GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלין אבנארון: יש לנו פה מערך מתנדבים, אברהם, גדול מאוד.
<אלין אבנארון: יש לנו את הסטודנטים לרפואה שמתנדבים פה זו השנה הרביעית.
<אלין אבנארון: הם פשוט חונכים את הילדים באופן פרטני וגם בקבוצות.
<אלין אבנארון: הם לוקחים אותם לאוניברסיטה, הם עושים להם ימי כיף, יש להם חדר מתנדבים למטה, זה פרויקט מדהים שאם להגיד מילה לטפוח לעצמנו על השכם, אנחנו גם מככבים בעיתון שלהם, מרכז קליטה חרוב.
<אלין אבנארון: יש לנו גם את מפעל מכתשים, שזו השנה העשירית מאמץ את מרכז קליטה חרוב ומפעיל אותו מחוץ למרכז הקליטה.
<אלין אבנארון: זה כולל טיולים, הפתעות, מתנות וכו'.
<אלין אבנארון: קצת תמונות.
<אלין אבנארון: הם אפילו לקחו את הילדים לפני חודש להיכל נוקיה לראות משחק של מכבי תל אביב.
<אלין אבנארון: אפשר לראות את זה פה, איפרו אותם בפורים, זה מפעל מכתשים, טיולים, הרבה טיולים.
<אלין אבנארון: טקסים, כמו שאמרתי, פעילות בשגרה גם כן.
<אלין אבנארון: הם תורמים לקהילה וכל חנוכה הם הולכים לסורוקה ומחלקים סופגניות ביחד עם הסטודנטים לרפואה.
<אלין אבנארון: הם שיפצו בתים של קשישים.
<אלין אבנארון: וקצת כיף ופאן.
<אלין אבנארון: זה העולים בטיול קצת משתטים.
<אלין אבנארון: וזהו.
<אלין אבנארון: אם יש שאלות, אני אשמח לענות, ואם לא, אז נעבור לשיחה.
אברהם נגוסה: אני חושב שאולי נשמע את העולים.
אברהם נגוסה: אולי אני אגיד את מטרת הביקור שלנו, שיהיה ברור, באמהרית וגם בעברית.
<אלין אבנארון: גטטו פה יתרגם אותך לעברית, אברהם, אם תרצה.
אברהם נגוסה: מה שאני אמרתי עכשיו, שאנחנו, המטרה שלנו פה, הצוות של ועדת העלייה והקליטה וגם נציגי המשרדים שנמצאים פה, מאז שקיבלתי את התפקיד של יושב ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, השיטה של העבודה שלנו היא לרדת לשטח ואז ללמוד את הבעיות, מה יש, ללמוד מההעולים, איזה שירותים הם מקבלים, גם מהצוות וגם מהעולים, אנחנו שומעים על השירותים הקיימים והבעיות הקיימות, אם זה בחינוך, אם זה בתעסוקה, אם זה בדיור ואם זה בקליטה.
אברהם נגוסה: אחרי שאנחנו שומעים את האינפורמציה, את כל הבעיות ששמענו, אנחנו מקיימים דיון בוועדת העלייה והקליטה, מזמינים את המשרדים הרלוונטיים, אם זה חינוך זה שר החינוך, אם זה תעסוקה זה שר הכלכלה, שר הקליטה, שר הרווחה, שר השיכון, לפי הבעיות, ואז נדון על איך אנחנו מתמודדים ומוצאים פתרון לבעיות האלה.
אברהם נגוסה: זו המטרה.
אברהם נגוסה: לכן אני אומר, אין זמן שכולם ידברו אבל שניים-שלושה יציגו, לא רק את הבעיות, גם מה שיש להם להגיד לנו, תשתפו אותנו ואנחנו לא נקיים דיון פה, אם זה נכון, לא נכון, זה בכנסת נעשה.
אברהם נגוסה: היום אנחנו רק שומעים ולומדים את העניין, לוקחים ועושים דיון בוועדת העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: עכשיו (מדבר באמהרית).
אברהם נגוסה: (היו"ר מנהל שיחה באמהרית עם דיירים במרכז הקליטה).
<אלין אבנארון: זה משהו מול בית הדין, אני לא מתערבת.
<אלין אבנארון: יש שם בעיה - - -
<דייר במרכז הקליטה: (מדבר באמהרית).
<אלין אבנארון: אנחנו נשמח לשמוע את התרגום.
<אלין אבנארון: הרוב אני יודעת, אבל יש כמה דברים שלא.
אברהם נגוסה: הראשונים שדיברו אלה בעיות של ביטוח לאומי, שהם לא מקבלים מספיק כסף בביטוח לאומי ולכן יש להם מצוקה קשה מבחינת הקיום הכלכלי.
אברהם נגוסה: זה הנושא.
אברהם נגוסה: הנושא השני זה בעניין של השבת היהדות והתכנית.
אברהם נגוסה: את זה רשמתי.
אברהם נגוסה: הכתובת היא במקום אחר, נפנה את זה.
אברהם נגוסה: השלישי מברך אותנו שהגענו לפה.
אברהם נגוסה: הוא לא צריך עזרה, הוא עובד והוא מסתדר, אבל לאנשים יש בעיות ושאנחנו נעזור להם למצוא פתרון לבעיות האלה.
אברהם נגוסה: זה מה שהוא אמר.
אברהם נגוסה: הוא רוצה להודות לצוות, לכל הצוות.
אברהם נגוסה: אני מבין את המאבק בין משרד הקליטה לסוכנות.
<יהודה שרף: להיפך, אנחנו מפרגנים.
אברהם נגוסה: הוא היה דיפלומט.
אברהם נגוסה: מה שהוא אמר, 'אני לא מציין שמות, כל הצוות, אני מאוד מודה להם, עברתי תאונת דרכים, הייתי במצב קשה, כל הצוות עזר לי ואני קמתי על הרגליים ואני עכשיו מסתדר, יש לי גם קצבת נכות'.
<דיירת במרכז הקליטה: (מדברת באמהרית).
אברהם נגוסה: (מדבר אמהרית).
<אלין אבנארון: אם אפשר, לפנות מקום לעולים אחרים עם בעיות אחרות.
אברהם נגוסה: בסדר.
<קריאה: אלין, יש עולים שהגיעו במיוחד מערד, שרק יהיה להם מקום להגיד משהו.
<אלין אבנארון: אוקיי.
<אלין אבנארון: פשוט רציתי שצעיר אחד יגיד - - - (המשך השיחה באמהרית, בין היו"ר לדיירים).
אברהם נגוסה: את מדברת עברית, נכון?
<מתרגמת: בוודאי.
<מתרגמת: אני אתרגם.
<מתרגמת: (מתרגמת): מה שהיא אומרת לו, אני מודה לך שבאת להקשיב לנו ושנתת לי לדבר, את הזכות הזאת.
<מתרגמת: אני שנה ושלושה חודשים פה בארץ שאבות אבותיי חלמו, הגעתי למדינה שחלמו עליה והגשמתי את החלום.
<מתרגמת: היא אומרת שבאתיופיה יש לי בת יחידה, אין לי יותר חוץ ממנה, שש שנים גרה איתנו.
<מתרגמת: בעלי אמר שאני לא אעזוב בלי הבת שלי היחידה, אני מעדיף להישאר פה איתה, אז אמרו לו 'תיסע אתה, תטוס אותה, אנחנו נביא אותה אחריך', בדיוק אחרי שהגענו, 5 ימים, הוא אומר 'איפה הבת שלי?' תוך כדי השאלות שלו הוא נכנס לחרדה והתאשפז.
<מתרגמת: אני רוצה להודות, עם כל הלחץ והחרדה שחוויתי מהפרידה מבתי, הצוות פה תומך, עוזר, מעודד, מרגיע.
<מתרגמת: זה אני יכולה לנחם על זה ולהודות.
אברהם נגוסה: הבת באתיופיה.
<מתרגמת: הבת באתיופיה, בת יחידה.
< מתרגמת: בת יחידה, (מתרגמת): שבעה ילדים יש לה, זו הייתה החיים שלי ולא היה לי חיים אחרת.
< מתרגמת: בעלי עכשיו על סף התמוטטות נפשית, הוא אמור להיות בטיפול פסיכיאטרי בעקבות החרדה והפרידה מבתו.
< מתרגמת: אני אפילו עד כדי כך להשאיר אותו עם דלת פתוחה, שלא יברח לכביש, שלא יסכן את עצמו.
< מתרגמת: אני נועלת אותו עד שאני חוזרת מהקניות.
< מתרגמת: בנוסף יש לי אחיות שנשארו שם והילדים עלו והן נשארו שם בודדות.
< מתרגמת: את זה חשוב לי לציין, שהאחיות שלי נשארו שם בודדות.
< מתרגמת: אני מאוד מודה לך שהקשבת לנו.
< מתרגמת: (היו"ר ממשיך לנהל השיחה באמהרית עם הדיירים במרכז).
אברהם נגוסה: אני אתרגם את מה ששני האנשים אמרו.
אברהם נגוסה: הראשון אמר שהבעיה זה עניין המשכנתאות, לקנות דירה, בעיקר למשפחות, זה 5, 4, 3 נפשות.
אברהם נגוסה: זו בעיה כי מחירי הדירות עלו ואנחנו לא מסוגלים.
אברהם נגוסה: ההוא לא העלה בעיה, הוא רק שיבח את הצוות, שהצוות תומך בנו מלמעלה עד למטה, אנחנו מודים לצוות.
אברהם נגוסה: זה בקיצור.
אברהם נגוסה: על תשבחות לא צריך להרחיב.
<יהודה שרף: לא, תודה.
<יהודה שרף: (נמשכת השיחה באמהרית עם הדיירים במרכז).
<אלין אבנארון: דוד אברהם מחכה המון זמן.
<אלין אבנארון: אחרון חביב.
<אלין אבנארון: דוד היה חייל קרבי ב'צוק איתן' והשתתף בעזה.
<יהודה שרף: אז הוא ידבר בעברית.
<דוד אברהם: אני יכול להסביר לכם בעברית, אבל שיוכלו לשמוע אני אדבר באמהרית.
<דוד אברהם: קודם כל תודה רבה.
<דוד אברהם: אני אתחיל באמהרית (מדבר באמהרית).
<וונדה אקלה: הייתי בקרית גת והייתי רוצה להתייחס לנקודה מסוימת.
<וונדה אקלה: עלה כאן גם הנושא של שילוב ובידול.
<וונדה אקלה: בדרך כלל אנשים אומרים שצריכים לשלב, צריכים לשלב, אנשים צריכים להבין איפה צריכים לשלב וגם איפה לא לשלב.
<וונדה אקלה: זה אחד הדברים שאנשים צריכים להבין.
<וונדה אקלה: גם יש כאלה שחושבים שאם כל יוצאי אתיופיה יושבים ביחד זה כישלון, אני אומר לא, זה לא עניין של כל האתיופים שיושבים ביחד זה כישלון, כשאנשים יושבים ביחד את מי אני שולח זה הכישלון.
<וונדה אקלה: אם אני שולח את המורים הטובים, המצוינים, והמקום מתוחזק כמו שצריך זו תהיה הצלחה.
<וונדה אקלה: לכן כאן הדברים - - - כאילו יש איזה שהיא השפלה סמויה בקטע שאנשים שאומרים, 'הנה אנחנו לבד, אנחנו לא מצליחים'.
<וונדה אקלה: לא, במערכת פורמלית באמת צריך לשלב את האנשים, אבל בבלתי פורמלי, כדי שאנשים ישתלבו כמו שצריך צריכים לחזק אותם.
<וונדה אקלה: היום כולם מדברים על שילוב בכל מחיר, אני ראיתי אנשים שהולכים לשילוב במקומות לא מתאימים, שהכישלון שם יותר גבוה, כי בגלל שהם משולבים הם גם לא יודעים לראות את הכישלון שלהם.
<וונדה אקלה: צריכים לראות את העניין הזה בצורה אחרת, כל אחד לפי הצרכים שלו.
<וונדה אקלה: כאן, זה מה שעלה, לדעתי הדבר המשמעותי ביותר.
<וונדה אקלה: אם אנשים יהיו כמה שנים בתוך מרכז הקליטה הלחץ יהיה יותר מדי.
<וונדה אקלה: ככל שיהיה לחץ אנשים שעבדו קשה שגם יקבלו - - - ולכן אם אתם באמת רוצים לשחרר את האנשים צריכים להוציא אותם.
<וונדה אקלה: להוציא אותם, כמו שאמרנו, שזה כמו שהם אומרים, שגם צריכים להגדיל את המשכנתא.
<וונדה אקלה: אי אפשר להחזיק במשכנתא הכי נמוכה ולהגיד להם 'תצאו'.
<וונדה אקלה: לכן אנחנו כולנו, אני גם בצד שלי וגם אתה בצד שלך וגם המערכת, האנשים שעובדים פה, כולנו ביחד צריכים לעשות איזה שהיא תמיכה מסוימת לאנשים, לתת להם את האפשרות הזו כדי להוריד את הלחץ, כי אני חושב שזה גם מה שאנחנו ראינו בקרית גת, הלחץ נבע מ - - - יש הרבה אנשים שגרים הרבה שנים במרכז ומישהו שחי כמה שנים במרכז קליטה, אנחנו מכירים, זה מתסכל וזה גם מתסכל את האחרים.
<וונדה אקלה: האנשים צריכים לקבל את השירות הנכון ולכן צריכים לראות.
<וונדה אקלה: עלו פה נושאים חשובים, שיש אנשים שרוצים גם את העבודה הטובה ביותר וזה גם אנשים שיודעים לפרגן לאנשים.
<וונדה אקלה: אני שמעתי פה את הפרגון, לצוות שעובד כאן.
<וונדה אקלה: אני גם רוצה להודות לכם, כי שמעתי דברים חמים וגם כדי שהשם שלכם יישמר תנסו להגדיל את המשכנתא, הם ייצאו ואחר כך גם יבואו לבקר אתכם - - -
<אלין אבנארון: יאללה, בכמה נגדיל?
<אלין אבנארון: בוא נגדיל.
<יהודה שרף: אני רוצה רק להעיר הערה אחת.
<יהודה שרף: חובטים בנו בלי רחמים, תקשורת ולא תקשורת, ואתה אומר הצוות הולך לעבודה, הצוות לא עובד, הצוות הוא שליח, אצלם זה שליחות, זה לא מקום עבודה.
<יהודה שרף: הם באים למקום הזה מכאן משולב בכאן וכאן, אבל מה?
<יהודה שרף: אנחנו לא האדם שנשך את הכלב, אז אנחנו לא סקסיים, אז כולם חובטים בנו.
<יהודה שרף: אנחנו הכלב שנשך את האדם, אז לבריאות שיהיה לכולם, אבל אני אומר לך, אצלי העובדים לא באים לעבודה, הם שליחים.
<יהודה שרף: אני רוצה בהזדמנות הזו לידך, כיושב ראש ועדת העלייה והקליטה, להודות לשותפים שלנו, לשאר משרדי הממשלה.
<יהודה שרף: די לחבוט בהם, אלה אנשים מסורים שעושים את עבודתם נאמנה, חלקם מוגבלים מבחינת החוק, מה שהם יכולים לתת, הם לא יכולים לתת מעבר לחוק.
<יהודה שרף: ולאנשי הסוכנות היהודית, חבר'ה, אני לא מסכם כלום, אברהם פה, אבל המון המון תודה לכל מה שאתם עושים ותמשיכו להיות חזקים ושיבקרו אותנו ושיהיה לנו לבריאות.
<יהודה שרף: לא אתה.
<וונדה אקלה: אני יודע גם למי אתה מתכוון.
אברהם נגוסה: בואו נסכם, אנחנו צריכים לסיים את הפגישה.
אברהם נגוסה: אני חושב שאנחנו היום התרשמנו מהעבודה במרכזי הקליטה, במצב העולים והשירות שהם מקבלים, בקרית גת, ביעלים וחרוב.
אברהם נגוסה: כמו שאמרתי, זה לא הדיון, אנחנו רק מתרשמים ושומעים, את הדיון אנחנו עושים בכנסת.
אברהם נגוסה: כשאנחנו עושים בכנסת דיון בנושא מרכזי הקליטה אז כמובן גם נציגי העולים, גם נציגי משרדי הממשלה העוסקים בנושא, יוזמנו לוועדה ושם אנחנו נזמין את השרים הרלוונטיים, המנכ"לים הרלוונטיים, ואז אנחנו נדון לגבי הבעיות ששמענו, גם בקרית גת וגם בבאר שבע.
אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו עושים.
אברהם נגוסה: באמת כל הצוות מודים לכם שאירחתם אותנו וקיבלתם אותנו.
אברהם נגוסה: תודה רבה, תודה.
אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם.
אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים.
אברהם נגוסה: אנחנו באנו היום, ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, להתרשם מקרוב מפעילות מרכז הקליטה מבשרת ציון.
אברהם נגוסה: היו דיונים בעניין מבשרת בעיקר, בעניין הקרקע פה, בגלל שהיו או יכול להיות עדיין ניסיונות למכור את המקום ואנחנו בכנסת קיימנו דיונים גם בוועדה לענייני ביקורת המדינה ואנחנו באנו להתרשם מקרוב מהפעילות, מה קורה לבתים שהתפנו, שהעולים עזבו, האם אכלסו אותם עוד פעם או לא, האם עומדים לאכלס אותם, האם הדירות עומדות למכירה או לא.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לבדוק בשטח, אנחנו הולכים לקיים דיון בקרוב בנושא הזה בצורה יותר מעמיקה.
אברהם נגוסה: נכון להיום אנחנו יודעים שהקרקעות שייכות למדינה, כמיטב ידיעתנו, כמיטב המסמכים שהגיעו אלינו לוועדה או הוצגו לנו בוועדה, אלא אם כן יוכיחו אחרת ולכן אנחנו נמשיך ונדרוש שמרכז הקליטה במבשרת ציון ימשיך לקלוט את העולים החדשים שמגיעים מארבע כנפות העולם.
אברהם נגוסה: במיוחד יש לנו היום פוטנציאל עלייה מצרפת, מאוקראינה, מאתיופיה, שממתינים לעלות לישראל.
אברהם נגוסה: המקום הזה, אסור למכור אותו, אסור לסגור אותו ואנחנו נפעל בכנסת שהמקום הזה יישאר פתוח לקליטת עלייה.
אברהם נגוסה: זו העמדה שלנו ואנחנו נמשיך לעמוד על זה, כי המקום הזה קלט אלפי עולים חדשים והיום אזרחים גאים במדינת ישראל והמקום הזה ימשיך לקלוט ולתת שירות בקליטת העלייה.
אברהם נגוסה: אני שמח לפתוח את הפגישה ואני נותן ליהודה לתת לנו סקירה כללית על הפעילות במרכז הקליטה.
אברהם נגוסה: מצטרפים אלינו הצוות של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, דנה מנהלת הוועדה, מרב היועצת המשפטית וגם חברי צוות אחרים.
אברהם נגוסה: גם חבר הכנסת מוטי יוגב, חבר הוועדה, נמצא איתנו.
אברהם נגוסה: את הרב ולדמן אתם מכירים, הוא חלק מהצוות.
אברהם נגוסה: יש גם נציגים של העולים שהם יציגו לאחר מכן.
אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע גם את נציגי העולים ואז נעשה דיון.
אברהם נגוסה: אני רק רוצה להגיד לנציגי העולים שלא כולם ידברו, רק נציגים שיציגו לנו בשם העולים.
אברהם נגוסה: אני אומר לכם את זה מראש, אם לא סידרתם, סדרו נציגים שידברו.
<יהודה שרף: בוקר טוב לכולם וצום קל לאלה שצמים.
<יהודה שרף: לי קוראים יהודה שרף, אני מנהל היחידה לעלייה וקליטה של הסוכנות היהודית וברשותך, אדוני היושב ראש, קודם כל נעשה סבב היכרות של האנשים שנמצאים כאן.
<יהודה שרף: נתחיל, בלי פוליטיקה, מימין לשמאל.
<יהודה שרף: (סבב נוכחות).
<יהודה שרף: ברשותך, אדוני היושב ראש, אני אתן סקירה על המקום, מי נמצא כאן, מה נמצא כאן וכדומה.
<יהודה שרף: מרכז הקליטה נפתח והיה לי הכבוד לפתוח אותו במאי 1999, אחרי שהוא היה סגור תקופה ארוכה.
<יהודה שרף: המרכז הזה במשך שנים קלט עולים מארבע כנפות תבל.
<יהודה שרף: מה שקרה, במחצית שנות ה-90, לקראת סוף שנות ה-90, רוב העולים שהגיעו לארץ בחרו בהגעה בקליטה ישירה ומרכז הקליטה הזה מצא את עצמו, למרות מיקומו הגיאוגרפי, בתקופה קטנה.
<יהודה שרף: ואז איתרע המזל, אני בפירוש אומר איתרע המזל וחודשה העלייה מאתיופיה.
<יהודה שרף: הסוכנות היהודית אחראית על נושא העלייה, אחראית על התכנים החינוכיים בנושא של קליטה והכשרת העולים לחינוך עצמאי ובחלוקה שהייתה על פי החלטת ממשלה, שאני לא בקי בה, הוחלט שמי שאחראי על אתרי הקליטה עם העולים האתיופיים זה משרד הקליטה כאשר הסוכנות היהודית אחראית על הטיפול בעולים.
<יהודה שרף: מעבר למרכזי קליטה סוכנותיים שהיו נפתחו עוד אתרי קליטה מדן ועד אילת לקלוט אלפי עולים.
<יהודה שרף: המרכז הזה ממוקם בלב שכונת מגורים באזור שהוא במרכז הארץ, מרחק נגיעה מירושלים, תל אביב, כאשר מטרת העל של מרכז הקליטה זה להכין את העולים לחיים עצמאיים.
<יהודה שרף: במרכז נכון להיום שוהים עולים, כ-667 עולים - - -
<קריאה: 860.
<יהודה שרף: 861 עולים.
<יהודה שרף: כאשר צריכים להבין, עולה במרכז קליטה, שזה מקום ארעי, עולה לא מאתיופיה, עולה רגיל, אמור להיות במרכז הקליטה בין חצי שנה לשנה.
<יהודה שרף: למה בין חצי שנה לשנה?
<יהודה שרף: חצי שנה זה האולפן ואחרי זה עוזרים לו לצאת החוצה להתארגן.
<יהודה שרף: עולי אתיופיה נמצאים בתוך מרכז קליטה בתקופת הזכאות שלהם שנתיים.
<יהודה שרף: למה שנתיים?
<יהודה שרף: אולפן עברית, אולפן גיור ועוד שנה להכין אותם לחיים העצמאיים.
<יהודה שרף: במשך הזמן ראינו ונוכחנו ששנתיים זו תקופה מינימלית.
<יהודה שרף: הרבה עוזבים, אבל יש כאלה שמתקשים ואז יושב ראש הסוכנות היהודית מתישהו אמר אוקיי, מי שרוצה או עדיין לא הצליח לרכוש דירה נשאיר אותו מעבר לשנתיים שירכוש דירה.
<יהודה שרף: במקום הזה בשנה הראשונה אין עולים בכלל, בשנה השנייה יש 71 משפחות, שהם 291 נפש, מחולקים ל-15 יחידים וקשיש אחד.
<יהודה שרף: שנה שלישית יש לנו 19 משפחות שהן 76 נפשות ומהשנה הרביעית ואילך, ויש כאן עולים שנמצאים כאן שנה שישית, שביעית, שמינית ויותר, יש כאן כ-667 נפשות.
<יהודה שרף: אני רוצה רגע אחד לגעת בנושא הזה.
<יהודה שרף: תוקפים אותנו בזה שאנחנו מחייבים או מוציאים בכוח אנשים החוצה ממרכז הקליטה.
<יהודה שרף: אמרתי את זה בוועדה יותר מפעם אחת ואני חוזר ומדגיש, עולים ברובם עד שנה שלישית רוכשים דירה ויוצאים החוצה.
<יהודה שרף: מי שנמצא מעבר לשנה השלישית והוא לא בקריטריונים הבאים שאני כרגע אומר אותם, הוא לא קשיש והוא לא משפחה חד הורית, אנחנו נעשה את הכול על מנת שהוא ייצא החוצה מתוך מרכז הקליטה, כי המקום הזה מיועד לשלוש שנים.
<יהודה שרף: הוא לא ייצא לרחוב, אף קשיש שלא מסוגל או לא יכול לרכוש דירה, ואנחנו מכירים ויודעים, לא ייצא לרחוב.
<יהודה שרף: אף משפחה חד הורית, כל המשפחות האלה יקבלו מענה על ידי ממשלת ישראל דרך משרד הקליטה ומשרד השיכון, ויגיעו לדיור ציבורי.
<יהודה שרף: אבל צריכים להבין משהו, אין דיור ציבורי מכאן ועד להודעה חדשה, והם בתור ומשרד העלייה והקליטה דואג ומטפל.
<יהודה שרף: אמרתי לך את זה, אדוני היושב ראש, גם בקרית גת, אמרתי לך את זה גם בחרוב ואני חוזר ואומר כאן, אני יודע אישית עד כמה האמון על הנושא הזה במשרד העלייה והקליטה, חביב קצב, עובד על מנת להסדיר לאותן האוכלוסיות החלשות דיור ציבורי.
<יהודה שרף: הוא עושה הרבה מאוד בדברים האלה.
<יהודה שרף: הוא לא תמיד מצליח, הוא לא מרים ידיים, אבל בסיכום בין הסוכנות היהודית למשרד העלייה והקליטה, אני חוזר ומדגיש, אף עולה ששייך לקריטריון של חד הורי או קשיש ייצא לרחוב.
<יהודה שרף: את מי כן נוציא מכאן בכל האמצעים החוקיים שעומדים לרשותנו?
<יהודה שרף: עולים שנמצאים כאן שש, שבע, שמונה שנים, עובדים, מרוויחים כסף, ואני רוצה לומר לך משהו, אדוני היושב ראש, יש כאן חלק מהעולים, ואני מברך על זה, שמרוויחים אפילו יותר טוב מהצוות שנמצא כאן ואני מברך על זה והם מתעקשים להיות כאן.
<יהודה שרף: מתעקשים, אני מוכן אחרי זה להרחיב למה.
<יהודה שרף: מבחינת הילדים שנמצאים במרכז הקליטה.
<יהודה שרף: יש לנו במרכז הקליטה מתחת לגיל 18 342 ילדים, כולם מסודרים במוסדות חינוך.
<יהודה שרף: יש כאן 101 ילדים שנמצאים במעונות, 72 ילדים בגנים, 105 ילדים ביסודי ו-31 ילדים בתיכון, 33 ילדים נמצאים בפנימיות.
<יהודה שרף: לגבי הפנימיות, אין ילד אחד שיוצא לפנימייה בלי הסכמת הורים, אין כאן כפייה על הורים להוציא את הילדים שלהם לפנימייה, הכול בהבנה, הכול בהבהרה, ומי שעוזר ועושה במרכאות נפשות לדבר הזה, בצורה חיובית אני מתכוון, זה בני המשפחה הוותיקים שנמצאים בארץ.
<איציק אלישר: אגב, כל הילדים שיצאו לפנימיות מטעם משרד הרווחה, התשלום היה מלא של משרד הרווחה.
<יהודה שרף: רוב האוכלוסייה כאן לומדת, לפחות בשלוש השנים הראשונות שלהם, במסגרות דתיות.
<יהודה שרף: הם לומדים במסגרות דתיות כי הם עוברים את תהליך הגיור וכאשר עוברים את תהליך הגיור יש הסכמה שהם ילמדו במסגרות דתיות.
<יהודה שרף: אחת הבעיות במבשרת היא שהיא לא משופעת בהרבה בתי ספר דתיים ולכן אנחנו בהסעה על חשבון משרד החינוך מוציאים את הילדים כל יום ממבשרת למקומות אחרים, ממודיעין ועד ירושלים רבתי, על מנת שילמדו במסגרות דתיות כי הם עוברים את תהליך הגיור ואני רוצה לומר לך, אני כאקס חניך בבני עקיבא רק יכול לברך על הדבר הזה.
<יהודה שרף: מבחינת רכישת דירות, 52 משפחות רכשו דירות במהלך 2014, במהלך 2015 עתידים עד סוף הקיץ הזה עוד 40 ראשי אב, זה 40 משפחות, לרכוש דירות.
אברהם נגוסה: לעזוב או לרכוש?
<יהודה שרף: לעזוב, אבל אין עולה שעוזב בלי שיש לו דירה.
<יהודה שרף: לעזוב.
<יהודה שרף: עולים שטרם רכשו דירה זה 129 ראשי אב ועולים שאינם זכאים לרכישה זה 194 ראשי אב.
<יהודה שרף: יותר מאוחר, בצד, אסביר מה זה נקרא לא רשאי, אני שומר על כבודם של אנשים.
<יהודה שרף: מבחינת האוכלוסייה שנמצאת כאן, אני רוצה לומר דבר אחד.
<יהודה שרף: מתוך האוכלוסייה שנמצאת כאן יש 194 יחידים, מתוכם 22 קשישים, יש כאן 53 משפחות חד הוריות, מתוך החד הוריות יש 5 חד הוריים.
<יהודה שרף: אמרתי, במרכז הקליטה סך הכול יש 342 ילדים, אני חוזר ומדגיש, וזה מאוד מאוד חשוב שאנשים יידעו את הדברים האלה, האוכלוסייה הזו שציינתי עכשיו, קשישים וחד הוריות, כולם לא יהיו ברחוב, הם יהיו כאן עד שיימצא להם מקום אחר, ואם הם לא יהיו כאן אנחנו בסוכנות היהודית מתחייבים לדאוג לכל אחד ואחת מהם להיקלט באחד ממרכזי הקליטה שלנו.
<יהודה שרף: אמרתי, אנחנו אחראים כסוכנות יהודית על התכנים, על התנאים הפיזיים במקום הזה אנחנו לא אחראים.
<יהודה שרף: המקום הזה הוא באחריות משרד הקליטה שמשכירה אותו ליזם.
<יהודה שרף: הדברים הפיזיים זה אחריות של משרד הקליטה.
<יהודה שרף: אני רוצה קצת לשתף אתכם קצת, להכניס אתכם לאווירה של מה שאנחנו עושים כאן עם העולים בתוך מרכז הקליטה, קצת יידישקייט שאנחנו נותנים להם, קצת המורשת וכדומה.
<יהודה שרף: התכניות המיוחדות.
<יהודה שרף: היה לנו הכבוד, ומי שהוביל את זה, לידכם חברי הכנסת אני רוצה להודות עוד פעם לרב ולדמן על השקת סידור עברי-אמהרי.
<יהודה שרף: זה דבר היסטורי שלא היה.
<יהודה שרף: הרב ולדמן הוביל את הדבר הזה.
<יהודה שרף: קיבלנו את ברכת הדרך של הראשון לציון, שגם בירך באירוע הזה.
<יהודה שרף: אני מלווה, רבותיי, את העלייה של האתיופים עוד לפני שבאתי לסוכנות היהודית, כשהייתי במדים, היה לי הכבוד להיות בין הראשונים שנחתו שם, כל מי שמלווה את העלייה האתיופית וראה את האירוע הזה פשוט לא יכול היה להישאר אדיש.
<יהודה שרף: אני לא בוכה, אבל הדמעות התחילו לזלוג כאן, זה פשוט היה דבר פנטסטי.
<יהודה שרף: פעילות ט"ו בשבט.
<יהודה שרף: בפעילות ט"ו בשבט במקום הזה הנוער מחבק את הקשישים.
<יהודה שרף: זה פשוט דבר אדיר, בני הנוער שכבר מתחנכים כאן ו-99% מהם חניכי בני עקיבא, לבני עקיבא יש כאן סניף שלו במקום הזה.
<יהודה שרף: מדריכי בני עקיבא מגיעים לכאן שישי, שבת, חגים, הקייטנות בחול המועד סוכות, פסח והחופש הגדול זה קייטנות של בני עקיבא.
<יהודה שרף: לצערי תנועות אחרות, לא בגלל הנושא של הגיור, לא כל כך ששו להיות כאן.
<יהודה שרף: הצופים היו כאן וזה לא החזיק כל כך הרבה זמן מעמד.
<יהודה שרף: החניכים של בני עקיבא, הילדים, לימדו את ההורים המבוגרים ט"ו בשבט ועשו איתם דברים נהדרים.
<יהודה שרף: חג הסיגט, שאנחנו כולנו מכירים אותו, נחגג כאן יחד עם הקייסים ומכאן אחרי זה הם גם עלו לירושלים.
<יהודה שרף: אנחנו שיפצנו כאן.
<יהודה שרף: כשאני אומר 'אנחנו' זה העולים, בעיקר הצעירים.
<יהודה שרף: הם שיפצו כאן את בית הכנסת.
<יהודה שרף: יש כאן שני בתי כנסת במבשרת.
<יהודה שרף: התמונה הבאה.
<יהודה שרף: אברהם, אתה תכיר את הבן אדם הזה.
<יהודה שרף: זה אירוע בר מצווה שעשינו כאן.
<יהודה שרף: יחד עם הצוות.
<יהודה שרף: יש לנו כאן מרכז לגיל הרך שנמצא במקום הזה, שהוא אחד המרכזים היותר יפים שקיימים.
<יהודה שרף: אתה יודע מה, לפרנג'ים אין דבר כזה כמו שיש במקום הזה והנשמה שהצוות כאן נותן לילדים.
<יהודה שרף: פעילות ל"ג בעומר שהילדים עשו כאן.
<יהודה שרף: מקצוע.
<יהודה שרף: קורס קונדיטוריה במלון בירושלים, שאנשים ירכשו כאן מקצוע.
<יהודה שרף: אגב, רוב האנשים כאן במרכז הקליטה עובדים.
<יהודה שרף: קורס תיאוריה לנהיגה במועדון הצעירים.
<יהודה שרף: ואני לא רוצה להלאות אתכם, ועוד ועוד ועוד, יש כאן מטיפולי שיניים ועד טיפולי עיניים בהתנדבות של רופאים שעושים את זה כאן בקהילה.
<יהודה שרף: אנחנו עושים הכול כדי שאלה שנמצאים כאן שלוש שנים ייהנו.
<יהודה שרף: עולה שעוזב את מרכז הקליטה, אין עולה שעוזב את מרכז הקליטה והרשות הקולטת לא מקבלת מידע עליו.
<יהודה שרף: אין דבר כזה.
<יהודה שרף: מוקדי הקליטה לעולי אתיופיה בכל הרשויות או לשכות משרד הקליטה מקבלים את כל הפרטים על כל עולה שיוצא והולך להיקלט באותה רשות, כולל אנשי הרשות עצמה.
<יהודה שרף: הקשר בין הצוות לעולים נשמר עד היום.
<יהודה שרף: אני רוצה לספר לכולם מה המהות של קשר.
<יהודה שרף: לפני הרבה שנים עזבה את מרכז הקליטה משפחה לאשקלון, לפני יותר מארבע שנים, תקנו אותי אם אני טועה.
<יהודה שרף: יותר מארבע שנים.
<יהודה שרף: אם אתם זוכרים, טבע ילד אתיופי לפני מספר חודשים, הראשונים שבאו למשפחה היו אנשי הצוות של הקליטה, עובדת סוציאלית ואנשי הצוות, לעזור ולתמוך.
אברהם נגוסה: המשפחה שעברה לבאר שבע.
<יהודה שרף: כביכול, במרכאות כפולות ומכופלות, הייתם כאן, קיבלתם את הטיפול, עברתם, שלום, נהדר.
<יהודה שרף: לא.
<יהודה שרף: הסיבה היא אחת, אברהם, ושמעת את זה ממני יותר מפעם אחת, כי האנשים האלה שיושבים כאן, הצוות, הם לא עובדים, אף אחד מהם הוא לא עובד, הם כולם שליחים.
<יהודה שרף: אני יודע שבקרית גת איזה עיתונאי היה מאוד מאוד ציני למשפט הזה ותקף את החבר'ה, כן, הם שליחים, הם לא עובדים.
<יהודה שרף: הם עובדים עם הראש, עם הלב ועם הבטן, בשילוב.
<יהודה שרף: עד כאן, ברשותך, זו הסקירה על המקום.
<יהודה שרף: לגבי מכירה או לא מכירה, מה שהזכרת, זה לא מנדט שלי.
<יהודה שרף: נמצאים כאן האנשים שזה המנדט שלהם, אם אתה רוצה אתה יכול לשאול.
אברהם נגוסה: אחר כך ניכנס לזה.
אברהם נגוסה: הצטרפו אלינו חברת הכנסת קסניה סבטלונה וראש המועצה יורם שמעון ואנחנו נשמע עכשיו את הרב ולדמן ולאחר מכן נציגי העולים.
<מנחם ולדמן: ברשות חברי, יושב ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
<מנחם ולדמן: מרכז הקליטה מבשרת ציון, שאני מכיר אותו הרבה שנים, הוא מרכז הקליטה הגדול ביותר בעולם, כמו שידוע, ומשנת 99' הוא קולט את העלייה מאתיופיה בהצלחה רבה.
<מנחם ולדמן: אלפים רבים עברו כאן.
<מנחם ולדמן: הסימן להצלחה, אני חושב שיהודה יודע את זה, שכמעט כל אדם ששואלים אותו באדיס או בגונדר איפה הוא רוצה להיות בישראל, באיזה מרכז קליטה, אז הוא אומר מבשרת ציון.
<מנחם ולדמן: זה הסימן המובהק להצלחה.
<יהודה שרף: כבוד הרב, זה לא רק בגלל השם ציון.
<מנחם ולדמן: זו זכותה של ירושלים פה, אבל - - -
אברהם נגוסה: זה בגלל שזה קרוב לירושלים.
<מנחם ולדמן: זה קרוב לירושלים וזה מרכז קליטה שונה מכל האחרים, שהוא פתוח.
<מנחם ולדמן: הוא לא סגור כמו מרכזי קליטה אחרים.
<מנחם ולדמן: אני רוצה לומר את החלק שאני עוסק בו, הנושא של היהדות, שהעלייה שמגיעה מאתיופיה, כבר משנת 93', למעלה מ-22 שנים, היא עלייה שכולה עוברת תהליכי שיבה ליהדות שהחלו כבר באתיופיה וממשיכים כאן והודות למרכזי הקליטה של הסוכנות היהודית התהליכים הללו, שהיו שם עם בתי הכנסת ועם המקוואות ועם לימודי היהדות והעברית כבר באדיס אבבה וגונדר, ממשיכים במרכזי הקליטה שם.
<מנחם ולדמן: ההצלחה, אם אנחנו משווים למשבר הגיור הגדול שקיים במדינה בנושא הגיור של העולים מארצות אחרות אז פה יש הצלחה של קרוב ל-100%.
<מנחם ולדמן: העולים ברצון עוברים תהליכים של שיבה ליהדות ומצליחים בהם, וההצלחה היא קרוב ל-100%.
<מנחם ולדמן: אז אם מתחילת העלייה הזו מאתיופיה 60% ומעלה, אפילו יותר, כמעט 63%, כל גיורי מדינת ישראל נעשים במרכזי הקליטה, בהצלחה.
<מנחם ולדמן: רק צריכים להעתיק את ההצלחה הזו לקבוצות אחרות שמוכנות להתגייר.
<מנחם ולדמן: כמו שאמרתי, זו שיבה ליהדות של אנשים שהיו יהודים, התנצרו וחזרו והקליטה שלהם, שיזכרו פה את הפנימיות, אני רוצה להזכיר לנציג משרד העבודה והרווחה, הזכירו פנימיות, מדובר על ישיבות תיכוניות ואולפנות בלבד, כמעט, והטובות ביותר בארץ, שם הם נקלטים.
<מנחם ולדמן: גם אני למדתי בפנימייה ואני גאה על כך ובאותה פנימייה שאני למדתי, בירושלים, בנתיב מאיר, גם תלמידים מפה למדו.
<מנחם ולדמן: זו ההצלחה של הקליטה.
<איציק אלישר: אגב, סליחה, כל הילדים שיצאו מפה הם לא באמצעות משרד הרווחה, אלא עליית הנוער ובמסגרות אחרות.
<איציק אלישר: מטעמנו יצאו ילדים שהיו בבעיות ממושכות במשפחה.
<איציק אלישר: זה משהו אחר.
<מנחם ולדמן: אני רוצה רק לברך את ידידי, יושב ראש הוועדה, שעכשיו יש לו את השרביט והמטה לעשות הרבה, אז שיהיה בהצלחה.
אברהם נגוסה: עכשיו נשמע ארבעה נציגים של העולים, ילגאי נגוסה, תמסגן, ייורקו ומנגשה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את ארבעת הנציגים.
אברהם נגוסה: בבקשה, אם אחד אמר, לא צריך לחזור עוד פעם, כדי לחסוך זמן.
<ילגאי נגוסה: קודם כל תודה רבה שבאתם, ברוכים הבאים.
<ילגאי נגוסה: באמת אנחנו שמחים.
<ילגאי נגוסה: לפחות 15 שנה, 10 שנה, בארץ, אף אחד לא ביקר אותנו, לא רואה אותנו.
<ילגאי נגוסה: יש לנו כמה בעיות וזו פעם ראשונה שאני רואה ישיבה על הבעיה שלנו.
<ילגאי נגוסה: תודה רבה לראש הוועדה.
<ילגאי נגוסה: אנחנו גרים במרכז הקליטה מבשרת ציון, יש שלושה נושאים, אחד, הבודדים, אחד זה פלוס ילדים ואחד זה דורות.