GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זיוה מקונן: זה לא הגיוני, זה לא סביר.
<זיוה מקונן: האנשים האלה צריכים לצאת למקום שהם יכולים להרגיש בו אזרחים ולקבל שירותים כאזרחי מדינה, כי כשהם במרכז קליטה מרכז הקליטה אמור לתת להם את המענה.
<זיוה מקונן: אדוני היושב ראש, יש נוהל של הסוכנות היהודית שאחרי חצי שנה ואחרי שנה העולים לא אמורים לקבל שירות של תרגום, שירות של ליווי למרפאות וכו' ואם האנשים האלה לא מקבלים גם את השירותים האלה בתוך מרכז הקליטה אז למה צריך להחזיק אותם?
<זיוה מקונן: הפתרונות באמת באמת לא בשמים.
<זיוה מקונן: הפתרונות, אדוני היושב ראש, הם לא בשמים.
<זיוה מקונן: המענק המוגדל שניתן למשפחות גדולות, אלה שמעל 6 ילדים הוא במסגרת תכנית החומש ובהחלט אותן המשפחות ניצלו את התקציבים האלה ויצאו ממרכזי הקליטה.
<זיוה מקונן: מי שנשאר שם אלה הצעירים הבודדים, הקשישים ומשפחות צעירות.
<זיוה מקונן: דבר מאוד חשוב, משרד הקליטה סירב לתת לנו את המידע, כמה עולים נמצאים, בתור ארגון סנגור, בתור גוף שמנפיק ניירות עמדה.
<זיוה מקונן: נתונים הם בסיס ויסוד לעבודה שלנו.
<זיוה מקונן: המשרד היחיד שלא היה מוכן לתת לנו נתונים זה משרד הקליטה.
<זיוה מקונן: ממשרד הקליטה מעבירים אותנו לסוכנות היהודית, הסוכנות היהודית אומרת לנו שזה קשור לעולים חדשים וזה רק משרד הקליטה ואין לנו נתונים מדויקים כמה באמת נמצאים בתוך מרכזי הקליטה כדי לבוא ולהגיד שהפתרון המוצע הוא כך וכך.
אברהם נגוסה: זיוה, אפשר לקבל מהממ"מ, כי נתנו לממ"מ, אז יש להם את ה - - -
<זיוה מקונן: אדוני היושב ראש, יש חוק במדינת ישראל שקובע חופש מידע.
<זיוה מקונן: אנחנו פנינו למשרד המשפטים בבקשה כי משרד הקליטה לא מוכן לתת לנו.
<זיוה מקונן: אפילו למשרד המשפטים משרד הקליטה לא היה מוכן לתת.
<זיוה מקונן: זו התנהלות בעייתית שיש למשרד הזה, שאני צריכה למצוא את הדרך העקיפה ולפנות לממ"מ או ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה כדי לקבל נתונים שיש במחשב.
<זיוה מקונן: אנחנו עשינו את עיבוד הנתונים אנחנו יכולים לעבוד קשה ולהיכנס למשרד הקליטה ולראות כמה עלו בשנה כזאת וכזאת ולראות ולקבל את הנתונים ממשרד השיכון כמה באמת יצאו, לעשות את ההצלבה הזאת ופחות או יותר לדעת כמה עדיין קיימים במרכזי קליטה.
<זיוה מקונן: אנחנו גם עושים סיורים ואנחנו מקבלים את זה.
<זיוה מקונן: אבל עצם העובדה שלמשרד הקליטה יש את הזכות לעשות מה שהוא רוצה והוא לא מנגיש את המידע הזה לציבור ויכול לקבוע נוהל כזה גזעני, איפה אתיופים יכולים ללכת ואיפה הם לא יכולים ללכת, זה בעייתי וזה צריך להיות מטופל.
<זיוה מקונן: ודרך אגב, שני מושבים לפני כן וועדות קבעו שצריך להנגיש גם את המידע הזה וגם לשנות אותו, אבל אנחנו עדיין לאחר 4-5 שנים נמצאים באותו מקום.
<זיוה מקונן: ההצעות שלנו מאוד מפורטות וברורות.
<זיוה מקונן: המענקים, בעיקר לצעירים, אותם צעירים שרוצים לצאת ממרכזי הקליטה, הם באים ואומרים, 'במקום לתת לנו את הסיוע של 1,500 שקל לשכר דירה, תיתנו לנו אותו כמענק של 90,000 שקל, אפילו אל תגדילו אותו ותיתנו לנו את ההלוואה שבכל מקרה אנחנו צריכים לקבל ונתמודד עם זה'.
<זיוה מקונן: זה דבר שאפשרי.
<זיוה מקונן: יש לי 3 מקרים, כמו שאמרתי קודם, אני מתחייבת להעביר את הפרטים שלהם, שיצאו ממרכז הקליטה, שכרו דירה והם משלמים כדי לשמור על התנאים שלהם במרכז הקליטה ומרכז הקליטה אחר כך אומר להם 'אני לא נותן לכם, אני לא מכיר בכם', למה?
<זיוה מקונן: כי הם נפלטו מהמחשב.
יואל רזבוזוב: זיוה, אני חייב להתערב.
יואל רזבוזוב: לפני חצי שנה או שנה עשינו את הדיון ואני עדיין לא מבין.
יואל רזבוזוב: הלכתי למשרד האוצר לבדוק את המענק, אז לא קיבלנו תשובה חיובית, אמרו שיחשבו על זה, אבל אני עדיין לא מצליח להבין איך חבר'ה צעירים תקועים במרכזי קליטה.
יואל רזבוזוב: הם צריכים לצאת משם.
יואל רזבוזוב: הם מקבלים 1,500 ₪ מענק לשכר דירה לחודש, אף אחד אחר לא מקבל.
<מולה מזנאו: היה לנו ב-2003 לכל הצעירים מענקים.
<מולה מזנאו: מי סגר?
<מולה מזנאו: אף אחד לא יודע.
יואל רזבוזוב: יש היום 1,500 ₪.
<מולה מזנאו: זה לא עוזר לנו, ב-2003 היה לנו - - - מי סגר את זה?
יואל רזבוזוב: אבל כל הצעירים במדינה - - -
<מולה מזנאו: משרד הקליטה סגר, הם אומרים ש - - -
אברהם נגוסה: רגע, אתה הצגת את כל הבעיות.
יואל רזבוזוב: שייצאו, יש להם איזה שהיא תמיכה - - -
<מולה מזנאו: איפה התמיכה?
<קריאה: מה ממשלת ישראל נותנת?
<קריאה: מה התמיכה?
<קריאה: איזה תמיכה יש לנו?
יואל רזבוזוב: מה?
יואל רזבוזוב: 1,500 ₪ בחודש.
אברהם נגוסה: לא, מזנאו, אתה דיברת, הצגת.
אברהם נגוסה: זהו.
אברהם נגוסה: אני רוצה שזיוה תסיים את דבריה.
סופה לנדבר: זיוה, יכול להיות שאני לא מבינה, אבל המלצה שלנו, של הוועדה ולמדינת ישראל, במקום מרכזי קליטה שתהיה קליטה ישירה, כמו לכל העולים?
<זיוה מקונן: האמת זו אפשרות.
<זיוה מקונן: במקום שיישארו 10 שנים, 14 שנים במרכזי קליטה, עדיף שיתקבלו בקליטה ישירה.
<יהודה שרף: זה היה, זיוה, ואתם ביקשתם שנבטל את זה.
<יהודה שרף: הייתה קליטה ישירה אי שם בשנות ה-90, קראו לזה מרכז קליטה פתוח, אבל זו קליטה ישירה, ובני העדה, אני כבר לא זוכר מי זה היה, הוא בא אלינו וביקש 'חבר'ה, מרכזי קליטה, בבקשה'.
אברהם נגוסה: אני לא הייתי מסיט את הנושא עכשיו לכיוון אחר.
סופה לנדבר: אבל יכול להיות, אדוני היושב, שהעדה ונציגי העדה מבקשים קליטה ישירה.
סופה לנדבר: אני חושבת שבמשרד העלייה והקליטה יכולים לשקול בכיוון חיובי לתת להם אפשרות, לא להיכנס מיד למרכזי קליטה אלא קליטה ישירה.
סופה לנדבר: זה יכול להיות יותר טוב.
<זיוה מקונן: זה יכול להיות בהחלט.
אברהם נגוסה: אני מציע, זו סוגיה, זה נושא שצריך לדון לעומק, זה לא בפזיזות.
אברהם נגוסה: אני אומר את זה, זה לא כמו עולים אחרים שבאים מארצות אחרות שאפשר לשלב את העולים ישר לחיים המודרניים.
אברהם נגוסה: צריך שלב מעבר.
אברהם נגוסה: בואו לא ניכנס לזה.
אברהם נגוסה: אני מוכן לדון בזה, יש דעות שונות.
אברהם נגוסה: תתמקדי בכיוון שלך ותסכמי - - -
סופה לנדבר: תגידו לנו על מה אתם אומרים ואנחנו - - -
<זיוה מקונן: גברתי חברת הכנסת, אני חושבת שאמירות של 'מה אתם רוצים, תחליטו ביניכם ואחר כך תבואו והמדינה - - -
סופה לנדבר: לא, תמליצו לוועדה.
סופה לנדבר: זיוה, אני מתנגדת שכל דבר אתם הופכים לדבר שלילי.
סופה לנדבר: אני הגעתי לוועדה לקבל מידע, אתם רוצים כך, או אתם ממליצים אחרת?
סופה לנדבר: תמליצו לנו ואנחנו נילחם עבור דבר שאתם רוצים.
סופה לנדבר: מה יש פה שלילי?
סופה לנדבר: תסבירי לי מה יש כאן שלילי.
סופה לנדבר: אני שואלת, תמליצו בבקשה, תחליטו ביחד עם הנציגים שנמצאים היום במרכז הקליטה ואלה שנלחמים עבור הזכויות של אותם עולים.
סופה לנדבר: תחליטו יחד, תשבו סביב השולחן ותגידו לנו אנחנו ממליצים א', ב', ג', ד' ואנחנו בוועדה וחברי הוועדה נילחם על הדברים האלה.
<זיוה מקונן: אני בהחלט מקבלת את ההצעה, אבל אני באה ואומרת שאנחנו מדברים על אלה שנמצאים בארץ משנה ו-10 חודשים עד 14 שנים, אוקיי?
<זיוה מקונן: עכשיו אני מדברת קונקרטית על הדבר הזה ולמצוא פתרון ולסגור עד סוף השנה הזאת את מרכזי הקליטה ולתת לעולים האלה פתרון הולם.
<זיוה מקונן: לגבי מה יעשו אם יעלו וכו' וכו', נדון בזה פעם אחרת.
סופה לנדבר: אבל האנשים בפנים לא רוצים.
אברהם נגוסה: בואו נסכם ונשמע את המנכ"ל כי יש לו פגישה אחרת והוא צריך לצאת.
אברהם נגוסה: עד עכשיו נאמרו הבעיות, תסכמי, זיוה, ואני רוצה שהמנכ"ל יתייחס לפני שהוא יוצא.
<זיוה מקונן: אחת, שהנוהל הזה, דרך אגב, עם 85 העמודים שלו, שיהיה בהיר, קל ונגיש גם לעולים, וכשהוא יוצא, לפני שהוא מגיע לאותם המתווכים שהם כבר מגיעים למרכז הקליטה לפני שזה מגיע, יהיה נגיש, פשוט וגם קריא באמהרית, שיוגש לעולים.
<זיוה מקונן: שיידעו.
<זיוה מקונן: ולא טבלה אחת סותרת את השנייה וכו' וכו'.
<זיוה מקונן: שתיים, שכל ההסללה ליישובים כאלה או לכתובות האלה יתבטלו.
<זיוה מקונן: שכל עולה שרוצה לקנות בתל אביב, שיקנה בתל אביב.
<זיוה מקונן: מי שרוצה.
<חביב קצב: הוא יכול.
<זיוה מקונן: כן, ביפו ג', ביפו ד' ובעג'מי.
<חביב קצב: הוא יכול, זיוה.
<זיוה מקונן: תאמין לי, חביב, אני מכירה כל אות ורציתי ללכת לבג"צ על הדבר הזה.
<חביב קצב: אז למה לא הלכת?
<זיוה מקונן: אבל המשפט האחרון שלך באותיות הקטנות הוא זה שמבלבל את כל העולם.
<חביב קצב: מצוין, אז תלכי לבג"צ.
<זיוה מקונן: אז אני לא יכולה ללכת לבג"צ.
<זיוה מקונן: כי יש לך משפט אחד שאומר 'כל עולה זכאי לקנות איפה שהוא רוצה'.
<חביב קצב: נכון, זה בדיוק ככה.
<זיוה מקונן: לא, העובדים שלך וכל משרד הקליטה מתנהל לפי הרחובות שאתם קובעים להם, שאומרים להם.
<זיוה מקונן: העולים לא יכולים ללכת ולקנות את הדירות שלהם איפה שהם רוצים.
<זיוה מקונן: יש משפחות עכשיו שלכודות, כי הן עשו חוזה באותם רחובות שאיזה שהוא מתווך בא ולקח אותם, הם משלמים 60,000 שקל למישהו ואז הוא אומר להם 'אני לא יכול', למה?
<זיוה מקונן: כי משרד הקליטה לא מאפשר והם צריכים ללכת עם זה לעתירה.
<זיוה מקונן: זה לא הגיוני מה שמתנהל שם.
<זיוה מקונן: זה לא הגיוני.
אברהם נגוסה: נא לסכם, זיוה.
<זיוה מקונן: לא סיכמתי.
<זיוה מקונן: אחת, מחירי הדירות עלו.
<זיוה מקונן: למעט אותן המשפחות הגדולות שכספי תכנית החומש סייעו להם במענק מוגדל והם יצאו רוב העולים לא יכולים לקנות בסכומים האלה את הדירות שלהם עם מחיר הדירות שעלה ב-40% ב-5 השנים האחרונות, וצריך להגדיל את המענק.
<זיוה מקונן: שתיים, אותם הצעירים שבאים ואומרים: גם ככה אנחנו יודעים שב-90,000 שקל מענק אי אפשר לקנות שום דבר היום, אנחנו יודעים, אנחנו רוצים להיות בטוחים ולקנות דירה, אנחנו לא רוצים לעבור להשכלה פרטית ויגלגלו אותנו, אנחנו מבקשים שתיתנו לנו אותם כ-90,000 שקל, אנחנו עובדים, אנחנו נשלים ותנו לנו לצאת ממרכז הקליטה שאנחנו נרכוש את הדירה.
<זיוה מקונן: מי שרוצה לצאת לשכירות הוא יבחר, אבל שתהיה לנו את זכות הבחירה כי בסופו של דבר ממילא המדינה מוציאה את הכסף.
<זיוה מקונן: אנחנו גם לא מדברים, אדוני היושב ראש, על 3,000 צעירים, אני לא יודעת את המספר המדויק אבל זה כ-1,000 צעירים בלבד.
<זיוה מקונן: אז אפשר לתת את המענק הזה ולתת את המענה הזה ולתת להם לצאת.
<זיוה מקונן: הדבר השלישי זה הקשישים שנמצאים במרכז הקליטה שנים ארוכות.
<זיוה מקונן: חברים, תנו להם לגור במרכז הארץ.
<זיוה מקונן: כמו שהיו הוסטלים בשנים הקודמות לקשישים, שיהפכו, כמו שיש את מקבצי הדיור שציינתי שבונים לעולים אחרים, שיהיה גם כזה.
<זיוה מקונן: אם אין דיור ציבורי, לפחות שיהיה להם את זה ויוכלו לחיות עם הקהילה שלהם וכשהם מקבלים את השירותים שמגיעים להם כתושבים במדינת ישראל ברשויות המקומיות.
<זיוה מקונן: אבל אני מבקשת, אדוני היושב ראש, שהנוהל הזה יתבטל וכל יוצא אתיופיה שרוצה לקנות איפה שהוא רוצה יוכל לקנות והתפקיד המרכזי והחשוב של משרד הקליטה ושל הסוכנות היהודית הוא להנגיש להם את המידע, לקחת אותם לסיורים ולהראות להם את היישובים, את השכונות, איפה כדאי, איפה לא כדאי, מה הם השירותים שנדרשים.
<זיוה מקונן: זה התפקיד שלו.
<זיוה מקונן: וחוץ מזה, לתת להם את חופש הבחירה כדי שיוכלו לצאת.
<זיוה מקונן: תודה.
אברהם נגוסה: עכשיו נשמע ממנכ"ל משרד הקליטה לטענות ודרישות שעלו עד עכשיו.
<חביב קצב: שלום לכולם.
<חביב קצב: ברשותך, אדוני היושב ראש, יושבת פה גב' סופה לנדבר, שרת העלייה והקליטה הקודמת, 6 שנים שהשקענו הרבה מאוד שעות של דיונים בכל הנושא של קליטת עולי אתיופיה, יושב פה גם יושב ראש ועדת העלייה הקודם, שהשקענו כמה דיונים בנושא הזה.
<חביב קצב: אנחנו במדינה דמוקרטית, מותר לכל אחד להגיד כל מה שהוא רוצה, אבל הגיע הזמן שנפסיק להתבלבל, הגיע הזמן שנתחיל להגיד את הדברים האמיתיים.
<חביב קצב: זה שקיימת מצוקת דיור לכלל עם ישראל ובתוכה גם לעולי אתיופיה, אז היא קיימת - - -
<יפת אלמו: אני לא אמרתי, גם מבקר המדינה אמר.
<חביב קצב: זה שקיימת מצוקת דיור לכלל עם ישראל ובתוכה גם לעולים מאתיופיה, היא קיימת, זה שעכשיו אנחנו מנהלים דיונים בוועדת שרים בראשות ראש הממשלה בנושא של הטיפול ביוצאי אתיופיה, בשכונות ובכל המקומות האלה, זה קיים ואנחנו מקיימים דיונים שם.
<חביב קצב: כאשר המגמה שלנו היא לבוא ולהגיד איך אנחנו משפרים את הטיפול שנעשה עד כה ביוצאי העדה שעלו לארץ.
<חביב קצב: אי אפשר מצד אחד לבוא ולהגיד שצריך לסגור ולצמצם ולדלל את השכונות שבהן הרבה יוצאי אתיופיה גרים היום, ואי אפשר מצד שני לבוא ולהגיד 'חבר'ה, תנו להם לבוא לגור שם ולקנות שם דירות'.
<זיוה מקונן: גם במשרד ראש הממשלה אף אחד לא מדבר על לצמצם את השכונות או לפזר את השכונות.
<זיוה מקונן: סליחה, אני נמצאת שם.
<חביב קצב: הרשי לי לא להגיב.
<קריאה: מי יצר את הבעיה?
<קריאה: בואו נשאל את השאלה הזאת.
<זיוה מקונן: ברור.
אברהם נגוסה: זיוה, אני חושב שדיברת, נתתי לך - - -
<קריאה: לא, אבל אי אפשר לסבן אותנו.
<יפת אלמו: לא לסבן אותנו, באמת.
<יפת אלמו: אנחנו כבר מספיק - - - די מהדיבורים - - -
אברהם נגוסה: רבותיי, מה קרה לכם?
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע את כל הצדדים.
<יפת אלמו: זה אותו דבר, ישנו הדרך.
<יפת אלמו: זה אותו דבר.
אברהם נגוסה: רגע, מנכ"ל משרד הקליטה, בואו נשמע - - -
<קריאה: ב- 30 שנה האחרונות שאנחנו - - -
אברהם נגוסה: אם אנשים שלא מנהלים את הפגישה כמו שצריך, אז הדלת פתוחה.
אברהם נגוסה: תמשיך.
<חביב קצב: אנחנו, שוב אני אומר, במדינה דמוקרטית, כל עולה יכול לרכוש דירה איפה שהוא רוצה.
<חביב קצב: הוא יכול לרכוש דירה ולקבל הלוואה ולהיות זכאי להלוואה של עולה איפה שהוא רוצה, אבל כשמדינת ישראל נותנת מענקים זכותה הבלעדית ועל פי החלטת ממשלה, ואנחנו פועלים על פי החלטת ממשלה, שקובעת איפה נותנים את המענקים ואיפה לא נותנים את המענקים.
<חביב קצב: ושוב, על מנת לא להגיע למצב שאנחנו נגיע לשכונות עתירות עולים יוצאי אתיופיה ושוב ניגרר לאותן בעיות שהיום אנחנו נמצאים בהן.
<חביב קצב: אנחנו נמצאים היום, לאחר למעלה משנתיים מסיום העלייה על פי החלטת הממשלה, ואני יכול לבוא ולהגיד הגיע הזמן, אני במפורש בעד לפתוח את הדיון, מה שיטת הקליטה של העולים, אם היה והממשלה תחליט להביא עולים נוספים אז מה שיטת הקליטה.
<חביב קצב: אני מאוד פתוח לשיטת הקליטה הישירה, אני מאוד בעד, כי אנחנו צריכים להבין דבר אחד, לא יכול להיות פתרון שהוא זמני, שמיועד לתקופה של שנתיים שלוש והוא יהפוך להיות הבעיה.
<חביב קצב: הבעיה בתפיסה של המקום הזה.
<חביב קצב: כשבן אדם יושב 14 שנה במקום, עובד ומתפרנס ויושב במקום ואומר 'אני רוצה ככה וככה ואני לא יוצא אלא אם אתה תיתן לי ככה וככה' זו בעיה.
<חביב קצב: אז מצד אחד אנחנו מאוד מכבדים כל בן אדם ואומרים לו 'אוקיי, בסדר', מצד שני יש למערכת גבולות במה שהיא יכולה להתקדם, במה שהיא יכולה להשקיע, במה שהיא יכולה לשים את הכספים.
<חביב קצב: אני היום בדעה מאוד פשוטה, מאוד ברורה, צריך לצמצם את מרכזי הקליטה.
<חביב קצב: בגלל הבעיה הזו, הלוא מה קורה?
<חביב קצב: אותם אנשים שנמצאים 10 ו-12 ו-8 ו-7 שנים במרכזי הקליטה פוגעים ביכולת שלנו להביא עוד עולים אחרים אולי ולקלוט אותם במקומם.
<זיוה מקונן: בחייך, איזה תיאור - - -
<קריאה: זה שקר.
<קריאה: - - - במבשרת - - - ובחצי השני תקועים שתי משפחות שלא קשורות בכלל אחת לשנייה.
<קריאה: מה הקשר?
<קריאה: אלה נתונים שאין להם שום משמעות בכלל.
<חביב קצב: אני שמח מאוד שדבריי מעוררים תגובות, זה בסדר.
<חביב קצב: זה לגיטימי.
<יפת אלמו: לא, רוצה להגיד, אין לו שום ערך, לכל מה שאתה אומר.
<יפת אלמו: סליחה.
אברהם נגוסה: הרב יפת, אני אומר שאנחנו חברים הרבה שנים, אני לא רוצה לנקוט בדברים, בואו נכבד אחד את השני.
<חביב קצב: אני אומר שאנחנו מנהלים מרכזי קליטה, למרכזי הקליטה יש ייעוד מאוד מאוד ברור, עובדה שעד היום 240 אנשים צעירים יצאו במסלול סיוע בשכר דירה.
<קריאה: בכוח.
<חביב קצב: 240 יצאו במסלול סיוע בשכר דירה והנתונים האלה מדברים בעד עצמם, זה לא דבר פשוט.
<חביב קצב: אני זוכר שלפני שנתיים, כשהתחלנו את הנושא של סיוע בשכר דירה, אני יודע בדיוק איך העולים הגיעו ואני יודע איך היום הם מגיבים.
<חביב קצב: היום מגישים לנו בקשות בשוטף, אפילו ברמת החריגה, לאשר להם סיוע בשכר דירה, ואתה יודע, אדוני היושב ראש, שאני מאוד מאוד מגמיש ואני הולך לקראתם.
אברהם נגוסה: האם אתה יכול להתייחס להצעה שפה הועלתה בעניין של השכירות, להפוך אותה למענק?
אברהם נגוסה: זה אחת.
אברהם נגוסה: שתיים, בעניין הגדלת משכנתאות למשפחות ולהתייחס לדיור ציבורי.
<זיוה מקונן: כן, אלה שלושת הדברים.
אברהם נגוסה: חכו, הוא יעשה את העבודה.
<חביב קצב: אני מאוד בעד להגדיל את המענקים למשפחות העולים המתגוררים במרכזי הקליטה.
<חביב קצב: אנחנו יודעים בדיוק את המאבקים שניהלנו ומנהלים על מנת להגדיל את התקציב ולהגדיל את המענקים והסכומים.
<חביב קצב: זה ברור.
<חביב קצב: למרות שיש דיונים הרבה מאוד לעומק בנושא הזה אנחנו לא מצליחים, גם היו כמה פעמים ישיבות ממשלה על הנושא הזה, יש סיבות, יש נימוקים, יש ראייה של כלל האוכלוסייה, יש ראייה של כלל העולים, יש השלכות, יש כל מיני דברים כאלה שהאוצר מדבר עליהם וגם אנחנו מדברים עליהם.
<חביב קצב: אנחנו באים ואומרים, אני היום בעד הגדלת מענקי הדיור לעולים מאתיופיה האמורים לרכוש דירות בשוק הפרטי.
<חביב קצב: אני אומר שזה דבר ברור.
<חביב קצב: הנושא של כמה להעלות, מתי להעלות ולמי להעלות זה דיון מקצועי, זה דיון שצריך להתקיים, אני בעד לקיים אותו, אני בעד העיקרון הזה.
<חביב קצב: דבר שני, אני מתנגד לנושא הפיכת הסיוע בשכר דירה לסכום אחד למענק.
<חביב קצב: הסיוע בשכר דירה, מטרתו אחת ויחידה, היא באה לאותו אדם שלבד בארץ, הרווק, היחיד, להגיד בוא ניתן לו את האפשרות לצאת, להתאקלם באותו יישוב, להתחיל לעבוד, לדעת לחזק את עצמו ולדעת בדיוק מה הוא יכול ואיפה לבנות את עתידו.
<חביב קצב: הנושא של 90,000 שקל בסכומי המענקים היום זה לא משנה כלום, למחרת, אחרי יומיים, תגיע הבקשה 'למה 90,000?
<חביב קצב: מה אנחנו נעשה ב-90,000?' הראיה היום שכל עולה היום זכאי ל-281,8000 הלוואה וקשה לו לממש אותה, כי סכומי הדירות, אנחנו יודעים בדיוק מה סכומי הדירות.
<חביב קצב: כאשר אנחנו באים ואומרים שכל מי שיוצא לסיוע בשכר דירה לתקופה של 5 שנים אנחנו שומרים על זכאותו כאילו הוא גר במרכז הקליטה.
<חביב קצב: זה משפט המפתח.
<חביב קצב: אנחנו אומרים - - -
אברהם נגוסה: אחרי 5 שנים הוא יכול לחזור ולקבל משכנתא?
<חביב קצב: בדיוק, עד 5 שנים.
<ליאור אבבה: אדוני המנכ"ל, מה קורה איתו אחרי זה, אחרי 5 שנים?
<חביב קצב: אחרי זה הוא הופך להיות עולה חדש.
<ליאור אבבה: לא, לא מצחיק.
<ליאור אבבה: אם הוא לא קונה דירה ואתה אומר לו תשכיר דירה - - -
אברהם נגוסה: אני חושב שפה אני יכול להגיד באמהרית גם, כדי שזה יהיה ברור (מדבר באמהרית).
אברהם נגוסה: אחרי 5 שנים פג התוקף של הזכות שלו.
<קריאה: זו בעיה.
<זיוה מקונן: זה משכנתא, זה לא מענק.
אברהם נגוסה: לא, השכירות של 5 שנים זה מענק, לא הלוואה.
<זיוה מקונן: אני אומרת, הזכות שמחכה לו, ה-285,000, היא הלוואה, משכנתא, זה לא מענק.
אברהם נגוסה: הסוגיה של איזה משכנתא, המשכנתא המוגדלת של יוצאי אתיופיה?
<חביב קצב: אותה משכנתא מוגדלת של יוצאי אתיופיה, לא מענק.
אברהם נגוסה: אותה משכנתא מוגדלת שהעולים מקבלים.
אברהם נגוסה: אני שומע מה שהוא אומר.
<חביב קצב: הנושא האחרון, אדוני היושב ראש, הנושא של פתרון דיור לקשישים.
<חביב קצב: אנחנו כולנו צריכים להבין דבר אחד.
<חביב קצב: דירה זה לא פתרון לקליטת עולה.
<חביב קצב: המשמעות של לקחת קשיש שלא דובר שפה אחרת פרט לשפה האמהרית ולשים אותו בדירה לבד, בודדת, בתוך בניין, שאין לו עם מי לדבר, זה לא דבר פשוט, זה לא קליטה.
<חביב קצב: אנחנו ניסינו לבוא ולעשות גרעין של לפנות ממרכזי הקליטה ועשינו בשלושה מקומות בארץ, לבוא ולהגיד שאנשים מבוגרים יוצאי אתיופיה, כמו אנשים מבוגרים מארצות אחרות, לא יודעים את השפה העברית, הם גם לא יידעו שפה עברית, זו תופעה של קשישים - - -
סופה לנדבר: וההצלחה לא הייתה רבה.
<חביב קצב: וההצלחה לא הייתה רבה.
<חביב קצב: לא באשקלון ולא בקרית אתא.
אברהם נגוסה: להוסטל אתה מתכוון?
סופה לנדבר: כן, דיור מוגן.
סופה לנדבר: זה קשה לאלה וקשה לאלה.
סופה לנדבר: הם לא מתקשרים.
<חביב קצב: לקחנו קומת כניסה, פיניתי קומת כניסה בקרית אתא, במבצע הזה.
<חביב קצב: עשינו מבצע לגייס עולים קשישים ממרכזי הקליטה ויותר מזה, לתקופה של שנה ראשונה גייסנו עובדת בחצי משרה דוברת השפה האמהרית על מנת לטפל בהם.
<חביב קצב: אני יכול להגיד לכם, לא הצלחנו.
<חביב קצב: הסיבות מאוד ברורות, אתה יכול גם להבין למה לא הצלחנו ולא בגללנו לא הצלחנו.
<חביב קצב: קליטת האנשים לא הייתה טובה, אנשים סבלו, לאנשים לא היה טוב במקומות האלה.
<חביב קצב: זה לא דבר פשוט, קל לנו מאוד לבוא ולהגיד, הוצאנו מישהו ממרכז הקליטה, נתנו לו פתרון, סימנו וי והלכנו, אבל אנחנו לא במקום הזה.
<חביב קצב: גם כשאתה מפנה אדם מבוגר, קשיש, לפעמים גם עם בעיות בריאות, איפה אתה שם אותו?
<חביב קצב: מי יטפל בו?
<חביב קצב: מה הוא יעשה בעצמו?
<חביב קצב: חס וחלילה קורה איזה משהו, מי ייתן לו מענה, מי יקלוט אותו.
אברהם נגוסה: האם יש עוד פתרון?
<חביב קצב: אנחנו יכולים לעשות אותו פתרון - - -
אברהם נגוסה: לא, אם יש עוד, פתרון אחר.
<חביב קצב: אנחנו כרגע עובדים על שני דברים.
<חביב קצב: אנחנו נותנים גם פתרונות דיור ציבוריים למקרים חריגים, לבן אדם שמתפקד, שיכול לשרת את עצמו.
<חביב קצב: זה אחת.
<חביב קצב: שתיים, אנחנו משתדלים מאוד לאחד אותם עם המשפחות, אפילו באישורים חריגים, גם באישורים חריגים.
<חביב קצב: לא קל לנו בנושא הזה, גם אנחנו מתמודדים מול הבנקים באישורים חריגים, כשמגיע זוג קשישים ואתה נותן לו מענק, הוא אומר 'מה אתה נותן לו?' הוא רוכש דירה, אתה מאפשר לו, ביחד עם הבן.
<חביב קצב: זה לא דבר פשוט.
<חביב קצב: אנחנו גם שם נותנים אישורים חריגים.
<חביב קצב: אנחנו נותנים הרבה דברים, אבל צריך לדעת דבר אחד, טיפול בכלל בקשישים וטיפול בפתרון של דיור של קשישים יוצאי העדה האתיופית, זה חייב להיות טיפול רגיש, זה לא לתת את הפתרון ולסובב את הגב, מדובר באנשים שצריכים אחר כך לנהל חיי יום יום שלהם, זה לא דבר פשוט, לא דבר פעוט.
<חביב קצב: אנחנו מודעים לבעיה ולא סתם אנחנו לא מבקשים מהם לפנות את מרכזי הקליטה.
<חביב קצב: אם יש קבוצה שאנחנו לא מבקשים מהם לפנות את מרכזי הקליטה זו קבוצת הקשישים.
<חביב קצב: זה לא סתם.
<חביב קצב: אני רוצה להגיד עוד משפט אחרון.
<חביב קצב: תראו, קל מאוד לשבת ולבקר, אין בעיה, אנחנו מדינה דמוקרטית, אבל אנחנו צריכים לדעת דבר אחד, אנחנו צריכים לדעת גם את הפתרונות הריאליים שאנחנו יכולים לתת, את ההתמודדות הלא קלה והלא פשוטה בכלל בקליטת עלייה, בתוכה גם קליטת עולי יוצאי אתיופיה.
<חביב קצב: אנחנו פתוחים לרעיונות.
<חביב קצב: כל הנושא של קליטה ישירה של עולים שבאים בראשית הדרך, לדעתי הוא רעיון מאוד נכון, מתאים מאוד.
<חביב קצב: הנושא הזה של מרכזי קליטה, אנחנו רואים את התוצאות שלו, צריכים לחשוב עליו, צריכים לבדוק אותו, אנחנו פתוחים לרעיונות ותודה על הזמן שלכם.
אברהם נגוסה: יש במרכז הקליטה בבאר שבע, יעלים, עולים מכל מיני ארצות.
אברהם נגוסה: נציג העולים התימנים, בנימין דהרי, אתה יכול להציג לנו, לפני שהמנכ"ל יוצא?
אברהם נגוסה: חברי הכנסת, אנחנו נשמע אותו ואחר כך תתייחסו.
אברהם נגוסה: עוד נקודה שהמנכ"ל, אני מקווה שיתייחס בקיצור, בעניין של הגדלת השכירות בכל מרכזי הקליטה, ראינו בחוזה מ-100 שקל ל-1,500 שקל.
אברהם נגוסה: לזה אני רוצה שתתייחס לפני שאתה יוצא.
<בנימין דהרי: שלום לכולם.
<בנימין דהרי: אנחנו במרכז קליטה יעלים בבאר שבע והמצב שלנו היום, אין לנו אף אחד שם, אין לנו מי שיעזור לנו, אין לנו אף אחד, אין לנו מי שידריך אותנו, מי שיציע לנו להביא לנו משכנתא, לא כלום.
<בנימין דהרי: אני שנתיים.
<בנימין דהרי: עזבתי את הבתים שלי בתימן, העלו אותי אנשים מישראל, אומרים שבארץ יותר טוב, אז אני באתי מתימן, עזבתי שלושה בניינים בתימן, שווה הרבה כסף כמו 3 מיליון שקל, ככה, היום אני שנתיים.
<בנימין דהרי: יש לי 6 ילדים, באתי מתימן, אני שנתיים במרכז קליטה ואין לי למי לפנות, למי ללכת, עם מי ללכת.
<בנימין דהרי: אני לא יודע, לא מכיר אף אחד.
<בנימין דהרי: חוץ מזה היו עוד יהודים שהגיעו לפני 4-5 שנים והם עדיין במרכז הקליטה כל הזמן.
<בנימין דהרי: אז אני איתם ביחד.
<בנימין דהרי: היום אני משלם מים, משלם גז, משלם חשמל ואין לי, לא מביטוח לאומי, אין לי כלום, אני לא מרגיש טוב והיהודים האחרים גם כן באמת במצב הזה.
<בנימין דהרי: כולם באותו מצב.
<בנימין דהרי: לא משכנתא, לא מענק, לא שום דבר.
<בנימין דהרי: ככה אנחנו יושבים, כל הזמן ככה, אין לנו אף אחד.
<בנימין דהרי: אין לנו מי שידריך אותנו.
אברהם נגוסה: לא מקבלים מביטוח לאומי?
<בנימין דהרי: אני עצמי לא מקבל שום דבר מביטוח לאומי.
<קריאה: אז איך אתה חי?
<בנימין דהרי: היה לי קצת כסף מתימן שהבאתי איתי, היום אין לי כבר כלום.
<בנימין דהרי: אני בן 39.
סופה לנדבר: מה אתה עבדת?
סופה לנדבר: איזה מקצוע יש לך?
<בנימין דהרי: בתימן הייתי עובד נהג, נהג של בית ספר.
סופה לנדבר: אבל אתה קיבלת מענק.
<בנימין דהרי: אני לא קיבלתי שום מענק.
<בנימין דהרי: כל הזמן מתקשרים לי, אומרים לי 'לך תחפש לך בית', אני הולך לחפש בית, פתאום אני הולך לבנק - - -
סופה לנדבר: לא, כאשר אתה הגעת למדינה לא קיבלת מענק?
<בנימין דהרי: לא קיבלתי שום דבר.
<קריאה: סל קליטה?
<בנימין דהרי: לא קיבלתי כלום.
סופה לנדבר: תביא מספר תעודת זהות שלך, שאנחנו נבדוק מה קיבלת.
<בנימין דהרי: בסדר, אני יכול להביא לכם.
אברהם נגוסה: רק רגע.
סופה לנדבר: אנחנו נבדוק.
סופה לנדבר: אם הוא קיבל.
סופה לנדבר: אם הוא לא קיבל אז מגיע לו מענק.
<בנימין דהרי: עוד לא.
סופה לנדבר: אתה תמסור עכשיו את הפרטים שלך למנכ"ל ואנחנו נבדוק למה לא קיבלת מענק, מגיע לך מענק ומגיעים לך כספים ומגיע לך סל קליטה.
אברהם נגוסה: אני רוצה שגם יתייחס לגבי המשכנתא, למה אין לך משכנתא.
<בנימין דהרי: כן, האמת שאנחנו יושבים כל הזמן - - -
אברהם נגוסה: סיימת או לא?
<בנימין דהרי: עוד לא, יש לי עוד מה להגיד.
סופה לנדבר: למה אתה לא הולך לעבוד?
<בנימין דהרי: אני רוצה ללכת לעבוד, אבל בינתיים אינני הולך לעבוד, אני לא יכול לחפש כלום, אם אני נתפס בעבודה אז אני לא יכול ללכת לחפש בית.
<בנימין דהרי: אמרתי, עד שאני אחפש בית ו - - -
סופה לנדבר: אם בדימונה יש דירה למשפחה ברוכת ילדים, אתה תלך לדימונה?
<בנימין דהרי: באמת אני רוצה בבאר שבע, כמו שהבטיחו לי.
סופה לנדבר: יש לך שם כמה דירות, או היו כמה דירות.
<חביב קצב: לא צריך, הוא קיבל אישור למענק.
<חביב קצב: הוא יודע את זה.
<בנימין דהרי: הנה, יש פה מישהו, בן אדם שהיה עובד ועכשיו יצא מהעבודה, אין לו מי שיטפל במשפחה.
<בנימין דהרי: שלוש משפחות יש לו.
<בנימין דהרי: הוא יצא מהעבודה, עכשיו אין לו כלום, גם לא עבודה, גם לא כלום.
אברהם נגוסה: יש לך עוד מה להגיד?
אברהם נגוסה: תסכם את זה.
<בנימין דהרי: יש פה אנשים שהם עדיין בתימן, שהם מתכוננים לבוא לארץ, היום שומעים שהמצב של היהודים במרכז הקליטה לא בסדר, אין להם כלום, לא מענק, לא משכנתא, אז הם בכל זאת נשארים שם.
<בנימין דהרי: אומרים, טוב נישאר פה, אפילו שיש בלגן ובעיות בתימן, אבל אומרים טוב שיישארו שם, טוב להם שהם יישארו בתימן.
<בנימין דהרי: מספיק מה שקרה איתנו.
<בנימין דהרי: אנחנו רוצים - - -
סופה לנדבר: קודם כל אתה צריך להתחיל לעבוד.
סופה לנדבר: קודם, לפני הכול.
סופה לנדבר: אתה חייב למצוא עבודה ולהתחיל לפרנס את המשפחה.
<בנימין דהרי: אנחנו רוצים פתרון על המשכנתא ועל המענק.
<בנימין דהרי: זהו.
סופה לנדבר: אבל איך אתה תחזיר את הכסף אם אתה לא תעבוד?
<בנימין דהרי: כשאני קונה בית והכול אני יכול ללכת לעבוד.
<בנימין דהרי: זה מה שאני יודע.
<בנימין דהרי: כמו כל האחרים.
<בנימין דהרי: הנה, יש פה מישהו שהיה עובד, אחר כך אומרים לו תצא מהעבודה ללכת לחפש בית, הוא יצא מהעבודה, מטפלת בשלוש משפחות, אין לו מי שיעזור לו, אחר כך בעל הבית פיטר אותו מהעבודה, אמר לו 'אתה הלכת לחפש בית, תלך לחפש בית', אני יודע שאם אני עובד אני לא יכול ללכת, אין לי מי שיעזור לי, אין לי מי שידריך אותי.
אברהם נגוסה: אני רוצה שהמנכ"ל יתייחס לעניין המשכנתא לפני שהוא הולך.
אברהם נגוסה: אבל אני רוצה שתתייחס גם לשכירות.
<טבבל אלמיהו: (מדבר באמהרית).
סופה לנדבר: שידבר בעברית, אנחנו רוצים לדבר.
אברהם נגוסה: תגיד את הנקודה.
אברהם נגוסה: יש עולה חדש, זה מה שהוא אומר, שהוא קנה דירה ולא אושר לו, אז הוא מת, הבן אדם.
<קריאה: לא בגלל זה הוא מת.
אברהם נגוסה: מה שהוא שואל, יש משפחות, עולים חדשים, הם קנו דירה, דוגמה למשל בקרית גת, 27 משפחות קנו דירה ומשרד הקליטה לא אישר את החוזה.
אברהם נגוסה: הם חתמו על חוזה - - -
<זיוה מקונן: כי הם לא ברשימה הזאת.