GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי פלוסקוב: כי קודם כל, רק"ע – אני קצת איחרתי ואני מתנצלת אבל הייתי בוועדה אחרת – הוא מותג.
טלי פלוסקוב: רק"ע הוא היסטוריה של מדינת ישראל ואנחנו כאזרחי מדינת ישראל, ואלה שנמצאים בבית המחוקקים, חייבים לשמור על העבר שלנו, להיות גאים בו וכמובן לנסות להעביר אותו לדורות הבאים.
טלי פלוסקוב: לעצם העניין.
טלי פלוסקוב: כמו שאתם יודעים, אני חברה בוועדת הכלכלה שם היה דיון לגבי רשות השידור.
טלי פלוסקוב: ברור לנו שהחוק שהעבירו לפני כשנתיים והזמן שנתנו להקמת תאגיד חדש, הוא לא מספיק.
טלי פלוסקוב: עכשיו אנחנו מנסים כל הזמן לדאוג להארכות.
טלי פלוסקוב: אני מאוד מאוד חוששת.
טלי פלוסקוב: אגב, בחוק כתוב שההארכה האחרונה שניתנה היא ההארכה האחרונה שבכלל ניתן לתת אותה.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת, אנחנו כבר צריכים לעשות שינוי באמצעות חקיקה אם נצטרך להאריך והתחושה שלי היא שאנחנו נצטרך.
טלי פלוסקוב: אמנם היום המצב קצת שונה והשוני הוא בזה שנמצאים כאן אנשים וחלק גדול מהם נמצא כאן בוועדה, אנשים ששמו לעצמם מטרה: אנחנו לא ניתן לפגוע לא ברדיו רק"ע, לא בשפה הרוסית, לא בשפה האמהרית ולא בשפה הצרפתית כי זה חלק מהחיים של אנשים וזה המקור לקבלת ידע.
טלי פלוסקוב: לכן אנחנו חייבים לשמור על התחנה הזאת.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להתייחס למשהו מאוד מאוד חשוב כי הדיון הזה כרגע מתנהל בוועדת הקליטה.
טלי פלוסקוב: כאן אני רוצה דווקא לבקש מהמנכ"ל להתייחס ואם אתה לא תוכל להתייחס היום, אני אבקש להיכנס לזה קצת יותר לעומק.
טלי פלוסקוב: כולנו תקווה שהדבר יסתדר והאנשים האלה ימשיכו לעבוד ואלה אנשים מאוד מקצועיים שאנחנו מעריכים אותם.
טלי פלוסקוב: אני יודעת להגיד את השמות של האנשים אותם אנחנו שומעים כמו אלכסנדר דב שעושה עבודה בצורה בלתי רגילה ואני חושבת שהרוסית שלו מאוד העלתה את הרמה, וויקטוריה דולינסקי ועוד הרבה אנשים.
טלי פלוסקוב: אני לא רוצה לנקוב בכל השמות ואני מתנצלת מראש.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להתייחס למצב של שכר האנשים שעובדים וכאן אני שואלת שאלה.
סופה לנדבר: השוואה של שכר.
טלי פלוסקוב: בדיוק.
טלי פלוסקוב: זאת השאלה שאני רוצה לשאול.
טלי פלוסקוב: האם עובד רדיו רק"ע ששייך לחלק של דוברי רוסית מקבל את אותו השכר שמקבל עובד אחר ברשת ב' לצורך העניין?
טלי פלוסקוב: שמעתי שזה לא כך.
<שמעון אלקבץ: את מציעה שהם יעברו לרשת ב'?
טלי פלוסקוב: לא.
טלי פלוסקוב: אני רוצה שהם יקבלו את אותו השכר.
טלי פלוסקוב: אתה יודע מה?
טלי פלוסקוב: גם ברשת ב' הם יכולים לעשות ולתרום.
טלי פלוסקוב: אנחנו כל הזמן מדברים על אפליה ובוועדה הזאת במיוחד ואני רוצה להיות בטוחה – ואם אתה צריך את עזרתנו, תגיד לנו – שהאנשים האלה יקבלו את אותו השכר שמקבלים ותיקי המדינה.
יואל רזבוזוב: תוספת סיכון על דו שפתי.
טלי פלוסקוב: הם עובדים הרבה יותר קשה כי הם עובדים בשתי שפות.
קסניה סבטלובה: גם התפלגות שעות השידור פר בן אדם היא הרבה יותר גבוהה ברדיו רק"ע.
טלי פלוסקוב: זה נאמר כאן.
טלי פלוסקוב: מספר השעות שהם עובדים עם שמונה וחצי אנשים, שזה בלתי נסבל.
טלי פלוסקוב: אם כן, אני מבקשת לקחת את הנושא הזה.
<שמעון אלקבץ: אני אתייחס לזה.
טלי פלוסקוב: זה נושא שאני מאמינה שהוא מדאיג את הוועדה הזאת.
אברהם נגוסה: מר וונדה אקלה, מנכ"ל נציגי הארגונים של יוצאי אתיופיה.
<וונדה אקלה: תודה אדוני היושב ראש.
<וונדה אקלה: לפעמים אני פותח את הרדיו ומאזין גם לשפות האחרות, כי דרך כך רציתי ללמוד שפות נוספות.
<וונדה אקלה: בנושא השידור בשפה האמהרית, אנחנו מדברים בנושא של הרחבה, בסך הכול כמה שעות יש במשך היום?
<וונדה אקלה: שעה ורבע בשעות הצהרים ו-45 דקות בערב.
<וונדה אקלה: יש כאלה שמחפשים את התחנה וכל הזמן נגמר.
<וונדה אקלה: יש כאלה שכדי שלא להחמיץ את השידור בשפה האמהרית, משאירים את התחנה באותו מצב, רק מסתכלים על השעה ופותחים את הרדיו.
<וונדה אקלה: כשאנחנו מדברים על הרחבה, זה גם במשמעות הזאת.
<וונדה אקלה: כאשר אנחנו מדברים על השפה, זה לא רק למישהו שהוא לא מלומד ולא מבין את השפה, כי אפילו אם אלה אנשים שמבינים את השפה, הם רוצים את שפת האם שלהם.
<וונדה אקלה: לכן גם להעביר מסר וגם לקבל מסר, זאת התחנה היחידה דרכה אנחנו יכולים להגיע לכל בית ובית.
<וונדה אקלה: ולכן כמו שנאמר בנושא ההרחבה, זה מאוד חשוב שירחיבו את מספר השעות.
<וונדה אקלה: אנחנו צריכים להשוות בין עולה לוותיק וזאת הדרך היחידה שאפשר לתת איזשהו ייצוג שוויוני גם בשפת האם, גם באווירה של המסרים שלהם וגם על מנת לקלוט דברים נוספים.
<וונדה אקלה: כמו שנאמר קודם, אני מקווה שתהיה איזושהי הרחבה בשעות השידור בשפה האמהרית כי אני רואה שגם לי וגם למבוגרים וגם לצעירים – יש צעירים שמתחילים היום ללמוד את השפה האמהרית - השידורים באמהרית יכולים לעזור להם בכל התחומים האלה.
אברהם נגוסה: מר אלכסנדר מדבין.
סופה לנדבר: לפני שאנחנו ממשיכים, האם אנחנו יכולים להבין את ההבדלים במשכורות?
אברהם נגוסה: אחרי אלכסנדר.
<אלכסנדר מדבין: אני מבקש סליחה, אני אדבר בשקט כי אני דווקא אחד מאלה שכמעט איבד את קולו.
<אלכסנדר מדבין: הייתי עם אישור מחלה והרופא אישר את השתתפותי בישיבת הוועדה כי זה חשוב מאוד.
<אלכסנדר מדבין: תראו, ראשית, רציתי לשבור איזושהי סטיגמה שכבר כאן אנחנו שמענו, שרדיו רק"ע כאילו הוא רדיו רק לזקנים ולקשישים.
<אלכסנדר מדבין: זה בכלל לא נכון.
<אלכסנדר מדבין: לפי הסטטיסטיקה, מאזינים לנו 87 אחוזים מהאוכלוסייה הרוסית שבכלל מאזינה לרדיו.
<אלכסנדר מדבין: בקבוצת הגיל, בין 18 ל-55, מאזינים 55 אחוזים.
<אלכסנדר מדבין: זאת אומרת, הרדיו שלנו ממש לא רק רדיו לזקנים ולקשישים.
<אלכסנדר מדבין: בין המאזינים שלנו גם אנשים שבאו בשנות ה-70 ושולטים בשפה העברית על בוריה אבל הם מאזינים לשידורים בשפה הרוסית כי זה מעניין אותם.
<אלכסנדר מדבין: אני רוצה לתת משל מאוד פשוט והייתי אומר סטנדרטי.
<אלכסנדר מדבין: אנחנו ברשות השידור וברדיו רק"ע בפרט בספינה קטנה באמצע הים וסביבנו יש סערה.
<אלכסנדר מדבין: אנחנו מאבדים אנשים, מאבדים מלחים.
<אלכסנדר מדבין: יש רב חובל, יש חובל וישנם מלחים ימאים ולפעמים יש חילוקי דעות אבל אנחנו צוות אחד.
<אלכסנדר מדבין: אנחנו צוות אחד.
<אלכסנדר מדבין: אנחנו תומכים זה בזה ואנחנו מבינים שאנחנו צריכים להגיע לחוף המבטחים כצוות אחד.
<אלכסנדר מדבין: לשם כך מה אנחנו צריכים ומה אנחנו מבקשים מהמחוקקים.
<אלכסנדר מדבין: אם להמשיך באותה דמות, בואו נגיד עזרה שיורדת מהמסוק, מורידים אנשים מהמסוק לספינה שלנו על מנת להשלים את המחסור בכוח אדם, להבטיח לנו שקט סביבתי, שקט שלא תהיה סערה, שקט סביבתי כדי שנוכל לעבוד בצורה רגועה.
אברהם נגוסה: אתה מתכוון לכך שלא תהיה אי ודאות.
<אלכסנדר מדבין: שלא תהיה אי ודאות ושאנחנו לא נשמע כל יום שני וחמישי על איזו סערה חדשה שנופלת עלינו.
<אלכסנדר מדבין: בסופו של דבר אולי נעבור מספינה ישנה לספינה חדשה וזה מה שמתכוון החוק, ואז אנחנו נגיע בעזרת השם לחוף מבטחים.
<אלכסנדר מדבין: מהו חוף המבטחים?
<אלכסנדר מדבין: זה החזון שאנחנו שמענו גם שממעון אלקבץ, מנהל קול ישראל, וגם מכבוד השר אקוניס, 24 שעות שידור בשפה הרוסית.
<אלכסנדר מדבין: עד כאן.
אברהם נגוסה: לפני התייחסות המנהל, הייתי רוצה לשמוע את זיוה מקונן דגו.
<זיוה מקונן דגו: תודה רבה אדוני היושב ראש.
<זיוה מקונן דגו: ראשית, רדיו רק"ע, בהחלט כמו שכולם אמרו, הוא רשת חשובה מאוד לכלל הציבור ולא רק לאוכלוסייה כזאת או אחרת.
<זיוה מקונן דגו: אני רוצה להתייחס לשני דברים.
<זיוה מקונן דגו: כאשר אומרים גוף עצמאי, אני מוטרדת.
<זיוה מקונן דגו: מה זה אומר גוף עצמאי?
<זיוה מקונן דגו: המנכ"ל אלקבץ אמר את זה.
<זיוה מקונן דגו: אנחנו רוצים רשת שידור ממלכתית שיש לה אבא ואימא וכתובת שדואגת לאינטרסים של ציבור המאזינים וכמובן העובדים.
<שמעון אלקבץ: בעצמאית הכוונה שלא מדובר במין שאינו מינו.
<שמעון אלקבץ: זאת אומרת, רשת א' לא תשדר את רשת מורשת.
<שמעון אלקבץ: כל רשת תקבל את האפיון שלה.
<שמעון אלקבץ: הרשת בשידורים בשפה הרוסית תשדר אך ורק בשפה הרוסית במשך 24 שעות ביממה במשך כל ימות השבוע.
<שמעון אלקבץ: לזה אני קורא עצמאית.
<שמעון אלקבץ: במובן הזה שתהיה לה עצמאות שידורית.
<זיוה מקונן דגו: מה קורה עם רדיו רק"ע?
<זיוה מקונן דגו: יהיו שתי רשתות?
<זיוה מקונן דגו: חשוב להבהיר.
<זיוה מקונן דגו: מה קורה עם השפות האחרות?
<שמעון אלקבץ: הסברתי את זה בהתחלה.
<זיוה מקונן דגו: לא הבנתי.
<זיוה מקונן דגו: חשוב להדגיש את זה.
<זיוה מקונן דגו: הנושא השני הוא הנושא של השפה הטיגרית.
<זיוה מקונן דגו: השפה הטיגרית היה משודר כחלק מהשידור האמהרי בתוך השעה ורבע כאשר אברהם ירדאי פרש לגמלאות כאילו אין עוד מישהו דובר טיגרית והפסיקו את השידור הזה.
<זיוה מקונן דגו: תמוה בעיני שבכל השנים מאז 1986, עת זה הוקם, היה רק שדרן אחד שאם הוא היה חולה, כמובן לא היו חדשות או עדכונים בטיגרית.
<זיוה מקונן דגו: אני רוצה להבין אם מתכוונים להחזיר את השידור בשפה הטיגרית כי יש קבוצה דוברת טיגרית שלא מקבלת את השירות שלה בישראל.
<זיוה מקונן דגו: דרך אגב, אדוני היושב ראש, גם אתה עת היית מנכ"ל מכנף דרום לציון, רוב הארגונים של יוצאי אתיופיה פנו בכתב עם פרישתו של אברהם ירדאי ולא קיבלנו שום התייחסות.
<זיוה מקונן דגו: הזלזול הזה לא יכול להימשך.
<זיוה מקונן דגו: חייבים לתת מענה לכל האוכלוסיות שצריכות את השידור ואת התקשורת הזאת לחברה הישראלית כדי להתעדכן ולדעת מה קורה במדינה.
<זיוה מקונן דגו: דבר נוסף.
<זיוה מקונן דגו: אני לא יודעת אם זה קשור או לא, אבל בהחלט אני רואה קשר.
<זיוה מקונן דגו: ערוץ 33 שמשדר בטלוויזיה ועכשיו נותן רק חצי שעה.
<זיוה מקונן דגו: הערוץ קם בעקבות מבצע עופרת יצוקה וחצי השעה של מגזין לא מספיקה.
<זיוה מקונן דגו: נכון שיש את ערוץ ITV שמשדר אבל הוא לווייני והוא בתשלום.
<זיוה מקונן דגו: מדינת ישראל העבירה חוק כדי שיהיה את עידן פלוס כך שכל אזרחי מדינת ישראל יוכלו בחמשת הערוצים לקלוט שידורים בשפות השונות.
<זיוה מקונן דגו: אני חושבת שזה חשוב שזה יורחב ויתוגבר ולא רק חצי שעה בשבוע כמגזין שאפשר לתת בו בקושי עדכון של יום אחד.
<זיוה מקונן דגו: צריך להרחיב ולהגדיל אותו.
<זיוה מקונן דגו: אני כמובן מצטרפת לשאלה ששאל עמיתי מנכ"ל טבקה.
<זיוה מקונן דגו: השר אקוניס לא ענה לגבי כמה שעות שידור יהיו באמהרית ובטיגרית ואני דורשת שהשידור בשפה הטיגרית יחזור.
<זיוה מקונן דגו: אנחנו רוצים לדעת כמה זמן יהיה.
קסניה סבטלובה: הערה קטנה לגבי דבריה של זיוה.
קסניה סבטלובה: ממש משפט.
קסניה סבטלובה: מה שאמרת לגבי החשיבות של החזרת השידורים בשפה הטיגרית, אני רואה בזה חשיבות מאוד גדולה כי כך אנחנו נותנים ביטוי לכל הציבור ונותנים לו אפשרות להתבטא ולהיות קשור לשורשים שלו.
קסניה סבטלובה: לכן אנחנו צריכים יותר אנשים ולא פחות אנשים.
קסניה סבטלובה: בינתיים מה שאנחנו רואים בתוך תיקוני החוק - וחבל מאוד שהשר אקוניס הלך ולא יכול לענות על השאלות האלה אבל בכל מקרה נתעקש שהוא יענה עליהן יותר מאוחר – עדיין פיטורים של כ-1,400 אנשים שעובדים כרגע ברשות השידור ובעצם 400 תקנים מתוך ציבור העובדים הכללי.
קסניה סבטלובה: אני שואלת מה מעבר לזה.
קסניה סבטלובה: אני רוצה להדגיש שהשר גלעד ארדן שהוא מיוזמי החוק הזה, אתמול נעדר מהישיבה בדיוק בגלל העניין הזה.
קסניה סבטלובה: אני חושבת שאנחנו צריכים לקבל יותר פרטים בנוגע לכמות התקנים שתועמד בכלל לרשות השידור - זה עניין כלל ישראלי – ובכלל לרשת רק"ע כי גם כך אנשים עובדים שם, כמו שאמר אלכסנדר, בלי שומנים.
קסניה סבטלובה: אין היכן לחתוך אלא כאן חותכים בבשר החי.
קסניה סבטלובה: גם באמהרית וגם ברוסית אנשים עובדים על בטריות שכבר נגמרו מזמן.
<זיוה מקונן דגו: בערוץ 33 חלק מהעובדים עושים את זה בהתנדבות וזה עצוב מאוד.
סופה לנדבר: חברי הכנסת, אדוני היושב ראש, אורחים, נציגים מהרשות, מהרדיו שאנחנו כל כך אוהבים, רדיו רק"ע, מהרדיו בכל השפות.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שאני נמצאת כאן בישיבה ומרגע לרגע אני יותר מודאגת כי אני רוצה לשמוע בוועדה את הדברים יותר ברורים.
סופה לנדבר: אני לא רוצה לספר עכשיו את ההיסטוריה לפיה כולנו קשורים לרדיו רק"ע.
סופה לנדבר: אני זוכרת את השידורים של קול ישראל ברוסית בזמן שהיה מסך הברזל.
סופה לנדבר: אימא שלי גססה בברית המועצות ואני הייתי צריכה להיכנס ועשיתי כאן בלגן, ניסיתי לנסוע לאוסטריה, להילחם שם, נכנסתי לשגרירות ולא יצאתי ממנה, חיים צ'סלר מהמועצה הציבורית היה בלחץ והתקשר למדינת ישראל לומר שהוא איבד את סופה לנדבר שנכנסה ולא יוצאת.
סופה לנדבר: לא משנה.
סופה לנדבר: אימא שלי גססה ושמעה את קולי ויכול להיות שזה האריך את החיים שלה בכמה ימים.
סופה לנדבר: אני חושבת שאף אחד שלא מבין רוסית לא יודע את החשיבות של רדיו רק"ע לאותם אנשים.
סופה לנדבר: אתמול התקשרתי לאותם רופאים מנהריה, אלה שפיטרו אותם מהעבודה בלי פנסיה.
סופה לנדבר: דיברתי אתם.
סופה לנדבר: אחד הרופאים עם ניסיון של חמישים שנים כשחצי מהזמן הזה הוא עבד כאן, אמר לי שהוא זוכר איך הוא הגיע לכאן.
סופה לנדבר: הוא אמר שהוא היה מקנא בכל כלב ברחוב כי הכלב היה מבין את השפה העברית והוא לא.
סופה לנדבר: הוא עבר את תהליכי הקליטה ועד שהפך להיות רופא.
סופה לנדבר: נכנס לי בראש המושג מקנא בכלב.
סופה לנדבר: רדיו רק"ע הוא שפה, רדיו רק"ע הוא חיים במדינת ישראל, רדיו רק"ע הוא קשר של מיליון וחצי אנשים שנמצאים כאן.
סופה לנדבר: אני רוצה להדגיש שאלה לא רק אנשים מבוגרים עבורם זה חשוב מאוד אלא אלה גם צעירים וגם נוער שלומד את השפה רוסית.
סופה לנדבר: לי כסבתא מאוד מאוד חשוב שהנכדות שלי ידעו רוסית.
סופה לנדבר: אינטליגנציה, ידע.
סופה לנדבר: לא נוח לי לדבר על סאשה דב אבל אני רוצה להגיד שאנחנו מכירים את שמות האנשים שהתחלפו, שגרירה ברוסיה שחוזרת בספטמבר, שולמית לידור, מישה גלבוע, סאשה דב, ויקה, אלונה וכולם.
סופה לנדבר: אני לא רוצה להזכיר עכשיו את כל השמות אבל אלה אנשים שיקרים ללבנו.
סופה לנדבר: הדאגה שלנו להם היא דאגה עמוקה ובלי גבולות.
סופה לנדבר: אמרה כאן חברת הכנסת שיזמה את הישיבה שכל השידור הוא על כתבי 27 אנשים ואני אומרת לך כקלינאית תקשורת שלמיתרי הקול זה בלתי אפשרי.
סופה לנדבר: זה משפיע.
סופה לנדבר: כך לא מתנהגים עם עובדים.
סופה לנדבר: אני רוצה לשמוע כאן בוועדה במעבר הזה עד שייכנס השידור החדש שיהיה למשך 24 שעות, איך אפשר להחזיק את רדיו רק"ע עם 27 אנשים.
סופה לנדבר: אני לא מקבלת את זה.
סופה לנדבר: בנוסף אני רוצה גם לדעת אם תהיה תוספת כוח אדם זמני עד שהתכנית תיפתח.
סופה לנדבר: זה לא אנושי כלפי 27 העובדים של רדיו רק"ע.
סופה לנדבר: אף אחד לא מסוגל להחזיק את שעות השידור הקיימות עם 27 עובדים.
סופה לנדבר: אני רוצה לדעת כמה אתם מוסיפים בפרק הזמן, איך אתם מוסיפים ומתי.
סופה לנדבר: שמענו, ואתה תנסה להפריך אותה, שמעבירים את רדיו רק"ע לירושלים.
סופה לנדבר: אנשים עובדים במרכז וחיים במרכז.
סופה לנדבר: אם זאת סתם דאגה, חשוב לנו מאוד לדעת שהשידורים ימשיכו מתל אביב, היכן שהם מתקיימים היום.
סופה לנדבר: לגבי האנשים שנמצאים כאן, אנשים מקצועיים, עם ידע, עם אהבה למדינת ישראל.
סופה לנדבר: זה כל כך חשוב.
סופה לנדבר: כאשר מגיע עולה חדש, עד שהוא נקלט, השפה, המדריך, הידע, הקשר, בניית מנטליות ישראלית – הכול על הרדיו שמשדר בשפה אתה אנשים נולדו.
סופה לנדבר: אני רוצה לדעת מה ההפרש במשכורות, אם זה קיים.
סופה לנדבר: אם לא קיים, מצוין.
סופה לנדבר: אני רוצה לדעת אם קיים הבדל בתנאים הסוציאליים כי אם קיים הבדל כזה, אני לא מקבלת את ההבדלים האלה.
סופה לנדבר: אני רוצה שהתנאים האלה יהיו שווים.
סופה לנדבר: דבר אחרון.
סופה לנדבר: הגיעה אלי שמועה שהזמינו את סאשה דב לשימוע ואני רוצה לדעת למה הזמינו אותו לשימוע, מה הסיבה לכך ומה הלחצים שהופעלו על עובדים של רק"ע.
סופה לנדבר: זה לא מקובל ואנחנו לא נקבל את זה.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד, תיזהרו.
סופה לנדבר: אני לא מאיימת אבל אנחנו למדנו גם במדינת ישראל שיש לנו קול, יש לנו זכות ואנחנו דורשים לתת אפשרות לעובדים של רדיו רק"ע לעבוד בתנאים נורמליים בלי לחצים.
סופה לנדבר: אלה התנאים אותם אנחנו דורשים.
סופה לנדבר: אני רוצה להזכיר עוד כמה דברים.
סופה לנדבר: מפלגת ישראל ביתנו, לא פעם אחת, העבירה תקציבים קואליציוניים למען רדיו רק"ע בגלל החשיבות של העלייה, בגלל החשיבות של הקליטה, בגלל החשיבות של השידורים האלה ואני רוצה להזכיר את הדברים האלה.
סופה לנדבר: אתה דיברת על הכנסות ואכן הכנסות מצוינות ואם יש היום בעיה, את ההכנסות האלה צריך להוציא על אותם עובדים שייקחו אותם כזמניים עד שיקבלו תקנים כי בצורה הזאת, אדוני היושב ראש, אי אפשר יותר לעבוד.
סופה לנדבר: אני יודעת את הלחצים וחברי כנסת וחברות כנסת, כולנו יודעים מה קורה שם ברדיו רק"ע.
סופה לנדבר: מי שחושב שאנחנו לא יודעים ולא מכירים, טועה כי אנחנו מכירים ויודעים היטב מה קורה שם היום.
סופה לנדבר: אני לא רוצה עכשיו להיכנס לפרטים מיותרים אבל אני רוצה לדעת למה סאשה הוזמן לשימוע, מה הסיבה לשימוע, מה האמת בשימוע.
סופה לנדבר: יכול להיות שלסאשה דב לא נוח, אז הוא יכול לצאת לכמה שניות החוצה אבל אני כחברת כנסת ושרה לשעבר דורשת לדעת למה.
טלי פלוסקוב: אני מצטרפת.
<וונדה אקלה: יש נקודה אחת בנושא פיטורים.
<וונדה אקלה: קודם עלה רק השם של אברהם ירדאי.
אברהם נגוסה: הוא פרש לגמלאות.
<וונדה אקלה: פרש אבל לא הכניסו עובד במקומו.
אברהם נגוסה: יש שני עובדים בחצי משרה ולא מגדילים את התקן.
<וונדה אקלה: במקום היוצא, לא קלטו מישהו אחר כך שלאט לאט יסגרו את הכול.
אברהם נגוסה: לפני שהמנהל יתייחס, סבטלנה אוסטרובסקיה.
אברהם נגוסה: (אומרת דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) קודם כל, ברצוני להודות על שניתנה לי ההזדמנות לומר את דברי.
אברהם נגוסה: אבקש להפנות את תשומת לב ועדה נכבדה זו, לעובדה שעיקר מאזיני שידורי רדיו רק"ע בשפה הרוסית הם אנשים מבוגרים, רובם ניצולי שואה, שעבורם שידורי רדיו רק"ע הם החלון היחיד שלהם למה שקורה בישראל ובעולם.
אברהם נגוסה: מרביתם לא יודעים להשתמש במחשב, כדי לקרוא ולהאזין לחדשות, או שאין להם מספיק כסף לרכישת טלויזיה ששם יש הרבה ערוצי חדשות וערוצים בשפה הרוסית.
אברהם נגוסה: בבקשה, קחו זאת לתשומת לבכם, זה מאוד חשוב עבורם.
אברהם נגוסה: מדובר בשנותיהם האחרונות, יכול להיות 10 שנים או 15 שנים ואז הם הולכים מאיתנו.
אברהם נגוסה: זו הנקודה שרציתי להביא בפניכם.
אברהם נגוסה: אדוני המנהל.
<שמעון אלקבץ: נשמעו כאן לא מעט דברים ואני אשתדל להשתדל בקצרה לכל אחת ואחת מהנקודות.
<שמעון אלקבץ: אני רוצה להתחבר לסירה הרעועה בלב ים ולסערה עליה דיבר אלכסנדר.
<שמעון אלקבץ: לאורך כל תשעת החודשים שאני נמצא בתפקידי, אני השתמשתי בשיחות שלי עם העובדים בביטוי מאוד ברור, שתחנות קול ישראל הן האנייה ששום מגדלור ברמה העיתונאית וברמה הציבורית לא יכול להיות דומה למה שאנשי קול ישראל עושים.
<שמעון אלקבץ: אין לזה אח ורע גם לא ב-BBC שגם לו יש המון מוניטין במשך הרבה מאוד שנים.
<שמעון אלקבץ: אניית השידור הגדולה הזאת שנקראת קול ישראל מירושלים נולדה לפני שמונים שנים ותמשיך עוד הרבה מאוד שנים.
<שמעון אלקבץ: אנחנו לא נאפשר לאף אחד לפגוע בפס הקול של מדינת ישראל.
<שמעון אלקבץ: אלה דברים שאמרתי בצורה מאוד ברורה והתחברתי לדברים של חברת הכנסת טלי פלוסקוב כי את אותם דברים בדיוק השמעתי לפני מספר ימים במפגש עם מאה מהעובדים שלי בהלני.
<שמעון אלקבץ: אין תחליף וגם לא יהיה תחליף למה שאנחנו עושים בתחנות קול ישראל מעבר לעובדה שהן תחנות מצליחות.
<שמעון אלקבץ: התכלית של השידור הציבורי היא לתת כתף ולתת תמיכה גם במקומות בהם אין הצלחה ויש כשל שוק.
<שמעון אלקבץ: הרי אני בא מתחנות הרדיו האזוריות ואנחנו גרים באותה עיר, חברת הכנסת סופה לנדבר.
<שמעון אלקבץ: רדיו דרום 101-5 או רדיו דרום עצמו, אני יודע שמה שמעניין את תחנות הרדיו המסחריות, וזה בסדר כי זאת תכליתן, זאת השורה התחתונה, מעבר להיותן תחנות שמשקפות את מה שמתרחש באזור מגוריהן, זה גם המרכיב הכספי.
<שמעון אלקבץ: אצלנו אנחנו גם מייצרים הכנסות ברמה מעוררת כבוד משום שאני לא מכיר אף תחנת רדיו שעושה את זה, וגם הצלחה במספר המאזינים.
<שמעון אלקבץ: אני רוצה שתבינו שמדובר במיליון ו-650 אלף מאזינים בכל יום שמאזינים לתחנות שלנו, לרשתות קול המוזיקה, לרשת א', לרשת ב'.
<קריאה: כולל חוץ לארץ?
<שמעון אלקבץ: לא כולל חוץ לארץ.
<שמעון אלקבץ: ה-TGI לא בוחן את סקרי ההאזנה ואת אחוזי ההאזנה בחוץ לארץ.
<שמעון אלקבץ: רק לרשת ב' לבד מאזינים קרוב למיליון ו-60 אלף מאזינים.
<שמעון אלקבץ: הגורם של אי הוודאות שעבר כחוט השני כאן לאורך כל הדוברים, הוא לא מנת חלקה רק של תחנת רשת רק"ע ואנשי רק"ע.
<שמעון אלקבץ: מרכיב אי הוודאות מרחף מעל כל עובדי רשות השידור.
<שמעון אלקבץ: כל הזמן, מהרגע הראשון שבאתי, אמרתי שאנחנו חייבים לנטרל את אי הוודאות הזאת לוודאות כדי שאם אנחנו נרכין ראש ואנחנו נוותר על כן אדוני, מה יש לך להגיב, כן גברתי, מה תרצי לומר – הקובייה הזאת עם הלוגו של קול ישראל, אם אנחנו נוותר על זה, אנחנו מאבדים רלוונטיות וזה לא משנה מה אנחנו נגיד כי לא ירצו אותנו.
<שמעון אלקבץ: לאורך כל החודשים האחרונים, למרות כל הקשיים - ואותו חירוף נפש שמדבר עליו אלכסנדר קיים בכל הרשתות שלנו - כולם עובדים בתת עובדים, כולם עובדים בתת תנאים.
<שמעון אלקבץ: כולם.
<שמעון אלקבץ: אין אחד שאני יכול להגיד שיושב על איזה כיסא מזהב ושאר האנשים עובדים בתנאי עבדות.
<שמעון אלקבץ: מה שקרה הוא - ואני אומר את זה בצניעות הכי גדולה – אנחנו פתחנו את הדלתות.
<שמעון אלקבץ: אנחנו אפשרנו שיתוף בין התחנות, הכרה וחיבור של האנשים כך שאנשים יודעים בדיוק מה החברים שלהם בתחנות האחרות עושים.
<שמעון אלקבץ: העובדה שאנחנו מפצלים בין התחנות, זה משהו שאפשר היה לעשות אותו לפני שנים רבות.
<שמעון אלקבץ: רשות השידור – ואני אומר את זה בצער רב – שילמה הרבה מאוד כסף למשרד התקשורת בגין התדרים - התדרים היו קיימים – ואנחנו תרגמנו את זה למשהו שהוא פשוט זועק לשמים.
<שמעון אלקבץ: השידור יהיה שידור עצמאי ואנחנו נגדיל את השעות.
<שמעון אלקבץ: לגבי המרכיב של השכר.
<שמעון אלקבץ: אני הגעתי ברמה של חוק שחוקק ואני בעצם מינוי של המפרק.
<שמעון אלקבץ: אין לי השפעה, לא על רמת השכר של העובדים שלי, לא על רמת הבונוסים שלהם – בסוגריים, אין בונוסים – לא על רמת התגמול, לא לטוב ולא לרע.
<שמעון אלקבץ: אחד הדברים שאני יכול לעשות ואני עושה זה שאני חותם מדי חודש על מספר לא יאמן של שעות, על 24 אלף ו-400 שעות נוספות לעובדים שלנו.
<שמעון אלקבץ: יש לנו 470 עובדים בכל תחנות קול ישראל ואני חותם על 24,400 שעות נוספות.
סופה לנדבר: כמה עובדים יש בסך הכול?
<שמעון אלקבץ: 470 בעשר רשתות.
טלי פלוסקוב: בסמכותך לפטר?
<שמעון אלקבץ: החוק לא מאפשר לי לפטר.
<שמעון אלקבץ: אני גם רוצה לומר כאן בצורה מאוד ברורה – ואגב, אמרתי את הדברים האלה לעובדים שלי מהרגע הראשון שהגעתי ואני חוזר ואומר אותם בכל הזדמנות – שני דברים.
<שמעון אלקבץ: האחד, אני לא אאפשר פגיעה בעובדים שלי, לא בתנאי השכר שלהם, לא בתנאי ההעסקה שלהם, לא בתנאי העבודה שלהם.
<שמעון אלקבץ: אני לא אאפשר פגיעה.
<שמעון אלקבץ: הדבר השני, אני לא מביא אנשים מבחוץ.
<שמעון אלקבץ: אני מנהל בפועל גם את רשת ב', יש לי מנהלים שמנהלים גם את קול המוזיקה וגם את המחלקה לקריינים, גם את רשת ג' וגם את 88.
<שמעון אלקבץ: כתבים עושים עבודה של עריכה, עורכים כותבים, כולם עושים הכול כי כולם נרתמים למאמץ.
<שמעון אלקבץ: אנחנו במלחמה על הבית.
<שמעון אלקבץ: אין לנו אופציה אחרת.
<שמעון אלקבץ: החוק לא מאפשר לי להוסיף עובד אחד.
<שמעון אלקבץ: מה שאנחנו כן עושים, בשיחות לא שיחות, במאמצים של שכנועים מול האוצר כדי להביא במקום טכנאי שפורש עוד עובד שנקרא עובד שישי-שבת, שעובד רק בשישי-שבת.
<שמעון אלקבץ: את אותם עובדים שנכנסו לשישי-שבת הגדלנו במאמץ מאוד גדול - אני מדבר על טכנאים – כדי שנוכל לשדר.
<שמעון אלקבץ: אם תשאלו אותי אם אין לי מספיק טכנאים.
<שמעון אלקבץ: יש לרשות השידור ולתחנות קול ישראל מספיק טכנאים.
<שמעון אלקבץ: יש 77 טכנאים מבצעיים שיושבים מאחורי הקונסולה ומעבירים שידור ויש עוד משהו כמו שלושים טכנאים שנמצאים בתפקידים נוספים כמו מפקחים, אנשי בדק וכולי.
<שמעון אלקבץ: ההסכמים שהם נמצאים תחתם וכפופים אליהם הם הסכמים שפשוט לא מאפשרים להם לצאת מהאולפן ולאפשר לצורך העניין למגיש שמגיש מוזיקה בשעה 11:00 בלילה ברשת 88FM והוא מסוגל ויודע לעשות את זה, כדי שאותו טכנאי יוכל ללכת הביתה, לנוח, להיות עם ילדיו ועם משפחתו, לא להיפגע בשכר, לא להיפגע בתנאי העבודה שלו ולחזור למחרת לפתוח לי את האולפנים ב-5:00 בבוקר כי אני בתחרות קשה מאוד ומורכבת מאוד.
<שמעון אלקבץ: זה לא קורה ואין לי טענות אליהם משום שהם כפופים להסכמים.
<שמעון אלקבץ: לכן אני רוצה להאמין ולקוות שכאשר יוחל החוק, אנחנו נוכל להביא לא רק בשורה אלא שתפיסת הניהול תשתנה ושאנחנו נוכל להביא לידי ביטוי את היכולות שלנו.
סופה לנדבר: אתה אומר שאתה לא משנה את התנאים, זאת אומרת, אתה לא מחמיר את התנאים אבל באופן טבעי מה שקרה ברדיו רק"ע, במקום מאה פלוס עובדים, יש 27 עובדים ואיך הם יכולים להחזיק את השידורים?
<שמעון אלקבץ: גם בשנת 2000 עבדו 36.
<שמעון אלקבץ: אנחנו נמצאים היום עם 26 עובדים, אבל נכון.
<שמעון אלקבץ: אם בשנתיים האחרונות פרשו 11 עובדים ברק"ע ומתוכם חמישה בשפה הרוסית, ובשנה האחרונה פרשו שמונה מרק"ע ומתוכם ארבעה בשפה הרוסית, זאת פגיעה מהותית.
<שמעון אלקבץ: ברור.
טלי פלוסקוב: אתה לא יכול לקבל במקומם עובדים אחרים.
<שמעון אלקבץ: אני לא יכול לגייס אחרים.
טלי פלוסקוב: ובתאגיד החדש?
<שמעון אלקבץ: בתאגיד החדש, כן.
<שמעון אלקבץ: מה אני כן עושה.
<שמעון אלקבץ: אני פשוט מנסה לפתור את כל הבעיות.
<שמעון אלקבץ: אנחנו מגייסים פנסיונרים.
<שמעון אלקבץ: אגב, עובדים שפרשו בתנאים מועדפים, 64 ו-11 חודשים וקיבלו תנאים מועדפים, אני לא יכול להחזיר אותם למרות שהם אומרים לי שהם יתנדבו.
<שמעון אלקבץ: רק פנסיונרים שפרשו בגיל 67.
<שמעון אלקבץ: קול המוזיקה משדר עכשיו בכפר בלום, כל הטכנאים והשדרנים שלי, חיותה דביר, הייתי שם וביקרתי אותם, הם כולם פנסיונרים.
<שמעון אלקבץ: החזרתי פנסיונרים לשידורי החדשות בקול ישראל.
<שמעון אלקבץ: ליאורה גושן חזרה, יצחק איתן חזר.
<שמעון אלקבץ: החזרנו אנשים כי גם הם חלק מפסקול של מדינה וגם משום שזה הפתרון היחיד שאני יכול לעשות.
טלי פלוסקוב: האם יש איזשהו פתרון כי אם אנחנו מדברים על חודש ספטמבר, אנחנו מבינים שמתוך 27 עובדים יישארו 24 עובדים.
טלי פלוסקוב: ומה אז?
<שמעון אלקבץ: אני אומר שהפתרונות לא נמצאים רק אצלי.
<שמעון אלקבץ: אני יודע שוועדת הכלכלה מלווה את הנושא והיא במעקב צמוד.
<שמעון אלקבץ: במידה וייכנסו לתוקף התיקונים שעברו בוועדת שרים לענייני חקיקה, הסמכויות של המנכ"ל הזמני אלדד קובלנץ יהיו כאלה שהוא יוכל לאפשר עד 400 עובדים.
<שמעון אלקבץ: אני לא יודע להגיד לך כמה מתוך העובדים האלה הם לתחנות קול ישראל.
<שמעון אלקבץ: זה עדיין מוקדם כי עדיין לא ישבנו על זה.
<שמעון אלקבץ: אני יכול להגיד לך דבר אחד ברור ומוחלט והוא שאני חושב שאנחנו נמצאים בימים קשים, בימים לא פשוטים.
<שמעון אלקבץ: את הרי היית עיתונאית ושידרת ממקומות הכי מסוכנים.
<שמעון אלקבץ: אני אומר לך שלא יקרה שם דבר רע לתחנות קול ישראל.
<שמעון אלקבץ: לא יקרה.
<שמעון אלקבץ: אנחנו נעבור גם את התקופה הקשה הזאת.
טלי פלוסקוב: בעזרת השם.
טלי פלוסקוב: זה מה שהאנשים האלה היו צריכים לשמוע.
<שמעון אלקבץ: האנשים האלה, אני מתנצל, שמעו את הדברים האלה מפי באותו טון ובאותה עוצמה כל הזמן.
<שמעון אלקבץ: המנהלים שלי, העובדים שלי, שמעו את הדברים בכל הזדמנות שיש.
<שמעון אלקבץ: הם שמעו את אותם הדברים שאני אומר עכשיו.
טלי פלוסקוב: כמה פיטורים יש עוד בדרך?
טלי פלוסקוב: אתה עצרת אותם?
<שמעון אלקבץ: אין פיטורים.
אברהם נגוסה: תתייחס לשני עובדים בשפה האמהרית.
אברהם נגוסה: שני עובדים שפרשו בגלל גילם אבל אף אחד לא הגיע במקומם.
<שמעון אלקבץ: נכון.
<שמעון אלקבץ: אני לא יכול.
<שמעון אלקבץ: האוצר לא מאפשר לי.
אברהם נגוסה: הם לוקחים את התקן?
<שמעון אלקבץ: לא רק שאין תקן אלא שמבחינתם הרשות נסגרת.
טלי פלוסקוב: הרשות נסגרת בסוף ספטמבר.
טלי פלוסקוב: כל מה שיהיה חדש, יהיה עם תאגיד חדש שעדיין לא קם ולכן האנשים האלה חיים באי ודאות.
סופה לנדבר: מה יהיו התנאים הסוציאליים בתאגיד החדש?
<שמעון אלקבץ: בתחנות קול ישראל עובדים 470 עובדים.
<שמעון אלקבץ: העובדים הללו מחולקים להרבה מאוד רבדים במונחי ההעסקה שלהם אגב, לא נחשפתי בכל תשעת חודשי עבודתי להסכמי שכר של עובדים ברמה האישית אלא רק על פי מה שביקשתי, אבל אני יכול להגיד שאי אפשר לעשות השוואה בין העובדים משום שחלק מהעובדים שייך למערך העיתונאי, חלק מהעובדים שייך למערך של המינהלתי המשולב, חלק מהעובדים שייך להפקה העיתונאית.