GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ילגאי נגוסה: היינו כמה שנים בחדר אחד 3-4 ילדים ביחד.
<ילגאי נגוסה: לפני שבוע התחילו לפרק אותנו, אבל לא הכול סיימו, לא הכול נתנו, מה שצריך, לא קיבלנו מה שצריך נכון, לא מצאו לכולנו פתרון.
<ילגאי נגוסה: לא קיבלנו שירות מה שצריך.
<ילגאי נגוסה: לא רואים אותנו כמו אנשים אחרים, רגילים.
<ילגאי נגוסה: היינו לפני שנה, רוצים למכור את מרכז הקליטה.
<ילגאי נגוסה: מרכז הקליטה 194 יחידים, 22 מבוגרים קשישים, 53 חד הוריות, הגברים אבות 5, סך הכול 342.
<ילגאי נגוסה: אנחנו מתגעגעים לירושלים.
<ילגאי נגוסה: אנחנו מתגעגעים לירושלים, הגענו, כולנו אוהבים את ירושלים, ארץ שלנו, במרכז הקליטה לא קיבלנו מה שצריך.
<ילגאי נגוסה: אחת, באותו חדר, כמו שאמרתי, ארבעה, שלושה בודדים ואחד.
<ילגאי נגוסה: חדר אחד.
<ילגאי נגוסה: כל הגברים או נשים, אפילו נשוי פלוס ילדים עם גבר משהו אחר, או לא משפחה.
<ילגאי נגוסה: חוץ מזה, התיקון מרכז הקליטה, אני מבקש מאוד, תבקרו בכמה חדרים, לא הכול, אני אראה לכם.
<ילגאי נגוסה: יש לי ברשימה לפחות 10 בתים.
<ילגאי נגוסה: לפני שנה אמרו שרוצים למכור את מרכז הקליטה.
<ילגאי נגוסה: יש לי רשימה, אז אנחנו לא יודעים, באים אנשים עשירים, אנחנו מסכנים, לא יודעים אם מישהו בא, בודקים את הדלת, נכנסים לבית, רואים.
<ילגאי נגוסה: אנחנו שואלים, 'אתם יוצאים מחר'.
<ילגאי נגוסה: כולנו בכינו.
<ילגאי נגוסה: אז הגענו לבית משפט, בית המשפט - - - אמרו לנו לשלוש שנים ניתן להם פתרון, עברה שנה ומשהו, עד עכשיו לא קיבלנו פתרון.
<ילגאי נגוסה: אף אחד לא קיבל פתרון.
<ילגאי נגוסה: מה שאנחנו מבקשים זה לקבל פתרון ונצא ממרכז הקליטה.
<ילגאי נגוסה: מרכז הקליטה הוא לא הבית שלנו, זה זמני, אנחנו יודעים, כבר מאתיופיה אנחנו יודעים שמרכז הקליטה זמני, לא נישאר כל החיים במרכז הקליטה, גם לא שמחים למרכז הקליטה.
<ילגאי נגוסה: 2, 3, 4 בחדר אחד יושבים.
<ילגאי נגוסה: אתם יודעים, אחד רוצה לשתות, אחד רוצה לעשן, אחד רוצה מוזיקה, אחד רוצה ללמוד, אין לו חופש בבית.
<ילגאי נגוסה: אחרי העבודה הוא לא יכול לישון, הוא לא יכול ללמוד ולהתקדם.
<ילגאי נגוסה: אז יש לנו בעיה, בעיה רצינית.
<ילגאי נגוסה: איך תמכרו את מרכז הקליטה?
<ילגאי נגוסה: אנחנו מבקשים מוועדת העלייה והקליטה בשם כל האתיופים, יש לנו 6,500 ומשהו באתיופיה, הם מחכים בגונדר ואדיס אבבה וגם בכפר.
<ילגאי נגוסה: הם רוצים לעלות, ההורים שלהם פה, אחים שלהם פה, חצי שמה, חצי פה.
<ילגאי נגוסה: איך אתם יכולים לסגור את מרכז הקליטה?
<ילגאי נגוסה: שנית, אנחנו לא קיבלנו פתרון אמיתי, איפה תזרקו אותנו?
<ילגאי נגוסה: אני מבקש עוד פעם, תן לנו פתרון אנחנו נצא, תן לנו משכנתא, גם לבודדים וגם פלוס ילדים, למי שיש לו ילדים, תגדילו את המשכנתא.
<ילגאי נגוסה: עכשיו הבית, כולם יודעים, כמה עולה?
<ילגאי נגוסה: לא אמרתי, באותו חדר, יש חלק משלם 500 שקל ויש 1,000 שקל משלמים.
<ילגאי נגוסה: 1,300 שקל, יש לי הכול ברשימה.
אברהם נגוסה: לחדר אחד?
<ילגאי נגוסה: ישנים באותו חדר, לחדר אחד 1,000 ומשהו משלמים.
אברהם נגוסה: כל אחד?
<ילגאי נגוסה: כל אחד 500.
<ילגאי נגוסה: בנפשות אנחנו משלמים.
אברהם נגוסה: אם יש 4 אנשים?
<ילגאי נגוסה: אם יש 4 אנשים 2,000 שקל משלמים.
<ילגאי נגוסה: חלק משלמים 350.
<ילגאי נגוסה: אז זה ביקשנו, לא מצאנו פתרון.
<ילגאי נגוסה: ודבר שני, אחד התגרש לפני כמה שנים, הלך לבית משפט, הבת שלו, הילדים שלו עזרו לאבא שלהם, הוא הוציא דרך בית משפט, קיבל אישור, הילדים שלו יהיו אצלו.
<ילגאי נגוסה: הוא ביקש ולא קיבל פתרון.
<ילגאי נגוסה: הוא רצה חדר.
<ילגאי נגוסה: גיל 18, 17, 16 הילדים, עם אבא.
<ילגאי נגוסה: איך הוא יכול באותו חדר?
<ילגאי נגוסה: על חדר אחד אני מדבר, אין מרפסת, אין סלון, 6 נפשות בשני חדרים.
<ילגאי נגוסה: הם ביקשו ולא מצאו פתרון.
<ילגאי נגוסה: תבדקו לנו את זה, תודה רבה.
אברהם נגוסה: אני מבקש לא לחזור על מה שהוא אמר.
אברהם נגוסה: תקצר.
<טמסגן: אני רוצה לדבר באמהרית ושיתרגם לי.
<טמסגן: אני רוצה לדבר על העלייה.
<טמסגן: שבאתם האורחים, תודה רבה.
<טמסגן: עכשיו אני אדבר באמהרית (מדבר באמהרית).
<מתרגם: ראשית הוא רוצה לדבר על אלה שממתינים בגונדר וגם באדיס אבבה.
<מתרגם: אין אדם שאין לו אח או אחיות, כמה אפשר להיות בנפרד כשלא רואים אותם הרבה זמן?
<מתרגם: זה קודם כל לכולם שאני שואל.
<מתרגם: יש אלה שלא ראו את המשפחות 20 ו-24 שנה.
<מתרגם: זו השאלה.
<מתרגם: ואני רוצה באמת לדעת מה יהיה הלאה, מה התשובות ואנחנו רוצים לדעת את התשובות על מה ששאלנו.
<מתרגם: כמו שאתם ראיתם בהפגנות שעברו, אנחנו מפגינים בנושא של העלייה.
<מתרגם: אנחנו רוצים תשובה מד"ר אברהם, חבר הכנסת, בנושא הזה אנחנו רוצים לשמוע את התשובות.
אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד בנושא הזה, אנחנו קבענו תאריך דיון בוועדת העלייה והקליטה והתפוצות ב-13, בעוד שבוע, אנחנו מקיימים דיון בנושא העלייה ביחד עם ועדת הפנים.
<ייורקו: קודם כל ברוכים הבאים.
<ייורקו: שמי ייורקו, עליתי לארץ כבר עכשיו 11 שנים.
<ייורקו: אני גרוש פלוס 2 ילדים, יש לי אמא קשישה, אני גר עם אמא שלי.
<ייורקו: ביקשנו מילגאי, הוא שאל את כל השאלות.
<ייורקו: אני לא נכנס לזה עוד פעם.
<ייורקו: קודם כל אני נציג לכל רחבי הארץ, 17 מרכזי קליטה, אז אני דורש נציג, אז אני רוצה להגיד באמהרית, קצת כתבתי, אני מבקש שתקשיבו לי.
<ייורקו: (מדבר באמהרית).
אברהם נגוסה: אני אנסה לתרגם, בקיצור, את הנקודות שהוא העלה.
אברהם נגוסה: אחת, במשפחות, להגדיל את המשכנתאות למשפחות כי מחירי הדירות עלו וגודל המשכנתאות נשאר.
אברהם נגוסה: אי אפשר לרכוש דירה ולכן מבקשים להגדיל משכנתאות למשפחות.
אברהם נגוסה: שתיים, קשישים ונכים שלא יכולים לקחת משכנתא, בבקשה לתת להם דיור ציבורי.
אברהם נגוסה: שלוש, צעירים ובודדים שגרים לבד, לא זכאים למשכנתא, מבקשים לתת להם משכנתא מוגדלת של עולים חדשים.
אברהם נגוסה: ארבע, הזכות של העולים מקופחת פה והם לא מקבלים שירות כמו שצריך, כמו למשל תרגומים בבריאות, אז הם לא יכולים להסביר את המחלות שלהם.
אברהם נגוסה: אני חושב שאלה הנקודות שעלו בנאום שלו.
אברהם נגוסה: מנגשה, (מדבר באמהרית).
אברהם נגוסה: אחרי זה יהודה.
<יהודה שרף: אני אתייחס.
אברהם נגוסה: כמובן הדובר הראשון, שאמר שהוא מבקש שנעשה סיור, יש לו בתים להראות לנו, הצפיפות וגם - - -
<יהודה שרף: אין שום בעיה.
אברהם נגוסה: זה חשוב.
<מנגשה לאמה: קוראים לי מנגשה.
<מנגשה לאמה: עליתי ב-2002.
<מנגשה לאמה: בהתחלה הייתי בצפון, אחר כך עברתי לירושלים ללמוד.
<מנגשה לאמה: אחרי האולפן עברתי למרכז הקליטה פה, אז כבר המשכנתא הייתה סגורה לצעירים.
<מנגשה לאמה: אמרו לנו במשך כל הדרך שתיפתח משכנתא לצעירים, בסופו של דבר המשכנתא לא נפתחת, רק הולכת ונסגרת.
<מנגשה לאמה: יש צעירים פה שניסו, אחר כך יש להם ילדים והם גרים בחדר אחד עם 2 ילדים, 3 ילדים.
<מנגשה לאמה: לזה אין פתרון.
<מנגשה לאמה: בסוף גם אנחנו לא מקבלים את המשכנתא שצריך לקבל, למרות שגם יש לנו אישורים ממשרד הקליטה למשכנתא.
<מנגשה לאמה: לבצע אי אפשר, אתה לא יכול ללכת לקבל, כמה יש לך, איפה אתה יכול לקנות, אתה לא יכול לקבל.
<מנגשה לאמה: אין בכלל שיתוף פעולה בזה.
<מנגשה לאמה: במרכז הקליטה יש הרבה בעיות לגבי הצעירים, שהם נישאו אחר כך, כשהיו רווקים.
<מנגשה לאמה: אני חושב שיש פה בעיה והוועדה צריכה לסייר ולהסתכל במרכז הקליטה פה.
<מנגשה לאמה: כשיש את הכול בעיניים ואז יגידו איך אנשים יכולים לחיות פה עם 4 ילדים.
<מנגשה לאמה: גם על זה צריך לשלם 1,500 שקל לחדר אחד.
<מנגשה לאמה: ככה דורשים, ממני לפחות, 1,500 שקל לחדר אחד.
אברהם נגוסה: קודם הוא אמר 500 שקל.
אברהם נגוסה: למה אתה משלם 1,500 שקל?
<מנגשה לאמה: אני לא יודע, ניסיתי גם.
אברהם נגוסה: אתה אישית או לחדר?
<מנגשה לאמה: לחדר אחד.
אברהם נגוסה: כמה אתם גרים בחדר אחד?
<מנגשה לאמה: אנחנו 4 נפשות.
אברהם נגוסה: אז כל אחד כמה משלם?
<מנגשה לאמה: לא כולנו ביחד משלמים.
<מנגשה לאמה: אני פלוס ילדים, משפחה.
אברהם נגוסה: אז למשפחה אתה משלם 1,500 שקל שכירות?
<מנגשה לאמה: 1,500 שקל שכירות.
<מנגשה לאמה: ואחרי זה כתבתי מכתב למשרד הקליטה, גם לסוכנות היהודית, ולא קיבלתי תשובה.
<מנגשה לאמה: יש לי אולי 20 מכתבים שלא קיבלתי תשובה עליהם, למשרד הקליטה ולסוכנות היהודית, לכולם.
<מנגשה לאמה: בסופו של דבר 'אתה צריך לעזוב את מרכז הקליטה', 'לא מעניין אותנו הזכויות שלך, אתה תעזוב את מרכז הקליטה'.
<מנגשה לאמה: למה?
<מנגשה לאמה: אנחנו קיבלנו הודעה ממשרד הקליטה או מהסוכנות היהודית, 'אנחנו משקמים את הדירות, אתה צריך לעזוב את מרכז הקליטה'.
<מנגשה לאמה: עכשיו אנחנו בבעיה.
<מנגשה לאמה: למרות שיש לנו את כל האישורים ממשרד הקליטה ומהסוכנות היהודית.
אברהם נגוסה: לקנות?
<מנגשה לאמה: כן.
אברהם נגוסה: יש לך אישורים לקנות?
<מנגשה לאמה: יש אישורים.
אברהם נגוסה: אז מה הבעיה שאתה לא קונה?
<מנגשה לאמה: לא מתבצע.
<מנגשה לאמה: כשאתה הולך לשאול כמה אני צריך לקבל, איפה אני צריך לעשות חוזה, אף אחד לא משתף איתך פעולה, 'עד כאן, אני לא יכול לתת לך אינפורמציה' וכלום.
אברהם נגוסה: עכשיו יש לך את כל השאלות, אז אנחנו נשמע .
<יורם שמעון: אני אדבר, אחרי זה יהודה ישיב לכולם.
<יורם שמעון: חברים, בוקר טוב לכולם.
אברהם נגוסה: עכשיו ראש המועצה, יורם שמעון.
<יורם שמעון: בוקר טוב לכולם.
<יורם שמעון: ברשות חברי וידידי, חבר הכנסת אברהם נגוסה, חברי הכנסת, מכובדיי כולם.
<יורם שמעון: אני ראיתי את המצגת ואני שואל את עצמי שאלה אחת, אם כל כך טוב אז למה לא טוב?
<יורם שמעון: אנחנו זוכרים את שתי הכתבות האחרונות שהיו פה לפני כחודש וחצי, של צ'יקו מנשה, שסייר וביקר פה במרכז הקליטה וגם אותי הוא ראיין.
<יורם שמעון: אנחנו הבנו מאותן כתבות ששודרו ברשת ב' על המצב של מרכז הקליטה באמת.
<יורם שמעון: הכתבות האלה נולדו כתוצאה מהרצון למכור את הקרקע על ידי קרן הפנסיה של הסוכנות היהודית.
<יורם שמעון: אם לא הייתה כוונה למכור את הקרקע כנראה שאף אחד גם לא היה מגיע לכאן ולא היה מטפל בכל הבעיות שכרגע צפות ואנחנו שומעים עליהן.
<יורם שמעון: אני השתתפתי בשתי הישיבות האחרונות בשבוע האחרון וגם שבוע לפני כן בוועדה לביקורת המדינה וכל מה שנדרשנו להשיב ועל מה דנו?
<יורם שמעון: מי יקבל את הצ'ק של ה-250 מיליון.
<יורם שמעון: את אף אחד לא עניין מה קורה במרכז הקליטה, מה התשתיות, מה מצב העולים, מה הבעיות האמיתיות של העולים, אם חסר להם מועדון, יש להם בטיחות בדרכים?
<יורם שמעון: מה קורה עם נושא החינוך של הילדים, מה קורה עם כל הדברים האחרים החשובים, השאלה שנשאלה, למי זה יילך, ה-250 מיליון, למינהל או לקרן הפנסיה.
<יורם שמעון: אני חושב שצריך לדבר קודם כל לפני שמתעסקים עם מכירת הקרקע ולמי יילך הצ'ק להתעסק בתשתיות הפיזיות של מרכז הקליטה.
<יורם שמעון: כמו שנאמר בכתבה, ויהודה היה שותף לסיור בדירה לדוגמה, שהוצגה בכתבה, הבתים פה נבנו לפני 40 שנה, כל התשתיות פה וגם המרחב הציבורי מוזנחים.
<יורם שמעון: אני לא מצליח להבין עד היום למה העבירה הסוכנות את המקום הזה לחברת אנקום גרופ, שכל התפקיד שלה למקסם את הרווחים ולא לטפל בעולים, אין שום גורם שלוקח אחריות ומשפץ את הדירות, מתחזק את המועדונים, נותן פה פתרונות לאותם עולים שנמצאים פה וחיים פה.
<יורם שמעון: המועצה עושה ככל יכולתה לסייע כפי שהיא נותנת את השירותים ואת סל השירותים לכלל התושבים פה ביישוב, מבחינת ניקיון, התנדבות, מגרשי ספורט, בטיחות בדרכים ועוד.
<יורם שמעון: רק לפני כחודשיים קיבלנו פה תעודת הוקרה והערכה מכל הצוות של מרכז הקליטה, ממשה חסדאי והאחרים פה, על הפעילות שהמועצה עושה למען העולים.
<יורם שמעון: אבל אני חושב ואני גם בטוח שזה לא מספיק, צריך לעשות הרבה יותר על ידי אותם גורמים שמאכלסים פה את העולים.
<יורם שמעון: אני אתן לכם רק דוגמה אחת, ערב ערב אנחנו רואים פה מול חטיבת הביניים עשרות צעירים שמשחקים פה קלפים, שותים בירות, למה?
<יורם שמעון: כי אין להם אף מועדון, אין להם שום מבנה שהם יכולים להיכנס ולקבל שם את המינימום לטובת מועדון צעירים.
<יורם שמעון: אני לא מדבר על החינוך, החינוך הוא גם בעייתי.
<יורם שמעון: המועצה לוקחת על עצמה את החינוך של ילדי מרכז הקליטה, אבל עד גן הילדים, למה?
<יורם שמעון: כי יש מה שנקרא הנושא של השבה, הגיור, שמונע מאיתנו לקבל את הילדים למוסדות החינוך וכל הילדים נוסעים למוסדות דתיים מחוץ ליישוב.
<יורם שמעון: לדעתי הבעיה המרכזית של מרכז הקליטה זה העזיבה של אותם אלה שנקלטו פה ומתגוררים פה.
<יורם שמעון: אני לא יודע אם קיבלתם נתונים נכונים יש פה 866 תושבים, מתוך ה-224 יחידות דיור שישנן פה במרכז הקליטה כ-150 מאוכלסות, ב-30 יחידות דיור יש פלישות של תושבים, פלישות שאנשי מרכז הקליטה לא מצליחים לטפל בהן, ושאר הדירות ריקות.
<יורם שמעון: זה מצב בלתי נסבל.
<יורם שמעון: עוד דבר חשוב שצריכים לציין פה, ואמר את זה עזרא ובצדק, יש פה בעיה של לפנות את התושבים.
<יורם שמעון: התושבים של מרכז הקליטה צריכים להישאר פה עד שלוש שנים, רובם בממוצע הם שבע שנים ויש גם כאלה ששמונה ועשר שנים שנמצאים פה במרכז הקליטה.
<יורם שמעון: כל זה למה?
<יורם שמעון: אני ישבתי עם אברהם אצלי במשרד ביחד עם נציגי מרכז הקליטה, בגלל מה שנאמר פה, גובה המענקים.
<יורם שמעון: בעצם הדיירים צריכים לצאת החוצה ואין להם אפשרות על פי הכללים החדשים של הבנקים, עם ההון העצמי המינימלי שנדרש, אין להם הון עצמי, סכום המשכנתא שהם צריכים לקחת לא מספיק ולכן הם תקועים פה.
<יורם שמעון: הם לא נשארים פה כי הם רוצים להישאר במרכז הקליטה, כי אין להם ברירה.
<יורם שמעון: לדעתי הדבר היחיד שאתם צריכים כוועדת קליטה, אברהם, זה בשבילך, לבוא ולהגיד לאלה שרוצים למכור את מרכז הקליטה שחלק מהצ'ק שכולם חושבים עליו וחולמים עליו, ייועד לטובת אותם מענקים שיינתנו לדיירים וכל אחד ייבחן, כל מקרה לגופו, כי יש כאלה שצריכים יותר ויש כאלה שצריכים פחות.
<יורם שמעון: אם אנחנו נפתור את הבעיה הזאת אנחנו נצליח גם לתת פתרון אמיתי סוף סוף לכל אותם עולים שיצליחו להגיע למגורי קבע חלופיים וזה הפתרון של מרכז הקליטה.
<יורם שמעון: הנושא השני זה לתת פתרונות לתשתיות הפיזיות.
<יורם שמעון: המצב פה רעוע ביותר.
<יורם שמעון: אתם תעשו עוד מעט סיור, תיכנסו פה לדירות ותבינו עד כמה המצב הוא קשה ובאיזה תת תנאים חיים פה העולים.
<יורם שמעון: המועצה עושה ככל יכולתה, במקרה ראיתם עכשיו את הרכב עובר, אנחנו מנקים פה את מרכז הקליטה, אחרי יום כאילו לא ניקו את זה שבועיים.
<יורם שמעון: מי עוזר לנו פה?
<יורם שמעון: אנקום גרום, אנקום גרופ הולכת למקסם את הרווחים שלה.
<יורם שמעון: עכשיו אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לחבר המועצה, יושב ראש ועדת הקליטה במועצה, מר רוני שטייניץ, בבקשה.
<רוני שטייניץ: אני חבר מועצה ויושב ראש ועדת הקליטה של מבשרת ציון.
<רוני שטייניץ: זו ועדת רשות, זו לא ועדת חובה, אבל כשנבחרתי ביקשתי שתוקם ועדה כזאת.
<רוני שטייניץ: הייתי מספר שנים שליח של הסוכנות ואני יודע מה זה בעיות קליטה.
<רוני שטייניץ: אני רוצה להסיט את כל השיחה מהנושא של הקשיים הפיזיים ולספר לכם קצת על מה אנחנו פועלים פה למען יותר מאשר מצוקת דיור.
<רוני שטייניץ: קודם כל ברכות אדירות למשה חסדאי, הוא עושה עבודה נפלאה, הוא כל הזמן בקשר לראות איך נותנים להם יותר.
<יורם שמעון: נכון.
<רוני שטייניץ: אני אספר לכם על שלושה מקרים שבהם הייתי מעורב.
<רוני שטייניץ: משה חשש לרגע שאולי לא יתקיים סדר פסח בשנה שעברה.
<רוני שטייניץ: דיברתי עם יהודה שרף ותוך עשר דקות הייתה לי תשובה טלפונית, אכן יתקיים סדר פסח כהלכתו לכל אותם זכאים שזו שנה ראשונה שלהם בארץ.
<רוני שטייניץ: הייתה לנו תרומה של כ-80,000 שקל ממלונות ישרוטל.
<רוני שטייניץ: אני ביקשתי והסכימו מיידית שהכסף הזה ייתרם למען מגרש הכדורסל פה במרכז הקליטה.
<רוני שטייניץ: עשינו חיפוי ציפוי, עשינו סלים חדשים, עכשיו יורם גם השיג עוד תרומה לתאורה במגרש הזה ותראו כמה ילדים עכשיו מבלים במגרש הזה שקודם היה כאילו נטוש.
<רוני שטייניץ: זאת אומרת דברים קטנים.
<רוני שטייניץ: אני רוצה עוד דבר אחד להגיד.
<רוני שטייניץ: קליטה זה לא רק תנאים פיזיים, קליטה בהרבה תלויה גם בתנאים חברתיים, תרבותיים, ופה במבשרת לא לחינם כולם אומרים 'אנחנו רוצים', בחירה ראשונה שלהם לבוא למבשרת, גם לא רוצים לעזוב פה.
<רוני שטייניץ: מבחינת היחס של התושבים לאותם עולים מאתיופיה, לדעתי הוא מעולה וציון לשבח.
<רוני שטייניץ: אני אספר עוד דוגמה קטנטנה.
<רוני שטייניץ: אני גר בשכונה הזאת, אני גר במרחק של 400 מטר ממרכז הקליטה ויש מקרים שהילדים באים ומפרקים את כל המיכלים של המחזור מהבקבוקים.
<רוני שטייניץ: אף פעם לא ראיתי עימות עם הילדים האלה, להיפך, אני פעם באתי ואמרתי להם 'תראו, המיכלים האלה צריכים שכל הבקבוקים יהיו בפנים, בואו תעזרו לי להכניס אותם חזרה', וזה נעשה.
<רוני שטייניץ: אני רק אומר שהקליטה הזאת מבחינתנו, מבחינת התושבים, היא מעל ומעבר שאנחנו יכולים להעניק.
<רוני שטייניץ: אני יודע שלא עושים מספיק ואני יודע שיורם דיבר על תשתיות שמבחינתי זו שאלה של תקציב ולא שאלה של רצון טוב.
<רוני שטייניץ: תודה רבה.
אברהם נגוסה: יש בחורה שרוצה להתגייס לנושא של חינוך.
אברהם נגוסה: בעניין של החינוך, רק בקיצור.
<נציגת עולים: (מדברת באמהרית).
<מתרגם: אני עליתי לפני שלוש שנים ושלושה חודשים, היא גרה עם סבתא שלה.
<מתרגם: אנחנו 5 נפשות שגרים בשני חדרים.
<מתרגם: יש אלה שלא עלו, חלק מהמשפחה, הם עדיין ממתינים, האחים של ה - - -
<נציגת עולים: דודים שלי.
<יהודה שרף: אני מכיר היטב את הסיפור.
<נציגת עולים: אמא שלי תמיד בוכה, מתי אני אראה את הילדים שלי.
<נציגת עולים: תמיד היא מתפללת אבל זה לא מתגשם.
<נציגת עולים: אנחנו מקווים שהם יעלו.
<נציגת עולים: היא גרה עם סבתא שרכשה דירה, אבל היא תמיד חושבת עליי, אין פתרון עד עכשיו איפה אני אהיה.
<נציגת עולים: בגללי נמשך הזמן במקום שהיא תעבור לדיור קבע.
<נציגת עולים: היא רוצה תשובה בנושא שלה.
<נציגת עולים: אני שואלת שאלה איך אנחנו נשתלב בחברה הישראלית הוותיקה, קודם כל אנחנו רוצים ללמוד ולא נותנים לנו את המקום ושנית, גם מסתכלים עלינו כאילו שאנחנו לא יודעים כלום, לא מלומדים.
<נציגת עולים: החברים שלנו שרוצים ללמוד, אין להם אפשרות ללמוד, ואנחנו רוצים לשרת את המדינה, להתגייס ולעשות שירות לאומי ואין לנו את המקום הזה.
אברהם נגוסה: עכשיו יהודה ייתן לנו תשובות לשאלות ואז חברי הכנסת.
<יהודה שרף: אז ככה, כפי שאמרתי, מרכז הקליטה נותן מענה לעולים עד שלוש שנים.
<יהודה שרף: רוב המלינים הם אנשים שנמצאים כאן מחמש שנים צפונה.
<יהודה שרף: מחמש שנים צפונה אנחנו לא נותנים מענה לצעירים שעובדים.
<יהודה שרף: במטותא, כל צעיר שייקח את מה שהמדינה נותנת לו והמדינה נותנת לו מתנה, מענק, כל חודש, 1,500 שקל כל חודש לחמש שנים מענק, 90,000 שקל.
<יהודה שרף: שני צעירים בודדים לא צריכים לגור כאן חמישה-שישה חבר'ה בחדר.
אברהם נגוסה: רגע, 90,000 זה לשכירות.
<יהודה שרף: לכל השנים.
<יהודה שרף: לשכירות ואחרי זה הוא גם יכול לקבל משכנתא.
<תמי אהרוני: נשמרת להם האופציה לחמש שנים לממש את המשכנתא כפי שהיו ביום עזיבת מרכז הקליטה.
אברהם נגוסה: לא, שיהיה ברור.
אברהם נגוסה: אתה מדבר על 90,000 לחמש שנים, לשכירות, לא מענק.
<יהודה שרף: 1,500 שקל לשכירות זה מענק מפני שאתה לא מחזיר את הכסף.
<יהודה שרף: אתה מקבל מתנה מהמדינה, 1,500 שקל לבודד.
<יהודה שרף: שני בודדים 3,000 שקל.
<יהודה שרף: אני רוצה לספר לך משהו, אברהם - - -
אברהם נגוסה: היה רעיון של הצעירים, שאותם 90,000 שקל, רצו שיהפכו אותם - - -
<יהודה שרף: אני אענה.
<יהודה שרף: תאמין לי, אני לא אחסיר תשובה מאף שאלה שהייתה.
<יהודה שרף: 3,000 שקל לחודש שני צעירים יכולים לשכור דירה במקום טוב במרכז ארץ.
<יהודה שרף: בדוק, הבן שלי, בראשון לציון, 3,000 שקל.
<יהודה שרף: בדוק.
<יהודה שרף: כך שכל צעיר, כל בודד שנמצא כאן מעבר לשלוש שנים ויש כאן
<יהודה שרף: חבר'ה שאמרו - - - אני לא מציין שמות, מתוך מה שאני אומר, הכול יובן.
<יהודה שרף: צעיר יכול לצאת, לקבל את שכר הדירה עם חבר, ואם זה שלושה אז 4,500 שקל ולזכור דירה איפה שהם רוצים.
<יהודה שרף: החבר'ה האלה עובדים.
<יהודה שרף: בתום חמש השנים יקבל משכנתא כאילו עזב היום את מרכז הקליטה.
<יהודה שרף: זה לגבי הבודדים.
<קריאה: אתה ממליץ לנו לחיות בזוגיות?
אברהם נגוסה: לא (מדבר באמהרית).
<יהודה שרף: כאשר אני חוזר ואומר, יש כאן אנשים שדיברו שהם הרבה מעבר לארבע שנים.
<יהודה שרף: לגבי המשכנתאות, אנחנו הסוכנות היהודית, מי שאחראי על המשכנתא זו ממשלת ישראל.
<יהודה שרף: אברהם, זה המנדט שלך לגבי הגדלה או משהו דומה לזה, זה לא בתחום טיפול שלנו כסוכנות יהודית.
<יהודה שרף: לגבי קשישים ונכים.
<יהודה שרף: אני אמרתי בפתיח שלי, אני חוזר ואומר, ואני לא מתחמק כהוא זה, אם חס וחלילה לא יימצא פתרון לאחד או לאחת כזו, אנחנו נעמיד מגורים במרכזי קליטה קיימים.
<יהודה שרף: אני סמוך ובטוח שמשרד העלייה והקליטה, זה ייקח זמן, ידאג לכל בודד שזכאי, אני מדבר על קשיש או חד הורית, לדיור ציבורי.
<יהודה שרף: לא יהיה, ו-read my lips, אמר הנשיא ההוא, לא יהיה אחד ברחוב.
<יהודה שרף: לגבי האנקום גרופ, מה שנאמר.
<יהודה שרף: קודם כל לגבי כל נושא המכירה, יש כאן מי שיענה תשובות מלומדות הרבה יותר טוב ממני.
<יהודה שרף: רק לך, אדוני ראש המועצה, שתבין, המקום הזה הוא מופעל לוגיסטית על ידי משרד העלייה והקליטה, הם אלה שלקחו את אנקום גרופ והם במשא ומתן עם אנקום גרופ, לכן זה ממש לא מנדט שלנו.
<יהודה שרף: אנחנו מתעסקים בטיפול לעולים, טיפול עד שלוש שנים.
<יהודה שרף: מכובדי, חבר הכנסת אברהם נגוסה, לגבי הערה שלא הייתה במקומה על כך שאנחנו לא מעמידים מתורגמים לנזקקים.
<יהודה שרף: יושב כאן מנהל מרכז הקליטה, יושב כאן כל הצוות, אני אומר לך בנוכחותם, אין קשיש, הוא יכול להיות כאן שמונה שנים, שלא דובר את השפה שסומכת לא תעזור לו.
<יהודה שרף: יש הרבה בודדים, בהנחיה שלי ואני לוקח את כל האחריות עליי, שנמצאים כאן ארבע, חמש, שש, שבע, אחד שדיבר כאן 14 שנה, בהנחיה שלי, אדוני, אתה מדבר עברית, אתה עובד, צא בבקשה לחיים עצמאיים כמו 6,000 עולים שעברו את מרכז הקליטה הזה מיום הקמתו.
<יהודה שרף: 6,000 עולים היו כאן, רובם ככולם משולבים בחברה הישראלית.
<יהודה שרף: אני מוכן להתמודד בצורה הגונה עם כל שאלה בתחום טיפולי ואני מבטיח שלא תישאר שאלה אחת ללא תשובה.
<יהודה שרף: אולי התשובה לא תספק, זה משהו אחר, אבל לא תישאר שאלה אחת ללא תשובה.
<יהודה שרף: ודבר אחרון, לגבי המועדון.
<יהודה שרף: אני מבקש לומר לך, אדוני ראש המועצה, שכן יש כאן מועדונים לנוער והם כן נמצאים, יש כאן עולים שמגיעים לכאן לבקר חברים שלהם, שהם מחוץ למקום.
<יהודה שרף: אנחנו מדברים פה על מרכז קליטה פתוח, זה לא אולפן עציון ירושלים או קרית גת או באר שבע, שהם מקומות סגורים, שיש מי שיכול לומר אתה נכנס/אתה לא נכנס.
<יהודה שרף: המקום הוא פתוח.
<יהודה שרף: אני מודה, אין לי שליטה כי המקום הוא פתוח, אבל כן יש כאן מועדונים שנותנים שירות לעולים.
מרדכי יוגב: ראשית, בוקר טוב.
מרדכי יוגב: ברשות יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת אברהם נגוסה, ויושב ראש המועצה וחברתי, חברת הכנסת, ומנהלי המקום, הרב מנחם ולדמן, כל אחד לפי כבודו ומעלתו, השליחים הגדולים ודיירי המקום, מרכז קליטה מבשרת ירושלים, שמו הולך לפניו, ואני באמת מכיר אותו עוד לפני 99' ונדמה לי שב-99' גם באיזה היכרות אישית של אחת מהבנות שלנו שחנכה פה במהלך כשנתיים אולי ואכן באמת שומרת עד היום על קשר עם שתיים-שלוש משפחות.
מרדכי יוגב: אני נדהם מהקשר, כמעט פעמיים בשנה.
מרדכי יוגב: ואני אומר יישר כוח גם לכל מי שפועלים פה, זה מביע את האכפתיות הגדולה שלהם.
מרדכי יוגב: הדבר השני, אני חושב שקיבוץ הגלויות הוא משימה חשובה מאוד בדורות האלה וזו משימה שלא הסתיימה, משימה שעוד יש לנו אתגרים עם השלמה של עולי אתיופיה, עם, בעיתות האחרונות, כמו שאנחנו רואים, ברית המועצות לשעבר, אוקראינה, צרפת, כלל האיחוד האירופאי שבו האנטישמיות גוברת וכלל ארצות העולם, שבהם יש יהודים שרוצים לעלות לישראל, אם ממצוקה או אם מרווחה.
מרדכי יוגב: זה המקום שלהם ואנחנו כולנו רוצים אותם כאן וברוכים הבאים.
מרדכי יוגב: ליהדות אתיופיה, כמו גם מקומות אחרים, יש קשיים מיוחדים, קשיים שלא נפרט, הם ידועים, אני אומר גם לחברתי, יש תהליכים שהם קלים יותר, תהליכים שהם מחייבים תקופות יותר ארוכות.
מרדכי יוגב: אני רוצה להיכנס לדברים קונקרטיים, לפי מה שאני מכיר ומכיר הרבה שנים את יהדות אתיופיה.
מרדכי יוגב: אחת, אני חושב שצריך להמשיך את המגמה שהזכיר יהודה ודוחף אליה הרב מנחם ולדמן ולהעלות את אותה שארית המכונה פלשמורה, אבל זה בעצם אחים, קרובים, שתהליכים שונים של הגלות הביאו אותם להיטמע בין הגויים, אבל יש צורך להעלות וליצור את מרכיב הגיור, בוודאי לקרובים מקרבה ראשונה.
מרדכי יוגב: יישר כוח לכל העוסקים בזה וצריך לדחוף לזה כדי לסיים את הפרשה הזאת יחד עם הגיור כהלכתו ולקרב את כולם ביחד לעם ישראל.
מרדכי יוגב: דבר שני, אני אומר פה ואני מסתכל על נציגי הסוכנות בצד של הנכסים של קרן הפנסיה של פורשי הסוכנות, עד נדמה לי שנת 90'.
מרדכי יוגב: גם אם אנקום גרופ וכל הדברים הם ייתכן כשרים, ואנחנו ביקשנו לבדוק אותם בקדנציה הקודמת מהסיבה שכשיצא המכרז תוך פחות מיומיים כבר היה פרסום עיתונאי של הזוכה שפרסם את כל התוצאה עם הדגמים וכל הדברים בעיתונות.
מרדכי יוגב: משהו פה, גם אם הוא כשר, אני לא רוצה להגיד שום דבר נוסף, לכן אני חושב שהוא צריך להיבדק, אבל אני אומר דבר נוסף, הסוכנות בסוף, למעלה, צריכה לתכלל ונדמה לי שמשימת קיבוץ הגלויות עוד לא הסתיימה.
מרדכי יוגב: כשהיא לא הסתיימה, ולא רק לגבי יהדות אתיופיה, אלא יהדות צרפת ואחרות, כמו שהזכרתי, אז המקום הטוב הזה, למרות הוא נדל"ני מאוד והוא נמצא במבואות ירושלים וזה מקום מעולה, אני לא בטוח שיש לו חלופות ולא בטוח שייבנו חלופות לכן יש מקום שאנחנו כוועדה כן נמצא מי בסוף בעל הבית שלו, מי יצטרך להיות זה שיתקן פה גם את התשתיות שכבר 40 שנה אולי לא תוקנו ואיך המקום הזה ממשיך להיות חי ותוסס וגם החדרים הפנויים שבו קולטים יהודים ממקומות נוספים, מהיכן שיידרש ושיבואו, בין אם לתקופות קצרות יותר, כל יהדות וכל גולה ותכנית הפעולה שלה.
מרדכי יוגב: זה הדבר הנוסף שראוי שניגע בו ונעסוק בו ונביא אותו למסלול נכון.
מרדכי יוגב: הדבר האחרון שרשמתי לעצמי הוא החריגים שנמצאים כאן מעבר לתקופה של השלוש שנים, כל אחד ועניינו, מי שצודק ומי שצודק פחות.
מרדכי יוגב: אולי ראוי שנחבר גם את משרד הבינוי והשיכון, שיכול להיות שבקדנציה הקודמת היה מחובר, בקדנציה הזו אני עדיין לא יודע אם הגיע לכך, אני חושב שרצון טוב קיים אצל כולם, ולייצר ועדות משותפות של רווחה ושל שיכון ושל קביעה כמעין בית דין אמיתי, כמובן יחד עם העובדים הסוציאליים של המקום, וקביעה של אחד אחד ואמירה אחד לאחד מה טופס הטיולים שלו, מה הוא נדרש ומה יכול בינוי ושיכון ומה יכולים אחרים לעשות למענו בהתאם למצבו ובכך גם לנסות לצמצם את אלה שנמצאים מעבר לשלוש השנים, יחד עם זה שתתקיים לכל אחד ואחד מהם הדאגה האישית.
מרדכי יוגב: מדובר במאות אנשים, אבל אלה עדיין מספרים שאפשר לחבר את משרד הבינוי אליהם, גם אלינו לוועדה, ולבקש את העבודה המשותפת ואת הפתרון המשותף למצוקתם גם של אלה.
מרדכי יוגב: לומר תודה שוב לאנשים.
מרדכי יוגב: אני אישית נאלץ לעזוב, אבל לבי עם מה שיסוכם פה ועל יד אברהם, כיושב ראש הוועדה, בשביל לעזור בכל מה שאפשר, הן בקליטתם של יהודי אתיופיה והן בכלל.
מרדכי יוגב: יישר כוח לכל העוסקים.
אברהם נגוסה: תודה רבה, חבר הכנסת יוגב.
קסניה סבטלובה: תודה, אברהם.
קסניה סבטלובה: כבוד היושב ראש, הוועדה, חבריי חברי הכנסת, המכובדים כולם.
קסניה סבטלובה: אני קודם כל רציתי להתייחס לכתבה מאוד מרגשת ששודרה אתמול בערוץ 10 על שני הלוחמים מבני העדה האתיופית שסוף סוף אחרי תלאות רבות, שלא היו צריכים לעבור אותם בכלל, הגיעו לגונדר כדי להביא לארץ את המשפחות שלהם שהיו אמורות לעלות מזמן, בואו נגיד את האמת, ואני מקווה שהאנשים האחרים, שגם לחמו ויש להם משפחות שצריכות לעלות, לא יצטרכו לעבור את כל התלאות האלה ולא יצטרכו להגיע לטלוויזיה ולעיתונאים על מנת לממש את האיחוד של המשפחות שלהם שכל כך מצפות לעלות כבר ארצה.
קסניה סבטלובה: אני אקצר בדבריי מאוד, גם מפאת קוצר הזמן וגם בגלל שאני בעיקר באתי ללמוד.
קסניה סבטלובה: גילוי נאות על עצמי, אני לא הייתי במרכז קליטה מאז שעלינו ארצה ממוסקבה בשנת 1991, אז אנחנו נשארנו במרכז הקליטה חודש אחד בלבד, גרנו במלון דיפלומט, בחדר אחד 3 אנשים, ועזבנו ולעולם לא חזרנו וטוב שכך.
קסניה סבטלובה: אמי היא מהנדסת במקצועה הלכה לנקות דירות, היא לא התביישה בזה בחיים ואני חושבת שאף אחד לא צריך להתבייש בשום עבודה שהוא עושה.
קסניה סבטלובה: אני חושבת שיש פה שתי רמות של בעיות.