GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי פלוסקוב: אני לא רוצה להגיד לך למי הם שייכים ומה הם מרגישים.
טלי פלוסקוב: הם שייכים לקבוצה אחרת, קבוצה שונה מאחרים.
<שמעון אלקבץ: אני חייב להגיד לך בקטע הזה, ואת יודעת, אני מחזיק מעצמי כמישהו שלמרות מה שאני יודע, אני גם בודק את הדברים והסתמסתי עם מנהל כוח האדם של הרדיו.
<שמעון אלקבץ: אין מצב שעובדים בשפה הרוסית לצורך העניין, שיש להם את אותו ותק, את אותו דירוג ואותה דרגה, שהם מקבלים שכר אחר.
טלי פלוסקוב: אני מקווה.
<שמעון אלקבץ: אלכס יודע מה רמת השכר שלו, אבל הוא יכול לדעת מה רמת השכר של עובד שמקביל אליו ברשת ג' או ברשת ב'?
טלי פלוסקוב: אנחנו נבדוק, חס וחלילה, בלי לפגוע.
<שמעון אלקבץ: אני רוצה שתדעו שאם יהיה משהו שהוא לא בסדר, אנחנו נגיד שהוא לא בסדר ואני אבדוק.
<שמעון אלקבץ: אני האחרון שאגיד כאן משהו שהוא לא בסדר.
<שמעון אלקבץ: אין כאן בכלל אופציה כזאת.
<שמעון אלקבץ: השכר נקבע על פי דרגה, על פי ותק והמרכיב של השעות הנוספות.
<שמעון אלקבץ: באופן הבסיסי אין הבדלים.
<שמעון אלקבץ: כמובן שבתחנות קול ישראל יש גם הסכמים אישים ובהסכמים האישיים, כל אחד לגופו.
<שמעון אלקבץ: ברור לי שאריה וקרן ועוד עובדים שיש להם הסכמים אישיים, הם הסכמים אישיים ואני לא יכול להיכנס.
<זיוה מקונן דגו: יש חוק ייצוג הולם עבור יוצאי אתיופיה בתאגידים ובחברות הממשלתיות וברשויות המקומיות.
<זיוה מקונן דגו: האם רשות השידור שומרת על החוק הזה?
<זיוה מקונן דגו: יש תשעה עובדים יוצאי אתיופיה במשרה מלאה.
<שמעון אלקבץ: יש יותר מתשעה עובדים.
<שמעון אלקבץ: רק אצלי בשידורים בשפה האמהרית יש שבעה ויש לי את איינו שמשדר ברשת ב'.
<זיוה מקונן דגו: אני רוצה להתייחס לתאגיד החדש.
<זיוה מקונן דגו: מה שקיים היום כבר הולך להסתיים.
<זיוה מקונן דגו: צריך לדאוג שזה יהיה בתאגיד החדש.
טלי פלוסקוב: כולל תנאי שכר.
<שמעון אלקבץ: אני יכול להגיד לך שברמה האישית, גם כשהייתי ראש מינהל התרבות במשרד התרבות ובכל מקום עבודה, אנשי הפריפריה ובני העדה האתיופית היו אצלי בצורה מאוד ברורה ומוחלטת.
<זיוה מקונן דגו: אני יודעת על פועלך.
<שמעון אלקבץ: כולל שיר שכתבתי "באנו כי חלמנו", על העלייה מאתיופיה.
<שמעון אלקבץ: אפילו עכשיו הבת שלי שהיא חיילת, מש"קית ת"ש הביאה לי חבר נציג העדה האתיופית.
<שמעון אלקבץ: אנחנו משפחה אחת.
<שמעון אלקבץ: לגבי הטיגרית.
<שמעון אלקבץ: אני רוצה להגיד לך זיוה שאני לפני חודש – יושבת כאן אלגרה שהיא מנהלת המחלקה של השפות, אחראית על כל שידורי השפות – אלגרה אמרה לי שאנחנו במצוקה כי השדרנית שמשדרת את השידורים בשפה המוגברית פורשת ולכן מה עושים.
<שמעון אלקבץ: היו כבר קולות שאמרו שנפסיק את השידורים, אבל אמרנו שלא מפסיקים שום דבר.
<שמעון אלקבץ: מצאנו שניים שמשדרים.
<שמעון אלקבץ: יש לנו כאן את עיקרון השפות הייחודיות וכאן לא תהיה לי בעיה משום שאני לא יכול לקחת את אריה גולן ולומר לו שישדר לי שידורים בשפה הטיגרית אבל אני קורא לבני העדה ואני מבקש מכם תעזרו לנו למצוא חבר'ה.
<זיוה מקונן דגו: לא קיבלנו תשובה לפנייה שלנו.
<זיוה מקונן דגו: שנתיים אין שידור.
<שמעון אלקבץ: אבל אני רק תשעה חודשים בתפקיד.
<שמעון אלקבץ: אני לא יודע מתי פנית.
<זיוה מקונן דגו: אני פניתי לפני שנה וחצי.
<שמעון אלקבץ: אני לא הייתי לפני שנה וחצי.
אברהם נגוסה: את צריכה להביא לון בחורה או בחור דוברי טיגרית.
<זיוה מקונן דגו: אני מתחייבת.
<שמעון אלקבץ: נבדוק אותם.
אברהם נגוסה: תביאי כמה כדי שהוא יבחן אותם.
סופה לנדבר: אתה אמרת שאתה מוסיף שעות נוספות.
<שמעון אלקבץ: אני יכול במסגרת התקציב שלי, המכסה שלי של אותן 24 אלף שעות, לחלק.
<שמעון אלקבץ: אם למשל לטכנאים יש לי יתרה, אני יכול להעביר.
קסניה סבטלובה: עובדה היא שגם בשפה הרוסית זה יותר יקר מאשר להעסיק אנשים.
<שמעון אלקבץ: זה ישראבלופ כאשר בסוף עובדים משתחררים ויוצאים לפנסיה עם שכר יסוד מאוד נמוך שהוא לעג לרש, אבל זה מה שהיה וזאת המציאות בה נתקלנו.
סופה לנדבר: אתה יכול להזרים לרדיו רק"ע.
<שמעון אלקבץ: אני כבר הזרמתי לרדיו רק"ע.
<שמעון אלקבץ: יודע סאשה - ויושבת כאן גם מנהלת החטיבה - שבמפגש שלי לפני מספר חודשים עם כל עובדי המחלקה בשפה הרוסית שהלינו על כך שהם משדרים גם את מוקד התנועה, מידית במקום חמישים שעות נוספות כדי שלא תהיה פגיעה.
סופה לנדבר: ידוע לנו שהם היום משדרים יותר, עובדים יותר ומקבלים פחות.
<שמעון אלקבץ: הם משדרים יותר משום שככל שפורשים אנשים, מן הסתם כוח האדם מצומצם ויש יותר משימות.
סופה לנדבר: אבל בן אדם צריך לקבל על זה שעות נוספות.
<שמעון אלקבץ: ברור, אבל בן אדם לא יכול לקבל יותר שעות ממה שהוא עושה.
<שמעון אלקבץ: גם לבן אדם שעובד, יש 24 שעות ביממה.
<שמעון אלקבץ: אין מצב שבן אדם עובד ולא מקבל שכר בגין מה שהוא עושה.
<שמעון אלקבץ: אין מצב כזה.
<שמעון אלקבץ: אני לא מאפשר ברמת פגיעה של שעה אחת.
<שמעון אלקבץ: אם יבוא אלי סאשה ויגיד לי שהעובד הזה עבד והוא לא קיבל, אני פשוט ארצה לדעת למה הוא לא קיבל.
<שמעון אלקבץ: אין מצב.
<שמעון אלקבץ: זה לא קרה בעבר וזה לא יקרה.
קסניה סבטלובה: עלתה כאן שאלה לגבי העניין של הזימון של סאשה לשימוע.
<לינדה בר: לא נראה לי שזה ראוי להיות כנושא בוועדת הכנסת.
<שמעון אלקבץ: זה בדיוק מה שאני אגיד.
<שמעון אלקבץ: יושב כאן מנהל מחלקה שלי.
<שמעון אלקבץ: אני כמנהל קול ישראל לטוב ולרע סבור שהתנהלות מסוימת – אגב, הוא מסכים אתה במאת האחוזים – חייבה התערבות שלי.
<שמעון אלקבץ: אני לא חושב שזה הפורום שבו אני צריך להתייחס.
קסניה סבטלובה: אנחנו ועדה סטטוטורית ואנחנו בהחלט רשאים לבדוק כל דבר, כולל זימונים לשימוע.
<שמעון אלקבץ: יושב כאן מנהל המחלקה, בהנחה שמנהל המחלקה יפרוס בפניכם.
<שמעון אלקבץ: אני כתבתי במכתב זימון את כל מה שחשבתי שצריך לכתוב והדברים מפורטים ומסודרים.
<שמעון אלקבץ: השימוע יתקיים, אמנם לא במועד שנקבע משום שאני צריך להיות באיזשהו אירוע אחר, אבל ייקבע מועד ובשימוע אנחנו נגיד את מה שיש לנו, גם אלכסנדר וגם אני, ואחר כך, אם תרצו שנבוא עם התוצאות של השימוע, בסדר.
סופה לנדבר: אתה הרי לא קמת בבוקר במצב רוח רע והזמנת אותו לשימוע.
<שמעון אלקבץ: חס וחלילה.
סופה לנדבר: הייתה סיבה לשימוע ואני רוצה לדעת.
<שמעון אלקבץ: אני אשמח לקבל את המכתב שנשלח אליו ויציג אלכסנדר את המכתב.
<שמעון אלקבץ: במכתב מפורטות הסיבות לשימוע.
<שמעון אלקבץ: זה לא סוד.
<לינדה בר: זה עניין אישי שלו.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לומר מילה אחת.
טלי פלוסקוב: מדובר כאן באדם מיוחד.
<שמעון אלקבץ: אני מסכים.
טלי פלוסקוב: ואני לא אמרת את זה כי הוא יושב כאן.
טלי פלוסקוב: הוא בעל מקצוע ברמה מאוד גבוהה.
טלי פלוסקוב: בן אדם שאולי נלחם על הזכויות שלו והחברים שלו, שגם זאת זכותו.
<שמעון אלקבץ: חובתו.
טלי פלוסקוב: אולי אתה רצית לדבר אתו, אבל גם אם אתה רוצה לדבר, אתה לא חייב לקרוא לזה שימוע.
<שמעון אלקבץ: השימוע זומן לאחר שהתקיימה כבר שיחת בירור על מספר נושאים.
<שמעון אלקבץ: אם אלכסנדר יחליט שהוא רוצה לפרוס את זה בפניכם, הוא מוזמן לעשות כן.
<שמעון אלקבץ: אין כאן שום סוד.
<שמעון אלקבץ: אם תרצו שאני אעביר בצורה מסודרת אליכם, אל יושב ראש הוועדה, ובהסכמתו כמובן, אני אעביר אליכם כי יש כאן כמה דברים של הגנת הפרטיות של עובד.
סופה לנדבר: אנחנו מבקשים ממך הסכמה כי אנחנו כן נרצה לדעת.
<שמעון אלקבץ: אני אעביר לכם כל מה שתרצו, אבל אני אקיים את השימוע.
<שמעון אלקבץ: אני אקיים אותו.
<שמעון אלקבץ: רציתי רק לומר לזיוה שאני מתנצל אבל אני לא קשור לטלוויזיה במובן הזה של חצי שעה, שעה.
<שמעון אלקבץ: אני יכול להעביר את המסר גם למי שאחראי על התכנית.
<זיוה מקונן דגו: בשמחה רבה.
<זיוה מקונן דגו: תודה.
<פנטהון אספה דויט: לגבי הבשורה או ההצעה שאמורה לעלות להצבעה הערב.
<פנטהון אספה דויט: מה בעצם הבשורה?
<פנטהון אספה דויט: מרחיבים את שעות השידור?
אברהם נגוסה: זה לא התחום שלו.
<פנטהון אספה דויט: אבל מה קורה למשל לגבי השדרנים וכוח אדם?
<שמעון אלקבץ: עניתי.
<שמעון אלקבץ: ברגע שיוחל התהליך ותיקוני החקיקה מדברים על כך, מן הסתם אני אגיש תכנית עבודה למי שמוגדר כמנהל הזמני אליו הסמכויות יועברו, אלדד קובלנץ.
<שמעון אלקבץ: אני אשתף בזה גם את מנהל רשות השידור יונה ויזנטל ואנחנו נגבש יחד תכנית מסודרת.
<שמעון אלקבץ: אגב, אני חוזר ואומר, ואמרתי את זה בצורה מאוד ברורה, שאני חושב שתחנות קול ישראל הן תחנות מצליחות וצריך להיות מישהו שאין בו הרבה תבונה בראשו כדי לפגוע במה שקורה בקול ישראל.
<שמעון אלקבץ: אנחנו תחנות מצליחות וצריך לתת לתחנות האלה להצליח ולהמשיך.
<שמעון אלקבץ: אין אופציה אחרת.
אברהם נגוסה: אני חושב שאנחנו נסכם את הדיון.
<אלכסנדר מדבין: שתי מלים.
<אלכסנדר מדבין: לגבי אותו שימוע.
<אלכסנדר מדבין: בוא נדחה את זה היום.
<אלכסנדר מדבין: אני אמרתי שאנחנו כולנו באותה ספינה ואנחנו צוות.
<אלכסנדר מדבין: לפעמים יש בינינו חילוקי דעות אבל זה לא אומר שאנחנו לא בצוות אחד.
<אלכסנדר מדבין: נקודה.
<אלכסנדר מדבין: אני מציע לא לדון בזה כרגע.
<אלכסנדר מדבין: אנחנו באותה ספינה ואנחנו צוות אחד.
<אלכסנדר מדבין: אם יש בינינו חילוקי דעות, זה לא אומר שאנחנו לא צוות אחד.
<אלכסנדר מדבין: תודה.
<צגה מלקו: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר משהו.
<צגה מלקו: נכון שהדיון על רדיו רק"ע אבל אתם לא תאמינו, עובדי רשות השידור, אני פונה אליכם חברות הכנסת, נמצאים במצב שאתם לא תאמינו.
<צגה מלקו: אנשים בדיכאון.
<צגה מלקו: אנשים שיש להם משכנתה, אנשים שאין להם פרנסה אחרת, אנשים בגילים שלא ימצאו תעסוקה בחוץ.
<צגה מלקו: אני חושבת שאת זה אתם צריכים לקחת בחשבון.
<צגה מלקו: זה לא פשוט.
<צגה מלקו: זה נשמע שכאילו סוגרים את רשות השידור הוותיקה ופותחים רשות שידור חדשה ויביאו 400 עובדים משם.
<צגה מלקו: אתם לא תאמינו, כולם בדיכאון.
<צגה מלקו: נכון שרדיו רק"ע חשוב, אני לא אומרת שלא, זה רדיו ציוני.
<צגה מלקו: כפי שאמר נלסון מנדלה, כשאתה מדבר לבן אדם בשפה שהוא מבין אותה, אתה מדבר לראש שלו.
<צגה מלקו: כשאתה מדבר בשפת האם שלו, אתה מדבר ללב שלו.
<צגה מלקו: בדיוק כך רדיו רק"ע.
סופה לנדבר: את סומכת עלינו?
<צגה מלקו: כן.
<צגה מלקו: אני פונה אליכם.
אברהם נגוסה: זה בוועדת הכלכלה ולא כאן.
אברהם נגוסה: ההצעה שלך היא הצעה מצוינת אבל זה לא המקום.
<צגה מלקו: אני יודעת, אבל אני אומרת את הדברים.
<צגה מלקו: אני צמחתי שם, גדלתי שם ואני מכירה את האנשים.
<צגה מלקו: בתוקף תפקידי אני חברה בוועד האגודה ואת הכול אני מכירה.
<צגה מלקו: אני רואה את האנשים בדיכאון טוטלי.
<צגה מלקו: אנשים לא יודעים מה יקרה מחר, את מי יפטרו, את מי ישאירו.
סופה לנדבר: על ירושלים לא שמעתי.
<שמעון אלקבץ: לגבי ירושלים.
<שמעון אלקבץ: אנחנו אמורים לעזוב את המתחם בשרונה, משם משדרות תחנות רשת א', רשת ב', 88, חלק מהשעות של השידור ברשת ג' ורדיו רק"ע מעבר לשעות שהוא משדר גם מהלני.
<שמעון אלקבץ: אני חוזר ואומר דברים שאמרתי גם לעובדים.
<שמעון אלקבץ: אנחנו נעשה מאמץ גדול מאוד שמה שהיה, הוא שיהיה.
<שמעון אלקבץ: אבל צריך לקחת בחשבון שמעבר לעובדה שאנחנו כנראה נלך למקום אולי קטן יותר מהמרחבים המדהימים שהיו בשרונה, אנחנו נצטרך להיערך לכך שחלק מהשידורים יעברו לירושלים.
<שמעון אלקבץ: אני לא יודע להגיד היום, למעט רשת ב' בוודאות מוחלטת, שאנחנו נצטרך חוד חנית שם, ואגב, זה דווקא סוג של בשורה משום שבעיני רשת ב' היא מקבילה למה ששידורים בשפה הרוסית עושים ולחדשות משום שהיא בעצם תחנה שעושה הכול.
<שמעון אלקבץ: היא לא תחנת יוניק שמשדרת אך ורק מוזיקה אלא היא תחנה שעושה הכול.
<שמעון אלקבץ: היא משדרת שיחות עם מאזינים, היא משדרת תכניות מוזיקה, משדרת תסכיתים ועוד.
<שמעון אלקבץ: היא עושה הכול.
<שמעון אלקבץ: אני לא יודע להגיד ואני אומר לך את מה שגם אמרתי לעובדים.
<שמעון אלקבץ: זה על השולחן.
<שמעון אלקבץ: ברגע שיהיה לנו מקום לעבור – כרגע גם את זה אין ואנחנו בתחילתו של כל התהליך – נציב את הכול.
<שמעון אלקבץ: אני יכול להגיד לך שלהקים אולפן זה לא כמו שהיה לפני עשר שנים.
<שמעון אלקבץ: אנחנו יכולים להקים אולפנים דיגיטליים עם הנדסת אנוש.
<שמעון אלקבץ: מגיעים לעובדים שלנו תנאים טובים יותר כדי שהם לא יראו חולדות כאשר הם משדרים את החדשים.
<שמעון אלקבץ: מגיעים להם תנאים טובים יותר.
אברהם נגוסה: כאשר התחלנו את הדיון, גם השר אקוניס וגם המנהל אמרו שהכותרת של הדיון סכנה לסגירת רק"ע עושה עוול.
אברהם נגוסה: אני חושב שזה לא עוול אלא זה היה מאוד חשוב כי עכשיו אנחנו יוצאים כאשר לפחות לגבי העובדים – אני לא יכול להגיד על כל עובדי רשות השידור – ברק"ע, אנחנו יודעים בוודאות שרשת רק"ע תמשיך.
אברהם נגוסה: השר אמר והמנהל אמר.
אברהם נגוסה: לכן, לשפר, להוסיף, להרחיב, להגדיל, הוועדה תמשיך לעקוב אחרי זה.
אברהם נגוסה: אנחנו ניאבק על זה אבל מה שחשוב לנו כאן זה שרשת רק"ע תמשיך לפעול ולשדר לכל העולים בכל השפות.
אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לכל המשתתפים, אנחנו נועלים את הדיון, תודה.
אברהם נגוסה: יזמתי הבוקר ישיבה דחופה בנושא: התכנית הממשלתית לשילובם המיטבי של יוצאי אתיופיה, כיוון שלא מצאתי ביטוי לתכנית במסגרת ספר התקציב לשנות 2015 ו-2016.
אברהם נגוסה: הצעת התקציב עברה, כידוע, קריאה ראשונה.
אברהם נגוסה: מדובר בתכנית בהובלת הממשלה.
אברהם נגוסה: יש ועדת שרים בראשות ראש הממשלה שמוביל את התכנית הזאת.
אברהם נגוסה: אני מאוד מודאג למרות ההבטחות שקיבלנו, למרות שהחלטת ועדת השרים ב-8.7.2015 וגם החלטת הממשלה ב-31.7.2015 התייחסה לעניין אבני היסוד של התכניות.
אברהם נגוסה: נדהמתי לראות שאין שום ביטוי בתקציב, לכן לא יכולתי להיות אדיש, לא יכולתי לשבת בשקט.
אברהם נגוסה: החלטתי לזמן דיון דחוף היום בוועדה, כדי שאנחנו נשמע או נלמד מנציגי משרדי הממשלה למה אין ביטוי בתקציב, מה הם מתכננים לעשות.
אברהם נגוסה: לאחר מכן אנחנו יכולים להציע.
אברהם נגוסה: אנחנו לא יכולים לשבת בשקט ולחכות שהם יעשו.
אברהם נגוסה: לפחות לקראת קריאה שנייה ושלישית אנחנו צריכים להיות מוכנים למאבק בתקציב המדינה לשנות 2015 ו-2016.
אברהם נגוסה: אני אבקש לשמוע בעניין הזה ממשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: אתמול שמענו על מצב נורא שבו יהודים במנצ'סטר הותקפו בגלל היותם יהודים.
אברהם נגוסה: אנחנו בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות מגנים תופעות אנטישמיות.
אברהם נגוסה: אנחנו מאחלים רפואה שלמה לפצועים, החלמה מהירה.
אברהם נגוסה: אנחנו גם קוראים לממשלת בריטניה לשים יד על אותם פושעים שתקפו את היהודים על היותם יהודים.
אברהם נגוסה: כפי שאמרתי, כאחד שעבר על הצעת התקציב של הספרים של כל משרדי הממשלה, אני מאוד מודאג.
אברהם נגוסה: עברתי אחד אחד.
אברהם נגוסה: לא מצאתי שום ביטוי בתכנית הזאת.
אברהם נגוסה: אני מאוד מודאג, לכן אני פותח עם משרדי הממשלה בנושא הזה.
אברהם נגוסה: אני מציע לשמוע את נציג משרד האוצר בעניין הזה, כי אתמול הייתה לי פגישה עם נציגי האוצר, עם אגף התקציבים, עם נציגי משרד ראש הממשלה, עם אודי פראוור שנוכח כאן.
אברהם נגוסה: ישבנו בנושא הזה.
אברהם נגוסה: אני צריך להגיד שהתבקשתי לדחות את הדיון היום.
אברהם נגוסה: לא הסכמתי, כי אני רוצה את אותם דברים שרוצים להגיד לי או אמרו לי, שיגידו פה בוועדה.
אברהם נגוסה: אנחנו נדון עליהם.
אברהם נגוסה: אנחנו ביחד נתכונן להכניס את זה לספר התקציבים של המדינה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע את נציגת משרד האוצר, הגברת רבקה לויפר.
<רבקה לויפר: משרד האוצר שותף לעבודת המטה שריכז וניהל משרד ראש הממשלה בחודשים האחרונים.
<רבקה לויפר: כחלק מעבודת המטה הזאת הגענו להבנות לגבי התקציבים.
<רבקה לויפר: אני לא רוצה להציג את התקציב המפורט כי יש תכנית שכרגע נעשית בעבודת מטה שהממשלה צריכה לקבל לגביה החלטה, אבל אישרנו את המסגרת התקציבית לתכנית.
<רבקה לויפר: המסגרת הזאת מדברת על כחצי מיליארד עבור תכנית 4 שנתית, עבור שירותים, זאת בנוסף לתקציב אשראי למשכנתאות שזה סדר גודל דומה של תקציב ל-4 שנים.
אברהם נגוסה: כולל משכנתאות?
<רבקה לויפר: לא.
<רבקה לויפר: החצי מיליארד הוא בנוסף לכ-400 מיליון תקציב אשראי למשכנתאות.
<רבקה לויפר: התכנית הזאת נבנתה באמת בצורה מאוד מפורטת.
<רבקה לויפר: אני חושבת - זה פחות התפקיד שלי כאוצר - שהבשורה של התכנית הזאת היא שהיא לא רק מסתכלת על איפה עוד חסר כסף ומה צריך לתת, אלא באמת מנסה לשנות את החשיבה ולשנות את סדרי העבודה בכל משרדי הממשלה.
<רבקה לויפר: עבודת המטה הסתיימה או קרובה לסיום, נחכה שהממשלה תקבל החלטה בנושא.
אברהם נגוסה: מה אז תעשו?
<רבקה לויפר: ההחלטה תתקבל אחרי שבצידה יועמד תקציב לנושא.
אברהם נגוסה: על סמך מה קבעתם את החצי מיליארד שקל?
אברהם נגוסה: אם החלטתם, למה לא מופיע בספר התקציבים?
<רבקה לויפר: ההחלטה על ספר התקציב הזה התקבלה לפני למעלה מחודש.
<רבקה לויפר: עבודת המטה הסתיימה בימים אלה.
<רבקה לויפר: הגג התקציבי שהוחלט עליו נמצא בתוך הגג התקציבי לשנת הכספים הבאה.
<רבקה לויפר: לחלק אותו לכל תקנה תלוי בהחלטות שתתקבלנה עבור כל משרד.
טלי פלוסקוב: זה נמצא תחת תקציב של רוה"מ?
<רבקה לויפר: חלק נמצא במשרד הקליטה, חלק נמצא במשרד הייעודי אבל צריך להעביר אותו למקום אחר.
<רבקה לויפר: ברגע שתסתיים העבודה הממשלתית על הנושא, היא תתורגם גם לתקנות שאפשר יהיה לראות.
<רבקה לויפר: החלטת הממשלה טרם התקבלה, לכן קשה לראות את זה בספר התקציב עצמו.
<מרב תורג'מן: מה זה אומר להעביר למקום אחר?
<מרב תורג'מן: כל משרד יצטרך להעביר את הכסף למקום אחר?
<רבקה לויפר: אמרתי שבכל משרד נעשתה עבודה מאוד מפורטת על התקציב.
<רבקה לויפר: יש היום תקציבים במשרדים מסוימים שמיועדים עבור יוצאי אתיופיה.
<מרב תורג'מן: הם מתוקצבים בתקציב בסעיף נפרד?
<רבקה לויפר: כן, הם מתוקצבים ונמצאים בצורה שאי אפשר לעקוב אחריהם או נמצאים בתקנות אחרות.
<רבקה לויפר: אחרי שהממשלה תקבל החלטה, אנחנו נסדר את זה ככה שגם אפשר יהיה לעקוב אחרי זה, שאתם תוכלו לשבת כאן, להסתכל בספר התקציב ולהבין מה קרה עם הכסף, מה בוצע ומה לא.
<רבקה לויפר: אנחנו קצת מקדימים את המאוחר כי יש עוד הליך שצריך להיות מבוצע בשלב זה.
אברהם נגוסה: בפגישה שלנו אתמול, אני חייב לציין, רשמתי מה שדיברנו.
אברהם נגוסה: את הסברת לי.
אברהם נגוסה: דיברת על 120 מיליון שקל.
<רבקה לויפר: אנחנו מדברים על תכנית רב שנתית של חצי מיליארד.
טלי פלוסקוב: חצי מיליארד ל-4 שנים.
<אהוד פראוור: 540 מיליון.
טלי פלוסקוב: ל- 4 שנים.
<אהוד פראוור: זה לא כולל מה שיידרש לפינוי בינוי.
<רבקה לויפר: אנחנו באים לכאן אחרי עבודה אמיתית ונכונה.
אברהם נגוסה: אפשר לפרט לנו לאיזה נושאים התקציב הזה מיועד, האם בתחום החינוך, בתחום הרווחה, בתחום התעסוקה, בתחום התקשורת, התרבות?
טלי פלוסקוב: אני רוצה להזכיר לך, אדוני היושב-ראש, שכשישבנו פה ודיברו על כך שבונים תכנית ליוצאי אתיופיה, אנחנו ביקשנו ודרשנו שיציגו את התכנית בפנינו.
טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים לדעת כוועדת הקליטה.
טלי פלוסקוב: זאת זכותנו וחובתנו לראות איזו תכנית בניתם.
טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים לראות אותה, לתת הערות, אולי יש דברים שאתם לא לקחתם בחשבון.
טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים לפתוח את התכנית גם לאנשי קהילה, כי אנשי הקהילה מרגישים קצת יותר ממה שאנחנו.
טלי פלוסקוב: עד עכשיו זה לא בוצע.
טלי פלוסקוב: אתם יודעים שאנחנו נמצאים בפגרה.
טלי פלוסקוב: מאוד קשה היה לכנס ועדה.
טלי פלוסקוב: זה נכון שעשית.
טלי פלוסקוב: אני באתי לכאן, עשיתי מאמצים מאוד גדולים כדי להיות כאן בדיוק בשביל זה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לראות את התכנית.
טלי פלוסקוב: לא רק אני.
טלי פלוסקוב: יושבים פה נציגי הקהילה שגם הם רוצים.
טלי פלוסקוב: אנחנו עכשיו יושבים על התקציב.
טלי פלוסקוב: אחר כך תגידו לנו: סליחה, לא ידענו, עכשיו חסר לנו כסף.
טלי פלוסקוב: זה הזמן.
טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים לדעת מה קורה.
טלי פלוסקוב: אם אנחנו צריכים עכשיו לדרוש את הכסף, לדרוש תוספת תקציבית, זה הזמן, אחר כך לא נוכל לעשות שום דבר.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שאתם עושים עבודה נפלאה ועבודה קשה, אבל תנו לנו כלים לעזור לכם כדי שהתכנית תהיה טובה יותר ונוכל ליישם אותה.
<אהוד פראוור: כדאי שנבין את סדר הגודל שעליו מדובר.
<אהוד פראוור: ההוצאה הממוצעת של החומש הייתה בערך 40 מיליון לשנה.
<אהוד פראוור: אנחנו מתעסקים פה בסכום, כפי שאתם מבינים, שהוא פי 3 או פי 3 ומשהו.
<אהוד פראוור: בואו נתחיל מזה.
<אהוד פראוור: יותר מזה, נתחיל מזה שיצאה "דרך חדשה" במשרד הקליטה עם הבנה שמשנים את ייעודי הכסף ואת צורת העבודה, לא מוסיפים כסף - זה מתוך העבודה של משרד ראש הממשלה ועל רקע דברים שעלו במחאה – כמו בכל נושא המשטרה, שינויים מאוד דרמטיים בתכנית הרווחה.
<אהוד פראוור: הסתבר שצריך יותר כסף.
<אהוד פראוור: מרגע שהנושא עבר אלינו, שזה על פי החלטה של ראש הממשלה, התבקשתי לרכז את המשך הטיפול בנושא שהתחיל במשרד הקליטה.
<אהוד פראוור: משרד הקליטה עשה עבודה טובה.
<אהוד פראוור: ההחלטה שלו לפתוח את כל מוסכמות היסוד לדיון ציבורי רחב, כולל זה שהוא הבין שיגידו: "אתם לא צריכים להמשיך לטפל", הייתה החלטה אמיצה וגם החלטה נכונה.
<אהוד פראוור: זה לא שאני ממשיך משהו לא טוב, אנחנו ממשיכים יסודות איתנים.
<אהוד פראוור: הסכום אושר.
אברהם נגוסה: איפה הוא אושר?
אברהם נגוסה: אפילו אין תכנית.
אברהם נגוסה: תציין מתי הוחלט, מתי אושרו התכניות, לאן הכסף הולך.
אברהם נגוסה: תציין הכל.
<אהוד פראוור: אושר סכום מסגרת על סמך עבודה במשרדים.
<אהוד פראוור: התכניות של המשרדים עוד לא הגיעו לאישור ועדת השרים.
<אהוד פראוור: בראשית אוקטובר אנחנו נאשר את תכנית החינוך, כנראה גם את תכנית הרווחה והבריאות.
<אהוד פראוור: גברתי חברת הכנסת, רק מילה אחת על כמה הציבור מודע.
<אהוד פראוור: את התכניות האלו הפצנו למאות רבות של אנשים, גם של חינוך, גם של רווחה.
טלי פלוסקוב: אנחנו כוועדה ביקשנו לראות את זה.
טלי פלוסקוב: למה לא קיבלנו?
אברהם נגוסה: אתה יודע שהתכניות האלו זה סתם סיסמאות, הן לא התכניות שהקהילה מצפה להן.
אברהם נגוסה: הן לא תכניות ברמה של ועדת שרים בראשות ראש הממשלה.
<אהוד פראוור: אני מבין שאדוני לא מרוצה מעבודת הממשלה.
אברהם נגוסה: לא מעבודת הממשלה.
אברהם נגוסה: אל תסלף דברים.
אברהם נגוסה: לא דיברתי על עבודת הממשלה.
אברהם נגוסה: אני אומר שאני לא מרוצה מהתכנית שאתם עובדים עליה.
אברהם נגוסה: התקציב שאמרתם עכשיו של חצי מיליארד שקל ל-4 שנים, גם אם נניח יש אותו באיזה שהוא מקום, זו בדיחה.
<אהוד פראוור: אני חושב שתקציב שמוכפל פי 3 לפחות, שאליו מצטרף תקציב משכנתאות ויצטרפו בקרקע ובכסף מאות מיליונים שקשורים בשיפור בשכונות העולים שיש בהן ריכוז גבוה של יוצאי אתיופיה, זה הכל חוץ מבדיחה.
<אהוד פראוור: אני ממש חושב שזה הכי רחוק מבדיחה שאני מכיר.
<אהוד פראוור: אני מכיר תכניות ממשלתיות, אני מכיר תכניות מקבילות שנעשות במשרד ראש הממשלה.
<אהוד פראוור: במישור המקצועי אני לא מרגיש שלדברים האלה יש בסיס.
<אהוד פראוור: מישור פוליטי אני לא יודע לנהל.
<אהוד פראוור: בשביל זה אני פקיד.
אברהם נגוסה: אודי, אני מתעקש.
אברהם נגוסה: תגיד לנו איפה התקציב מופיע.
<אהוד פראוור: התקציב נמצא בסיכום בין ראש הממשלה - שלא יהיו הבנות, זה לא אני ופקיד באוצר - לראש אגף התקציבים.
<אהוד פראוור: ראש הממשלה וראש אגף תקציבים נפגשו, סיכמו שזה סכום המסגרת, סיכמו שהאוצר יעמיד אותו בכל רגע שאנחנו נביא.
<אהוד פראוור: ראש הממשלה ביקש לדון בתכניות האלו במפורט.
<אהוד פראוור: הבקשה שלו לא הייתה להביא תכנית אחת, כי אז דנים בה זמן מועט.
<אהוד פראוור: זה המתווה שהוא יצר.
<אהוד פראוור: הוא יצר מתווה עם נציגי הציבור.
אברהם נגוסה: זה לא מה שנאמר לי אצל שר האוצר.
אברהם נגוסה: זה לא מה שנאמר.
<אהוד פראוור: שר האוצר שלח את רבקה על פי בקשתך.
<אהוד פראוור: זאת התשובה שאנחנו נתנו לך אתמול, גם היא וגם אני.
<אהוד פראוור: אני חושב שיש היגיון מסוים –אפשר לא להאמין לי, זה בסדר – שבאים אגף תקציבים וגם מישהו ממשרד ראש הממשלה ואומרים: הסיכום הוא זה, הסיכום ישנו.
<אהוד פראוור: המתווה שיצר ראש הממשלה, שהייתה עליו שמחה גדולה בסך הכל, היא לא להביא תכנית אחת ולדון עליה קצת, אלא לדון נושא נושא יחד עם הנציגות של הקהילה.
<אהוד פראוור: אני חושב שהדרך שהוא בחר היא מאוד נכונה.
<אהוד פראוור: הבטחתי, וכך גם יהיה.
<אהוד פראוור: זה מגובה על ידי אגף תקציבים, מגובה על ידי ראש הממשלה ואגף תקציבים - -
<רבקה לויפר: ושר האוצר.
<אהוד פראוור: אני לא רוצה להגיד סכום למשרד כי עוד ננייד.
<אהוד פראוור: אנחנו עוד נראה אם אפשר לנייד ממשרד למשרד.
<אהוד פראוור: אנחנו חושבים על זה.
<אהוד פראוור: אנחנו לא בחזרה על החומש.
<אהוד פראוור: יהיה ברור לכל משרד.
<אהוד פראוור: כרגע הסיכום הוא ביני לבינם, אבל ברגע שזה יבוא, זה יבוא במחליטים.
אברהם נגוסה: אתה יכול להציג לוועדה את ההסכם?
<אהוד פראוור: אני יכול להציג נייר עבודה.
אברהם נגוסה: אמרת שיש הסכם.
אברהם נגוסה: אני רוצה את ההסכם.
<רבקה לויפר: אני אסביר את העניין של ההסכם.
<רבקה לויפר: יש סדר לדברים.
<רבקה לויפר: אני לא מכירה הרבה נושאים שהמסגרת התקציבית שלהם היא כל כך מוסכמת וכל כך ברורה.
<רבקה לויפר: ברור לאוצר ולמשרדי הממשלה האחרים שהנושא הזה הולך להיות מתוקצב ומטופל עד הסוף.
אברהם נגוסה: אני לא רואה שום סימן.
אברהם נגוסה: איפה?
טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים סעיף, תכנית.
<רבקה לויפר: מה שאתם רואים בחוברות הכחולות זה את פירוט הסעיפים של התקציב.
<רבקה לויפר: התכנית הזאת היא תכנית שחוצה משרדים.
<רבקה לויפר: היא חוצה כל משרד, כל תחום.
<רבקה לויפר: במשרד החינוך, במשרד הרווחה נכנסים ממש לתחומים.
<קריאה: מה עם משרד השיכון, מה יש שם?
<רבקה לויפר: במשרד השיכון אנחנו מדברים על אשראי.
טלי פלוסקוב: זה בנוסף, בנפרד.
<רבקה לויפר: זה בנפרד מזה.
<רבקה לויפר: אתם מתקשים לראות את זה בסעיפים.
<רבקה לויפר: צריך להבין שאנחנו נמצאים בתוך התהליך.
<רבקה לויפר: הרבה פעמים מה שעושים זה מחכים לסיום התהליך, רק אז מכריזים שיש עוד תקציב.
<רבקה לויפר: אנחנו כאן הקדמנו את המאוחר.
<רבקה לויפר: הנושא הזה כל כך חשוב, הוא כל כך בוער גם אצלנו, שעוד לפני שדנו בתכנית ואישרו בה כל דבר, איזה שקל ילך ולאן, אנחנו כבר יודעים להעמיד מסגרת תקציב.
<רבקה לויפר: אחרי שהפרטים יאושרו, אנחנו גם נוכל לתרגם אותם לסעיפים השונים.
<רבקה לויפר: כרגע מדובר רק על מסגרת.
<רבקה לויפר: אנחנו מוכנים לקיים כאן דיון נוסף.
<רבקה לויפר: ברגע שיהיו את הפרטים, אני אצביע על כל שקל לאן הוא הלך.
<רבקה לויפר: אנחנו מקיימים את הדיון הזה משהו כמו חודש לפני שאפשר לפרק.
טלי פלוסקוב: אין לנו ספק שהנושא חשוב לראש הממשלה וגם לשר האוצר.
טלי פלוסקוב: אתה דיברת עם ראש הממשלה, אני דיברתי עם שר האוצר .
טלי פלוסקוב: ברור לנו.
טלי פלוסקוב: אנחנו חברי כנסת חדשים.
אברהם נגוסה: אני גם דיברתי עם שר האוצר.
טלי פלוסקוב: אני יודעת.
טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים להיות בטוחים שלא בעוד 3,4 חודשים תגידו לנו: יש לנו תכנית, אבל אין כסף.
טלי פלוסקוב: עכשיו אנחנו בדיוני תקציב, עכשיו אנחנו יכולים להשפיע, אלא אם כן תגידו לנו שאנחנו לא מבינים, או שיש משהו שאנחנו לא רואים.
טלי פלוסקוב: אני עכשיו שומעת ממך שזה מפוזר בין משרדי הממשלה.
טלי פלוסקוב: אין לי בעיה ללמוד תקציבים של 5,6 משרדי ממשלה שמעורבים בנושא, אבל לפחות שם אני רוצה לראות.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לקבל את אותם 25 מיליון שקל בשנה, לצורך העניין, בכך שאני מחברת סכומים ממשרדים שונים.
<רבקה לויפר: כאשר הפרטים יאושרו אני אוכל לתרגם.
<רבקה לויפר: הסעיפים התקציביים זה תרגום של תכנית.
טלי פלוסקוב: את מדברת בהחלטת ממשלה?
<רבקה לויפר: כן.
<רבקה לויפר: ברגע שהפרטים יאושרו, אנחנו נתרגם את זה לסעיפים תקציביים ותוכלו לעקוב אחרי זה.
<רבקה לויפר: כרגע אנחנו נמצאים חודש לפני.
אברהם נגוסה: את אומרת כמה פעמים חודש לפני, חודש לפני.
אברהם נגוסה: אנחנו נמצאים אחרי קריאה ראשונה.
אברהם נגוסה: אמרתם לנו - יהיה בסדר, יהיה תקציב.
<רבקה לויפר: נכון, יש תקציב.
אברהם נגוסה: לקראת קריאה ראשונה ראינו שאין שום התייחסות.
אברהם נגוסה: פתאום כל המילים "יהיה בסדר", "יהיה תקציב" אינן.
אברהם נגוסה: איך אני אאמין לכם עכשיו?
<רבקה לויפר: אפשר עכשיו לפתוח תקנה תקציבית שכתוב עליה: "תכנית לדרך חדשה".
<רבקה לויפר: הדבר הזה יגרום למשרדים לא לעבוד, כי מה שיקרה זה שכל הכסף יהיה במקום אחד, ואז יצטרכו להעביר אותו.
<רבקה לויפר: התכנית הזאת נבנתה עם המשרדים.
<רבקה לויפר: היא כרגע בנויה טוב.
<רבקה לויפר: אני מבקשת לתת את הזמן שצריך לעבודת המטה.
<רבקה לויפר: נמשיך לבוא לכאן כשנוכל.
טלי פלוסקוב: כמה זמן, חודש?
<רבקה לויפר: מיד לאחר שהממשלה תאשר את פרטי התכנית, אנחנו נתרגם את פרטי התכנית לכסף ולמספרים.
טלי פלוסקוב: אני חוזרת לנושא של התכנית.
טלי פלוסקוב: הממשלה תאשר את התכנית לפני שראינו אותה.
<אהוד פראוור: זאת דינה של כנסת, זאת דינה של ממשלה.