GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גיטה קויפמן: המענק החד פעמי שהיה על סך 4,743 שקלים נעלם, נמוג, אין.
<גיטה קויפמן: חברת הכנסת סופה לנדבר דיברה על מענק בסך 1,500 שקלים, שמקבלים מתוקף סעיף 2, הוא מנוכה עכשיו ואני לא יודעת אם זה נכון או לא נכון.
<גיטה קויפמן: בחוק לא כתוב את זה ואף אחד לא יודע להסביר את זה.
<גיטה קויפמן: זה נראה לנו כאילו שזה לא נכון, מפני שזה פיצוי עבור, לא יודעת אפילו עבור מה וקשה לי אפילו להוציא מילים כאלה, אבל זה פיצוי מגרמניה ולא צריכים לנגוע בו.
<גיטה קויפמן: יש עוד דבר קטן, שאנשים אחרי גיל 80 היו אמורים לקבל מהביטוח הלאומי מענק יותר גדול והוא גם נעלם, נמוג ואינו.
<גיטה קויפמן: אני רק רוצה לפנות לכל הרשויות שעובדות עם ניצולי השואה.
<גיטה קויפמן: אנחנו מטפלים בניצולי השואה בהתנדבות, אנחנו עושים את העבודה שנים רבות ואנחנו מהווים כתובת לניצולי השואה.
<גיטה קויפמן: חבל שבשום רשות – לא ברשות לזכויות ניצולי השואה, לא בביטוח הלאומי – לא מכירים בנו, לא רוצים לדבר איתנו ומבקשים שכל ניצול שואה יפנה בעצמו.
<גיטה קויפמן: זה מאד קשה, גם לא כולם יודעים לדבר עברית, לא כולם יודעים ללחוץ על כל הכפתורים שדרושים, שמבקשים מהם.
<גיטה קויפמן: אנחנו לא אויבים.
<גיטה קויפמן: אנחנו רוצים לשתף פעולה ולעזור לניצולי השואה שזכאים לזה, שראויים לזה והזמן קצר וצריך לעבוד מהר.
<גיטה קויפמן: תודה.
<מרב תורג'מן: ברשותך, ברצוני להבהיר איזו שהיא נקודה.
<מרב תורג'מן: חזרו כאן מספר פעמים על העובדה שקרן סעיף 2 למעשה לא אמורה להילקח בחשבון, אבל יחד עם זה, בחוק הטבות לניצולי שואה, בסעיף 3 ג' כתוב במפורש שמי שהוכר לפי סעיף זה כזכאי לתגמולים ולהטבות והוא מקבל קצבה חודשית לפי ההסכם עם גרמניה, או שקיבל קצבה בעד התקופה או חלקה – ישולמו לו התגמולים בניכוי סכום השווה למה שהוא קיבל מגרמניה.
<מרב תורג'מן: מה שאומר, שכתוב בחוק שצריך לקזז, לקחת בחשבון, אני לא יודעת אם לקזז, לקחת בחשבון את סכום הרנטה.
<מרב תורג'מן: אז את זה צריך לדעת.
<גיטה קויפמן: אבל אלה שקיבלו - - - זה היה פעם בשלושה חודשים.
<גיטה קויפמן: זה ההבדל.
סופה לנדבר: זה לא הכנסה.
סופה לנדבר: יש פה טעות.
סופה לנדבר: רנטה היא לא הכנסה.
אברהם נגוסה: אתם צריכים להבין שפה הרציונל של תיקוני החוק זה לטובת ניצולי השואה.
אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו שומעים שבמקום לעזור, יש פגיעה ואז אנחנו מבררים את זה – איפה הבעיה כדי לתקן, כי גם חברי הכנסת אמרו קודם שאנו דנים בנושא הזה על מנת להביא לפתרון הבעיה וכדי שהרציונל של תיקוני החוק יתקיים לטובתכם, לטובת ניצולי השואה.
אברהם נגוסה: כל אחד יציג את עמדתו ואחר כך אנחנו נשב ונסכם את הדברים האלה ונברר.
אברהם נגוסה: יש גם נציגים מטעם משרדי הממשלה, הביטוח הלאומי, האוצר והרשות והם גם יסבירו לנו את העמדה המקצועית שלהם.
אברהם נגוסה: לכן, בואו נקשיב לכולם.
אברהם נגוסה: זכות הדיבור לד"ר אברהם שרנופולסקי, עמותת חזית הכבוד.
<אברהם שרנופולסקי: שלום לכולם.
<אברהם שרנופולסקי: קודם כל אני מברך על קיום הישיבה.
<אברהם שרנופולסקי: הייתי רוצה להגיד שאני מאשים את האנשים שבאים אליהם מאות ניצולי השואה, שפנו אלינו עם תלונה למעשים של משרד האוצר והביטוח הלאומי.
<אברהם שרנופולסקי: אני מאשים אותם בחוסר אחריות, בחוסר מקצועיות וברשלנות כלפי ניצולי השואה.
<אברהם שרנופולסקי: ניצולי השואה, שסבלו מרדיפות הנאצים, עכשיו סובלים מאדישות ומבירוקרטיה קשה, שגרמה להפסדים רבים בכספים של ניצולי השואה ובהטבות שמגיעות להם לפי החוק להגדלת הפיצוי לניצולי השואה.
<אברהם שרנופולסקי: קשה להבין למה, במשך זמן רב, חודשים רבים, משרד האוצר והביטוח הלאומי לא עשו את הצעדים הנדרשים על מנת לפתור את הבעיה.
<אברהם שרנופולסקי: לפחות להסביר למה זה קרה ואיך הם מתכוונים לפתור את הבעיה.
<אברהם שרנופולסקי: הייתי רוצה לדעת איך היו מגיבים עובדי משרד האוצר והביטוח הלאומי, אם הם היו מאבדים חלק ממשכורותיהם.
<אברהם שרנופולסקי: אנחנו דורשים לפתור מיידית את הבעיה, להתנצל בפני ניצולי השואה ולהעניש את העובדים של משרד האוצר והביטוח הלאומי, שאחראים למעשה הזה.
<אברהם שרנופולסקי: פרט לכך, בהזדמנות זו אני רוצה להגיד שעדיין קיימים אנשים, פליטי שואה, שעדיין לא קיבלו 3,600 שקלים שמגיעים להם.
<אברהם שרנופולסקי: יש אנשים כאלה.
<אברהם שרנופולסקי: הם לא יודעים מתי הם יקבלו את זה, וזה בניגוד לחוק שקבע את חודש פברואר – שזה התוקף שהם צריכים לקבל תגמול כזה.
<אברהם שרנופולסקי: אני רוצה להביא בפניכם דוגמא לבירוקרטיה.
<אברהם שרנופולסקי: פנה אלי אדם, ניצול שואה, בשם יטים לויבסקי, שבזמנו קיבל פיצוי מגרמניה ובשנה שעברה קיבל 3,600 שקלים.
<אברהם שרנופולסקי: השנה הוא שלח את הטפסים הנדרשים על מנת לקבל השנה את הסכומים האלה וכשהוא לא קיבל אותם, הוא פנה לרשות לזכויות ניצולי השואה לשאול מדוע לא קיבל את הכסף.
<אברהם שרנופולסקי: אז ענו לו – אתה צריך להביא מסמך מהצלב האדום הרוסי, עם הוכחה שאתה באמת ברחת מהשטחים הכבושים של הנאצים.
<אברהם שרנופולסקי: נו, מה זה?
<אברהם שרנופולסקי: זה לא בירוקרטיה, זה התעללות.
<אברהם שרנופולסקי: אז אני מבקש לברר את כל המקרים האלה.
<אברהם שרנופולסקי: אני מבקש לפתור את הבעיה באופן מיידי.
<לאון צימרמן: סליחה, אני מניצולי השואה ואני רוצה לשאול משהו.
<לאון צימרמן: אני לא מבין את השאלה מה ההבדל בין אנשים שהיו בגטו ואנשים שלא היו בגטו.
<לאון צימרמן: אני חושב שיש הבדל גדול מאד.
<לאון צימרמן: זה לא יכול להיות ביחד.
<לאון צימרמן: זה לא אותו דבר.
<לאון צימרמן: על מה אנחנו מדברים?
<לאון צימרמן: אנחנו חייבים לדבר היום על ניצולי שואה.
<לאון צימרמן: מי שהיה בגטו.
<לאון צימרמן: מי שלא היה בגטו – שיתנו לו מיליון שקלים, זה לא חשוב בשבילנו.
<לאון צימרמן: אנחנו רוצים לדעת מה יהיה איתנו.
<לאון צימרמן: אני בן אדם שיש לי כבר 90 שנה.
<לאון צימרמן: כמה עוד לחיות?
<לאון צימרמן: אף אחד לא יודע, אז אני רוצה לקבל תשובה.
<לאון צימרמן: אנחנו מדברים על חברים של ניצולי השואה?
<לאון צימרמן: או שאנחנו מדברים בכלל?
<לאון צימרמן: זה מה שחשוב.
סופה לנדבר: אנחנו מדברים על ניצולי שואה.
אברהם נגוסה: אני רוצה להדגיש כפי שהדגשתי בהתחלה, הנושא פה הוא ניצולי שואה.
אברהם נגוסה: הדיון הוא על ניצולי השואה.
<לאון צימרמן: הבנתי.
אברהם נגוסה: אני אמרתי שלחברי הכנסת היה ועדיין יש רצון חיובי לעזור לניצולי השואה והם עשו תיקון חקיקה.
<לאון צימרמן: אז מה שחברת הכנסת סופה לנדבר אומרת זה נכון.
אברהם נגוסה: בסדר, אז התיקון פגע באיזו שהיא דרך, לפי מה שאתם מתארים ואנחנו מבררים כעת איפה הפגיעה, למה זה קרה והאם ניתן לתקן אותו.
אברהם נגוסה: הנושא הוא ניצולי השואה.
סופה לנדבר: יושב הראש, אני ממליצה שאנחנו נעשה ישיבה נפרדת נוספת על פליטים, מאחר שזה דבר נפרד וגם שם יש בירוקרטיה.
אברהם נגוסה: נעשה דיון נפרד בעניין פליטים.
אברהם נגוסה: כולנו רוצים לשמוע את נציגת האוצר.
אברהם נגוסה: לפני כן נשמע את בוריס, איזה נתונים חדשים אתה יכול לתת לנו?
אברהם נגוסה: בהמשך נציגי המשרדים יתנו תשובות לשאלות שמתעוררות.
<בוריס הלמן: שלום, שמי בוריס הלמן, אני בעבר הייתי מנהל משרד הקליטה בנתב"ג ובמקביל טיפלתי ב-10 השנים האחרונות בוטרנים, שלפי חוק שיצא בשנת 2000, משרד הקליטה היה המשרד המתאם את ביצוע החוק, כלומר זכויות של וטרנים שקיבלו הטבות, כולל מענק שמשרד הקליטה משלם אותו החל משנת 2008, פעמיים בשנה.
<בוריס הלמן: השנה, גילינו פתאום שיש קבוצה של אנשים שבעבר קיבלו באופן רציף את המענק, ופתאום הופיעו אצלנו בנתונים שמגיעים אלינו מהביטוח הלאומי, בקובץ, כי הם לא מקבלים השלמת הכנסה.
<בוריס הלמן: ברגע שהם לא מקבלים השלמת הכנסה, לפי נוסח החוק הם לא רשאים לקבל את ההטבות ולא רשאים לקבל את המענק הכולל.
<בוריס הלמן: אחרי פניות רבות של הוטרנים, ודרך אגב, היום אנחנו משלמים לכ-4,000 וטרנים הזכאים לפי ביטוח לאומי להשלמת הכנסה את המענק הזה ולעוד 300-400 אלמנות של וטרנים ממלחמת העולם השנייה.
<בוריס הלמן: לצורך הדיון הזה, אנחנו מדברים על כ-200 איש שבמקביל הם גם וטרנים של מלחמת העולם השנייה וגם הוכרו כניצולי שואה.
<בוריס הלמן: אותם אנשים לא קיבלו מינואר, זאת אומרת הם לא הופיעו בקובץ שמועבר אלינו ולכל המוסדות – קופות חולים וכל המסגרות שתומכות בניצולי שואה וגם לוטרנים.
<בוריס הלמן: הם לא הופיעו.
<בוריס הלמן: אחרי בדיקה מעמיקה שלי באופן אישי עם אנשי ביטוח לאומי, גילינו שהם אמנם זכאים לכל ההטבות, אבל בהעברת נתונים, בקובץ, הסימון של השלמת הכנסה לא מופיע מפני שכרגע משרד האוצר משלם את ההשלמה הזאת, כביכול.
<בוריס הלמן: ברגע שגילינו את זה הרצנו את הקובץ מחדש, ביקשתי להריץ אותו מחדש.
<בוריס הלמן: הדברים הופיעו כמו שהיו וכל ה-200 איש קיבלו באיחור של חודש ימים, אבל קיבלו את המענק במלואו.
<בוריס הלמן: זאת תהיה בעיה.
<בוריס הלמן: המערכת שלנו, אם פה דיברנו על הנושא של רטרואקטיביות, המערכת שלנו בנויה כך שברגע שאדם הוכר, התשלום הוא רטרואקטיבית, לא חשוב כמה שנים עברו.
<בוריס הלמן: ככה שלגבי 200 איש – אנחנו עשינו את הצדק בעזרת הביטוח הלאומי, כשמצאנו את הבעיה.
<בוריס הלמן: לגבי כל היתר, הדברים הם כבר מעבר לנושא שלנו.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת דב חנין.
אברהם נגוסה: גם הצטרפה אלינו חברת הכנסת קסניה סבטלובה.
אברהם נגוסה: רשות הדיבור למשרד האוצר.
דב חנין: פשוט, כדי למקד את ההתייחסות של האוצר לפני תשובתם, בקצרה.
דב חנין: תודה רבה אדוני יושב הראש.
דב חנין: קודם כל בוקר טוב לכולם, לכל האורחים שלנו.
דב חנין: אם אנחנו ננסה להיות ממוקדים, הדיון הזה עוסק בכך שבמהלך שבכנסת הקודמת עשתה, מתוך רצון לשפר ולתקן, יכול להיות שבכמה היבטים אנחנו גרמנו לקשיים ולבעיות ואנחנו צריכים לטפל בהם.
דב חנין: ברשותכם, אני רק רוצה לעבור על כמה מהבאות מאד בקיצור, כדי שהאוצר יוכל להתייחס.
דב חנין: הנושא של דמי ביטוח הבריאות.
דב חנין: הטענה שאנחנו שומעים היא, שלגבי חלק מהניצולים הופסקו חלק מההטבות שניתנו להם בעבר, כאשר הם קיבלו קצבת השלמת הכנסה וכתוצאה מהשינויים בעצם הם לא מקבלים את ההטבה בתחום תשלום של דמי ביטוח בריאות מינימאליים.
דב חנין: הנושא של ההנחה בארנונה, שהוא בעצם גם תוצאה של אותו מהלך.
דב חנין: הנושא של הפגיעה בהטבות של בת זוג של ניצול שואה שאינה - - -
יואל רזבוזוב: אנחנו דיברנו על כל אלה.
דב חנין: והנושא של אי העלאת תקרת התשלום לפי הכנסה.
סופה לנדבר: אנחנו יודעים את זה כאן.
אברהם נגוסה: עכשיו נשמע את גברת עפרה רוס, מנהלת הרשות לזכויות ניצולי השואה במשרד האוצר.
<עפרה רוס: כמי שהייתה שותפה להחלת התכנית הלאומית בשנה שעברה באופן מאד פעיל, התכנית שהוקמה על ידי שר האוצר הקודם, מר יאיר לפיד, אומר שכל הכוונה של התכנית הזאת הייתה להיטיב עם ניצולי השואה באופן קטגורי ובאופן חד משמעי.
<עפרה רוס: זאת הייתה המטרה, הוקצו מיליארד שקלים לטובת העניין הזה והיינו שותפים גם לחקיקה וכמובן ליישום התכנית.
<עפרה רוס: אלף אני מצטערת מאד לשמוע שישנה קבוצה של אנשים שנפגעה ותיכף נתייחס אליה.
<עפרה רוס: חשוב לי לציין שהחוק חוקק ב-9 ביוני ובאמצע אוגוסט קיבלו 85,000 ניצולי שואה מענק של 3,600 שקלים, שלא הוכרו קודם.
<עפרה רוס: אנחנו באנו אליהם, אנחנו פנינו אליהם, העברנו לחשבונות הבנק שלהם - - -
סופה לנדבר: עפרה, זה בדיוק פליטים.
סופה לנדבר: אנחנו מדברים עכשיו על ניצולי השואה.
<עפרה רוס: אנחנו נדבר גם על הניצולים.
סופה לנדבר: על פליטים נעשה ישיבה נוספת.
<עפרה רוס: העברנו להם, הם קיבלו פטור.
<עפרה רוס: כל ניצולי השואה במדינת ישראל מקבלים היום פטור מלא מתרופות.
<עפרה רוס: כולם, בלי יוצא מן הכלל, לכן לא ברורה לי הטענה שישנם כאלה שלא מקבלים פטור.
<עפרה רוס: כולם מקבלים פטור מתרופות בסל התרופות.
<עפרה רוס: בנוסף, כל אותם ניצולי שואה שהיו בחוק ההטבות קודם, יוצאי מחנות וגטאות, כולם, שהם 18,500 איש, או היום 16,500 איש – כל הקבוצה הזאת קיבלה כבר בסוף יוני את ההשלמה לתגמול של 2,200 שקלים, את ה-740 שקלים.
<עפרה רוס: הם קיבלו ב-30 ביוני והכבר כבר הועבר לחשבונות הבנק שלהם.
<עפרה רוס: התגמול הוגדל והכל נעשה עוד במהלך חודש יוני.
<עפרה רוס: אני מבינה שזה לא שלא הייתה התייחסות לקבוצה של כ-6,000 איש, שבסופו של יום היו 5,700 איש, שיש חוק שמתייחס לאותה קבוצה, כי חשבנו עליה.
<עפרה רוס: המחשבה הייתה שאותה קבוצה תעבור לקבל תגמול יותר גבוה מאיתנו, ולכן המוסד לביטוח לאומי יפסיק לשלם את השלמת ההכנסה, כי הכוונה הייתה שהם יקבלו תגמול יותר גבוה.
<עפרה רוס: זה לפי מה שהראו כל המספרים בעצם.
<עפרה רוס: בסופו של יום, הסתבר לפי הבדיקה שנעשתה על ידי חברת הכנסת סופה לנדבר, שבעצם ישנה קבוצה של ניצולי שואה, שבני הזוג שלהם הם לא ניצולי שואה, שאנחנו וודאי וודאי לא יכולנו לדעת את זה, שיכול מאד להיות ש - - -
סופה לנדבר: בביטוח הלאומי יודעים.
<עפרה רוס: כן, שיכול מאד להיות שזאת הקבוצה שנפגעה.
<עפרה רוס: אני לא יכולה להגיד את זה באופן חד משמעי - - -
טלי פלוסקוב: זה לא יכול להיות, עפרה, זה בטוח.
<עפרה רוס: בסדר.
אברהם נגוסה: נשמע את הביטוח הלאומי בהמשך.
<עפרה רוס: אני לא אמרתי שלא, אני אמרתי שיכול מאד להיות והביטוח הלאומי יתייחס לזה.
<עפרה רוס: אנחנו לא יכולים לדעת את זה.
<עפרה רוס: עכשיו, אם אותה קבוצה באמת נפגעה - וכל כוונת המחוקק הייתה פה להיטיב עם ניצולי השואה – כל אחד מאותם אנשים, הם ירצה לחזור למצב הקודם – נחזיר אותו למצב הקודם.
<עפרה רוס: אנחנו לא נפגע באף אחד.
<עפרה רוס: מה גם שאם הוא בעתיד ירצה לחזור, כי יהיה לו כדאי יותר לקבל מאיתנו, משום שאולי הוא יכול להעלות את אחוז הנכות שלו או יכול לקבל מחלות נוספות או החמרה במצבו ויהיה לו כדאי לקבל מאיתנו יותר מאשר מהמוסד לביטוח הלאומי, גם אז אנחנו נעביר אותו בחפץ לב.
<עפרה רוס: כי לזה התכוון המחוקק.
<עפרה רוס: זאת הייתה כוונת החוק – להיטיב עם ניצולי השואה באופן חד משמעי ואנחנו לא נוותר על זה.
<עפרה רוס: אנחנו ניטיב איתם.
<עפרה רוס: אם נפגע, ולו ניצול שואה אחד – אנחנו נטפל בנושא.
<עפרה רוס: זאת הייתה הכוונה.
<עפרה רוס: אני מציעה שנקים איזה שהוא צוות ביחד עם הביטוח הלאומי לאותם מקרים, שאפשר יהיה להפנות אותם, לבדוק את אותם מקרים ולתת מענה מיידי לאותם מקרים.
<עפרה רוס: אני רוצה שתהיה איזו שהיא הבנה, שאותה קבוצה שקיבלת מוועידת התביעות שהייתה בעבר בחוק ההטבות, שמקבלת מאיתנו את ה-700 שקלים או את ההשלמה, הרי יש תגמול בסיסי שמקבלים אותו כל נכי רדיפות הנאצים, שהיום עומד על 2,200 שקלים.
<עפרה רוס: החוק בא להשוות את התנאים שלהם, לבוא ולהגיד שכל אלה שעלו אחרי 1953 והם יוצאי מחנות וגטאות, יקבלו את מה שקיבלו נכי רדיפות הנאצים, כאלה שעלו לפני 1953.
<עפרה רוס: מאחר שוועדת התביעות משלמת כאן 300 יורו לחודש או 900 יורו אחת לרבעון, אחת לשלושה חודשים, אנחנו משלימים להם את זה.
<עפרה רוס: זה לא שאנחנו בודקים או לוקחים בחשבון.
<עפרה רוס: משלימים להם ל-2,200 שקלים.
<עפרה רוס: הם לא יקבלו פחות מ-2,200 שקלים.
<עפרה רוס: אז צריך להבין את זה.
<עפרה רוס: אולי יש כאן איזו שהיא בעיה בהבנה, כי אנשים מקבלים את ה-700 שקלים לפי שער היורו ומקבלים מוועידת התביעות כל שלושה חודשים את ה-900 יורו.
<עפרה רוס: אבל הם לא מקבלים פחות ממה שמקבל נכה רדיפות הנאצים, שעלה לפני 1953.
<עפרה רוס: וזאת הייתה הכוונה של המחוקק.
<עפרה רוס: בנוסף, אם ישנם ניצולי שואה שכתוצאה מהמעבר, שהיו מקבלי השלמה הכנסה והייתה להם ארנונה יותר גבוהה או הייתה איזו שהיא הטבה שקטנה כתוצאה מהמעבר, גם הקבוצה הזאת תטופל.
<עפרה רוס: אין שום בעיה.
<עפרה רוס: אני מניחה שיישלח לכל אותן רשויות מקומיות, לאותם גורמים רשימה של כל האנשים.
<עפרה רוס: אם יש כאלה שנפגעו, אף אחד מכל מחוקקי החוק והשותפים כאן לשולחן, אם זה אנחנו ואם זה המוסד לביטוח לאומי, לא התכוון לפגוע בניצולי שואה וחשוב מאד להעביר את המסר הזה.
<עפרה רוס: הכוונה שלנו הייתה להיטיב איתם וזה מה שאנחנו עושים במהלך כל היום.
<עפרה רוס: ובאמת חשוב להבין, ואם יש איזו שהיא בעיה – הדלת פתוחה.
<עפרה רוס: גם לגיטה ולכל אחד אחר.
<עפרה רוס: הדלת פתוחה.
<עפרה רוס: יש מרכז מידע שעונה כל הזמן.
<עפרה רוס: אנחנו פתוחים.
<עפרה רוס: אנחנו מתרגמים את החוברת כעת כדי להעבירה לכולם.
<עפרה רוס: אנחנו נתרגם את החוברת ונשלח אותה לכולם מתורגמת.
<עפרה רוס: באמת, אם יש בעיה, גם הדלת שלי פתוחה.
<עפרה רוס: הם תמיד באים אלי כשהם צריכים אותי.
<עפרה רוס: דלתי פתוחה בפני כולם וכך גם הדלת של הרשות.
<עפרה רוס: אנחנו באמת רוצים לעשות את המקסימום לטובת ניצולי השואה ולהיטיב איתם.
<עפרה רוס: אם יש מקרה אחד, אנא, פנו אלינו.
<עפרה רוס: אם אנחנו לא יודעים, אנחנו נטפל ונעשה את המקסימום שאנחנו יכולים.
קסניה סבטלובה: אני רציתי לשאול שאלה.
קסניה סבטלובה: זה מובן, ולפחות כך אני מאמינה, שהמחוקק לא התכוון לפגוע בקבוצה כל כך חשובה לכולנו, שיש לנו חובה מוסרית, חובה ציבורית וחובה אישית כלפי כל אחד מהאנשים האלה.
קסניה סבטלובה: זה ברור לגמרי, אבל הם נפגעו.
קסניה סבטלובה: השאלה שלי היא גם מבחינת הנגשה של החומר, החוברות שאמרו שיתורגמו ויפוצו, אבל תוך כמה זמן אפשר לתקן את הנזק?
קסניה סבטלובה: תוך כמה זמן האנשים האלה, שרובם לא כל כך פעילים במחשב, פחות נגישים, פחות יודעים להשתמש באתר האינטרנט שלכם, שגם מכאן אני מבינה שיש בעיה של הנגשה לשונית – שאין מספיק מידע בשפת אימם של אותם אנשים שרלבנטיים לענייננו.
קסניה סבטלובה: אז תוך זמן תוכלו להתקשר אליהם, לדבר איתם ולהסביר להם מה הם צריכים לעשות כדי לא להיפגע וכדי לקבל את כספם, שמגיע להם בצדק.
<עפרה רוס: מה שאני מציעה, יש לנו רשימה שקיבלנו - אנחנו נבדוק את הרשימה הזאת – ואם ייווצר מצב שמישהו מאותה רשימה באמת נפגע, אנחנו קודם כל נפנה אליו ונבקש ממנו שיסכים לעבור אלינו ואנחנו נשנה ונעביר אותו למצב הקודם.
קסניה סבטלובה: זה שינוי בירוקראטי.
קסניה סבטלובה: זה משהו שאפשר לעשות ותוך יום זה יסתדר במערכת?
קסניה סבטלובה: אני פשוט רוצה להבין את התהליך.
<עפרה רוס: יש לנו כבר רשימה.
<עפרה רוס: אנחנו נעשה את זה - - -
סופה לנדבר: אני רוצה להבין את הביטוח הלאומי, היכן שיש קובץ שיש בן זוג שהוא לא ניצול שואה - אני מאמינה שיש קובץ כזה בביטוח הלאומי – אני דורשת להחזיר להם רטרואקטיבית ומיד עד 1 בחודש.
סופה לנדבר: אני לא צריכה שיתקשרו עכשיו או לא יתקשרו.
סופה לנדבר: כבר עברה חצי שנה.
סופה לנדבר: אני רוצה שבקובץ הזה הביטוח הלאומי ינסה ובעצם יתקן את העוול שנעשה.
אברהם נגוסה: תיכף נשמע את הביטוח הלאומי.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת, סיכמת?
קסניה סבטלובה: כן.
אברהם נגוסה: נשמע כעת את נציג הביטוח הלאומי, עורך הדין רועי קרת.
אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים התייחסות לשאלות שהתעוררו פה, בין היתר גם עניין השלמת הכנסה וכו'.
<קריאה: יש לנו עוד שאלות לביטוח הלאומי.
אברהם נגוסה: אתה רוצה לשמוע קודם את השאלות, ואחר כך תענה?
<רועי קרת: כן.
<אהרון מולדקובסקי: שמי אהרון מולדקובסקי, ראש ארגון ניצולי שואה באשדוד.
<אהרון מולדקובסקי: אני רוצה להגיד ואני מבקש סליחה אם העברית שלי לא כל כך טובה, אבל מה שאני מבין, אני יכול להגיד גם בעברית.
<אהרון מולדקובסקי: אני רוצה להגיד לביטוח הלאומי, ולהגיד גם לעפרה רוס, שהגיע הזמן לבוא לניצולי השואה ולהסביר להם.
<אהרון מולדקובסקי: כאן בכנסת יושבים נציגים.
<אהרון מולדקובסקי: את לא שומעת מה אומרים ניצולי השואה שם, בבית, בתוך העיר.
<אהרון מולדקובסקי: הם באים כל הזמן למשרד ושואלים – תגידו לנו, למה זה ככה, למה זה ככה ולמה זה ככה, ואנחנו לא יכולים להסביר להם.
<אהרון מולדקובסקי: קודם כל, חשוב מאד לדעת למה אין לכם חוברת בשפה של ניצולי השואה.
<אהרון מולדקובסקי: אני לא אומר רק בשפה הרוסית, שהרי יש ניצולי שואה גם ממדינות אחרות, נכון?
<אהרון מולדקובסקי: צריכה להיות חוברת שכל אחד מניצולי השואה יוכל להבין ולדעת.
<אהרון מולדקובסקי: לדוגמא, אני התקשרתי למוקד של משרד האוצר ושמעתי שם שאם בן אדם חולה ויש לו מחלה מהזמן שהוא היה בגטו, יש לו אפשרות לקבל טיפולים בים המלח, במקום אחר – 14 יום בשנה, פעמיים 7 ימים או 14 ימים ביחד.
<אהרון מולדקובסקי: אם אתה כבר שילמת, אתה יכול לקבל בחזרה 800 שקלים ללילה ו-222 שקלים לטיפול.
<אהרון מולדקובסקי: מישהו יודע את זה?
<אהרון מולדקובסקי: אף אחד לא יודע.
<אהרון מולדקובסקי: למה אנחנו לא יודעים?
<אהרון מולדקובסקי: אמרו לנו שיש דבר כזה בחוברת בעברית.
<אהרון מולדקובסקי: זה עבור אדם שחלה במחלה, יותר מ-40%.
<אהרון מולדקובסקי: סליחה שאני התחלתי מזה.
<אהרון מולדקובסקי: אני רוצה להגיד תודה רבה לחברת הכנסת סופה לנדבר.
<אהרון מולדקובסקי: היא יודעת הכל.
<אהרון מולדקובסקי: המון תודה גם לשר האוצר לשעבר, חבר הכנסת יאיר לפיד וגם לך, חבר הכנסת רזבוזוב.
<אהרון מולדקובסקי: אתם עשיתם טובה, זה משהו משהו.
<אהרון מולדקובסקי: שנים אנחנו מחכים לזה.
<אהרון מולדקובסקי: שנים.
<אהרון מולדקובסקי: כמה אנשים, פליטים שברחו, כמה אנשים קיבלו 3,600 שקלים וכל שנה הם יכולים לקבל.
<אהרון מולדקובסקי: כן, אנחנו לא היינו בחוק.
<אהרון מולדקובסקי: קראתי באינטרנט, קראתי בעיתון שחבר הכנסת חיים כץ אומר – צריך שגם ניצולי השואה שהיו במחנות הריכוז ובגטאות – יהיו בחוק הזה.
<אהרון מולדקובסקי: אז ביבי נתניהו אומר נכון, זה נכון, תעשו את זה.
<אהרון מולדקובסקי: אחרי זה, גם אנחנו נכנסנו לחוק הזה.
<אהרון מולדקובסקי: עם זה הכל בסדר.
<אהרון מולדקובסקי: יש המון טענות – זה לא ככה, זה לא ככה, זה נתנו, זה לא נתנו.
<אהרון מולדקובסקי: לדוגמא, המשפחה שלי.
<אהרון מולדקובסקי: אני ואשתי – אשתי נשארה בביטוח הלאומי וכל הטפסים שלי, לא יודע, כל התיק שלי הלך למשרד האוצר.
<אהרון מולדקובסקי: מה נשאר לה?
<אהרון מולדקובסקי: היא אומרת אהרון, נשאר לי רק 700 שקלים בביטוח הלאומי.
<אהרון מולדקובסקי: איך אני יכולה, בן אדם אחד?
<אהרון מולדקובסקי: כן, אנחנו זוג, אבל איך זה יכול להיות?
<אהרון מולדקובסקי: איפה השלמת ההכנסה?
<אהרון מולדקובסקי: אין.
<אהרון מולדקובסקי: תראי, הכסף הזה, שאנחנו מקבלים מגרמניה, אומרים שזה נכון, שזה לא נכון, יש הסכם בינלאומי.
<אהרון מולדקובסקי: אצלי יש נייר מוועידת התביעות.
<אהרון מולדקובסקי: אנחנו כתבנו מכתב לגרמניה.
<אהרון מולדקובסקי: מגרמניה הם שלחו לוועידת התביעות בתל אביב ואנחנו קיבלנו תשובה, שכתוב שהכסף הזה נקבע בהסכם, בו כתוב שזו לא הכנסה ושהכסף הזה לא מפריע לתשלומים אחרים.
<אהרון מולדקובסקי: אם זה לא יהיה, לא יהיו בעיות.
<אהרון מולדקובסקי: קודם זה היה ככה.
<אהרון מולדקובסקי: אם לא זה, אז מה?
<אהרון מולדקובסקי: אני התקשרתי.
<אהרון מולדקובסקי: היו אנשים במשרד שלי, התקשרתי ושאלתי במוקד משרד האוצר – מה אתם יכולים?
<אהרון מולדקובסקי: אתם עכשיו אותו דבר כמו אלה שבאו לארץ בשנת 1953.
<אהרון מולדקובסקי: הם לא קיבלו – אתם גם לא יכולים לקבל.
<אהרון מולדקובסקי: סליחה, למה הם לא קיבלו?
<אהרון מולדקובסקי: מתי הם באו?
<אהרון מולדקובסקי: לבריאות להם.
<אהרון מולדקובסקי: אני לא רוצה להגיד שהם כן קיבלו וכו'.
<אהרון מולדקובסקי: הם באו לפני שנת 1953.
<אהרון מולדקובסקי: בזמן הזה גרמניה שילמה למישהו כסף?
<אהרון מולדקובסקי: אף אחד בזמן הזה לא קיבל כסף.
<אהרון מולדקובסקי: ואלה אנשים שהיו מבוגרים בזמן הזה, הם כבר נפטרו, הם כבר לא נשארו עכשיו.
<אהרון מולדקובסקי: יש רק את הילדים שלהם עכשיו.
<אהרון מולדקובסקי: הם עבדו, הם קיבלו את הפנסיה, קנו דירות וממשלת ישראל נתנה להם כסף.
<אהרון מולדקובסקי: ככה אמרו לי במשרד האוצר – כן, הם קיבלו כסף ממשרד האוצר לפי המחלות, לפי נכות שיש להם.
<אהרון מולדקובסקי: אי אפשר ככה.
<אהרון מולדקובסקי: שהם לא מקבלים – אתם גם לא יכולים לקבל.
אברהם נגוסה: נא לסכם.
<אהרון מולדקובסקי: הם לא מקבלים את הכסף מהחוק של 2008, החוק שלי יולי שטרן.
<אהרון מולדקובסקי: אנחנו כן קיבלנו.
<אהרון מולדקובסקי: אז מה?
<אהרון מולדקובסקי: עכשיו גם מבטלים את החוק.
<אהרון מולדקובסקי: 4,750 שקלים בשנה, למה?
<אהרון מולדקובסקי: למה?
<אהרון מולדקובסקי: חבר הכנסת רזבוזוב – אני קראתי מה שאתה אמרת.
<אהרון מולדקובסקי: ברוך השם, הגיע הזמן.
<אהרון מולדקובסקי: אני מאד מודה לך.
<אהרון מולדקובסקי: אתה אמרת נכון – הגיע הזמן שעכשיו אנשים, אלה שבאו אחרי שנת 1953 – החיים שלהם עכשיו יהיו יותר טובים.
<אהרון מולדקובסקי: נתנו להם את המענק.
<אהרון מולדקובסקי: אנחנו מאד מודים על זה, אבל מה עשו שם?
<אהרון מולדקובסקי: מה עשו במשרד האוצר?
<אהרון מולדקובסקי: יכול להיות שזו טעות.
<אהרון מולדקובסקי: אני לא אומר שהם עשו את זה דווקא.
<אהרון מולדקובסקי: מה אנחנו מבקשים?
<אהרון מולדקובסקי: תבטלו את התיקון הזה עם הכסף מגרמניה.
<עפרה רוס: אתה רוצה לקבל גם את זה וגם את זה?
<קריאה: לא, לא, זה לא שייך.
סופה לנדבר: מגיע לו גם את זה וגם את זה, סליחה.
סופה לנדבר: הרנטה זה לא כסף ממדינת ישראל.
סופה לנדבר: זה כסף על חשבון החיים שלהם.
<אהרון מולדקובסקי: כן, אנחנו כן צריכים לקבל.
<אהרון מולדקובסקי: אני הייתי במחנות ריכוז.
<אהרון מולדקובסקי: הייתי חצי זמן בגטאות.
<אהרון מולדקובסקי: את יודעת כמה ניצולי שואה נשארו עכשיו אצלנו?
<עפרה רוס: אני לא מתנגדת.
<עפרה רוס: תשנו את החוק.
<אהרון מולדקובסקי: אני מאד מצטער שאני מדבר בקול גבוה, אבל זה כואב לי, בגלל זה אני אומר.
<אהרון מולדקובסקי: בשנתיים האחרונות נפטרו רק באשדוד 57 איש.
<קריאה: אצלנו 80 איש.
<אהרון מולדקובסקי: בדימונה 25 אנשים.
<אהרון מולדקובסקי: עוד כמה שנים לא יהיו ניצולי שואה, אז צריך בזמן הזה, מתי שהם חיים, לתת להם כבוד.
<אהרון מולדקובסקי: פעם שאלתי אותך, לפני שנה, גם במהלך ישיבה – למה אתם עושים ככה?
<אהרון מולדקובסקי: את אמרת לי - אם בגרמניה ידעו שאתם מקבלים משהו בארץ, הם יבטלו את התשלומים שלכם.
<אהרון מולדקובסקי: זה לא נכון.
<אהרון מולדקובסקי: אני דיברתי עם נציג מגרמניה.
<אהרון מולדקובסקי: יש לנו את הזכות.
אברהם נגוסה: עוד אנשים רוצים לדבר.
אברהם נגוסה: בשאלות שאתה מעלה אנחנו דנים היום.
<אהרון מולדקובסקי: אנחנו מאד מודים לכם.
אברהם נגוסה: אם צריך לשנות או לבטל את תיקוני החוק, נבטל אותם, אבל בואו תחילה נבדוק את הדברים.
אברהם נגוסה: אני מעביר את רשות הדיבור למר ראובן מוזר, בבקשה.
<ראובן מוזר: אני חבר העמותה הפרלמנטארית למען ניצולי השואה בכנסת ובמשך שנים אנחנו מנסים לשנות ולשפר את כל הדרוש שיפור.
<ראובן מוזר: לצערי ולשמחתי, אחד הדברים שנגרמו זה הדו"ח הממלכתי שנקרא דו"ח דורנר, שלדעתי הוא לא כבוד גדול למדינה, אבל הדו"ח הזה הציף את הבעיות המשמעויות של ניצולי השואה על פני שנים, וחלק מהדברים או רוב הדברים תוקנו.
<ראובן מוזר: אבל עדיין ישנם כמה דברים שהם ביסוד מרגיזים.
<ראובן מוזר: יושב כאן חבר הכנסת דב חנין, שהוא חבר השדולה, גם חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חברת הכנסת סופה לנדבר, חברת הכנסת קסניה סבלטובה.
<ראובן מוזר: תראו, כניצול שואה אני מחזיק תלוש של האוצר.
<ראובן מוזר: אני לא מסוגל להבין למה מורידים לי את סכום הביטוח הלאומי מהגמלה.
<ראובן מוזר: הביטוח הלאומי, כלפי האוצר, נחשב הכנסה.
<ראובן מוזר: כאשר בזמנו חבר הכנסת כץ וחברת הכנסת אדטו שינו את החוק ואמרו – מה שמגיע מגרמניה – לא נחשב כהכנסה כלפי הביטוח הלאומי, אבל זה נחשב כהכנסה באוצר.
<ראובן מוזר: כנ"ל מה שאנחנו מקבלים מהביטוח הלאומי, קצבת הזקנה שלנו, נחשבת כהכנסה באוצר, ואז מפחיתים לנו אותה מהגמלה.
<ראובן מוזר: למה?
<ראובן מוזר: מפני שיש איזו שהיא תקרה וחס וחלילה אסור לעבור אותה.
<ראובן מוזר: אז קודם כל, אחד הדברים החשובים הוא, להעלות את התקרה.
<ראובן מוזר: מה קרה?
סופה לנדבר: הגשתי כבר חוק.
<ראובן מוזר: ולבטל את העניין הזה שמורידים לנו את הביטוח הלאומי מהגמלה.
<ראובן מוזר: זה לא מגיע לנו.
<ראובן מוזר: זה חלק מהדברים שהם לדעתי הכי חשובים.
<ראובן מוזר: דבר נוסף שהוא חשוב, אנשים מתקשים להגיע לוועדות רפואיות.
<ראובן מוזר: אנחנו באים ואומרים – כמה ניצולי שואה כבר נשארו?
<ראובן מוזר: כמה שנים נשאר לנו לחיות?
<ראובן מוזר: חלקנו חולים.
<ראובן מוזר: אנחנו אומרים כזה דבר, לדעתנו צריך לבטל את הוועדות הרפואיות ולתת איזו שהיא העלאה אוטומטית כל שנה במשך X שנים, עד שהאדם יסיים את חייו, ולא להתחיל להטריח בוועדות רפואיות, ש-לך תדע מה הקריטריונים שלהם לקביעה כזו או אחרת של נכויות אצל ניצולי השואה.
<ראובן מוזר: לדעתי זו נקודה מאד מאד חשובה והיא תישאר הטבה בלתי רגילה לניצולי השואה והקלה משמעותית.
<ראובן מוזר: אני מאד מודה לכם.
אברהם נגוסה: נשמע את גברת ארנה קרצר.
<ארנה קרצר: אני גם חברה בעמותה הפרלמנטארית וגם יושבת ראש התאחדות עולי רומניה.
<ארנה קרצר: כידוע לכם, העלייה מרומניה זו העלייה השנייה בארץ ולצד החברים שעלו מברית המועצות לשעבר, העלייה מרומניה סובלת המון.