GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: מי הם?
אברהם נגוסה: אני הבנתי שהמועצה להשכלה גבוהה אמרו שהם לא מטפלים, מכיוון שמשרד הקליטה, מינהל הסטודנטים, מטפל.
אברהם נגוסה: מי הם שלושה הגורמים?
<ליאת הלבץ: אני לא זוכרת בדיוק את הנציגים, היה שם נציג של מינהל - - -
אברהם נגוסה: לא, אני רוצה להבין.
אברהם נגוסה: את אומרת שיש שלושה גופים שצריך לאחד אותם, אז אני הבנתי מפה קודם שכרגע גם הטענה של הסטודנטים שהמועצה להשכלה גבוהה לא מטפלת בנושא של יוצאי אתיופיה, מי שמטפל זה רק משרד הקליטה דרך מינהל הסטודנטים.
אברהם נגוסה: את יכולה להגיד לי את שלושה הגופים האלה, כדי שנאחד אותם?
<ליאת הלבץ: יש את מינהל הסטודנטים, המל"ג והקרן להכוונת חיילים משוחררים, אלה שלושת הגופים שיש להם עיסוק.
<ליאת הלבץ: נכון שהמל"ג, אין לה תכנית סדורה ועמוקה לטיפול בסטודנטים האתיופים, כי זהלא באחריותם מתוקף החלטת ממשלה וזה לא בתפקידם, אז הם לא עושים את זה.
<ליאת הלבץ: זה בצדק, אני שומעת פה את שני הגורמים, מינהל הסטודנטים אומרים 'אין לנו בעיה לוותר על הסמכויות', המל"ג אומרים 'אין לנו בעיה לקבל את הסמכות, אבל אנחנו לא יכולים לקחת אותה על דעת עצמנו' ואין גורם שעושה את המעבר הזה.
<ליאת הלבץ: כולם מסכימים על זה, ואני פונה אליך, יו"ר הוועדה, באמת בפנייה, אתה רואה, זה באמת מתסיס לי את הגוף מרוב הקריז מהדבר הזה, אני פונה אליך שתפנה לגורמים, אם זה לשר ואם זה לשר החינוך, שיידעו לתקשר ביניהם ולעשות את המעבר הזה כדי שיהיה את הגורם המתכלל העיקרי שעומד ועושה את הקשרים.
<ליאת הלבץ: בסופו של דבר, אם המינהל לא יודעים, הם נותנים את המענק ההתחלתי ונותנים את הסיוע הכלכלי ועוזרים לסטודנט, אבל הם לא יודעים בסוף אם התכנית צלחה, כמה סטודנטים סיימו, כמה סטודנטים מתוך הסטודנטים שקיבלו את הסיוע מהם, מה קרה איתם בסוף, זה המל"ג יודע.
אברהם נגוסה: לטענתכם מינהל הסטודנטים לא עוקב אחריהם.
<ליאת הלבץ: הם לא עוקבים.
<ליאת הלבץ: כי המל"ג עוקב, כי אחר כך הם הופכים להיות סטודנטים.
אברהם נגוסה: יש נציג חיילים משוחררים?
<זיוה מקונן-דגו: סליחה, הדוח יצא לפני שנה וחצי, נכון ל-2013.
<זיוה מקונן-דגו: אנחנו ב - - -
אברהם נגוסה: זיוה, דיברתם, מספיק, עכשיו תנו לאחרים.
אברהם נגוסה: חיילים משוחררים, מישהו מייצג את הגוף?
<זוהר אביטן: אני אייצג אותם.
אברהם נגוסה: נשמע.
<זוהר אביטן: שמי זוהר אביטן, אני יושב ראש ועד מנהלי המכינות, אני מייצג את 53 מוסדות ההשכלה הגבוהה בישראל המקיימים מכינות, אוניברסיטאות, בתי ספר לחינוך, מכללות אזוריות.
<זוהר אביטן: במערך שאליו אני קשור אנחנו מטפלים בעדת יוצאי אתיופיה משנת 1984.
<זוהר אביטן: אצלי טיפלנו בעליית משה ואחר כך בעליית שלמה.
<זוהר אביטן: אני רוצה בדברים שאני מקווה שאני אספיק לומר אותם דבר מאוד מהותי, הדיון הזה, מאז שהוא נפתח, עוסק לדעתי בשאלה הטכנית, מי מטפל, במי מטפל, אבל לא בשאלה המהותית, שכבוד היושב ראש העלה בהתחלת הדיון, והיא ההנגשה להשכלה הגבוהה או ליתר דיוק, להשכלה על תיכונית.
<זוהר אביטן: למה?
<זוהר אביטן: הנגשה להשכלה ושילוב בחברה זה לא רק אקדמי.
<זוהר אביטן: המכינות בישראל אפשרו מעליית משה ועד היום לרבים גם להשתלב בבתי הספר להנדסאים, גם לרכוש מקצועות מכובדים, חלק מהבוגרים שלי הם בעלי תעודה מקצועית יוקרתית והיא לא פחותה להשתלבות באקדמיה.
<זוהר אביטן: לכן לא כל כך הבנתי מה אתם רוצים מהמל"ג והוות"ת בעניין ההנגשה.
<זוהר אביטן: המל"ג-ות"ת עושים את עבודתם, הם מטפלים באלה שזכאים להתקבל לאקדמיה.
<זיוה מקונן-דגו: האתיופים זכאים להיות שם?
<זוהר אביטן: רגע.
<זוהר אביטן: המל"ג והוות"ת מטפלים ומתקצבים סטודנט אתיופי כמו כל סטודנט אחר.
<קריאה: מה רגע?
<זוהר אביטן: כשאני אומר לך כמו כל סטודנט אחר, אז אני אומר סקנדינבי, אתיופי, מרוקאי, ג'ינג'י, שחור, התשלומים שוות"ת מעבירים למוסדות הוא זהה, הסיוע הוא אחר לגמרי.
<זוהר אביטן: אני תיכף אסביר.
<זוהר אביטן: בין 2004 ל-2012 התקיימה תכנית שלקחה צעירים יוצאי אתיופיה מהרחוב, קראו לה תכנית קדמה, היא פעלה בשיתוף הקרן לקליטת חיילים משוחררים, מינהל הסטודנטים, משרד הקליטה.
<זוהר אביטן: מי שריכז את התכנית היה האגודה לקידום החינוך, הייתה גברת שדאגה לרוץ בארץ ולקלוט יוצאי אתיופיה שמסתובבים ברחובות כי הם נפלטו מבתי ספר.
<זוהר אביטן: ב-2010, כמו שדוד אמר, העניין עבר לאחריות מרמנט בשם משרד החינוך ומאז העניין הופסק.
<זוהר אביטן: בינתיים הסוכנות יצאה מהתכנית, אני אסביר איך, כי אנחנו הפעלנו שלושה מרכזים ארציים, בעמק יזרעאל, באשקלון ובספיר.
<זוהר אביטן: המרכזים האלה היו מרכזים של טיפול כולל, פנימייתי, במעונות, שטיפלו בילדים שבכלל לא הייתם דנים בהם כי הם לא היו מגיעים לדיון, כי הם היו נשארים ברחובות.
<זוהר אביטן: כיוון שהתכנית נסגרה - - -
<זיוה מקונן-דגו: אבל - - -
<זוהר אביטן: אל תפריעי לי.
<זוהר אביטן: כיוון שהתכנית נסגרה אנחנו ניסינו להחיות את התכנית בכוחות עצמנו במכללות.
<זוהר אביטן: פנינו למרכזי צעירים, למתנ"סים, לרשויות מקומיות, אספנו מעל 1,000 צעירים בני 18 ומעלה שאין להם מסגרת.
<זוהר אביטן: כבוד היושב ראש, אני פיזית מבלה את זמני בכנסת בכמה ועדות, המרכזית שבהם הייתה ב-2013, אני לא זוכר בדיוק את החודש, כינוס של כמה ועדות כנסת ביוזמת משרד ראש הממשלה, דוד מהרט, נדמה לי, השתתף באותה פגישה גם, ויצאו בהצהרות גדולות.
<זוהר אביטן: אם תמצאו את הפרוטוקול או אם אני אמצא אותו אני אשלח לכם אותו.
<זוהר אביטן: הם יצאו בהצהרות גדולות.
<זוהר אביטן: מה היה במרכז העניין?
<זוהר אביטן: היה במרכז העניין שהטיפול בהנגשה להשכלה גבוהה, לא בטיפול בסטודנטים שהתמזל מזלם וכבר התקבלו, אלא בסיכוי להגדיל את מספר הסטודנטים שיכולים להגיע להשכלה הגבוהה, זו השאלה.
<זוהר אביטן: לטפל בסטודנטים שעכשיו התקבלו ונמצאים במערכת, זה הכי קל, כי זה מלגות, אבל איך אתה גורם לילד שלמד בבית ספר וסיים ללא תעודת בגרות, איך אתה גורם לילד שנשר שהוא בעל פוטנציאל גבוה להגיע להשכלה הגבוהה?
<זוהר אביטן: זו השאלה.
<זוהר אביטן: אני במכינות משנת 1982 והמכינות נוסדו ב-1966, אני בכל שנותיי במכינות מטפל בזה, איך מנגישים צעירים לסיכוי להשתלב בחברה.
<זוהר אביטן: הסיכוי הוא אקדמיה, הנדסאים, הכשרה מקצועית, מתן כלים להשתלבות.
<זוהר אביטן: ונגיד שנעלה את אחוז הסטודנטים באקדמיה, מ-6% ומשהו שאמרתם עכשיו ל-7%.
<זוהר אביטן: זה יפתור את מצוקת ההנגשה?
<זוהר אביטן: לא, כיוון שיש נכון לרגע זה, להערכתי, מעל 2,000 צעירים יוצאי אתיופיה מעל גיל 18 ללא מסגרת.
<זוהר אביטן: מה שאפשר לנו לעבוד היה שהיה גורם אחד שריכז את הנתונים, בדק את הנתונים, מיין את הסטודנטים, הפנה אותם למרכזים בעמק יזרעאל, ספיר ואשקלון, דאג לקשר עם הסטודנטים.
<זוהר אביטן: היה גורם אחד.
אברהם נגוסה: והיום אין?
<זוהר אביטן: היום אין.
<זוהר אביטן: ב-2013 בוועדה הזו, שהייתה ריכוז של כמה ועדות, היו הצהרות גדולות.
<זוהר אביטן: לו היא הייתה מממשת את כל ההצהרות הכול היה מתממש היום ולא היינו מתכנסים לדיון.
<זוהר אביטן: אני רוצה להגיד עוד פעם לחברים, תראו, יש סיכוי גדול לוועדה שמתכנסת היום, ובאמת הודיעו לי על הישיבה הזו לפני יומיים, באתי אליה כדי להגיד דבר אחד, הדיון הזה יכול להיות דיון היסטורי אם הוא יבין שלא מדובר בעניינים טכניים, זה לא מי ייתן מלגה.
<זוהר אביטן: מי ייתן מלגה זו שאלה קלה, אפשר למצוא תורמים למלגות, השאלה איך המדינה לוקחת אוכלוסייה שמסיבות שונות, ותאמינו לי אני יודע על מה אני מדבר, אני מרוקאי, אני יודע על מה אני מדבר - - -
<זיוה מקונן-דגו: עליך לא רואים, מה לעשות.
<קריאה: גם עלייך לא כל כך רואים, זיוה.
<זוהר אביטן: השאלה היא איך המדינה מטפלת באוכלוסיות שככה קרה, ככה קרה.
<זוהר אביטן: גם תעודת הבגרות שלי לא נחשבה כשהתחלתי את לימודיי האקדמיים, כי אני גדלתי ולמדתי בשדרות, כי כך קרה, כי חלק גדול מצעירי אתיופיה למדו במערכת הדתית בכלל בלי מסלול בגרות.
<זוהר אביטן: הוועדה הזו יכולה לקיים דיון היסטורי, להעלות את העניין המהותי.
<זוהר אביטן: ואני חוזר, הנגשה זה לא רק באקדמיה, כלומר באוניברסיטאות, זה גם בבתי הספר להנדסאים, זה גם בהכשרות מקצועיות.
<זוהר אביטן: אני במכינות, חבריי במכינות, כל הזמן אומרים שהמטרה שלנו היא להוציא מהרחוב אל מקום יותר בטוח.
<זוהר אביטן: אני חוזר, אם את אחראית על יוצאי אתיופיה, תעזרי לי, נכון לרגע זה מעל 2,000 צעירים יוצאי אתיופיה ברחבי מדינת ישראל נמצאים ללא מסגרת.
<זוהר אביטן: התכנית שהובילה האגודה לקידום החינוך, גם צה"ל היה שותף לה, למה?
<זוהר אביטן: כי הם העדיפו לקבל חיילים צעירים בני 28 דוברי עברית, בעלי השכלה במתמטיקה, באנגלית, ואנחנו עשינו את זה.
<זוהר אביטן: כל מחזור היה שנתיים וחצי אבל הם יצאו אנשים אחרים לגמרי.
<זוהר אביטן: אם באמת טובת יוצאי אתיופיה, טובת אזרחי ישראל, חשובה, לא מי ייתן מלגות, אלא המהות של העבודה, מה רוצים לעשות.
<זוהר אביטן: זה נכון, אנחנו לא נתקן את משרד החינוך, הנתונים הם קשים מאוד, והם קשים באוכלוסיות הפריפריאליות והם לא יתוקנו גם ב-20 השנים הבאות, אבל איך עוזרים לצעירים מוכשרים להתגבר על מה שהיה בתיכון?
<זוהר אביטן: איך עוזרים להם לפרוץ קדימה?
<זוהר אביטן: אם אתם רוצים להתעסק במלגות אפשר לסגור את הדיון.
<דוד מהרט: עכשיו המנגנון הזה - - -
אברהם נגוסה: סיימת אדוני?
<זוהר אביטן: כן.
<דנה צוער: שלום לכולם.
<דנה צוער: שמי דנה צוער, אני מנהלת תכנית לקידום והנגשת השכלה גבוהה לצעירים יוצאי אתיופיה בכל דרום הארץ, תכנית שהיא עצמאית, היא לא תלויה במוסד אקדמי.
<דנה צוער: קודם כל אני מסכימה עם מה שאתה אומר וצריך לבוא עם ידע וצריך לבוא עם איזה שהוא מודל - - -
<קריאה: אבל במסגרת איזה גוף את פועלת?
<דנה צוער: אני פועלת תחת מרכז צעירים, שנקרא מרכז סטארט-אפ בבאר שבע.
<דנה צוער: זו עמותה, אנחנו עמותה חדשה, אבל היא פועלת תחת עיריית באר שבע.
<דנה צוער: אנחנו תכנית שפועלת כבר 10 שנים ויש לנו הרבה ניסיון עם צעירים יוצאי אתיופיה, עם סטודנטים יוצאי אתיופיה, אנחנו מלווים כל שנה 140 סטודנטים יוצאי אתיופיה מכל אזור הדרום.
<דנה צוער: חשוב לי להגיד, אתה אומר שהפתרון הוא מלגות ומלגות יש מספיק ומינהל הסטודנטים באמת נותן הזדמנות מאוד גדולה, המדינה נותנת הזדמנות גדולה ליוצאי אתיופיה ברגע שהם נותנים את המלגה הזו, אבל זה לא מספיק.
<דנה צוער: מלגה לא תספיק לסטודנטים יוצאי אתיופיה, צריך פה ידע וצריך פה ליווי.
<דנה צוער: צח קודם דיבר על הנתונים, הוא אמר 'אני לא יודע מה הנתונים מבחינת אחוזי נשירה', אז אני אגיד לכם כי זה פורסם בדוח מבקר המדינה, אלה נתונים שפתוחים לכולם, אחוזי הנשירה של צעירים יוצאי אתיופיה שלא מסיימים שנה א' הם 20%.
<קריאה: הם נושרים עוד הרבה קודם, במכינות.
<דנה צוער: נכון, אבל אני מדברת על שנה א'.
<דנה צוער: המדינה מממנת להם לימודים, הם נכנסים לשנה א', מקבלים מלגה יפה ממינהל הסטודנטים והיא בעצם נזרקת לפח, בקרב 20% ומעלה היא נזרקת לפח.
<דנה צוער: כשמשווים את זה לכלל האוכלוסייה היהודית, מדובר על 11%.
<דנה צוער: קיים פה פער מאוד גדול, אחוזי נשירה מאוד מאוד גדולים.
<דנה צוער: כך שאם ניתן מלגה זה לא מה שישאיר סטודנט יוצא אתיופיה באקדמיה.
<דנה צוער: צריך לעשות פה משהו נוסף.
<דנה צוער: וחבל, כי מינהל הסטודנטים, מבחינת המבנה הארגוני שלו, לא מסוגל לעשות את זה, כי יש רכזת אחת לכמה?
<דנה צוער: 100 צעירים?
<דנה צוער: אם אני לא טועה, 200 צעירים?
<לילך צגאי-נים: גם עמותות פרטיות לא מסוגלות לעשות את זה.
<לילך צגאי-נים: סליחה שאני מתפרצת, ואני אסביר גם למה.
<לילך צגאי-נים: אני חושבת שזה שאנחנו מפקיעים את המקום של משרד החינוך בטיפול של אזרחים פה, זו הבעיה העקרונית.
<לילך צגאי-נים: לפני שאנחנו אומרים במה מטפלים, גם מי מטפל.
<לילך צגאי-נים: ברגע שאנחנו יודעים מי מטפל יש לנו מסוגלות גם לטפל בדברים שבאמת צריך לטפל בהם.
<לילך צגאי-נים: זה לא במקום.
<דנה צוער: לכן אני אומרת שהטיפול פה הוא לא מאה אחוז.
<לילך צגאי-נים: כשאת מדברת, כשאין פה נציג של משרד החינוך, אנחנו בבעיה.
<דנה צוער: נכון.
<לילך צגאי-נים: כשאני לא יודעת מה ות"ת עושה עם ערבים, כדי להיות מסוגלת לקבל את המודל שלהם, אז אנחנו בבעיה.
<לילך צגאי-נים: כל הדיון הזה במידה רבה מאוד מיותר, אנחנו יושבים ולא מסוגלים לקבל איזה שהיא הבנה מה אנחנו עושים פה.
<דנה צוער: לכן צריך שיהיה פה איזה שהוא גוף מתכלל, כמו שאת אמרת.
<דנה צוער: משרד החינוך צריך לקחת פה אחריות ולבוא ולהגיד 'יש לנו סטודנטים יוצאי אתיופיה ואנחנו לא מלווים אותם כמו שצריך'.
<דנה צוער: המדינה זורקת כסף.
<דנה צוער: אם 20% נושרים המדינה זורקת כסף.
אברהם נגוסה: הגוף הנכון, מי שצריך לטפל בעניין, זה משרד החינוך?
<דנה צוער: אוקיי, אז קודם כל חבל שאין נציג שלהם כאן.
<זיוה מקונן-דגו: לא, אבל השכלה גבוהה זה - - -
<קריאה: משרד החינוך כמעט לא מטפל בסטודנטים בשום הקשר, יש מישהו - - -
<דנה צוער: אז השאלה מדוע.
<לילך צגאי-נים: אבל שייתנו לנו איזה שהוא מענה - - -
אברהם נגוסה: רגע, רגע.
<קריאה: אבל אפשר להמשיך את הדיון - - -
<קריאה: למשרד החינוך יש אחריות על ההשכלה הגבוהה.
<דנה צוער: בשורה התחתונה, אני לא יודעת מי צריך להפעיל את המודל הזה - - -
<קריאה: צריך להגיד שר החינוך ולא משרד החינוך, כי שר החינוך הוא יו"ר המל"ג ולכן הוא אחראי על הסטודנטים.
<דנה צוער: כן.
<דנה צוער: צריך שיהיה פה גוף מתכלל שיפעיל מודל שיצליח ולא מודל שיביא לנשירה של סטודנטים, מודל שיעזור לא רק במלגות, אלא בליווי צמוד, ואז אותם בוגרים שיהיה להם תואר ראשון, זו כבר תהיה מקפצה עבורם להשתלב בחברה הישראלית.
<דנה צוער: כרגע יש פה חור מאוד רציני במבנה הארגוני של המינהל כרגע, שלא יכול לטפל באותם סטודנטים וצריך לעשות חושבים.
<דנה צוער: ועוד דבר, אני יכולה להגיד לכם שמגיעים אליי עשרות רבות של נשים שהן בנות 28 פלוס ולא מקבלות מימון, והן לא מקבלות מימון.
<דנה צוער: הן עזרו למשפחות שלהן, גידלו את הילדים שלהן ועכשיו הן רוצות ללמוד ואין שום סיוע של המדינה לנשים האלה.
<דנה צוער: צריך לחשוב מה עושים, בעיקר נשים, כי הן בעיקר אלה שהולכות ללמוד, פתרון של מינהל הסטודנטים.
אברהם נגוסה: יש נציג משרד החינוך?
<דוד פלבר: כן.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמח אם תתקרב לפה.
אברהם נגוסה: שמעת את הטענות ואני רוצה את התייחסותך בנושא.
<דוד פלבר: אני עובד משרד החינוך.
<דוד פלבר: אני פה בהקשר של המכינות הקדם אקדמיות שפועלות בשיתוף בין משרד החינוך לבין ות"ת והקרן לחיילים משוחררים.
<דוד פלבר: אם מדברים על גוף מתכלל לעבודה של הסטודנטים, וזה מה שעלה כאן, אפשר להטיל את זה על משרד החינוך, אבל זה פשוט לא המנדט שלנו.
<דוד פלבר: המנדט של משרד החינוך זה ילדים עד גיל 18, המכינות הקדם אקדמיות זה איזה שהוא טרמפ נוסף ככה שאנחנו לוקחים על אחריותנו בשיתוף עם גורמים אחרים.
<דוד פלבר: זה נכון ששר החינוך הוא יו"ר המל"ג, אבל זו פשוט זרוע אחרת, המל"ג היא זרוע ביצועית שנועדה לטפל בהשכלה הגבוהה.
<דוד פלבר: יש מדינות שזה בכלל שר אחר.
<דוד פלבר: במקרה שלנו יש שר שיש לו שתי זרועות, אחת היא משרד החינוך עד גיל 18 והשנייה היא המועצה להשכלה גבוהה וות"ת - - -
<לילך צגאי-נים: השאלה אם סוגיות בנושא של השכלה גבוהה מגיעים לפתחו.
<לילך צגאי-נים: אם כן, אז הוא הגורם המוסמך לקבל את ההחלטה.
<דוד פלבר: הסוגיות, ככל שיש סוגיות של השכלה גבוהה, מגיעות לפתחו כיושב ראש המועצה להשכלה גבוהה ולא בתור שר החינוך על מערכת החינוך.
<דוד פלבר: משרד החינוך - - -
<לילך צגאי-נים: אני מבינה, השאלה אם אפשר לדון בסוגיות האלה בתוך הדבר הזה, כי אחרת מה אנחנו עושים.
<דוד פלבר: אפשר לדון עם שר החינוך על מה שקשור לתחום העיסוק שלו תחת הכובע הרלוונטי.
<דוד פלבר: הכובע הרלוונטי להשכלה גבוהה אצל שר החינוך זה הכובע שלו כיו"ר מל"ג וזה באמת המקום לקיים את הדיון.
אברהם נגוסה: הנקודה ברורה, אני חוזר למל"ג, אני חוזר למה שהתחלנו.
אברהם נגוסה: 20% נשירה, אני לא מדבר עכשיו על העניין הטכני, או עניין המלגות, העניין המהותי, ופה זה מניעת הנשירה של 20%.
אברהם נגוסה: מי שצריך לטפל זה המל"ג, האם יש לכם תכנית או מה עשיתם עד עכשיו ומה אתם מתכוונים לעשות.
<יעל סימן טוב כהן: שוב, הנושא של נשירה במהלך לימודי התואר הראשון, שגם הוא מטופל על ידי מינהל הסטודנטים, באמצעות חונכויות אקדמיות וחונכויות חברתיות שמינהל הסטודנטים מעמיד ולכן ות"ת-מל"ג לא נכנסת כיום לנושא הזה.
אברהם נגוסה: מינהל הסטודנטים נותן מלגה.
<יעל סימן טוב כהן: לא רק מלגות.
אברהם נגוסה: בסדר, מינהל הסטודנטים נותן שיעורי עזר והדברים האלה, אני מכיר, אני הייתי סטודנט מטעם מינהל הסטודנטים, מה מונע ממל"ג להשקיע ביוצאי אתיופיה כמו שאתם משקיעים בסטודנטים אחראים?
אברהם נגוסה: מה מונע, בנוסף למה שמינהל הסטודנטים נותן.
אברהם נגוסה: אני לא אומר מלגה, בעניין המהותי, מה מונע אתכם?
<אורנן פודם: הטיפול שלנו בנשירה, גם במגזר הערבי וגם בחרדי הוא בדיוק כמו ש - - -
<קריאה: לא רק נשירה.
<אורנן פודם: לא, הוא דיבר על נשירה כרגע.
<אורנן פודם: היושב ראש שאל על נשירה.
אברהם נגוסה: לא, כדי למנוע את הנשירה.
<אורנן פודם: נכון.
<אורנן פודם: כדי למנוע את הנשירה ברוב התכניות של מל"ג, ברוב הדברים שפירטו פה על מינהל הסטודנטים, שיעורי עזר, חונכויות, אם זה מטעמים כלכליים אז זה סיוע כלכלי למעטים מאוד, ככה המועצה להשכלה גבוהה מונעת נשירה.
<אורנן פודם: אם יש פתרונות אחרים אנחנו נשמח לשמוע, אבל ככה אנחנו מונעים נשירה, גם באוכלוסיות האחרות ובאוכלוסייה שאנחנו מדברים עליה היום, מינהל הסטודנטים כרגע פירט שהוא עושה את הדברים האלה.
<יעל סימן טוב כהן: בעצם תפיסת העבודה שלנו לא שונה בהרבה מתפיסת העבודה של מינהל הסטודנטים.
<יעל סימן טוב כהן: גם במגזר הערבי, גם במגזר החרדי, התפיסה שלנו היא למנוע נשירה - - -
<דוד מהרט: השאלה, כשאת מגיעה למוסד אקדמי מסוים, את רוצה לפעול באותו מוסד אקדמי, את רואה סטודנטים יוצאי אתיופיה, את אומרת 'לא, אלה אני מתערבת אצלם', או שאת אומרת 'אני מסתכלת על מוסד, מסתכלת על כל הסטודנטים שנמצאים במוסד וכל מי שצריך עזרה ממני אני נותנת לו או לא נותנת לו'?
<יעל סימן טוב כהן: לא, בואו נבחין בין שני סוגי תקצוב של ות"ת.
<יעל סימן טוב כהן: ות"ת מתקצבת את המוסדות להשכלה גבוהה, ללימודים, לתואר ראשון, שני ושלישי, לפי מודל תקצוב שנקבע בין היתר לפי מספרי סטודנטים וכאן נכללים כל מספרי הסטודנטים, לרבות הסטודנטים מהקהילה האתיופית.
<דוד מהרט: את זה הבנתי.
<יעל סימן טוב כהן: בנוסף, ות"ת מפעילה תקצוב פרטני שמתייחס לסיוע לסטודנטים, כיום לשתי אוכלוסיות מרכזיות, למגזר הערבי ולמגזר החרדי, כפי שכבר אמרתי.
<יעל סימן טוב כהן: הדבר הזה נאמר כל כך הרבה, אני לא רוצה סתם לחזור על דברים, אבל, שוב, הסיבה שאנחנו לא נמצאים בסיוע לאוכלוסייה האתיופית היא כי מינהל הסטודנטים - - -
אברהם נגוסה: אז יש פה בלבול בין מינהל הסטודנטים למל"ג וצריך להסדיר את הדבר הזה.
אברהם נגוסה: אני לא מדבר על עניין המלגה, אלא העניין המהותי, עניין החינוך בהשכלה הגבוהה.
אברהם נגוסה: אם אתם מחליפים את משרד החינוך ושר החינוך הוא האחראי, אני חושב שזה לזרוק את העניין למינהל הסטודנטים וזה לא נראה לי.
אברהם נגוסה: אם זה תלוי בעניין התקציב, צריך למצוא פה פתרון שיהיה ברור, לדעתי, כי העניין המהותי צריך להיות באחריות של מל"ג.
אברהם נגוסה: בואו נמשיך לשמוע דעות שונות כדי להגיע למסקנה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לתת לנציג אוניברסיטת בר אילן, פרופ' אורי ניר.
<אורי ניר: תודה רבה.
<אורי ניר: אני דיקן הסטודנטים באוניברסיטת בר אילן.
<אורי ניר: אני בכל מקרה מברך על המפגש הזה, לי לפחות הוא מחכים, אני לא יודע אם זה מצדיק את כל ההתכנסות הזאת, אבל אני מקווה גם שייצא משהו פרודוקטיבי.
<אורי ניר: אני חייב כנחתום להעיד על עיסתי, נאמרו פה הרבה דברים וכפי שנאמר, התערבבו גם הרבה דברים, מי משלם ומי זה ואני רוצה לדבר על מי משלם וגם לכרוך את זה בענייני מהות, אני מקווה.
<אורי ניר: אני יכול לייצג את נושא ההנגשה באקדמיה והנגשה היא אחד האלמנטים החשובים מאוד באקדמיה שמשלימים את כל התמיכה של כסף וכו'.
<אורי ניר: אוניברסיטת בר אילן, כפי שאנחנו משתדלים, מנסה להשתפר כל הזמן בהנגשה לאוכלוסיות שונות בתוך האוכלוסייה הכללית ויחש לנו גם תכנית מיוחדת להנגשה לסטודנטים יוצאי אתיופיה, שהיא מתחשבת בפסיכומטרי והיא מתחשבת בסף זה או אחר ויש לנו אלטרנטיבות לפסיכומטרי, יש לנו מערכות מיון ואבחון וכו'.
<אורי ניר: כדי לייעל את ההנגשה באקדמיה יש צורך עצום רק ללכת ולשפר את זה ולהשקיע עוד.
<אורי ניר: מה שקורה היום, שבגלל המחסור במערך ההנגשה יש אולי מערך של מתן מלגות שהוא מאוד מאוד יעיל.
<אורי ניר: מערך ההנגשה עצמו בתוך האוניברסיטאות, שהוא מערך של מיון, של אבחון, של ליווי, הוא לא מספיק חזק ולכן נכנסים גופים חוץ אקדמיים לתוך המערך, כמו אצלנו מכון פוירשטיין והג'וינט.
<אורי ניר: אבל זה לא דבר מובנה, הכספים שלהם מוגבלים וכל פעם אנחנו מקבלים מסרים שעוד מעט זה יסתיים.
<אורי ניר: יש לנו רכזת מעולה באוניברסיטה, שזאת טזתה, וגם שם זה מימון כרגע על ידי מכון פוירשטיין.
<אורי ניר: יש לנו מסגרת בתוך האוניברסיטה שהיא תלויה במכון פוירשטיין כי יש לו מסגרת שהיא נבנית על ידי מאגרי האוניברסיטה כולל מלגת קיום וכו'.
<אורי ניר: מה שאני רוצה לומר, שכל הנושא של הנגשה בתוך האוניברסיטאות צריך חיזוק רציני, גם מבחינת כסף, אבל גם מבחינת השראת מדיניות.
<אורי ניר: כאן למל"ג יש מעמד אחר לגמרי מאשר למינהל הסטודנטים, שהוא מאוד חשוב וצריך לממן.
<אורי ניר: מהניסיון שלי עם ערבים ועם חרדים מל"ג לא רק מעביר את הכסף, הוא קודם כל מתמרץ לגבש מדיניות, הוא דוחף את המוסד לגבש מדיניות ולהציע מערך הנגשה.
<אורי ניר: הוא דוחף אותך, הוא לא כותב צ'קים.
<אורי ניר: אני חושב שהוא צריך קודם כל לחזק מאוד ולהוביל את ההנגשה באוניברסיטאות.
<אורי ניר: זה גם יהיה כרוך בתקציב וזה צריך להגיע לתקציב, כך אני חושב שביסוס מערך ההנגשה באוניברסיטאות צריך להתחזק ואני לא בדיוק יודע אם האקסיומה פה, ששני גופים לא יכולים לעבוד במקביל, לא יודע אם היא נכונה.
<אורי ניר: זה לא סותר את המעורבות של מינהל הסטודנטים שצריכים לממן.
<אורי ניר: אני היתי רוצה לראות את מל"ג מתמרץ, דוחף, מוביל את האוניברסיטאות.
<אורי ניר: אני יכול להעיד על אוניברסיטת בר אילן, היא הייתה הראשונה שחברה למכון פוירשטיין לגיבוש תכנית ייעודית לסטודנטים יוצאי אתיופיה.
<אורי ניר: עכשיו האוניברסיטה העברית גם נמצאת בפנים.
<אורי ניר: כלומר יש רצון בתוך האוניברסיטה.
<אורי ניר: אני חושב שכניסה של מל"ג להמרצה, לייעוץ ולליווי מקצועי יחד עם הקצאת משאבים שמשלימים את מינהל הסטודנטים זה הכרח כפי שאני רואה באוניברסיטאות.
<אורי ניר: אני רוצה רק להגיד, למה אני חושב שההנגשה יכולה לעבוד באוניברסיטאות?
<אורי ניר: דובר כאן על אחוזי נשירה.
<אורי ניר: יש לנו תכנית שמובילה אותה טזתה, עם מכון פוירשטיין באוניברסיטת בר אילן, אחוז הנשירה הוא 1% או 2%.
<אורי ניר: כלומר התכנית יכולה לעבוד.
<אורי ניר: אפשר לקחת נוער שאחרת היה אבוד ולהביא אותו.
<אורי ניר: אז אני מציע לחזק מאוד את מערך ההנגשה, אולי בכל זאת שמל"ג יוביל אותו ויעמיק אותו ואני חושב שאפשר להנגיש הרבה צעירים יוצאי אתיופיה למקצועות מובילים גם בתוך האוניברסיטאות.
אברהם נגוסה: סליחה על השאלה, זה קצת יכולה להיות שאלה לא נוחה.
אברהם נגוסה: אם אתה רוצה לענות, האם כל אוניברסיטה צריכה לקבל הוראות ממל"ג כדי לעשות קריטריונים גמישים יותר, כדי לשלב את יוצאי אתיופיה, או אתה כאוניברסיטת בר אילן אתה יכול לקבוע את - - -
<מיכאל רב: תגיד לו שאני אענה.
<אורי ניר: כאוניברסיטת בר אילן אני אוטונומי.
<אורי ניר: יש לי אוטונומיה, יש מדיניות בתוך האוניברסיטה, אבל אני רוצה שוב להגיד, מל"ג יכול לתמרץ ולייעץ.
<אורי ניר: הוא יכול לתמרץ מוסדות לגמישות בגבולות מסוימים.
<אורי ניר: הוא לא רק גוף שמזרים כספים, הוא גוף, אני רואה את זה בקול קורא מהאוכלוסייה הערבית והחרדית, הוא יכול לתמרץ לחשיבה, הוא מתמרץ לגמישות, הוא מתמרץ למימון בעקבות זאת.
<אורי ניר: אז האינטראקציה הזאת, האוניברסיטה הזאת יושבת בתוך עצמה, ואני אומר שוב, בבר אילן יש מודעות גבוהה והאינטראקציה עם מל"ג, במידה שיש שם באמת כוח מוביל, יכולה להיות דבר מפרה.
<מיכאל רב: קוראים לי מיכה רבה, אני מאוניברסיטת חיפה, גם בדיקנט הסטודנטים.
<מיכאל רב: קודם כל אני תומך לחלוטין במה שאמר חברי מבר אילן, פשוט גנבת את ה - - - אבל היות שאנחנו שתי אוניברסיטאות שמרב הסטודנטים שלומדים באוניברסיטאות מחקר נמצאים אצלנו אז אני בהחלט חושב שהנושא של המהות של התמיכה והליווי באמת בהובלה של המל"ג, זו הדרך לפתור את זה, כי הדלתא, בין מה שנותן לנו מינהל הסטודנטים ומינהל הסטודנטים עושה לנו שירות יוצא מן הכלל לאורך הרבה שנים, אבל הצורך שלנו, אתם פוירשטיין, אצלנו זה נקרא אחרת.
<מיכאל רב: הצורך שלנו לגייס עוד משאבים כדי לעמוד במה שהסטודנטים זקוקים וצריכה התכנית להתחיל מזה, למה זקוקים הסטודנטים שבאים אצלנו לאוניברסיטה כדי באמת להיקלט ולהשתלב בתוך האקדמיה.
<מיכאל רב: אצלנו באוניברסיטה יש תהליך דומה למה שקורה בבר אילן וסטודנטים מתקבלים לתכניות ולחוגים יוקרתיים - - -
אברהם נגוסה: אולי אתה יכול לפרט יותר, מה אתם מצפים שמינהל הסטודנטים יעשה?
אברהם נגוסה: יותר ממה שהוא עכשיו עושה בעניין קידומם של הסטודנטים.
<מיכאל רב: את כל מה שאנחנו עושים היום, בזה אנחנו נסתפק, אולי עוד שיפורים קלים, אבל כרגע אנחנו מממנים את זה מתרומות שאומרים לנו, גוף אחד שתרם לנו הרבה שנים כבר הפסיק לתרום לנו - - -
<אורי ניר: אצלנו המצב דומה.
<מיכאל רב: הצלחנו למצוא איזה שהיא חלופה לשנתיים.
<דוד מהרט: באיזה עניין הם תרמו לך?
<אורי ניר: להנגשה.
<דוד מהרט: לאיזה עניין הייתם צריכים את - - -
<מיכאל רב: להנגשה, לליווי, לאיתור, לאתר את הסטודנטים בעלי הפוטנציאל הגבוה שהפסיכומטרי שלהם איננו מאפשר להם להתקבל למשפטים.
<מיכאל רב: לקחת ולאתר אותם, להביא אותם ביד לדיקן משפטים, גם להפעיל לפעמים קצת בקשה וקצת לחץ וכעבור שנה הדיקן בא ואומר 'תודה רבה שהפניתם'.
<מיכאל רב: אלה דברים שאנחנו צריכים לעשות אותם ביום יום, מישהו צריך לעשות את העבודה הזאת.
<זיוה מקונן-דגו: זה לא תכניות ייחודיות, אלא החסם הראשוני של הפסיכומטרי ואיך פותרים אותו ואיך מכניסים אותם.
<מיכאל רב: ברגע שסטודנט מגיע אלינו, גם אם חתך הפסיכומטרי שלו הוא נמוך הוא עובר אצלנו תהליך קבלה וראיון ותהליך מיון.
<מיכאל רב: אם היועצות המקצועיות שלנו רואות שהוא בעל פוטנציאל אז אנחנו מכניסים אותו על תנאי לשנה ראשונה.
<מיכאל רב: אם הוא מסתדר אז הוא מתקדם הלאה.
<מיכאל רב: זו השיטה אצלנו.
<קריאה: כמה תמיכה אתה נותן לו?
אברהם נגוסה: אדוני, יש אנשים שלא דיברו ולכן אני - - -
<זוהר אביטן: אני רוצה רק להעיר הערה להגן על משרד החינוך.
<זוהר אביטן: משרד החינוך - - -
אברהם נגוסה: משרד החינוך יצא מהאחריות.
<זוהר אביטן: הוא לא יצא ולכן הדברים בעיניי החמורים של נציג משרד החינוך, הדברים החמורים שהוא אמר, לפי דעתי כדאי שהוועדה תדע.
<זוהר אביטן: משרד החינוך היה, הוא היוזם של ההנגשה להשכלה גבוהה בישראל.
<זוהר אביטן: עד היום משרד החינוך מחזיק אגף להשכלת מבוגרים.
<זוהר אביטן: האגף הזה עד היום עומד בראש ועדת היגוי שבה יושבים נציגי מינהל הסטודנטים, נציגי מל"ג ות"ת, נציגי הקרן, ועושים את מה שדיברנו, מתכללים את כל הפעילות בעניין ההנגשה.
<זוהר אביטן: מה שנכון הוא - - -
אברהם נגוסה: למכינות הקדם אקדמיות אתה מתכוון?
<זוהר אביטן: היום, מה שנכון שזה נתון בשלבי מעבר לאחריות מל"ג ות"ת מתוקף החלטת ממשלה.
<זוהר אביטן: מה שאמרת, העניין הזה של עד 18, כיוון שאני מתעד את כל הסיפור אז אני אגיד לך, זו אמירה של שושני, מנכ"ל משרד החינוך, בעת אחד מהדיונים על המעבר לוות"ת מל"ג וזו הייתה המלצתו, שמשרד החינוך לא יטפל מעל גיל 18, אבל משרד החינוך במדינת ישראל, נכון לרגע זה, הוא הגורם המתכלל והוא יודע לעבוד אם הוא רוצה.
אברהם נגוסה: בני פרץ, בבקשה.
<בני פרץ: רבותיי, אני מבין שכולכם בנושא של האוניברסיטאות והמכללות וגם נציג משרד החינוך.
<בני פרץ: אני רוצה להגיד לכם כאחד שהוא פעיל חברתי עוד משנת ה-70 ולוחם עוד מתקופת הפנתרים השחורים, למדנו שהנושא של חינוך מתחיל מהגיל הרך.
<בני פרץ: העדה האתיופית זו העדה הכי מופלית במדינת ישראל ותסלחו לי, עם כל הנושא, לא רק באפליה, אלא גם להתקבל לבית ספר ושתהיה אינטגרציה בין אחד לשני, אנחנו רואים מה קורה.
<בני פרץ: הנושא הזה שלכם, של הפסיכומטרי, אני מכיר עוד מהעבר, שנתתם עוד לפני שהגיעו החרדים.
<בני פרץ: לחרדים יש מספיק כוח, פה עוד לא אין להם 10 מנדטים של אתיופים שיישבו על הכנסת, אז אולי באמת יסתדר משהו.
<בני פרץ: אבל אני אומר, בנושא של החרדים והערבים, איך הערבים מגיעים להיות רופאים?