספת השלמת הכנסה.
סופה לנדבר: אז הם לא מקבלים את כל ההטבות שמגיעות להם.
סופה לנדבר: אנחנו פה בכנסת, במשך המון קדנציות, בנינו סל הטבות שהוא מלווה את קצבת הזקנה עם התוספת הזאת.
סופה לנדבר: כאשר בן אדם הרוויח כאן סכום כל כך מצחיק, הוא לא מקבל תוספת בקצבת הזקנה ולכן הוא לא מקבל גם את כל ההטבות.
סופה לנדבר: הוא לא מקבל תעריפי חשמל עם הנחה – שזה חוק שלי, הוא חייב לשלם ארנונה.
סופה לנדבר: חלק מהם חייבים להחזיר משכנתא.
סופה לנדבר: מדוע כאשר דובר עכשיו על החזר משכנתא לאוכלוסייה מסוימת, מדוע לא מדובר על אוכלוסייה שהגיעה לפנסיה והיא מקבלת סכום פשוט מצחיק?
סופה לנדבר: למה לא להחזיר להם את הסכומים האלה?
סופה לנדבר: אז יכול להיות שזה סכום נמוך, אבל היום או מחר יש דיון בכנסת עם שר השיכון ואנחנו נעלה את הדבר.
סופה לנדבר: מה שאני דורשת מממשלת ישראל היא פנסיה מינימום לאנשים שעבדו כאן, תרמו וקידמו את מדינת ישראל.
סופה לנדבר: המדינה אחראית על האנשים האלה.
סופה לנדבר: לא יכול להיות שכאשר עברו מפנסיה אחת לפנסיה צוברת, לא לקחו בחשבון שחלק לא מבוטל של אזרחי מדינת ישראל נשארים עניים.
סופה לנדבר: לא יכול להיות שזה רק יום אחד בכנסת.
סופה לנדבר: אני זוכרת שבזמן הבחירות ראש הממשלה רץ לערוץ 9, רץ לערוצים בשפה הרוסית והבטיח והבטיח והבטיח.
סופה לנדבר: אני רוצה שעכשיו הוא יקיים.
סופה לנדבר: אמרו כאן שבתקציב 2016 יהיה סכום של כמה מיליארדים כדי שבעצם יספקו את החיים הנורמאליים לאנשים האלה.
סופה לנדבר: אנחנו נצא נגד התקציב, דווקא בגלל שבתקציב הנוכחי אין את הסכום הזה.
סופה לנדבר: אנחנו לא נכנסנו לקואליציה, בגלל שאת הכסף הזה מדינת ישראל חייבת לאזרחים שלה.
סופה לנדבר: מדינת ישראל לא יכולה לראות שבן אדם שעבד כל החיים, לא מקבל כאן ותק במדינת ישראל.
סופה לנדבר: זה גם אחד מהחוקים.
סופה לנדבר: אני מצפה ממך, יושב ראש הוועדה, להילחם עבור פנסיית מינימום בממשלת ישראל.
סופה לנדבר: אנחנו היום חברים באופוזיציה, אבל אנחנו מבינים את העניין ואנחנו דורשים מממשלת ישראל לא להגיע לכאן לכנסת עם מספרים.
סופה לנדבר: להגיע לכאן עם מציאות קשה ביותר ולהגיש לנו תכנית איך ממשלת ישראל נלחמת בתופעה הזאת – תופעת העוני במדינת ישראל.
קסניה סבטלובה: חברי היקרים, נאמרו פה הרבה דברים על ידי נציגות הארגונים, שאנחנו באמת מודים להם מקרב לב, שמביאים לנו את הנתונים וגם את הקולות של האנשים, שזה חשוב מאד, בוריס, שאתה עכשיו דיברת על אנשים כאלה ואחרים ונתת לנו לדמיין איך נראה אותו בן אדם.
קסניה סבטלובה: יש כאלה שלא מדמיינים.
קסניה סבטלובה: יש כאלה שלא נפגשים איתם.
קסניה סבטלובה: ששואלים אותי – באמת?
קסניה סבטלובה: ויש אנשים בתוך הממשלה שדיברתי איתם כשנכנסתי לכנסת ואמרו לי – מה?
קסניה סבטלובה: יש בעיה כל כך חמורה?
קסניה סבטלובה: אנחנו לא שמענו על זה.
קסניה סבטלובה: איך שהוא.
קסניה סבטלובה: אז טוב מאד שאנחנו יושבים פה.
קסניה סבטלובה: אבל מה שעצוב, שאני עברתי על כמה מהדיונים בוועדות – כאן בוועדת העלייה והקליטה וגם בוועדות האחרות – אוצר, כלכלה, מה לא, מהשנים הקודמות, גם כשגברתי הנכבדה הייתה שרת הקליטה, ואנחנו שומעים בדיוק את אותם הדברים.
קסניה סבטלובה: רק הנתונים נהיים חמורים יותר.
קסניה סבטלובה: אז בעצם יש פה כשל מתמשך של הרבה ממשלות ישראל.
קסניה סבטלובה: מישהו צריך לשאת באחריות הזאת, שאנשים עכשיו קורסים, ולא מהיום הם קורסים.
קסניה סבטלובה: אני שמעתי על הדברים האלה גם לפני עשור, כשאימי עוד הייתה בכוח העבודה ובכוחות האחרים שלה בעצם הרוויחה את לחם חוקה, אבל עכשיו, שהיא כבר איננה יכולה לעבוד, אז כמובן זה נהיה עוד יותר מוחשי.
קסניה סבטלובה: זה נהיה עוד יותר בולט.
קסניה סבטלובה: אז בעצם שנה אחרי שנה, ממשלה אחרי ממשלה נאמרים אותם דברים יפים, אבל שום דבר לא נפתר.
קסניה סבטלובה: אולי זה עניין של חברת כנסת חדשה, שזו הקדנציה הראשונה לה, אולי זה באמת מבט של מישהו שבא מבחוץ ואומר – באמת יופי וכל הכבוד ושומעים את הקולות ורואים את הנתונים.
קסניה סבטלובה: מה הלאה?
קסניה סבטלובה: אז בעצם כל הצעות החוק הנפלאות, שאנחנו יודעים מה האפשרות שלהם להצליח מתוך האופוזיציה, זה לא אומר שאנחנו צריכים להרפות ידיים ולא להגיש את הצעות החוק האלה, אבל בעצם הדבר כמעט היחיד שיכול כן לשנות את מצבם של אותם אנשים, זה כמובן התקציב.
קסניה סבטלובה: וכאן, יושב ראש הוועדה הנכבד, אברהם, יש לי בקשה אישית אליך.
קסניה סבטלובה: יש לך דיבור עם ראש הממשלה, עם חברים שלך לסיעה, עוד לא מאוחר מדי.
קסניה סבטלובה: אנחנו עוד לא הצבענו עבור התקציב.
קסניה סבטלובה: זה שאנחנו נתנגד, זה וודאי, אנחנו יודעים, כי יש גם דברים אחרים בתקציב הזה, שהם בעייתיים מאד ואנחנו לא תומכים בהם ואנחנו לא יכולים להסכים שהתקציב הזה, שהוא לא חברתי בעליל, תקציב שלא מתחשב בצרכים של התושבים במדינת ישראל, של האזרחים שמשלמים פה את הכספים, שמשלמים את המסים, כמו שאת אמרת עכשיו, סופה, שבעצם לא מקבלים לא רק את הפנסיה, אלא גם החיים עצמם, מסתבר שהם לא משתקפים בתוך התקציב הזה.
קסניה סבטלובה: אני אתן לך דוגמא קטנה, שהיא לא קשורה, אבל היא כן קשורה בעצם, כי כשאנחנו מדברים על קשישים עניים, זה בדיוק גם אותם קשישים שנוסעים באוטובוסים.
קסניה סבטלובה: אתם יודעים מה?
קסניה סבטלובה: אין להם כלי רכב פרטיים.
קסניה סבטלובה: הם לא יכולים עכשיו לאפשר לעצמם את הלוקסוס הזה, כשהתקופה כל כך בעייתית וכל קשה לכולנו וכל כך מסוכנות, אז הם הקורבנות המידיים.
קסניה סבטלובה: כי הם אלה שנוסעים באוטובוסים והם אלה שמסתובבים ברחובות.
קסניה סבטלובה: הם לא יכולים להתנייד ברכב מהבית לעבודה או למקום אחר, לשוק וככה לבלות את היום ואיך שהוא להתרחק מהמוקדים של האלימות.
קסניה סבטלובה: דרך אגב, אנחנו יושבים עכשיו כאן.
קסניה סבטלובה: לצערי הרב התבשרנו על עוד פיגוע בדרום הר חברון, יש שם פצוע ואנחנו מתפללים לשלומו, הוא פצוע בינוני.
קסניה סבטלובה: חייל כנראה.
קסניה סבטלובה: אז כשאנחנו חוזרים לעניין של התקציב, אז אני אומרת שגם בעניין של הביטחון האישי, הבטחות רבות ניתנו על ידי הממשלה הזאת, הן לא ממומשות.
קסניה סבטלובה: בעצם יש לנו ירידה בכמות של הכספים שמיועדים למשל לשם העלאת התחושה של הביטחון האישי בעיר ירושלים, בבירתנו; וגם בכל מה שקשור להעלאת קצבת הזקנה.
קסניה סבטלובה: אני פניתי לשר משה כחלון מיד כשנכנסתי לכנסת.
קסניה סבטלובה: זה היה המכתב הראשון שכתבתי והשיחה הראשונה שבעצם עשיתי עם בכיר.
קסניה סבטלובה: אמרתי לו משה, אתה הרי יודע, אני לך לא צריכה לספר.
קסניה סבטלובה: יש פה אנשים שהם פעורי עיניים ואומרים – מה, באמת?
קסניה סבטלובה: הם חיים מ-2,000 שקלים?
קסניה סבטלובה: זוג חי מ-4,300 שקלים?
קסניה סבטלובה: אבל אתה יודע, אז תפעל.
קסניה סבטלובה: אז הוא דיבר איתי על תוספות לקצבת זקנה - לא לפנסיה, שזה עניין אחר – של 500 שקלים, שזה, אני אומרת, גם לא יציל את המצב, כי כשמוסיפים ל-2,000 השקלים הזעומים של בן אדם מוסיפים 500 שקלים, אתם יודעים מה, הוא עדיין נשאר עני.
קסניה סבטלובה: זה קצת יותר טוב, אבל עדיין עוני.
קסניה סבטלובה: אבל כשה-500 פתאום הצטמצמו ל-160, או 200.
קסניה סבטלובה: זה הצטמצם ל-150 שקלים - - -
סופה לנדבר: ועכשיו 500 שקלים, קסניה צודקת.
קסניה סבטלובה: זה מקומם.
<שרה כהן: זה נע בן 135 שקלים לזקן יחיד מעל גיל 80 ועד המקסימום, שזה 541 שקלים לזוג.
<שרה כהן: זו תוספת.
קסניה סבטלובה: כי הרי אנחנו מבינים שמהכסף הזה אי אפשר לשרוד.
אברהם נגוסה: יותר טוב ממה שהיה, אבל לא מספיק.
קסניה סבטלובה: על מה אנחנו מדברים?
קסניה סבטלובה: על תוספת של 150 שקלים שאומרים עליה – שיפרנו לכם את המצב?
אברהם נגוסה: כולנו תומכים, אבל לפחות רק הממשלה הזאת - - -
סופה לנדבר: הממשלה הזאת מחויבת להגדיל.
קסניה סבטלובה: אז אני אומרת שכל מי שתומך ירים יד ויצביע נגד התקציב, גם מתוך הקואליציה.
קסניה סבטלובה: גם בעבור מחיר פוליטי, שהוא כואב מאד, אבל אנחנו כנבחרי ציבור חייבים את זה לבוחרים שלנו, לא משנה איפה אנחנו נמצאים.
קסניה סבטלובה: אז אני קוראת בעצם להתנגד לתקציב הזה.
קסניה סבטלובה: אני אומרת שאנחנו גם צריכים, בעזרתכם, הארגונים החברתיים שנמצאים פה, אני אומרת שאנחנו צריכים עכשיו לגייס כוחות אמיתיים כדי עכשיו לצאת גם להפגנות ולהרים קול צעקה אמיתית.
קסניה סבטלובה: כל העניים, לא רק האנשים המבוגרים – ששם התופעה הזאת הכי חמורה – אבל לא רק הם.
קסניה סבטלובה: כל העניים במדינת ישראל, שלא יכולים להמשיך עם החיים האלה.
קסניה סבטלובה: החיים עצמם יקרים לנו מאד.
קסניה סבטלובה: בגלל זה אני קוראת לכם עכשיו לשיתוף פעולה.
קסניה סבטלובה: לשכוח מימין שמאל, קואליציה-אופוזיציה, אין דברים כאלה.
קסניה סבטלובה: יש עניים ויש צורך לשפר את מעמדם.
אברהם נגוסה: אני שוב אדגיש את העניין הזה בעניין המלחמה בעוני שאין אופוזיציה וקואליציה.
אברהם נגוסה: כולנו נלחמים כדי שיהיה טוב לכל אזרחי מדינת ישראל, בנושא שלנו – לגבי קשישים עולים.
אברהם נגוסה: למיטב ידיעתי, ואני אבדוק שוב את העניין, יש הגדלה של 200 שקלים לפחות, מינימום.
אברהם נגוסה: נבדוק את העניין.
<שרה כהן: 200 שקלים זה ממוצע כנראה שהם עשו פחות או יותר, אבל אני מחזיקה כרגע מסמך שהוכן על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, אשר בוחן את ההשלכות השונות של החקיקה המוצעת, ויש כאן טבלה מאד מפורטת לגבי כל קבוצת גיל, מה הצפי לתוספת.
אברהם נגוסה: לא משנה, כי זה לא מספיק.
אברהם נגוסה: גם 200 וגם 500 שקלים אינם מספיקים, זה ברור, אבל לפחות אנחנו רואים עכשיו איזו שהיא דרך חיובית, איזה כיוון חיובי כדי להעלות קצת את ההכנסה שלהם.
סופה לנדבר: אדוני יושב הראש, אתה יודע, משרד העלייה והקליטה השתתף בוועדה למלחמה בעוני.
סופה לנדבר: במקום לשבת יום-יומיים, הם ישבו שנתיים.
סופה לנדבר: הם הבטיחו לקשישים תוספת של 500 שקלים.
סופה לנדבר: אני רוצה לראות איפה התוספת.
סופה לנדבר: איך תוספת של 500 שקלים - שזה לא הרבה – הפכה להיות לתוספת של 135 שקלים?
סופה לנדבר: אנחנו רוצים תשובות ברורות.
אברהם נגוסה: אנחנו ניאבק ביחד.
אברהם נגוסה: אני מעביר את זכות הדיבור לשרה כהן, ממשרד העלייה הקליטה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחסי גם לאמירות של נציגי הארגונים, שדיברו גם על עניין הקשישים שנמצאים במרכזי הקליטה ופתרונות הדיור, מאחר שזה תלוי במשרד הקליטה; הייתה שאלה ואני לא מבין את ההפרש - שדמי הביטוח הלאומי ליחיד עומדים על 2,803 שקלים ומשרד הקליטה נותן 2,600 שקלים.
אברהם נגוסה: מדוע לפחות לא הגעתם לסכום שנותן הביטוח הלאומי?
<שרה כהן: אז אני אנסה לעשות סדר.
<שרה כהן: יש כמה דברים שאני מבקשת להתייחס אליהם ואני מראש אומרת שבתחום הדיור אני לא בקיאה ואני לא אוכל להשיב בנושא הזה.
אברהם נגוסה: ולגבי קשישים שנמצאים במרכזי קליטה?
<שרה כהן: בענייני דיור, אני מתנצלת, אבל אני אינני בקיאה ואני לא יכולה להשיב, כי אני לא עוסקת בתחום הדיור במשרד ולכן אני לא יכול להשיב.
אברהם נגוסה: אז נפנה לנציג משרד הבינוי והשיכון.
<שרה כהן: אני יכולה להשיב לגבי אותם תחומים שאני עוסקת בהם בתוך המשרד ואני רוצה ברשותכם להתייחס לכמה דברים.
<שרה כהן: דבר אחד, אני רוצה להגיד שאין לי ספק שהאוכלוסייה של העולים הזקנים זו האוכלוסייה הפגיעה ביותר, שנמצאת במצב שהוא המצב הקשה ביותר.
<שרה כהן: וצר לי גם לבוא ולומר גם כעובדת סוציאלית, כאשת מקצוע שנמצאת בתוך המשרד, שזה לא משהו שהוא חדש לנו.
<שרה כהן: הוא ידוע לנו ולצערי לא ממש ניתנו ברמה שהיא הרמה המערכתית הכוללת במדינת ישראל, מענים שהם מענים הולמים שיכולים להיטיב ולשפר את המצב שלהם.
<שרה כהן: זה משהו שלדעתי הוא באמת ברמה של שהחלטות, שהן החלטות שקשורות לתהליכי קבלת החלטות לגבי המקום של הסיוע של המדינה באופן כללי לאוכלוסיות שהן אוכלוסיות פגיעות יותר.
<שרה כהן: אני יכולה להגיד כמה דברים כרגע שמבחינת לפחות המקום שלנו, כמשרד, ניסינו לשפר את המצב של האוכלוסייה של העולים הזקנים, שהשיעור שלהם מבין מקבלי הבטחת הכנסה הוא שיעור ניכר ביחס לכל הזקנים מקבלי קצבת זקנה עם השלמת הכנסה, כי זאת אוכלוסייה שבאמת הגיעה בלי מקורות מחו"ל.
<שרה כהן: אז מהשנה שעברה אנחנו יצאנו במערך של סיוע לאוכלוסייה של עולים בגילאי 70 עד 80, שהם נמצאים בתור ההמתנה לדיור ציבורי.
<שרה כהן: האוכלוסייה הזאת היום מקבלת 200 שקלים תוספת לחודש לחשבון הבנק שלה, באמצעות המשרד.
<שרה כהן: בשנה שעברה אנחנו שילמנו קרוב ל-12 מיליון שקלים ל-7,287 זקנים בטווח הגילאים האלה.
<שרה כהן: זה בתקציב שהוא משותף למשרד העלייה והקליטה ולמשרד הרווחה והשירותים החברתיים, שבא משני מקורות של משרד הרווחה – גם לנושא של ניצולי שואה וגם לנושא של ביטחון תזונתי.
<שרה כהן: השנה אנחנו שילמנו עד עכשיו ל-5,446 זקנים עולים, 8.5 מיליון שקלים.
<שרה כהן: אני מניחה שעד סוף השנה אנחנו נגיע פחות או יותר לאותו היקף של אוכלוסייה וזה מגדיל במעט לפחות, את ההכנסה החודשית הפנויה שלהם.
<קריאה: איזה קריטריונים אתם בוחנים?
<שרה כהן: יש הוראת שעה – 339 שהיא מאד ברורה והיא מגדירה מי האוכלוסייה הזכאית.
<שרה כהן: מדובר כאן בעולים זקנים בגילאי 70 עד 80 שנמצאים בארץ עד 15 שנה, מקבלים קצבת זקנה עם השלמת הכנסה וממתינים לדיור ציבורי ורשומים במערכת הדיור של המשרד.
<שרה כהן: זאת הייתה החלטה שבזמנו האוכלוסייה נקבעה על ידי השרה לקליטת עלייה, סופה לנדבר, בעת ששימשה כשרה ואלה בעצם הקריטריונים של האוכלוסייה הזו.
<שרה כהן: אתם יודעים גם וזה נאמר, שיש תוספת בנייה בדיור הציבורי, לא מספיק, אבל אוכלוסיית היעד היא בעיקרה אוכלוסיית עולים זקנים.
<שרה כהן: אני יכולה להגיד שבשיחה שאני קיימתי עם ליאת בז'יוב, שאני מנהלת את תחום אמנות בינלאומיות במוסד לביטוח לאומי, זה שהנושא של אמנות בינלאומיות, בעצם היא מקווה שהוא יתקדם.
<שרה כהן: ממה שכרגע ידוע לנו, הולכת להיחתם אמנה עם ממשלת רוסיה, האמנה בארץ כבר נחתמה.
<שרה כהן: היא מצויה כרגע בעצם ב - - - וברגע שהאמנה תחתם היא צריכה לעבור איזה שהוא סוג של אשרור – גם ברוסיה וגם בישראל.
<שרה כהן: טווח הזמן, לפחות מבחינת מה שהיא אמרה לי, יכול להגיע לפרק זמן די ממושך, אפילו שנה ויותר.
<שרה כהן: אבל ההערכה שלהם היא, שברגע שהאמנה תיחתם, אז עולים שעלו למדינת ישראל משנת 1970 ועד שנת 1992-1993, שהם איבדו את האזרחות שלהם ברוסיה, ואתם בוודאי יודעים שמי שעלה בשנים 1992-1993 לא איבד את האזרחות ויכול לקבל כרגע בעצם פנסיה מהמוסד לביטחון סוציאלי ברוסיה; אבל הקבוצה הזאת יכולה לקבל קצבה עבור זקנים שיכולה להגיע, לפחות מה שהיא מסרה לי, עד כ-200 דולר לחודש מממשלת רוסיה.
<שרה כהן: זו בעצם הערכה שלהם, שברגע שהתהליך עצמו יקרום עור וגידים ואפשר יהיה לשלם, הם מדברים על כ-50,000 עולים שבעצם גרים היום במדינת ישראל ועשויים להיכלל תחת זה.
<קריאה: רק 90 נשארו?
<שרה כהן: 50,000.
<שרה כהן: 50,000 זאת ההערכה שלהם.
<שרה כהן: שווה אולי להזמין פה לדיון את כל הנושא של האמנות הבינלאומיות, כי יש לזה בהחלט משמעות רבה לגבי כל מה שקשור לנושא של זכויות שקשורות לנושאים של ביטוח וגבייה וגם לנושא של תשלום של קצבאות בתהליכים, זאת אומרת של אמנות בין מדינות בנושא של זקנה, נכות, שארים.
<שרה כהן: האמנה עם רוסיה אמורה להיות גם בנושא של זקנה, שארים ונכות.
<דנה גורדון שושני: סליחה שרה, את יודעת שמשהו התחדש, כי היו לנו בעבר דיונים בנושא.
<שרה כהן: האמנה נחתמה בארץ.
<שרה כהן: זאת אומרת היא נמצאת ברוסיה.
<דנה גורדון שושני: מתי היא הייתה בארץ?
<דנה גורדון שושני: הרבה לפני שליאת התמנתה למנהלת.
<שרה כהן: זה מה שליאת כרגע אמרה לי.
<שרה כהן: היא נחתמה לאחרונה.
<קובי אריאלי: השאלה אם הם יקבלו סכומים רטרואקטיביים.
<שרה כהן: אני לא יודעת.
<שרה כהן: אני מדווחת כרגע.
<שרה כהן: אני אומרת דברים בשם אומרם.
<שרה כהן: אני לא יכולה לבוא ולומר במקומה.
<שרה כהן: זאת אומרת כרגע אני באה ונותנת מצדנו את המידע, מתוך הרצון שלנו לעשות איזה שהוא תהליך של בירור זכאויות לגבי אוכלוסיית הזקנים.
<שרה כהן: דובר כבר הרבה לגבי הצעת החוק שעומדת, זאת אומרת מה שחשוב כאן לבוא ולהבהיר, לפחות מבחינתי, זה את הדיפרנציאציה בין הסכומים.
<שרה כהן: זאת אומרת העובדה היא שהאוכלוסייה הזקנה יותר, בגילאי 80 ומעלה, תקבל פחות כסף מאשר האוכלוסייה הצעירה יותר.
<שרה כהן: זה חלק מתוך הצעת החוק.
<שרה כהן: אני חושבת שזה חלק המחייב איזו שהיא בחינה כרגע גם באמצעות
<שרה כהן: כם כחברי כנסת, לגבי הטווח של התוספת שמשולמת לטווחים השונים של הגילאים.
<קריאה: סליחה, הפנסיה מרוסיה משפיעה גם על השלמת ההכנסה?
<שרה כהן: זאת נקודה שלדעתי היא אחת מהנקודות המרכזיות שצריכות להיבחן.
<שרה כהן: זה החלטה שצריכה להיות החלטה ב - - -, היא לא קשורה לאמנה, היא קשורה להחלטות שהן החלטות של המוסד לביטוח לאומי, וזה משהו שצריך בעצם להבהיר איתם לגבי הכיוון שצריך להעמיד מול הביטוח הלאומי בכל התהליך הזה, ושאותה פנסיה לא תחשב כהכנסה או שלא תפגע בהשלמת ההכנסה באופן שתפגענה הזכויות שהן הזכויות ששוות להשלמת הכנסה.
אברהם נגוסה: אנחנו נברר את זה.
<שרה כהן: גם אני מציפה את זה מול בית המחוקקים כרגע, ואת כל התהליכים שכרגע נעשים, כי זה חלק מתוך מה שאנחנו כמשרדי ממשלה יכולים לבוא ולהציג לקולגות שלנו, אבל חלק מהתהליכים הם תהליכים שצריכים להיות מובלים ברמה של תהליכי חקיקה וכדומה.
<שרה כהן: אני רוצה להציף בעיה שלא עלתה כאן ואני העליתי אותה וקיימנו גם לאחרונה דיון מאד ממושך עם השירות הסוציאלי במשרד הרווחה, ואני חושבת שלא מספיק נותנים על זה את הדעת.
<שרה כהן: הנושא של עולים זקנים, זאת אומרת שהם עולים גוררי זכויות או תושבים חוזרים.
<שרה כהן: יש לנו בעת האחרונה יותר ויותר אנשים שהיו בעבר במדינת ישראל, עזבו את המדינה לפרקי זמן שונים וחוזרים חזרה לישראל.
<שרה כהן: חלקם יכולים לצאת - זאת אומרת כשהם עדיין בגיל עבודה – ולשהות פרקי זמן ממושכים; חלקם יכולים אפילו לצאת בגיל זקנה.
<שרה כהן: הבעיה מבחינתי חמורה יותר לגבי מי שבעצם איבד את התושבות שלו, כששהה בחוץ למעלה מ-5 שנים.
<שרה כהן: וברגע שהוא חוזר למדינת ישראל הוא מאבד את התושבות וצריך – מה שמבחינתי החמור והקשה ביותר – לשלם דמי פדיון עבור החזרת ביטוח רפואי בגובה של 10,700 שקלים.
<שרה כהן: הנושא הזה מבחינתנו היום, ואנחנו רואים את זה היום באופן ניכר לגבי העולים שכרגע למשל חוזרים מאוקראינה על רקע המצב הביטחוני המאד קשה שם, אבל זה לא רק מאוקראינה, זה גם ממדינות אחרות.
<שרה כהן: מגיעים וחוזרים אנשים בלי מקורות הכנסה.
<שרה כהן: הם לא מצליחים לשלם את דמי הפדיון והם נדרשים לתקופת המתנה של לפחות חצי שנה, עד חצי שנה כדי להחזיר לעצמם את הזכאות לביטוח רפואי.
<שרה כהן: אם הם לא משלמים את דמי הפדיון, הם לא יכולים לקבל סיוע, להירשם לקופת חולים ולקבל סיוע רפואי מקופת חולים.
<שרה כהן: הבעיה המרכזית מבחינתנו, וזה מה שאנחנו כרגע מציפים גם מול השירות לזקן, זה שיש קושי רב לקבל אותם לבתי אבות, כי זקן ללא כיסוי רפואי בבית אבות, לא בדיוק אפשר לטפל בו.
<שרה כהן: זאת אומרת מה יעשה בית אבות שזקוק לעשות לו מערך של בדיקות רפואיות או להפנות אותו לטיפולים?
<שרה כהן: מי יישא בהוצאות הללו?
<שרה כהן: יש כאן נקודה נוספת, שהיא הנקודה - - -
אברהם נגוסה: הם לא נחשבים כעולים חדשים?
אברהם נגוסה: כתושב חוזר?
<שרה כהן: הם לא נחשבים כעולים.
<שרה כהן: אין להם זכאות כעולה.
<שרה כהן: יש להם זכאות והם נחשבים במרבית המקרים מבחינת הביטוח הלאומי כתושבים חוזרים.
<שרה כהן: תושב חוזר, זאת אומרת הוא לא זכאי מחדש לקבל בעצם את הזכויות של עולה חדש שעולה לראשונה למדינת ישראל.
<שרה כהן: יש כאן גם קושי במה שקשור לנושא של תקופת המתנה לקצבת זקנה, שזה בעצם מבחן התושבות.
<שרה כהן: זאת אומרת יש כאן שני דברים.
<שרה כהן: יש את מבחן התושבות, שאדם צריך בעצם להוכיח שכל כוונתו, ברגע שהוא חוזר למדינת ישראל, זה לשוב ולהשתקע והוא לא בא לכאן רק לצורך למשל קבלת טיפול רפואי.
<שרה כהן: ומה שקורה הוא, שבעצם שיקול הדעת כאן נע בטווחים מאד שונים.
<שרה כהן: זאת אומרת, אם למשל אדם שוכר דירה או אם אדם יכול לבוא ולהראות שהוא משלם את דמי הפדיון, אז הביטוח הלאומי יכולים להתייחס בצורה שהיא הרבה יותר מקלה סביב הנושא של החזרת התושבות.
אברהם נגוסה: ידוע לך מה מספרם?
<שרה כהן: ההיקפים לא ידועים לנו, אבל הם כאלה שאנחנו היינו בקשר מול השירות לזקן בגלל הסיפור של ההכנסה לבתי אבות.
<שרה כהן: יכולים להגיע כ-20 מקרים לשנה, אבל ההיקפים הם גדולים יותר, כי יש אנשים שפשוט בוחרים לא לשלם את דמי הפדיון ולהישאר בלי כיסוי רפואי.
<גלית מבורך: אני חושבת שמאד חשוב להבין משהו.
<גלית מבורך: שמי גלית מבורך, מנהלת השירות לאזרחים ותיקים במשרד הרווחה.
<גלית מבורך: 20 איש זה אולי לא נשמע מספר מאד גדול, אבל צריך להבין שאותו תושב חוזר, שנוחת מהמטוס וצריך בית אבות ולא יכול לקבל, בגלל שאין לו את הסכום, הוא נשאר ככה והוא הופך להיות דר רחוב או לא יודעת מה, כי אין מה לעשות איתו.
אברהם נגוסה: יש לו זכות של הביטוח הלאומי לקצבת זקנה אולי.
<גלית מבורך: לא, לא.
<גלית מבורך: אין לו כלום.
<שרה כהן: הוא צריך לעבור מבחן תושבות ולהוכיח.
<שרה כהן: זאת אומרת כל אדם שאיבד את התושבות שלו במדינת ישראל, חייב לעבור מבחן תושבות.
אברהם נגוסה: אבל הוא לא ויתר על האזרחות שלו.
<שרה כהן: לא, יש הבדל, זה לא אותו דבר.
<שרה כהן: יש אזרחות ויש תושבות.
<שרה כהן: אדם, כדי שהוא יוכל לקבל קצבת זקנה או כל קצבה מהביטוח הלאומי, צריך לעבור בעצם להיות תושב, שהוא צריך להיות אזרח מדינת ישראל.
<שרה כהן: זה כאילו כדי שאדם יאבד את האזרחות שלו, הוא צריך בעצם לבוא ולהגיד – אני לא רוצה להיות אזרח מדינת ישראל.
<שרה כהן: הוא צריך לעשות איזו שהיא פעולה אקטיבית.
<מריה לביא: אני יכולה להסביר שנייה?
<מריה לביא: יש פה מושג של משרד הפנים.
<מריה לביא: משרד הפנים זה אזרחות, ביטוח לאומי מטפל בתושבות.
<מריה לביא: התושבות שהיא מדברת עליה זה לצורך ביטוח בריאות ממלכתי.
<שרה כהן: לא רק.
<מריה לביא: בעיקר.
<שרה כהן: זה זכויות שונות.
<שרה כהן: כל מה שקשור לקצבאות.
<מריה לביא: רגע, שנייה.
<מריה לביא: אם אתה לא חוזר כל חצי שנה לארץ, אתה מאבד את ביטוח הבריאות שלך.
<מריה לביא: דווקא קצבאות זקנה אפשר להמשיך ולקבל, בתנאי שאתה - - -
אברהם נגוסה: נכון, זה אוניברסאלי.
<מריה לביא: שולח כל שנה אישור חיים לביטוח הלאומי, הם ממשיכים לשלם, אבל ביטוח בריאות זה בעיה.
<שרה כהן: לגבי עולים אנחנו יכולים בפירוש להגיד שחלק מן העולים בפירוש איבדו את הזכאות גם לקבלת קצבה.