GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איציק אוחנה: בתפיסה אני תומך ומטפל, אני לא אמור לנצח לספור אתכם כעולים, לכאורה, או שלא לכאורה, ולכן אני אומר שאנחנו נשמח, רק יש לנו סייג אחד מאוד מהותי והוא חשוב, באשר ליוצאי אתיופיה.
<איציק אוחנה: אנחנו בתפיסתנו כל עוד המקל הועבר, כמו במרוץ שליחים, יסלחו לי, ולא כי אני אוהב את האולימפיאדה יותר, עד שהמקל לא עבר ומישהו אחז אותו בידיו וניתנו כל המעטפות והמענים אין משחררים את המקל.
<איציק אוחנה: קרי, אני לא הייתי רוצה, הגם שאני אומר שיש דעות, כמו בכל עדה ובכל קבוצה, לכאן ולכאן, אני לא הייתי רוצה ובטח אתם, אני חושב, לא הייתם רוצים, שמה שנקרא זה לא ייקח וזה יעזוב ונישאר באמצע תקועים.
<איציק אוחנה: לכן אנחנו חושבים שכדי לקדם ולשלב ולהמשיך לתת את המלגות, ואני חושב שההשכלה הגבוהה היא ה- אם לא הקפיצה הגדולה ביותר, כמובן תעסוקה ושאר הדברים, אבל אם לא הקפיצה הגדולה ביותר בהיבט של השילוב והאינטגרציה וההתקדמות.
<איציק אוחנה: מה שאני מנסה להגיד בשורה התחתונה, אנחנו נשמח, פנו גם יושב ראש אגודת הסטודנטים ופנו כל מיני גופים ואמרנו, ידידינו היקרים, יש פה היבטים פדגוגיים וכל מיני כאלה שאני קטונתי ואני מקבל אותם בחלק גדול מהאמירות שלך, אבל אני אומר שעד שלא לקחו ובנו תכנית מלאה וסגורה שנותנת מענה לשתי האוכלוסיות בקטגוריות שהגדרתי אין אנחנו עוזבים ואומרים 'אין, מפסיקים'.
<איציק אוחנה: לכאורה יודע אדוני היושב ראש שלנו קל מאוד, אפשר להגיד, רבותינו, אלה התקציבים, שחררו אותנו מהאחריות, לכאורה, לא, בעת הזו, בהזדמנות הזו ותכנית של דרך חדשה ועוד הרבה גופים, זה בדיוק לא המקום, בטח לא במקום הזה, להוריד רגל מהגז או להמשיך לטפל, ואתה יודע בדיוק מה המינהל נותן.
<איציק אוחנה: כמובן אני לא מתכוון לעשות פה, לא תחרות ולא השוואה ביני לבין המל"ג, לכל אחד יש את עקרונותיו.
<איציק אוחנה: לכן בעניין הזה זו העמדה של המשרד.
<איציק אוחנה: הוגדרו קריטריונים, אדוני היושב ראש, והוא מכיר אותם, גם בהיבטים של גיל, אני חושב שהם מאוד מאוד גמישים, של תואר ראשון עד גיל 27 ותואר שני עד גיל 40 - - -
<קריאה: זה לא נכון, תואר שני זה עד גיל 28.
<איציק אוחנה: תואר ראשון זה עד גיל 28 ותואר שני זה עד גיל 40, שזה נראה לי נותן באמת כברת דרך מרחיבה ולא כי מישהו רוצה להקשות.
<איציק אוחנה: ברשותכם, אני אעביר את זה לאורית.
<אורית מור סלע: קצת להוסיף על הנתונים שצח אמר.
<אורית מור סלע: מדברים על הבחנה בין סטודנטים יוצאי אתיופיה עד 15 שנה, מעל 15 שנה, אז קצת לתת נתונים, אנחנו מדברים היום על קרוב ל-40% מכלל מטופלי מינהל הסטודנטים מכלל העולם הם היום יוצאי אתיופיה.
<אורית מור סלע: מבין יוצאי אתיופיה אנחנו היום יודעים להגיד ש-85% הם אכן מעל 15 שנים בארץ.
<אורית מור סלע: זאת אומרת מרב הצעירים שהיום אנחנו מטפלים בהם נמצאים מעל 15 שנה בארץ, זאת אומרת מרבית חייהם, כמו שאתה אומר, היו פה בתיכון, צבא וכו'.
<אורית מור סלע: מספר ילידי ישראל הולך וגדל, בשנה הקודמת היו לנו קרוב ל-700 סטודנטים בני העדה ילידי הארץ, בשנה הנוכחית קרוב ל-800.
<אורית מור סלע: זאת אומרת המספרים בעלייה.
<אורית מור סלע: זאת אומרת זה ברור, במקביל לירידה בצעירים שהם עולים או ילידי אתיופיה אנחנו רואים עלייה גדולה במספר ילידי ישראל, וזה ברור כי זאת האוכלוסייה.
<אורית מור סלע: אנחנו רואים גם עלייה במספרים של תואר שני, למעלה מ-200 סטודנטים, קרוב ל-230 סטודנטים מקבלים סיוע לתואר שני.
<אורית מור סלע: מיותר לציין פה, וזו החלטה נכונה, אנחנו עומדים מאחוריה, שיוצאי אתיופיה מקבלים גם לתואר ראשון וגם לתואר שני, גם לימודי תעודה לאחר תואר, בשונה באופן מובהק מהסיוע שאנחנו מעניקים לעולים אחרים.
<אורית מור סלע: אני יכולה להגיד דבר נוסף, כמו שאמרתי קודם, יוצאי אתיופיה מהווים כ-40% מכלל מטופלי המינהל, אבל מבחינת שירותי מעטפת, שכוללים סיוע אקדמי, ייעוץ, תמיכה, עובדים סוציאליים, פעילות גיבוש, שיעורי עזר, פעילות חברתית, הם קרוב ל-60% מימוש, ניצול, וגם זה, זה אומר שזה נכון, זאת הפעולה שאנחנו חושבים לנכון להשקיע.
<אורית מור סלע: אז כמובן תמיד אפשר להגיד שזה אולי לא מספיק, או לא מתאים, נדמה לי שאנחנו עושים את המרב שאנחנו יכולים לטובת האוכלוסייה.
<אורית מור סלע: אני חושבת שהתקבלה פה החלטה מאוד נכונה לסייע במובהק בנהלים רחבים, בסיוע מורחב, זו החלטה נכונה ואני חושבת שרק מגיע הרבה הערכה למשרד שמלווה כל כך הרבה שנים את בני העדה.
<אורית מור סלע: והחלטות ייפלו, כמו שאיציק אמר.
<אורית מור סלע: ברגע שתתקבל החלטה שגוף אחר לוקח את הסיוע על כל המהות שלו, זה לא רק מלגות, זה כמו שאתה אמרת, זה ליווי, זה סיוע, זה ייצוג הולם, אם משרד אחר ייקח את זה, אז אנחנו נעשה העברה מסודרת.
<אורית מור סלע: כל עוד שזה לא מתקיים אז אנחנו מחזירים במטרה ובאחריות שלשמה אנחנו קיימים.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמח לשמוע מנציג או נציגת מל"ג בנושא.
<יעל סימן טוב כהן: שלום, צהריים טובים.
<יעל סימן טוב כהן: כמו שנאמר עד עכשיו, הגוף שהוסמך על ידי המדינה לטפל בסטודנטים יוצאי אתיופיה ועושה את זה במשך שנים רבות הוא מינהל הסטודנטים במשרד הקליטה.
<יעל סימן טוב כהן: לפיכך וכדי להימנע מכפל סמכויות ומכפל תקצוב המועצה להשכלה גבוהה לא מטפלת בנושא זה.
<יעל סימן טוב כהן: עם זאת ות"ת מתקצבת תלמידים יוצאי אתיופיה במכינות הקדם אקדמיות, שם באמת מינהל הסטודנטים לא נמצא, גם מימון שכר לימוד לתלמידים שמוגדרים ראויים לסיוע, לתלמידים שעומדים במבחנים סוציו אקונומיים, וגם מעטפת לסטודנטים יוצאי אתיופיה במכינות, מעטפת שכוללת תגבור לימודי, חונכויות, מימון מעונות, שכר דירה, מימון קורס פסיכומטרי וכו'.
<יעל סימן טוב כהן: אני רוצה רק להשיב לדובר הראשון, שטען שהנושא לא מעניין את מל"ג.
<יעל סימן טוב כהן: אז חלילה, המל"ג מעולם לא טען שהנושא לא מעניין אותו, הנושא הזה ראוי וחשוב מאין כמוהו, לא נעשתה פנייה לוות"ת-מל"ג בשנים האחרונות בנושא הזה.
<יעל סימן טוב כהן: ככל שתיעשה פנייה לוות"ת-מל"ג ובתיאום עם מינהל הסטודנטים להעביר את הטיפול בנושא לוות"ת-מל"ג הנושא ייבחן על ידי הגופים המנהלים של ות"ת ומל"ג ואני מאמינה שיישקל לחיוב.
<יעל סימן טוב כהן: נכון להיום לא קיבלנו שום פנייה רשמית בנושא הזה מהגופים המוסמכים לכך.
אברהם נגוסה: אני רוצה לעשות הבהרה בנושא הזה.
אברהם נגוסה: כמובן שברור שבעניין הכפילויות של תקציבים זה ברור לנו, אבל יחד עם זאת בעניין כל מיני תנאים שאוכלוסיות אחרות מקבלות, כמו הגמשת קריטריונים, לתת אפשרות להתקדם ולהשתלב יותר בחוגים יותר מדעיים וטכנולוגיים, וגם כמובן אם יש מלגות שנותנים לאחרים, זה כמובן מבורך, אבל יחד עם זאת מה המועצה להשכלה גבוהה יכולה לתרום ולעשות בעניין של ייצוג הולם והגמשת קריטריונים לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: נעזוב את העניין של שכר לימוד.
<יעל סימן טוב כהן: קודם כל הנושא של הגמשת קריטריונים הוא בסמכות המוסדות להשכלה גבוהה.
<יעל סימן טוב כהן: אתם מדברים על תנאי קבלה ללימודים אקדמיים.
<יעל סימן טוב כהן: המל"ג לא מתערב בסמכות הזאת של המוסדות.
<יעל סימן טוב כהן: לגבי ייצוג הולם במגוון מקצועות לימוד, אנחנו עוסקים בזה באמת במגזר הערבי ובמגזר החרדי, שאלה שני דגלים שהניפה המועצה להשכלה גבוהה בחומש הקודם והמל"ג פיתחה מערכי מלגות למגזרים הללו שנועדו בין היתר לעודד כניסה למקצועות לימוד שבהם יש כיום תת ייצוג לאוכלוסיות הללו.
<ג'ג'או בימרו: לנו יש ייצוג שם?
<יעל סימן טוב כהן: על זה דיברנו קודם.
<יעל סימן טוב כהן: אין כיום - - - הגוף שהוסמך על ידי המדינה לטפל בסטודנטים יוצאי אתיופיה הוא - - -
אברהם נגוסה: השאלה פה - - -
<יעל סימן טוב כהן: אני דיברתי על היבט כלכלי, על מלגות.
<קריאה: הייצוג במקצועות ובתחומים השונים, על זה מדברים.
אברהם נגוסה: כן, בתחום הזה.
אברהם נגוסה: כמו שאתם דואגים, בצדק, אנחנו מברכים על זה, לייצוג הולם, אם מדובר באוכלוסייה הערבית או האוכלוסייה החרדית, כמו שאתם עושים, האם אתם יכולים לעשות גם בנושא האוכלוסייה האתיופית?
אברהם נגוסה: תעזבי את העניין הכלכלי.
<יעל סימן טוב כהן: אבל הדרך שלנו לתמרץ את הנושא הזה היא דווקא במישור הכלכלי, היא דרך מערכי מלגות.
<אורנן פודם: אם אפשר, אדוני היושב ראש, אני אפרט טיפה.
<אורנן פודם: האופציה שלנו באמת להתערב בייצוג בין המחלקות השונות, כמו למשל לכוון להנדסה ולמדעים, הוא רק דרך שכר הלימוד באוכלוסיות השונות, גם אם זה אצל החרדים וגם אם זה אצל הערבים.
<אורנן פודם: אני לא בטוח שפה כדאי להשוות את התנאים, כי למשל במגזר הערבי אנחנו נותנים מלגות העדפה רק למי שלומד מדעים.
<אורנן פודם: מי שלומד מדעי החברה, הסיכוי שלו לקבל מלגה הוא מאוד נמוך, ובמגזר האתיופי כולם מקבלים מלגות.
<אורנן פודם: כך שאני לא בטוח שכדאי להשוות את התנאים.
<אורנן פודם: גם במגזר החרדי, אין דבר כזה שכר לימוד מלא, יש הלוואה עומדת, שמי שלומד מדעים יצטרך להחזיר רק 30% ומי שלומד מדעי החברה יצטרך להחזיר 60%.
<אורנן פודם: אני לא בטוח שלהשוות פה את התנאים זה יהיה לטובתנו.
<אורנן פודם: חשוב לראות למה אנחנו רוצים להשוות ולמה לא.
<אורנן פודם: אני מסכים שיש הרבה דברים שאפשר ללמוד מהתכניות של החרדים והערבים.
<אורנן פודם: בתכנית של הערבים, לדוגמה, יש התערבות כבר משלב התיכונים ויש נגיעות בסגל ואלה שני מקומות שאני חושב שראוי שיהיה פתרון ותכנית כוללת, אבל בנושא הזה של תחומי לימוד כאלה ואחרים, האופציה היחידה שלנו להתערב היא רק דרך לתמרץ את הסטודנט עצמו ולא ישירות מול המוסד להגיד לו תקבל יותר כאלה ויותר אחרים.
<אורנן פודם: זו באמת אוטונומיה של המוסדות ושם ממש אסור לנו ולא כדאי להתערב למוסדות.
<אורנן פודם: לכל מוסד יש אופציה של החרגה מסוימת בתנאי הקבלה.
<אורנן פודם: המל"ג מאשרת את תנאי הקבלה של כל תכנית לימוד כפי שהמוסד המליץ, אבל היא כן משאירה להם 10% החרגה.
<אורנן פודם: כך שההיבט של להחריג קריטריונים בתנאי קבלה זה באמת יותר אצל המוסדות.
<אורנן פודם: לתמרץ את הסטודנט עצמו ללכת דווקא למדעי המחשב ולא למדעי הרוח, כי שם יש יותר עבודה, זה אנחנו כן עושים באמצעות מלגות לשכר לימוד, כך שפה פחות מתאפשר לנו.
אברהם נגוסה: מה אתם מתכוונים לעשות בעניין השיעור של הסטודנטים האתיופים במכינות הקדם אקדמיות?
<אורנן פודם: יש את הנושא של המעטפת, שדווקא שם התמיכה של שכר לימוד ומעטפת היא יחסית גבוהה לעומת אוכלוסיות אחרות.
<אורנן פודם: הם האוכלוסייה שמשקיעים בהם במעטפת במכינות.
אברהם נגוסה: אתה יכול לנקוב במספרים?
<אורנן פודם: זה 6,100, כמו שצח אמר, זה עד 6,100 לסטודנט, שבהתאם למכינה או לסטודנט הם יכולים לנצל את זה או למעונות, או לנסיעות, שיעורי עזר וכדומה וכדומה.
<יעל סימן טוב כהן: מה שכן, הנושא של הירידה בשיעור ההשתתפות של הסטודנטים האתיופים במכינות הוא באמת נושא מטריד ומדאיג ואנחנו נבחן אותו.
<דוד מהרט: אנחנו יודעים למה זה ירד.
<קריאה: מה נעשה מאז דוח מבקר המדינה שבדק את זה ב-2013?
<דוד מהרט: אתם יודעים, מאז שהמכינות עברו מאיפה שהן היו, לאיזה שהוא מקום בלתי ידוע - - -
<זיוה מקונן-דגו: לא, זה ידוע - - -
<דוד מהרט: בסדר, כשיגיע התור נדבר.
אברהם נגוסה: סיימתם, או שאתם רוצים להמשיך?
<יעל סימן טוב כהן: סיימנו.
אברהם נגוסה: בואו נשמע את דוד מהרט, מנהל מרכז ההיגוי של יוצאי אתיופיה.
<דוד מהרט: ראשית אני רוצה להגיד באמת לחברי, הרצון של בני הקהילה שהחברה והמערכות יתייחסו אליהם כמו כל אדם הוא רצון מובן לי וכך צריך להיות.
<דוד מהרט: יחד עם זאת אני חושב שאם יש מהלכים והחלטות של המדינה שבאים לסייע לבני הקהילה אני חושב שלפני שאנחנו מדברים על לוותר על הזכויות האלה ובשם אלפי סטודנטים ומדובר במיליוני שקלים, צריך לבחון טוב טוב את האלטרנטיבות.
<דוד מהרט: אני חושב שהעובדה שמינהל הסטודנטים מעניק מלגות ודמי קיום כולל לילידי הארץ, אני אומר לך, כולל הילדים שלי, הילדות שלי מקבלות, אני לא חושב שיש למישהו זכות לבוא ולדבר פה בשמן או לוותר על הזכות הזו.
<דוד מהרט: אני גם רוצה להגיד, אנחנו מתבלבלים בין תכניות מתייגות לתכניות לא מתייגות.
<דוד מהרט: זה כסף שבא לחשבון הבא, זה לא כיתה באוניברסיטה או במכללה שאומרים 'אתם אתיופים, אתם שייכים למינהל הסטודנטים ואנחנו נלמד אתכם לבד'.
<דוד מהרט: לכן זו זכות חשובה שאסור לנו לוותר עליה.
<דוד מהרט: יחד עם זאת אם המועצה להשכלה גבוהה בתחום האקדמי יש לה מה לעשות והיא צריכה לעשות והיא צריכה לסייע, צריך למצוא את שיתוף הפעולה בין הגורם, מינהל הסטודנטים שתומך כלכלית, לבין הגורם האמון על הצד האקדמי.
<דוד מהרט: צריך למצוא את הדרך לשתף פעולה.
<דוד מהרט: אבל להגיד שאנחנו רוצים לוותר על הסיוע של מינהל הסטודנטים, כשמדובר בהיקפים כספיים גדולים, אני חושב שאסור לנו לעשות את זה, בטח לא לפני שעושים למידה מעמיקה.
<דוד מהרט: זו נקודה אחת.
<דוד מהרט: נקודה שנייה, אני ברשותך רוצה קצת לפתוח, השכלה גבוהה בעיניי היא קצת יותר רחבה, לכן אני רוצה להגיד, תראה, אני שייך וקשור למשרד החינוך, קודם כל כמות בני הקהילה שמוציאים תעודות בגרות, שמקבלים תעודת בגרות בכלל ומקבלים תעודת בגרות איכותית, הוא עדיין נמוך, כפי שצחי הציג אותו ואני חושב שיש פה הרבה מה לעשות, כי בסופו של דבר לאיזה מחלקה תגיע באוניברסיטה נקבע על ידי שני מרכיבים, איכות הבגרות והמבחנים הפסיכומטריים.
<דוד מהרט: אני חושב שלמוסדות להשכלה גבוהה יש הרבה מה לעשות.
<דוד מהרט: בתחום של המבחנים הפסיכומטריים, של המבחנים האלה, מפלים לרעה אוכלוסיות רבות בחברה הישראלית ובכללם את בני הקהילה.
<דוד מהרט: הדבר השלישי הוא נושא של מכינות קדם אקדמיות.
<דוד מהרט: אני רוצה כבר להגיד מהתחלה, שלא יישמע כאילו שיש פה איזה שהוא ניגוד עניינים, אני במרכז ההיגוי עובד במסגרת האגודה לקידום החינוך.
<דוד מהרט: אני סוגר סוגריים.
<דוד מהרט: המכינות הקדם אקדמיות במשך כ-40 שנה, נדמה לי, היו באגודה לקידום החינוך.
<דוד מהרט: משרד החינוך לךפני כ-5 6או 6 שנים הוציא את הפעילות הזו למכרז וזכה איזה שהוא גוף שנקרא מרמנט במכרז ואחר כך העניין הזה התגלגל לוות"ת ולכל מיני מקומות שאנחנו לא יודעים.
<דוד מהרט: היום אין פעילות של גיוס הסטודנטים יוצאי אתיופיה למכינות קדם אקדמיות באופן אקטיבי, אין כתובת ברורה כשצעיר או צעירה בן הקהילה אומר היום שהוא רוצה ללכת למכינה קדם אקדמית כדי, בין היתר, לתקן את מה שלא הצליחו במערכת החינוך מבחינת בגרות בכלל ובגרות איכותית.
<דוד מהרט: היום אין כתובת, הסיפור הזה הלך ונעלם איפה שהוא.
<דוד מהרט: אולי זה גם צריך להגיד שלפעמים הרצון להתמזג ולהיבלע בתוך הגופים הגדולים לפעמים גם מעלים אותנו, מעלים את הצרכים שלנו.
<דוד מהרט: אני חושב שצריך לראות איך מתקנים.
<דוד מהרט: אם היה דבר שהיה בצמיחה מתמדת זה היה אחוז או מספר הסטודנטים יוצאי אתיופיה במכינות קדם אקדמיות.
<דוד מהרט: אותי זה לא מעניין האם זה באגודה או במרמנט או באיזה שהוא, לא מעניין, אבל זו לא הנקודה, הנקודה היא שאני רוצה לראות שאחוז הסטודנטים יוצאי אתיופיה הולך וגדל וכל מי שמעוניין ורוצה ללמוד ילמד ושתהיה פעילות אקטיבית של עידוד סטודנטים יוצאי אתיופיה בתחום הזה.
<דוד מהרט: נקודה אחרונה שאני רוצה להגיד.
<דוד מהרט: אני חושב, אדוני היושב ראש, לדעתי היום חסרה תכנית מודולרית שמעודדת השכלה גבוהה בקרב בני הקהילה.
<דוד מהרט: אני לא רוצה לדבר על אוכלוסיות אחרות.
<דוד מהרט: מה הכוונה שלי?
<דוד מהרט: יש בבני הקהילה אוכלוסיות שונות, יש כאלה שהגיעו לארץ בגיל 17-18, יש כאלה שהגיעו בגיל 16, 15, לא הייתה להם הזדמנות לעשות את ההשכלה היסודית, יש כאלה שמכל מיני סיבות לא למדו, חסר היום גוף שאומר ככה, אני לוקח אוכלוסייה מסוימת שרוצה ללמוד ומהמקום שהיא נמצאת בה אני בונה תכנית שמזיזה קבוצה אחת מנקודה איי לנקודה בי, מנקודה בי, מי שרוצה ללכת לנקודה סי יכול להתקדם וכן הלאה.
<דוד מהרט: אגב, תכניות כאלה אני ראיתי בחוץ לארץ שקיימות והדבר הזה חסר.
<דוד מהרט: אני חושב שצריך ללכת על איזה שהיא תכנית רחבה שמעודדת בכלל את נושא ההשכלה הגבוהה ומאפשרת את נושא ההשכלה הגבוהה בקרב בני הקהילה.
<קריאה: מי צריך להוביל את התכנית הזאת, לדעתך?
<דוד מהרט: סליחה, אני חושב שצריך להחליט, או משרד החינוך, או המועצה להשכלה גבוהה, אני לא יודע, אבל מבחינתי הייתי רוצה שיהיה גוף שיגיד: אני מרכז את כל הנושא הזה, יבוא דוד עם חסר השכלה, או עם 11 שנות לימוד או בגרות חלקית, ואני בונה לו תכנית שאני מעביר אותו מחסר השכלה ל-11 שנות לימוד או 12 שנות לימוד ומ-12 שנות לימוד, אם ירצה להמשיך, אני בונה לו אפשרות של מכינה קדם אקדמית.
<דוד מהרט: אם יסיים את המכנה הקדם אקדמית וירצה ללכת להשכלה גבוהה, יש לו מסלול.
<דוד מהרט: כלומר איזה שהוא גורם שבונה תכנית מודולרית ושהוא מרכז אותה ושיש מסלול אחד שאתה נכנס בנקודה אחת ואתה יכול לצאת בתחנה האחרונה שזו התחנה החמישית, אבל אתה יכול לצאת גם בתחנה הראשונה או השנייה ועדיין תצא עם איזה שהיא תעודה שמקנה לך גם בעולם התעסוקה וגם כהורה לילדים בתחום בכלל של השכלה וכו' וכו'.
<דוד מהרט: כלומר צריך להסתכל על כל המכלול, החל מבית הספר היסודי עד השלבים המאוחרים יותר, איך אנחנו באמת מרחיבים את נושא רכישת ההשכלה הגבוהה בקרב בני הקהילה.
אברהם נגוסה: תודה, דוד.
אברהם נגוסה: אני אבקש מזיוה לחכות כי רעות אופיר צריכה לצאת.
<רעות אופיר: כן, אני מתנצלת, אני באמת צריכה לצאת.
<רעות אופיר: אני מייצגת את ועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות, ור"מ, ארגון הגג של יוצאי המכללות האקדמיות הציבורית.
<רעות אופיר: בהמשך לדברים שאמרת, דוד, בשיחות שקיימתי גם עם חלק מהנשיאים ורקטורים, באמת הסטודנט האתיופי, כשהוא מגיע לאקדמיה הוא מקבל את הסיוע ואת החונכות ממינהל הסטודנטים, אבל יש את העניין של ההגעה, של ההנגשה לאקדמיה.
<רעות אופיר: משיחות שגם קיימתי הבנתי שהנושא של הפסיכומטרי הוא חסם וכיום מקבלים ללא פסיכומטרי וללא תי"ל, כמובן עם בגרות, ובמידה שהבגרות חסרה אז עושים השלמות מתאימות במכינות או בקורסים במוסד הלימודי, אבל יכול להיות גם שיהיה נכון לפרסם בקרב אותם צעירים את העניין הזה של אין צורך בפסיכומטרי.
<רעות אופיר: אולי זה איזה שהוא חסם - - -
אברהם נגוסה: את מתכוונת לאוניברסיטאות?
<רעות אופיר: לא, אני מדברת על המכללות.
<רעות אופיר: זה ידוע שהמבחן הוא מוטה תרבותית וכבר נערכו על זה מחקרים, אני לא ארחיב עכשיו את הסוגיה הזאת, אבל יכול להיות שגם נכון יהיה לעורר בקרב ארגונים שעוסקים עם צעירים ומנגישים אותם לאקדמיה את העניין הזה של פסיכומטרי, כי אולי זה חסם שמונע מהם להגיע.
<רעות אופיר: דבר נוסף, הנושא של המכינות הקדם אקדמיות זה נושא מהותי, זה נושא שאנחנו מלווים אותו כבר כמה שנים בכל הנושא של הרפורמה במעבר לוות"ת.
<רעות אופיר: לא בכדי הזמנתי את זוהר אביטן, יו"ר ועד מנהלי המכינות, שיש לו המון ידע וניסיון בנושא ואף ישב בוועדות קודמות בנושא הזה.
<רעות אופיר: כאן לדעתנו באמת עיקר ההשקעה צריכה להיות בסטודנטים שמגיעים ושם זה גם האיתור הנכון לאותו סטודנט לאן הוא צריך להגיע ללמוד, לתת לו את ההכשרה המתאימה מבחינה לא רק אקדמית, אלא גם מבחינה של תמיכה נפשית, שהוא זוכה לה לפני שהוא נכנס לתואר הראשון.
<רעות אופיר: תודה.
אברהם נגוסה: זיו מקונן, מנכ"לית האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה.
<זיוה מקונן-דגו: האמת היא שזה מאוד מטריד אותי שפונים למל"ג כדי לקבל נתונים על סטודנטים יוצאי אתיופיה ואין נתונים ואין ידע, כשהמועצה להשכלה גבוהה היא האחראית לכל הסטודנטים בארץ.
<זיוה מקונן-דגו: אנחנו פנינו למל"ג, כאגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, כמוביל שינוי מדיניות, בקיץ שעבר ואמרנו 'תיקחו לפתחכם את הסוגיה של טיפול בסטודנטים יוצאי אתיופיה', כיוון שדוח מבקר המדינה מבקר בהחלט בצורה חריפה את ההתנהלות של מינהל הסטודנטים ובמיוחד חוסר המעקב שלו, שהוא לא יודע כמה בוגרים יש וכמה מסיימים את התואר הראשון.
<זיוה מקונן-דגו: מה שנאמר לנו שם זה שהם לא יכולים לקחת מיוזמתם, אלא מישהו צריך לוותר ולהעביר אותו.
<זיוה מקונן-דגו: אנחנו בתהליך מאוד משמעותי, גם בעקבות המחאה וגם התהליך שנעשה בשנה הקודמת, שבא ואומר שיוצאי אתיופיה רוצים לקבל טיפול בכל משרדי הממשלה לפי המשרדים והאגפים הרלוונטיים ולא להיות תלויים לנצח או העולים לנצח של משרד הקליטה.
<זיוה מקונן-דגו: בישיבה הקודמת, אדוני, כששר הקליטה נכח הוא ציין שלוותר על נכס זה מאוד מאוד קשה ולכן משרד הקליטה, אני מבינה, שמאוד מתקשה לוותר על הנכס הזה שנקרא יוצאי אתיופיה, אבל אני חושבת שהגיע הזמן - - -
אברהם נגוסה: לא, למען האמת, הוא דווקא אמר למרות שכל אחד לא מוותר בקלות על נכס אנחנו שמחים לוותר על זה ואז משרד הקליטה מוותר - - -
<זיוה מקונן-דגו: כן, מוותרים על הנכס.
אברהם נגוסה: לא, חוץ ממינהל הסטודנטים.
אברהם נגוסה: אז פה, במינהל הסטודנטים יש מחלוקת בקהילה ולא סוכם ולא נוגעים בזה בשלב הזה עד שתהיה הסכמה בתוך הקהילה.
<זיוה מקונן-דגו: סליחה, אדוני היושב ראש, האמת זה מאוד מאוד - - -
אברהם נגוסה: למען האמת אני מזכיר את הדברים.
<זיוה מקונן-דגו: הפרוטוקול קיים וכו', אני אומרת את הדברים שנאמרו על ידי השר ואפשר למצוא אותם.
<זיוה מקונן-דגו: מה שאני באה ומציינת הוא שהאחריות צריכה להיות אחריות מקצועית ולא האם האינטרס שלי, הדעה האישית שלי קובעת או לא קובעת.
<זיוה מקונן-דגו: אם יש גוף מקצועי שהוא הממונה על השכלה גבוהה במדינת ישראל, אז אני רוצה שהילדים שלי וגם הילדים שלך, דוד, יקבלו את הטיפול באותו גוף מקצועי - - -
<דוד מהרט: אבל הוא לא יטפל בהם.
<זיוה מקונן-דגו: אני חושבת שהגיע הזמן גם שאנחנו בתוך הקהילה, אלה שיכולים לשלם שכר לימוד לילדים שלהם ישלמו את שכר הלימוד, לנו זה ברור וידוע, שהאוכלוסייה הזאת, למרות שהיא אוכלוסייה עובדת, היא ברובה אוכלוסייה ענייה, הקריטריונים שלה הם לא יעברו - - - דוד, אני לא הפרעתי לך, אז אני מבקשת, כשאני מסיימת תוכל להגיב.
<זיוה מקונן-דגו: רוב האוכלוסייה היא אוכלוסייה ענייה והקריטריונים הסוציו אקונומיים שלה שמל"ג בודק אותם הם מתאימים לרוב יוצאי אתיופיה ואם יש צורך לתגבור נוסף או למענקים נוספים, כמו שהקימו קרן לאוכלוסייה הערבית במל"ג, שתוקם קרן שתוכל לתת ולהשלים אבל זה יהיה בפיקוח ובאחריות של מל"ג.
<זיוה מקונן-דגו: הדבר השני בנושא של המעטפת.
<זיוה מקונן-דגו: במעטפת ובמעקב, המל"ג יודעים לעשות את זה מצוין.
<זיוה מקונן-דגו: הם יודעים לתת סיוע ותגבור לימודי בתוך האוניברסיטאות והמכללות, זה משהו שניתן וסטודנטים יוצאי אתיופיה יכולים לקבל אותם.
<זיוה מקונן-דגו: לכן עוד פעם להחריג אותנו ולהשאיר אותנו באחריותו של משרד הקליטה זה לא אחראי וזה לא נכון.
<זיוה מקונן-דגו: אני חושבת שהייתה זעקה וצריך להעביר אותה למל"ג, שהוא הגוף המקצועי הבוחן.
<זיוה מקונן-דגו: אני מסכימה עם דוד כמובן שיש חסמים והחסמים הם ידועים, אבל לא הגיוני שעוד פעם, לאחר 30 שנה, נותנים למינהל הסטודנטים להמשיך לטפל בכל יוצאי אתיופיה.
<זיוה מקונן-דגו: תודה.
<חיים סעדון: אני חושב שיש לנו הרבה הערכה למה שעושה מינהל הסטודנטים.
אברהם נגוסה: אתה יכול להציג את עצמך לפרוטוקול?
<חיים סעדון: כן, שמי חיים סעדון ואני דיקן הלימודים האקדמיים באוניברסיטה הפתוחה.
<חיים סעדון: אני חושב שהבעיה כרגע של מי הסמכות לטפל בזה היא לא הבעיה, אני חושב שהבעיה היא בעיה של תקציבים שלא ניתנים.
<חיים סעדון: התקציבים שקיימים היום לדעתי לא מכסים אפילו חלק קטן מהבעיה של הטיפול ביוצאי אתיופיה.
<חיים סעדון: חלק מהדיון צריך להיות גם על הגדלת התקציבים.
<חיים סעדון: זה גם לא נכון, אני חושב שיש קצת צביעות בטענה שאם גוף אחד נותן כסף אז הגוף השני לא יכול לטפל.
<חיים סעדון: המל"ג מסייע לסטודנטים ערבים וחרדים, משרד החינוך נותן מלגות נוספות לסטודנטים חרדים באמצעות מרמנט ולסטודנטים ערבים.
<חיים סעדון: יש את הכפל הזה.
<חיים סעדון: תבדקי.
<חיים סעדון: אני יודע מה שאני אומר, אני מחלק את המלגות האלה, לפחות בתפקיד הקודם שלי חילקתי את המלגות.
<קריאה: הם לומדים במוסדות שלהם?
<חיים סעדון: לא, הם נותנים דרך מרמנט למוסדות.
<חיים סעדון: מה שאני אומר הוא מדויק במאה אחוז.
<חיים סעדון: אי אפשר להגיד שאם גוף אחד נותן השני לא נותן.
<חיים סעדון: הדבר הזה קיים וקיים בצורה משמעותית.
<חיים סעדון: יש היום בעיה, ואני מודע לה והיא כואבת לי, אני אומר את זה מתוך הכאב, של הנגישות והאפשרות של הסטודנטים יוצאי אתיופיה להיכנס להשכלה הגבוהה.
<חיים סעדון: האוניברסיטה הפתוחה היום נותנת פתרון לזה.
<חיים סעדון: לא בפסיכומטרי ולא בבגרות, ויש לנו גם פרויקט שמלווה אותו היום לילך שנותנת את כל התמיכה על חשבון האוניברסיטה הפתוחה, לצערי, לסטודנטים יוצאי אתיופיה, בסיוע של מינהל הסטודנטים.
<חיים סעדון: אנחנו היינו רוצים, וזה חלק מתפקידנו, שהייתה עדיפות לסטודנטים האלה להגיע לאוניברסיטאות המקובלות והרגילות.
<חיים סעדון: הלוואי שהיה מצב שכולם יכולים להיכנס, אבל אנחנו יודעים שהנתונים היום הם לא כאלה שמאפשרים להם להיכנס לשם בצורה נכונה.
<חיים סעדון: לכן כרגע, לפחות כפתרון ביניים, לדעתי הוא פתרון טוב גם אבסולוטית, אבל לא קשור לזה, יש פתרונות נוספות וצריך לאמץ אותם.
<חיים סעדון: המדינה המציאה את האוניברסיטה הפתוחה ולא האוניברסיטה הפתוחה המציאה את עצמה, זה לא מוסד פרטי, זה גוף של מל"ג, זה גוף של המדינה.
<חיים סעדון: הגוף הזה לא מנוצל, לדעתי, בצורה המתאימה ובצורה הראויה.
אברהם נגוסה: ליאת הלבץ.
<ליאת הלבץ: תודה רבה, קודם כל.
<ליאת הלבץ: אני נציגת התאחדות הסטודנטים.
<ליאת הלבץ: לא הייתי בפתיח, כי הייתי בדיון אחר, אבל מהרגע שנכנסתי השיח פה פשוט מטריד אותי.
<ליאת הלבץ: ישבנו בדיון בוועדה לביקורת המדינה, בדיוק על הנושא הזה, בחודש יוני, אני חושבת, במושב הקודם, וקרה מקרה מאוד מעניין שבאמת העלינו בפני הוועדה שהנציגים שישבו, ממינהל הסטודנטים, מהקרן להכוונת חיילים משוחררים וממל"ג, כולם במקרה ישבו לידי והם לא הכירו אחד את השני.
<ליאת הלבץ: כל אחד סיפר על איזה תכניות נפלאות ואומרים 'יש פה כסף' ועושים ומקדמים ומצוין, אבל בפועל אנחנו רואים שהמצב לא כזה.
<ליאת הלבץ: אם האתיופים יוצאים לרחובות ומרגישים את הקיפוח ואת חוסר ההתייחסות אליהם, אז כנראה שכל התקציבים והתהליכים לא מגיעים אליהם.
<זיוה מקונן-דגו: דוח המבקר אומר, נספגים בצנרת.
<ליאת הלבץ: בדיוק.
<ליאת הלבץ: כתוצאה מאותו דיון העברנו מכתב למשרד העלייה והקליטה בבקשה להעביר את כל נושא הטיפול בסטודנטים האתיופים תחת גג אחד.
<ליאת הלבץ: במל"ג באמת יש תכניות, אם זה עם חרדים, אם זה ערבים, תכניות רציניות ועמוקות שגם מצליחות להביא לשינוי בשטח.
<ליאת הלבץ: בסופו של דבר חוסר התקשורת הזה מביא למצב שהכספים נספגים בתוך המערכת ולא מגיעים למטה לאוכלוסייה שצריכה אותם.
<ליאת הלבץ: המכתב שקיבלנו בתגובה לאותה פנייה למשרד העלייה והקליטה, ואני מוכנה להעביר את המכתבים לוועדה, זה שזה באחריותנו, 'קיבלנו את זה מתוקף החלטת ממשלה, זה שלנו.
<ליאת הלבץ: באחריותנו'.
<ליאת הלבץ: אתם רוצים?
<ליאת הלבץ: יש לכם הצעות?
<ליאת הלבץ: בואו תציעו.
<ליאת הלבץ: אנחנו הצענו, בואו נעביר את זה לגורם מתכלל אחר.
<ליאת הלבץ: פה אני שומעת שאומרים, לוותר על הסיוע, לוותר על המעטפת.
<ליאת הלבץ: אין בכלל שיח על לוותר על השיח או על המעטפת, זה פשוט צריך להיות תחת גג אחד מתכלל שמטפל בכל הגורמים.
אברהם נגוסה: את יכולה לפרט יותר?
אברהם נגוסה: כי מה הבעיה עכשיו בעניין מינהל הסטודנטים?
אברהם נגוסה: מינהל הסטודנטים למיטב ידיעתי מטפל בעניין הכלכלי, נותן תמיכה, אני לא חושב ש - - - הוא נותן גם סיוע בשיעורי עזר ודברים כאלה - - -
<ליאת הלבץ: נכון, כלכלי.
אברהם נגוסה: אבל מעבר לזה, העניין של האקדמיה, אני לא חושב שמינהל הסטודנטים מטפל בזה, אז איזה גוף - - -
<ליאת הלבץ: מה אנחנו בעצם אומרים?
אברהם נגוסה: מה את מציעה?
<ליאת הלבץ: מה שאנחנו אומרים זה שבסופו של דבר כשיש כמה גורמים שמתעסקים עם אותה אוכלוסייה, הם לא מתקשרים ביניהם, הם לא משתפים פעולה ביניהם, האוכלוסייה לא - - -
<קריאה: איך הגעת לזה?
<ליאת הלבץ: אנחנו רואים בשטח את המצב.
<קריאה: את לא רואה כלום.
<קריאה: אז אני אגיד לך שאת לא רואה כלום.
<ליאת הלבץ: אנחנו רואים טוב מאוד, אנחנו נמצאים בשטח.
<ליאת הלבץ: יש לנו נציגים שנמצאים בכל מוסדות האקדמיה.
<ליאת הלבץ: אנחנו יודעים טוב מאוד מה קורה בשטח.
אברהם נגוסה: אתה דיברת, אני אתן לך זכות דיבור אם אתה רוצה עוד פעם, אבל תן לה לסיים.
אברהם נגוסה: פה בוועדה כל אחד מביא את דעותיו, אנחנו שומעים ובשביל זה אנחנו דנים.
<קריאה: בשמחה - - - אמירות קיצוניות.
<ליאת הלבץ: קודם כל להגיד שאנחנו לא יודעים מה קורה בשטח, אנחנו, אני חושבת, אחד הגורמים היחידים שיש לנו נציגים שלנו בכל מוסד אקדמי בארץ.
<ליאת הלבץ: אם יש מישהו שיודע מה קורה בשטח - - - ומעבר לזה, ישבנו בדיון של הוועדה לביקורת המדינה, יושבים לידינו גורמים של שלושת הגורמים המטפלים בסטודנטים האתיופים שלא מכירים אחד את השני.
<ליאת הלבץ: אז כנראה שיש חוסר תקשורת.