GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אריאל בן יהודה: כל אירוע כזה מתוחקר על ידי קצין בדרגת אלוף משנה, עם בעלי תפקידים נוספים שנמצאים בתוך הוועדה שלו וכל תחקיר כזה מוצג לרמת אכ"א ויוצאות מרמת אכ"א גם הנחיות בהתאם לדבר הזה.
<אריאל בן יהודה: לצורך העניין, אוכלוסיית העולים, אנחנו מודעים לרגישות המיוחדת שצריכים לתת לה.
<אריאל בן יהודה: אנחנו יודעים את זה מתוך תחקירים קודמים, אנחנו קוראים לזה ווב"אות, תחקירים קודמים שביצענו לגבי מקרי אובדנות, וכתוצאה מהדבר הזה גם נגזרו כל מיני המלצות, על חלקן דיברה קרן מקודם, לגבי הטיפול בבני העדה.
<אריאל בן יהודה: זהו.
<אריאל בן יהודה: אם יש עוד שאלות.
אברהם נגוסה: שרה כהן, רצית להתייחס.
<שרה כהן: שרה כהן, מנהלת שירות הרווחה במשרד העלייה והקליטה.
<שרה כהן: אני רוצה לתת בעצם את הזרקור שלנו, מהזווית הרחבה של הנושא של התמודדות בנושא האובדנות בקרב העולים, בפרספקטיבה הרחבה גם של התכנית הלאומית של מניעה ולצמצום אובדנות, שאנחנו כמשרד העלייה והקליטה הם חלק מתוכה.
<שרה כהן: נמצאת פה גם שושי הרץ, שהיא מנהלת את התכנית.
<שרה כהן: מה שאני רוצה זה לדלות כמה נקודות שהן נקודות שאני חושבת שהן מהותיות, גם בהשלמה ובהלימה למה שד"ר בן יהודה ציין.
<שרה כהן: קודם כל, השיעור של מקרי האובדנות בקרב עולים לאורך השנים הוא גבוה יותר - אנחנו יודעים את זה - גם בקרב יוצאי חבר המדינות וגם בקרב יוצאי אתיופיה.
<שרה כהן: כחלק מתוך התהליך של הפיילוט שהתחיל את התכנית הלאומית לצמצום אובדנות, אנחנו הזמנו שני מחקרים שנעשו, שאפיינו את התופעה וגם כללו בתוכם המלצות שעל בסיסן התכנית הלאומית גם אחר כך בעצם ביססה את תכניות ההתערבות שלה, גם בקרב יוצאי אתיופיה, שנעשה על ידי רפי יונגמן, ולגבי יוצאי חבר המדינות, על ידי פרופסור יוליה מירסקי.
<שרה כהן: אז זה דבר אחד.
<שרה כהן: בעצם במהלך הפיילוט נבנו כמה תובנות וגם פותחו כמה מהלכי התערבות, שאנחנו כחלק מתוך ההטעמה של התכנית, מה שאנחנו עשינו בתוך המערכת שלנו במשרד הקליטה, זה תהליך של הכשרת שומרי סף, שבה הכשרנו את כל עובדי משרד הקליטה שנמצאים בקשר עם העולים, לנושא של בעצם הבנה של הבעיה של האובדנות ומה אפשר לעשות כשבעצם נקלעים מול עולה שמאיים באובדנות.
<שרה כהן: המהלך הזה גם כרגע עבר מבחינתנו איזו שהיא הערכה לגבי האפקטיביות שלו.
<שרה כהן: חשוב לציין שהנושא של הכשרת שומרי סף, הוא אחד מהאסטרטגיות הידועות בעולם כמניבות הצלחות בנושא של התמודדות עם בעיית האובדנות ועם היכולת גם להפחית אותה.
<שרה כהן: אני רוצה להגיד שבמסגרת תקציבים שמשרד הקליטה הקצה, אנחנו הקצנו תקציב עבור 11 עובדים סוציאליים, דוברי אמהרית, במרכזים לבריאות הנפש במשרד הבריאות.
<שרה כהן: זאת אומרת היום בעצם לראשונה מועסקים עובדים סוציאליים, שכל עיסוקם ועניינם זה בעצם לתת מענה לאוכלוסייה של דוברי אמהרית, שמרגישים שקודם לא הייתה להם איזו שהיא אפשרות של פנייה, וזה חלק מתוך הפיתוח של עבודת רגישת תרבות, על בסיס של כשירות ומיומנות תרבותית, כמו שיגאל ציין את זה, בתוך מערכת שירותים אוניברסאליים, שאני חושבת שיש הרבה היגיון שהיא גם תעשה בתוך הצבא - - -
<שפרה שחר: 11 עובדים סוציאליים צריכים לשרת כמה אוכלוסייה?
<שרה כהן: אוכלוסייה של העולים - - -
<שפרה שחר: כמה אנשים 11 אנשים צריכים לשרת?
<שרה כהן: העובדים הסוציאליים הם עובדים בתוך המערכת של שירותי בריאות הנפש, ומנגישים את השירות לאוכלוסייה.
<שפרה שחר: את לא עונה על השאלה שלי.
<שפרה שחר: 11 אנשים, כמה אנשים צריכים דוברי אמהרית הם צריכים לשרת.
<שרה כהן: כי אני לא יודעת להגיד לך מי יגיע.
<שפרה שחר: כי כנראה שזה לא מספיק.
<שרה כהן: בשלב הזה הם נכנסו לתפקיד בשנה האחרונה.
<שרה כהן: אני חושבת שבכל מקום שאנחנו בודקים את זה יחד עם משרד הבריאות, אנחנו רואים עלייה בפניות.
<שרה כהן: להגיד לך את ההיקפים של האנשים שסובלים מבעיות שקשורות לנושא של בריאות נפש או זקוקים לעזרה בנושא הזה, זה נתון שאם אני אגיד לך שאני יודעת אותו, אז אני אחטא לאיזו שהיא אמת מקצועית.
<שרה כהן: אינני יודעת.
<שרה כהן: אני יודעת רק להגיד שנכון לעת הזאת, יש שירות שלא היה קיים לפני כן וצריך לתת באמת את הקרדיט לכך שניתן לפתח שירות כזה.
<שרה כהן: זאת אומרת שמכוון לאוכלוסייה שמגיעה ונכון לעד עכשיו לא היה שירות מן הסוג הזה.
<שרה כהן: אני רוצה לסיים רק בעוד איזה שהוא משפט אחד לגבי איפה אנחנו עדיין רואים איזה שהוא קיום.
<שרה כהן: דרך אגב, התכנית הלאומית לצמצום אובדנות עוד ממשיכה, במסגרתה גם הוקמה המועצה הלאומית לאובדנות, שבראשה עומד פרופסור גיל זלצמן, ויש גם החלטה על הקמה של ועדת משנה משותפת למשרדי הממשלה, שמובילה אותה כרגע גם עובדת של השירות שלי, גברת יפה וולמן, יחד עם מירה קידר מהסוכנות היהודית, ועניינה בעצם המעקב והעיסוק השוטף בנושא של אוכלוסיית העולים.
<שרה כהן: נציג צה"ל הוא גם חלק מתוך הוועדה הזאת, שכרגע עומדת לקראת התחלה.
<שרה כהן: אני רוצה לסיים רק בנקודה אחת שאני ככה מנצלת את ההזדמנות - - -
אברהם נגוסה: שרה, אני מבקש לסכם.
<שרה כהן: אני רוצה להציג אותה כאיזה שהוא קושי שעדיין צריך לתת עליו קצת יותר את הדעת, וזו האוכלוסייה שנמצאת על התפר – זאת אומרת שבין השירות בצה"ל והשחרור ובעיקר מה שאנחנו ראינו, אני אחדד את זה, אוכלוסייה של עולים וזה היה בעיקר יוצאי אתיופיה, ששוחררו שחרור מוקדם מצה"ל על רקע של חוסר התאמה.
<שרה כהן: מתוך הנתונים שקיבלנו מהפיילוט של התכנית הלאומית לצמצום אובדנות, אנחנו ראינו שזו אוכלוסייה שנמצאת בסיכון גבוה יותר לביצוע של ניסיונות אובדנות וגם אובדנות, התאבדות עצמה.
<שרה כהן: האוכלוסייה הזאת, השחרור שלה מצה"ל נעשה באבחה אחת, ללא כל הכנה מוקדמת וכיוון שגם חלק מתוך התחושה של אלה שביצעו את האובדנות זו תחושה של אין מוצא ושל אין לי כתובת, והמצוקה הרגשית היא כל כך חדה ועזה וגם לא עובדים איתם על הנקודה הזאת, אז אנחנו רואים אותם כאוכלוסייה בסיכון מוגבר, שנכון לעת הזאת אנחנו עוד שמים אותה עדיין מול צה"ל, כי לא ממש ניתן לזה כרגע איזה שהוא מענה, במובן של הכנה מוקדמת לשחרור או ליווי של אלה שמשתחררים ואיש לא מתעניין בהם.
אברהם נגוסה: יצחק הילדסהיימר.
<יצחק הילדסהיימר: תודה, שמי יצחק הילדסהיימר, עיתונאי במקור ראשון ובמצב הרוח ושעוסק בחינוך יהודי באוקראינה, בנוסף לעיתונאות.
<יצחק הילדסהיימר: בשני התפקידים האלה, אני מקיים קשר הדוק למדי עם קורס "נתיב".
<יצחק הילדסהיימר: אני קצת מצטער שפרופסור איש שלום נאלץ ללכת.
<יצחק הילדסהיימר: ההיבט השלישי שבגללו אני קשור לקורס "נתיב", הוא שבני הבכור משמש כבר שנים רבות כמחנך בכיר בקורס "נתיב" בזיכרון יעקב.
<יצחק הילדסהיימר: כאשר ראיתי את סדר היום שקיבלתי בעניין הישיבה ודובר שם על האפשרות שקורס "נתיב" ייסגר, נחרדתי, כמי שמאד מאד מחשיב את הקורס הזה, כמי שמאד קרוב אליו; וטלפנתי מיד למנהלת הוועדה, דנה, לשאול מה קורה.
<יצחק הילדסהיימר: אם מותר לי כאזרח פשוט, שאינו חבר כנסת, לומר לחבר הכנסת היחיד שיושב פה, יושב ראש הוועדה, שלדעתי הגיע הזמן שהוועדה תיזום סיכום ברור ומחייב למשרדי הממשלה באוצר, בתקציב המדינה, שיהיה תקציב קבוע לקורס "נתיב", כך שלא כל שנה יתעוררו הספקות ששמענו עליהם מפרופסור איש שלום.
<יצחק הילדסהיימר: אני ליוויתי בין השאר חיילת שהגיעה ארצה מטייוואן, בת לאם טיוואנית ואב ישראלי יהודי, ועודדתי אותה להצטרף לקורס "נתיב".
<יצחק הילדסהיימר: לקח הרבה זמן.
<יצחק הילדסהיימר: רק בשלב די מאוחר של השירות הצבאי שלה, קיבלו אותה לקורס ולדעתי זה חבל מאד.
<יצחק הילדסהיימר: אני רוצה לומר פה לנציגי הצבא, אם כבר יש קורס כזה, אם כבר מקדישים לו זמן ותקציב והכל, עדיף שהקורס הזה יתקיים בשלב ככל האפשר מוקדם בשירות הצבאי.
<יצחק הילדסהיימר: לדעתי חייל שעבר את הקורס והתגייר והכל, זה משפיע על איכות השירות הצבאי שלו, על ההרגשה שלו וכך הלאה.
<יצחק הילדסהיימר: זה דבר אחד.
<יצחק הילדסהיימר: דיברו פה על חיילים וחיילות שהשתתפו בתהליך הגיור ובסוף לא אישרו את הגיור שלהם.
<יצחק הילדסהיימר: אותה חיילת שהגיעה ארצה מטיוואן, הייתי אצלה בישיבה של בית הדין ובית הדין שאל אותה כל מיני שאלות בנושאים יהודיים, הלכתיים ואמרו לה שהיא לא אושרה לגיור והציעו לה לבוא בעוד כמה חודשים.
<יצחק הילדסהיימר: אני לא קיבלתי את זה כל כך טוב, חשבתי שאפשר היה לגייר אותו שלב.
<יצחק הילדסהיימר: היא כן קיבלה את זה בצורה טובה ואחרי כמה חודשים היא הופיעה פעם שנייה בפני הוועדה ועברה את הגיור.
<יצחק הילדסהיימר: ואני יכול לומר לכם שהיום היא יהודיה נאמנה.
<יצחק הילדסהיימר: כך שלא צריך להתייאש, גם במקרים כאלה שבית הדין מסיבה זו או אחרת, בית הדין הרבני הצבאי, דוחה את הגיור.
<יצחק הילדסהיימר: דבר שלישי שאני רוצה לומר, מאחר שאמרתי שבני הבכור הוא מחנך, הייתה לי הנאה גדולה מאד לפני שבועיים, בשבת חול המועד סוכות, לבלות בבית משפחת בני עם זוג של בוגרי צה"ל שעברו שניהם בקורס "נתיב", לא ביחד.
<יצחק הילדסהיימר: הם הכירו אחרי זה ונישאו.
<יצחק הילדסהיימר: נהנתי גם מהם וגם מהתינוקת הקטנה היהודייה שלהם, אבל בעיקר נהנתי מהאופי היהודי החזק שהם ביטאו.
<יצחק הילדסהיימר: אני אומר, אני לא פעם מתרגש כשאני פוגש בוגרי קורס "נתיב" מההתבטאויות שלהם ולדעתי זה מפעל לאומי חשוב, שבשום אופן אסור להפסיק אותו.
<יצחק הילדסהיימר: ועוד מילה אחת בנוגע לחיילים יוצאי אתיופיה.
<יצחק הילדסהיימר: שוב, יש לי קשר משפחתי עם יהודי אתיופיה.
אברהם נגוסה: נא לסכם, כי אנחנו רוצים לסיים.
<יצחק הילדסהיימר: אני אסיים.
<יצחק הילדסהיימר: סב סבי היה הרב עזריאל הילדסהיימר, שהיה אחד הפוסקים שפסק שהפלאשים הם יהודים על פי ההלכה.
<יצחק הילדסהיימר: הייתי באתיופיה, יש לי קשר הדוק מאד איתם, ואני מצטרף לדברים שאמרה קודם שפרה, שבדרך כלל יוצאי אתיופיה, יהודי אתיופיה הם יהודים שקטים ונחמדים וצריך לעשות כל מה שרק אפשר לעשות כדי לעודד אותם להתבלט ולהשתתף בעול הצבאי ככל האפשר יותר.
<יצחק הילדסהיימר: תודה רבה.
אברהם נגוסה: בקיצור, מר יוסי וייס מעמותת בשביל החיים.
<יוסף וייס: אני אב שכול לבני דרור שהתאבד לפני 10 שנים, חודש וחצי אחרי שחרור מהצבא.
<יוסף וייס: הנקודה שהעלית לגבי שחרור בבת אחת או המעבר, היא נקודה מאד חשובה.
<יוסף וייס: באמריקאית קוראים לזה סוג של debriefing, לצאת ממצב שאתה ככה מפעיל 500 טונות טנק וחומר נפץ, ואי אתה, תעמוד בתור, תביא טפסים מחר.
<יוסף וייס: זה גם משבר.
<יוסף וייס: הוא לא שוחרר בשחרור לא תקין.
<יוסף וייס: הוא היה ביחידה מובחרת וכו'.
<יוסף וייס: אני כאן כי אני מאז פעיל בעמותת בשביל החיים ואנחנו מכירים את התוכניות, גם את התכנית הלאומית למניעה ששושי הרץ עומדת בראשה וגם את פרופסור גיל זלצמן מהמועצה, וגם עומדים בקשר עם ענת ברעם, ואפילו מציעים את שירותנו גם בצבא בהרצאות בנושא מניעה לאוכלוסיות רגישות.
<יוסף וייס: אני רוצה להגיד משהו על התחום הזה, שאני מדבר או מייצג אותו.
<יוסף וייס: מצד אחד שמעתי את כל הדיון ובאמת נושאים קשים.
<יוסף וייס: מצד שני, כמה שהנושא שלי הוא בעל סטיגמה וקשה לדבר עליו ולפעמים לא רוצים לדבר עליו, הרבה יותר קל לי מאשר לכל האחרים.
<יוסף וייס: אם תחשבו שיש אוטוסטראדה ובאוטוסטראדה יש סיבובים מסוכנים והמכוניות מחליקות ויש תאונות דרכים, ונוסעים שם אוטובוסים וטוסטוסים, ואתיופים ורוסים ומשאיות ומוניות וזה אומר התשתית לא בסדר, ההוא אומר צריך רמזור, השלישי אומר הגורם האנושי וכו' וכו', לכל אחד יש מה להגיד, וכל מחלף זה 500 מיליון שקלים.
<יוסף וייס: אחרי הכביש הזה יש איזה מדרון כזה שיורד ואחריו תהום.
<יוסף וייס: אז כאשר אלה מתווכחים אם 70 מיליון שקלים למחלף או 20 מיליון שקלים למחלף ויש תקציב ואין תקציב, אנחנו עומדים על שפת המדרון.
<יוסף וייס: אנחנו שעוסקים במניעה ובהסברה של מניעת התאבדות.
<יוסף וייס: ואנחנו אומרים חברה, אתם עד שתסגרו איך לתקן את הכביש ואיך לדאוג לכל אוכלוסיות הסיכון, כי הטריילרים, הסיכון שלהם כשהם עולים חדשים והם גם קצת בצבע שונה ולא מבינים את התרבות.
<יוסף וייס: האחרים הסיכון שלהם שיש להם בעיות בבית והתגרשו והרביצו להם וההם בסיכון שהם הומו או לסבים, ויצאו מהארון.
<יוסף וייס: כל אחד יש לו.
<יוסף וייס: יש המון קבוצות סיכון.
<יוסף וייס: ובעולם יודעים שקבוצות הגירה הם אחת מקבוצות הסיכון הגדולות.
<יוסף וייס: ובנוסף תכניסו חברות לוחצות, מצבי לחץ, צבא, שירות בתי הסוהר וכו'.
<יוסף וייס: אז זה גם וגם וגם.
<יוסף וייס: ובנוסף בעיות כלכליות, אז זה גם וגם ועוד פעם גם.
<יוסף וייס: כמו הבדיחה שמלפני תקופת הפוליטיקלי קורקט, שאיך היו מקללים מישהו בניו-יורק?
<יוסף וייס: אמרו לו אתה גם שחור, גם שמן, גם קירח, אתה בכלל אישה ואתה לסבית ואתה חד הורי ואתה קומוניסט.
<יוסף וייס: כלומר יש עליו הכל.
<יוסף וייס: עכשיו, החייל יוצא אתיופיה או יוצא עלייה אחרת, שמגיע לצבא עם כל החבילה הזו, ראו אותו שבדרך לבקו"ם הוא צועד עם דגל אדום.
<יוסף וייס: החייל הזה מגיע אלינו עם דגל אדום.
<יוסף וייס: אז עוד פעם אני אומר, עד אשר כל המערכות והמיליונים של התמיכה המשפחתית והכספית והתובנה החברתית – רגשית – תרבותית – לדעת איך לדבר אליו, איך להתייחס אליו ודברים כאלה.
<יוסף וייס: עד אז מה אנחנו עושים בתחום של חיים, של המניעה הפיזית.
<יוסף וייס: צה"ל למעשה מוביל את מה שאנחנו היום קוראים לו התכנית הלאומית, כי הוא התחיל את זה הרבה לפני, והתוצאות של צה"ל די עזרו לעמותה ולאחרים שדחפו במעלה ההר את התכנית הלאומית, וזה המקום להזכיר את השרה לשעבר גרמן ולהזכיר את חבר הכנסת מיכאלי, שעזרו ודחפו והגענו.
<יוסף וייס: אבל האם נשמרה המגמה של הירידה?
<יוסף וייס: ובכלל היום, עם התרת כלי הנשק, זה נושא שהוא מאד אקטואלי.
<יוסף וייס: עוד מעט נדע מה יקרה.
אברהם נגוסה: אני נאלץ לבקש ממך לסכם, כי בשעה 12:00 מתחילה כאן עוד ועדה.
<יוסף וייס: מה שאני מנסה למרכז, תשתמשו בידע שיש לנו, למשפחות שחברות במועדון השחור הזה ועוסקות בזה עיסוק עיקרי.
<יוסף וייס: מקום העבודה שלי זה המשרה השנייה רק.
<יוסף וייס: תשמשו בנו לשמירת סף, לקבוצות תמיכה.
<יוסף וייס: אחת האוכלוסיות הכי מסוכנות זה המשפחה שבה מישהו מיקירם התאבד ותעזרו לנו לשמור שהדברים היפים והנכונים שנאמרים כאן, יחלחלו למטה.
<יוסף וייס: אני מסיים במשהו שקראתי בהרצאה שנתתי בקורס של צוערי משטרה צבאית, שחלק מהם יוצאי מצ"ח, חלק מהם הולכים לשרת בכלא.
<יוסף וייס: כלומר אלה הם גם וגם וגם, והם עוד מתעסקים עם הגם וגם הזה, ברגע הכי שחור שלו, ודיברה הגברת על הכלא.
<יוסף וייס: ושאלתי מי מהצוערים הצעירים חווה אובדנות מקרוב והרימו את היד – בקבוצה של 15 חבר'ה – הרימו את היד שתי בנות נחמדות ובחורצ'יק צעיר, ילדים בני 19.
<יוסף וייס: אני שואל אותה איפה נתקלת בהתאבדות?
<יוסף וייס: מה זאת אומרת, בעבודה שלי, אני חוקרת.
<יוסף וייס: ושאלתי שאלה קטנה – לאן את הולכת כשאת ראית מוות ודברים כאלה.
<יוסף וייס: אני יודע מה זה ילדים.
<יוסף וייס: אני כבר סבא.
<יוסף וייס: אז היא אומרת מה זאת אומרת לאן אני הולכת?
<יוסף וייס: אני מתמודדת.
<יוסף וייס: ואין לך קב"ן לדבר איתו?
<יוסף וייס: לא, אסור לי לדבר עם קב"ן.
<יוסף וייס: מי שידבר עם קב"ן – יעיפו אותו.
<יוסף וייס: הפואנטה היא, למחרת קודמך בתפקיד קיבל מייל מהעמותה וקצין חינוך משטרה צבאית והממונים על בריאות נפש בבה"ד הזה, קיבלו רענון שלא רק שאסור, אלא חובה.
<יוסף וייס: כלומר הרבה הולך לאיבוד בירידה למטה, לאיזה מ"כ שאומר לו – אה, תתאבד, כן, שמענו עליך.
<יוסף וייס: ואז כבר מאוחר מדי.
<יוסף וייס: תודה לך.
אברהם נגוסה: אני מתנצל בפני אלה שלא הצליחו לדבר, כי הזמן קצר.
אברהם נגוסה: אני נאלץ לסכם את הדיון.
אברהם נגוסה: תודה לכל מי שהשתתף בדיון הזה.
אברהם נגוסה: הוועדה תפעל להכניס את התקציב לקורס הגיור "נתיב" לבסיס התקציב.
אברהם נגוסה: נמשיך לדון בנושא כדי לשפר את קליטת החיילים העולים בצה"ל.
אברהם נגוסה: נבחן כיצד נכון להתמודד עם חיילים עולים, שנאלצים לערוק כדי לתמוך כלכלית במשפחותיהם.
אברהם נגוסה: הוועדה קוראת לצה"ל: להעביר נתונים לוועדה במועד; 2.
אברהם נגוסה: להעריך ולהתמודד נכון עם עולים חדשים, הן יוצאי אתיופיה והן יוצאי צרפת ואוקראינה; 3.
אברהם נגוסה: להתייחס לחיילים עולים המשוחררים שחרור מוקדם, בשל התנהגות רעה, כמצטרפים לקבוצת סיכון גבוה לאובדנות, מכיוון שסיכוייהם להשתלב בתעסוקה ובלימודים – פוחתים.
אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים.
אברהם נגוסה: אנחנו מסיימים את הדיון.
אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים את הדיון.
אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים בישיבה.
אברהם נגוסה: התכנסנו לדון בנושא הטיפול בסטודנטים יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים היום לשמוע ממינהל הסטודנטים ומהמועצה להשכלה גבוהה ומכל הגופים האם מטפלים בסטודנטים יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: הדיון הזה מתקיים בעקבות פנייה של סטודנטים יוצאי אתיופיה שנמצאים באוניברסיטאות ובמכללות ורואים, למרות שמינהל הסטודנטים תומך בהם, יש תמיכה, אבל יחד עם זאת כדי להתקדם יותר ולהשתלב בתוך האוניברסיטאות והמכללות, בעניין התנאים לשילובם וקידומם, יש פער לעומת אוכלוסיות אחרות כמו חרדים וערבים.
אברהם נגוסה: לכן בעיקר מהמועצה להשכלה גבוהה אנחנו רוצים לשמוע מה ניתן לעשות כדי שכמה שיותר סטודנטים יוצאי אתיופיה ישתלבו באקדמיה, בעיקר בתחומים יותר איכותיים שיכולים לתת להם אפשרות של השתלבות בתעסוקה.
אברהם נגוסה: אני לא צריך להגיד לכם כמה עניין ההשכלה הגבוהה חשוב לצמצום הפערים ולתת אפשרות לשילובם במערכת התעסוקה.
אברהם נגוסה: זה מאוד חשוב לקיים את הדיון ואנחנו נשמע גם מנציגי הסטודנטים, מהארגונים, ממינהל הסטודנטים וכמובן מהמועצה להשכלה הגבוהה.
אברהם נגוסה: נציגי האוניברסיטאות והמכללות גם מוזמנים להביא את דעותיהם ודרכי הטיפול בנושא הזה.
אברהם נגוסה: אני נותן קודם כל לאיש שטיפל בנושא הזה, ביקשנו להביא לנו נתונים מהמרכז המחקר והמידע של הכנסת, צח בן יהודה.
אברהם נגוסה: הוא יציג לנו ואז אנחנו נמשיך את הדיון.
<צח בן יהודה: אני צח בן יהודה, חוקר במרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<צח בן יהודה: לקראת הדיון היום הכנו מכתב עם מספר נתונים בנוגע לסטודנטים יוצאי אתיופיה באקדמיה ובמכינות הקדם אקדמיות.
<צח בן יהודה: לצורך כתיבת המסמך פנינו למועצה להשכלה גבוהה בבקשת נתונים.
<צח בן יהודה: המענה שקיבלנו מהמועצה היה שאין לה נתונים עדכניים בנוגע לאוכלוסייה זו.
<צח בן יהודה: גם בפרסומי המועצה להשכלה גבוהה אין התייחסויות לתכניות המיועדות לסטודנטים יוצאי אתיופיה.
<צח בן יהודה: מהנתונים שכן אספנו, בשנת הלימודים האחרונה, תשע"ד, למדו בכל המוסדות להשכלה גבוהה כ-312,000 סטודנטים, מתוכם כ-2,785 סטודנטים ממוצא אתיופי, שהם סך הכול כ-0.9% מכלל הסטודנטים בישראל.
<צח בן יהודה: חלקם של הסטודנטים יוצאי אתיופיה אמנם נמוך מחלקם באוכלוסייה, אבל ניתן לראות מגמה של גידול בשנים האחרונות בחלקם מכלל הסטודנטים.
<צח בן יהודה: גידולם של סטודנטים יוצאי אתיופיה באוכלוסיית הסטודנטים גדול מהגידול של מספר כלל הסטודנטים בישראל.
<צח בן יהודה: התפלגות הסטודנטים ממוצא אתיופי בשנת הלימודים הקודמת, תשע"ד, הייתה, 88% למדו לקראת תואר ראשון, 11.2% למדו לקראת תואר שני, 0.5% למדו לקראת תואר שלישי, ו-0.4% למדו לקראת תעודה אקדמית.
<צח בן יהודה: עיקר הסיוע לסטודנטים ממוצא אתיופי ניתן על ידי גורמים אחרים ולא מהמועצה להשכלה גבוהה, בעיקר על ידי המינהל לסטודנטים עולים במשרד העלייה והקליטה.
<צח בן יהודה: עיקר הסיוע מהמינהל ניתן במהלך לימודי התואר הראשון, שהמינהל מעריך את הסכום שהוא מעניק לכל סטודנט לתואר בכ-60,000 שקלים.
<צח בן יהודה: חלק מקבלים גם סיוע בלימודי התואר השני בסכום של כ-27,000 שקלים.
<צח בן יהודה: לפי המינהל, כ-2,300 סטודנטים יוצאי אתיופיה קיבלו מהם סיוע כזה או אחר.
<צח בן יהודה: הסיוע כולל מימון שכר לימוד, מלגות קיום, קורסי אנגלית, שיעורי עזר, חונכות ותמיכה אקדמית, ייעוץ והכוונה, בחירת מקצועות לימוד, פעילות חברה, תרבות ועוד.
<צח בן יהודה: מבדיקה שביצענו מול מינהל הסטודנטים עולה כי נכון לשנת הלימודים הנוכחית אין שינוי בתכניות שהמינהל מקדיש לסטודנטים יוצאי אתיופיה, לאור תהליך 'שותפים ומשפיעים', המוכר גם בשמו 'שולחנות עגולים', אבל זה נושא שאנחנו צריכים לבדוק לגבי העתיד, אם תהיה לו השפעה לגבי התכניות של המינהל לסטודנטים יוצאי אתיופיה.
<צח בן יהודה: כמו כן עשינו בדיקה בנוגע לסטודנטים יוצאי אתיופיה במכינות הקדם אקדמיות.
<צח בן יהודה: מהנתונים עולה כי חלה ירידה במספרם מתוך כלל הלומדים במכללות, מ-8% בשנת הלימודים תשע"א ל-6.5% בשנת הלימודים תשע"ד.
<צח בן יהודה: יוצאי אתיופיה הלומדים במכינות מקבלים סיוע הן ממשרד החינוך, מהקרן והיחידה לחיילים משוחררים, למי שזכאי לכך, והשתתפות במימון גם של המועצה להשכלה גבוהה.
<צח בן יהודה: הסטודנטים מקבלים מעטפת סיוע המותאמת לכל לומד בסכום שמגיע עד ל-6,100 שקלים והמעטפת הזו כוללת סיוע במימון מעונות, הסעות, הכנה לפסיכומטרי, אבחון לקות למידה, ספרי לימוד וכיוצא בזאת.
<צח בן יהודה: מפאת קוצר הזמן לא עלה בידינו להביא בפני הוועדה בשלב זה נתונים שייתכן שיש מקום לבחון אותם בהקשר של דיון על מצב הסטודנטים יוצאי אתיופיה, למשל מה הם שיעורי הנשירה של סטודנטים יוצאי אתיופיה מהלימודים האקדמיים, או אם חל איזה שהוא שינוי באיכות תעודת הבגרות שתלמידים יוצאי העדה משלימים.
<צח בן יהודה: זאת בהתייחס לדוח מבקר המדינה 63ג משנת 2013 שהציג נתונים משנת 2010 לפיהם שיעור מקבלי תעודת הבגרות יוצאי העדה שמאפשרת קבלה לאוניברסיטה היה 23.7% לעומת 47.1% בכלל האוכלוסייה.
<צח בן יהודה: תודה.
אברהם נגוסה: נקודה אחת שהוא התייחס אליה ואני רוצה לעשות הבהרה בנושא.
אברהם נגוסה: האם התכנית הממשלתית החדשה נוגעת בעניין מינהל הסטודנטים או לא, אני אומר לכם חד משמעית, זה לא נוגע.
אברהם נגוסה: התכנית הזאת לא מתייחסת, זה נאמר שם, הנושא עלה בוועדת השרים, שאני משתתף בה, ונאמר באופן ברור, זה לא נוגע וזה ממשיך כפי שהוא.
אברהם נגוסה: זה מה שרציתי להבהיר בעניין הזה.
אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו נשמע מנציג הסטודנטים של יוצא אתיופיה, ג'ג'או בימרו.
אברהם נגוסה: תציג את הנושא.
<ג'ג'או בימרו: צהריים טובים לכולם.
<ג'ג'או בימרו: אני סטודנט באוניברסיטה העברית לתואר שני.
<ג'ג'או בימרו: הדיון הזה מתקיים בעקבות הבנה שהמל"ג לא מתעסק עם יוצאי אתיופיה וכל מי שמטפל ביוצאי אתיופיה זה מינהל הסטודנטים במשרד הקליטה.
<ג'ג'או בימרו: המשמעות של זה מבחינת יוצאי אתיופיה היא אדירה, המל"ג, שזה הגוף הכי חזק במדינה, עם תקציב של 9.5 מיליארד שקל, אומר שהוא לא מתעסק עם יוצאי אתיופיה, לא מעניין אותו הנושא הזה ומפנה ישירות למשרד הקליטה, כאילו שכל יוצאי אתיופיה הם עולים חדשים, זה משהו שהוא לא נורמלי ולא הגיוני מבחינתנו.
<ג'ג'או בימרו: חוץ מהבעיות של מינהל הסטודנטים, של הקשיים לקבל כספים, יש סטודנטים שבכלל לא זכאים, שנופלים בין הכיסאות, זאת אומרת מינהל הסטודנטים לא מטפל בהם כי הם לא זכאים לפי הקריטריונים שיש למינהל הסטודנטים בנושא הזה, וגם מל"ג אומר 'אנחנו לא מתעסקים עם יוצאי אתיופיה'.
<ג'ג'או בימרו: אז מה קורה עם החבר'ה האלה?
<ג'ג'או בימרו: מי מטפל בהם, מי מתייחס אליהם בכלל?
<ג'ג'או בימרו: עוד נושא שקשור למינהל הסטודנטים זה חוסר הרלוונטיות שלו מהבחינה האקדמית.
<ג'ג'או בימרו: אי אפשר להשוות את מינהל הסטודנטים למועצה להשכלה גבוהה, זה גוף שלא יכול ולא צריך להתמודד עם בעיות אקדמיות כאלה ואחרות מבחינת ייצוג הולם, חוסר ייצוג הולם, סטודנטים, על אחת כמה וכמה גם סגל אקדמי.
<ג'ג'או בימרו: זה גוף שלא יכול להתמודד עם הדברים האלה והוא לא צריך להתמודד עם הדברים האלה, מי שצריך לקחת אחריות על זה זו המועצה להשכלה גבוהה, כמו שהיא יודעת לעשות טוב מאוד עם מגזרים אחרים, אם זה ערבים, חרדים וגם קצת פריפריה, שהם מתעסקים.
<ג'ג'או בימרו: רק להזכיר שכל הנושא הזה של מינהל הסטודנטים ומשרד הקליטה, שוב, זו התפיסה המוטעית הזאת כאילו כל יוצאי אתיופיה הם עולים חדשים.
<ג'ג'או בימרו: אז תבינו ותפנימו, לא כל יוצאי אתיופיה הם עולים חדשים, לא את כל יוצאי אתיופיה צריך להפנות למשרד הקליטה.
<ג'ג'או בימרו: אני לומד פה ולמדתי פה מכיתה א', שירתי בצבא, עשיתי כל מה שצריך, אני סטודנט עכשיו ואני חושב שלהתייחס אליי כאל עולה חדש ולהפנות אותי ישירות למשרד הקליטה, גוף שהוא לא רלוונטי מהבחינה האקדמית שלו, זה דבר שהוא פסול.
<ג'ג'או בימרו: הדיון הזה התחיל בעקבות זה שיצאה איזה שהיא מלגה בהקשר של המגזר הערבי, חוסר ייצוג הולם בקרב הסטודנטים הערבים וגם סגל אקדמי ערבי.
<ג'ג'או בימרו: אז אני באתי בשאלה למל"ג וגם שלחנו כמה מיילים, אני שלחתי כמה מיילים, אם אתם אומרים שלמגזר הזה יש חוסר ייצוג הולם, מה עם יוצאי אתיופיה?
<ג'ג'או בימרו: המספרים נאמרו פה, אין ייצוג הולם של יוצאי אתיופיה והתשובה של המל"ג הייתה 'תפנה למשרד הקליטה, אנחנו לא מתעסקים עם הנושא הזה', וזה עצוב.
<ג'ג'או בימרו: מל"ג יוצא בהצהרות כאלה ואחרות לחברה ועם ישראל וקידום כל האוכלוסיות, כל השכבות, צמצום פערים חברתיים, צמצום העוני, כל הדברים האלה לא נוגעים ליוצאי אתיופיה.
<ג'ג'או בימרו: בפועל יוצאי אתיופיה קשורים ישירות למשרד הקליטה, גוף ששנים שאנחנו מנסים להתנתק מהנושא של משרד הקליטה, בלי שום טיפול.
<ג'ג'או בימרו: הדבר הזה מוביל לפערים ולעוני מתמשך.
<ג'ג'או בימרו: יכול להיות שיש גופים שזה טוב להם, יכול להיות שיש גופים שזה טוב להם שיש פה אוכלוסייה מוחלשת וענייה תמידית, זה עוזר לתרומות, למלגות ולכל מיני דברים אחרים, אני לא יודע מה, לשימור הכיסא, אבל ליוצאי אתיופיה זה לא עוזר כהוא זה, כמו שאומרים.
<ג'ג'או בימרו: מי שצריך לקחת אחריות עלינו, על האזרחים של מדינת ישראל, זה המועצה להשכלה גבוהה ולא מינהל סטודנטים כזה או אחר, או משרד קליטה, או מה שזה לא יהיה.
<ג'ג'או בימרו: בשביל שיוצאי אתיופיה יקבלו עזרה בלימודים וקידום הנושא שלהם הכסף צריך להיות צבוע מראש ומיועד ספציפית ליוצאי אתיופיה.
<ג'ג'או בימרו: זה פסול.
<ג'ג'או בימרו: אם הכסף לא צבוע במיוחד בשבילי, אני לא זכאי לו.
<ג'ג'או בימרו: זאת אומרת המל"ג לא קשור לזה גם.
<ג'ג'או בימרו: עוד משהו שהייתי רוצה לדבר זה על המל"ג.
<ג'ג'או בימרו: תכנית חומש יוצאת בקרוב במל"ג, זה הזמן לדחוף ולדרוש שהמל"ג יכלול את יוצאי אתיופיה תחת טיפולו ואנחנו מקווים לצאת מהדיון הזה, שהמל"ג כן מטפל בנושא הזה וייקח אחריות על יוצאי אתיופיה ואף יקדם אגף שיטפל בנושא הזה, או צוות מקצועי, כמו שיש במגזרים אחרים במל"ג.
<ג'ג'או בימרו: אני מקווה שהוועדה תעקוב אחרי הקידום בנושא הזה, כי מינהל הסטודנטים בנושא הזה לא רלוונטי פשוט.
<ג'ג'או בימרו: תודה רבה.
אברהם נגוסה: אני רוצה להבהיר שתי נקודות.
אברהם נגוסה: נקודה אחת, עניין הקריטריון.
אברהם נגוסה: פה במינהל הסטודנטים הקריטריון הוא שאו הסטודנט בעצמו או שני ההורים שלו עלו מ-1980.
אברהם נגוסה: מי שעלה לפני, או הוריו עלו לפני, לא זכאי למינהל הסטודנטים.
אברהם נגוסה: זה הקריטריון, שיהיה ברור.
אברהם נגוסה: הדבר השני שאני רוצה להבהיר.
אברהם נגוסה: ברור לי שלא ייתכן ששני גופים ממשלתיים יתנו סיוע לאותה אוכלוסייה ולכן צריכים להחליט, או מל"ג או מינהל הסטודנטים.
אברהם נגוסה: לכן אני, כמי שמכיר את הנתונים, אני חושב שמינהל הסטודנטים יותר טוב לנו מבחינת סכום הכסף, הסיוע, שמקבלים מאשר מל"ג, זה יהיה חצי.
אברהם נגוסה: אני פותח לדיון.
אברהם נגוסה: כל אחד יביע את דעתו, אבל אני חושב שמה שחשוב פה, כמובן גם בזה יש דעות שונות שאפשר להביא, אבל חשוב גם עניין הייצוג ההולם, מה שאתה ציינת, העניין של האקדמיה וכמה שיותר להגמיש את הקריטריונים של האוניברסיטאות והמכללות כדי לשלב אותם במדעים וטכנולוגיה, שהם יוכלו לצאת בסוף עם תעודה או עם מקצוע שיכול לתת להם תעסוקה.
אברהם נגוסה: בזה אני חושב שהמל"ג יכול לשחק תפקיד מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: הדובר הבא שלנו, יצחק אוחנה, ממשרד העלייה והקליטה.
<איציק אוחנה: צהריים טובים לכולם.
<איציק אוחנה: אני איציק, מנהל אגף בכיר צעירים במשרד העלייה והקליטה.
<איציק אוחנה: אני, ברשותך, אנסה להתייחס לחלק מהדברים.
<איציק אוחנה: אדוני היושב ראש כבר מכיר מלפני ולפנים, ישבנו רק בשבוע שעבר גם פה עם השר, אמנם בוועדה אחרת, אבל קשורה בהחלט לנושא הזה.
<איציק אוחנה: תיכף אורית, ממלאת מקום ראש המינהל, תסקור גם קצת נתונים עכשוויים של השנה הנוכחית כי יש לנו עלייה, לשמחתי, אבל אני מקבל את מה שהוא אמר בהיבטים שמל"ג ות"ת, הגוף שייקח על עצמו לטפל ביוצאי אתיופיה.
<איציק אוחנה: כבר הגדרנו את ההיבטים שהטיפול במשרד העלייה והקליטה, גם כמדיניות השר וגם כתפיסה בהסתכלות של עולים, באמת צריך להיות עד 15 שנה, מעבר לזה, כמו שאתה אומר, 'אני נולדתי, גדלתי פה, עשיתי את השירות, מה אתם ממשיכים לספור אותי עולה?', לכאורה.