GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד אלעזר: אני מזמין את כולם, לפני שאתם מקבלים החלטות, לרדת לשטח - יושב ראש הוועדה הספיק בזמן הקצר לעשות סיור בשטח ואני מברך על כך – כדי לראות איזה דברים נעשים.
<דוד אלעזר: אתם צריכים לראות כי אם הדברים האלה לא יהיו, מי יעשה אותם?
<דוד אלעזר: אני אומר לכם, לכל הפוליטיקאים למיניהם, תפסיקו לעשות הכללות.
<דוד אלעזר: יש דברים שעובדים ודברו לפעמים גם על דברים חיוביים.
<דוד אלעזר: תודה רבה.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך כמנהל מחלקת קליטה.
אברהם נגוסה: איך קרה שהפרידו את הילדים האלה, כפי שראינו בכתבות?
<דוד אלעזר: אני באופן אישי לא ראיתי את הכתבה כי הייתי במקום אחר אבל ראיתי בכתובים.
<דוד אלעזר: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות הפרדה.
<דוד אלעזר: הממסד במקרה הזה הוא לא מי שעשה את זה אלא אלה אנשים פרטיים שהפעילו לחץ על מנהל מתנ"ס כדי שאם הילדים שלהם לא יהיו במסגרת נפרדת, הם פשוט לא ירשמו את הילדים למתנ"ס.
<דוד אלעזר: אתם צריכים להבין שהמתנ"סים היום הם גוף עסקי ולא כפי שהיו פעם.
<דוד אלעזר: כדי לקבל את המשאבים שלהם, הוא נכנע ללחץ של הגורמים האלה.
<דוד אלעזר: זה מה שאני מכיר מקרוב.
<דוד אלעזר: לכן לומר על העיריות ועל הרשויות שעושות המון ולעשות הכללות, צריך להפסיק את זה.
<דוד אלעזר: אני רוצה להתייחס לדבר נוסף.
<דוד אלעזר: חברים, בני הקהילה שלנו גם קיבלו משכנתאות וגם אני קיבלתי מלגות לסטודנטים, רק ליוצאי אתיופיה.
<דוד אלעזר: מעניין, כשמשהו טוב, פתאום שותקים.
<דוד אלעזר: צריך לעשות הפרדה ולדבר עניינית ולא פוליטיקה.
<זיוה מקונן דגו: אנחנו מדברים על מסגרת ציבורית ועל מדיניות.
קסניה סבטלובה: אני אנסה לקצר כי אני יודעת שיש הרבה אנשים שרוצים לדבר.
קסניה סבטלובה: כרגע אנחנו כאן שלושה חברי כנסת אבל היו כאן גם נוספים וכולנו עולים, לא חדשים, אבל עולים וזה משהו שמאוד מייצג ומאוד חשוב בחברה הישראלית.
קסניה סבטלובה: חשוב להבין שכולנו באנו ממקומות שונים כך שזה באמת מדגם מייצג של החברה הישראלית.
קסניה סבטלובה: ככאלה יש לנו גם חוויות משותפות על דברים שעברנו.
קסניה סבטלובה: למרות שבאנו ממקומות שונים, יש לנו הרבה דברים שמאחדים אותנו כאן, במקום בו אנחנו נמצאים כיום.
קסניה סבטלובה: אני אישית הזדע
קסניה סבטלובה: זעתי מהכתבה ששודרה בערוץ 10 ובערוץ 2 על ההפרדה ברחובות של הילדים במתנ"סים ואתה צודק לגמרי כשאמרת שאלה אנשים פרטיים.
קסניה סבטלובה: נכון.
קסניה סבטלובה: מדובר באנשים פרטיים.
קסניה סבטלובה: מדוע אנשים פרטיים בכלל עולה להם מחשבה כזאת בראש לבדל ולהפריד בין ילדים מהסוג הזה לילדים מהסוג האחר?
<דוד אלעזר: זה בחינוך של האנשים.
קסניה סבטלובה: זה בחינוך של האנשים כי המדינה מפרידה במהלך שנים בין ילדים כאלה לילדים אחרים.
קסניה סבטלובה: גם אני הייתי עולה חדשה.
קסניה סבטלובה: הגעתי בגיל 14 ולא ידעתי מילה עברית.
קסניה סבטלובה: הכניסו אותי לאיזשהו בית ספר בו הייתה כיתת עולות ואחרי חצי שנה התחילו לשלב אותנו בכיתות של צברים ותוך שנה כולנו היינו בתוך המערכת והיינו עמוק עמוק במערכת וכיתת העולים פוזרה.
קסניה סבטלובה: הייתי יחד עם יושב ראש הוועדה בסיור במבשרת ציון, ממנו למדנו והשכלנו מאוד.
קסניה סבטלובה: אני חייבת לומר לכם שבעיני זאת תמונה עגומה מאוד וזאת תעודת עניות לחברה הישראלית.
קסניה סבטלובה: אנשים חיים 10 ו-12 שנים במדינת ישראל ועדיין הם נמצאים, מאיזושהי סיבה, במרכז קליטה שאמור לשרת אותם שלוש שנים ולעזור להם להשתלב בתוך החיים הישראליים ולהיות כמו כל אחד אחר.
קסניה סבטלובה: יש כאן הרבה מאוד סיבות למה לא.
קסניה סבטלובה: יש אנשים שלדעתי, ומההיכרות שלי את בני העדה האתיופית ואני מכירה רבים ויש לי גם חברים אתם אני מדברת ורבים אומרים שהם מפחדים מהגזענות, מאותה גזענות אותה פוגשים ברחובות העיר רחובות וראשון לציון ומקומות אחרים.
קסניה סבטלובה: הכול מתחיל מכאן.
קסניה סבטלובה: רבותיי, הכול מתחיל מהבית הזה.
קסניה סבטלובה: אנחנו צריכים לפעול להפסיק את המשך הבידול של יוצאי אתיופיה, והלשון שלי לא מרשה לי לומר אתיופים או רוסים או אמריקאים או ארגנטינאים כי אנחנו ישראלים יוצאי רוסיה, אנחנו ישראלים יוצאי אוקראינה, אנחנו ישראלים יוצאי אתיופיה.
קסניה סבטלובה: בעניין הזה אני לגמרי עם חברת הכנסת טלי פלוסקוב.
קסניה סבטלובה: אנחנו צריכים להוות דוגמה לכל השאר כדי שאזרחים, כמו האזרחים האלה – שהייתי באמת רוצה להסתכל להם בעיניים ולשאול אותם כיצד ומדוע חברה שחוותה גזענות כל כך קשה, אנטישמיות, השמדה של העם שלנו - יכולים להסתכל בעיניים למישהו, לילד או למבוגר, ולומר לילד שהוא יהיה בכיתה אחרת, שהוא לא מספיק טוב, שהוא צריך טיפול מיוחד.
קסניה סבטלובה: כן צריך טיפול מיוחד אבל אסור לבדל ואסור להנציח את הבידול הזה.
קסניה סבטלובה: אני חושבת שזאת מגמה מאוד רעה וזו רעה חולה בתוך החברה שלנו.
קסניה סבטלובה: אם אנחנו נוכל לשלב תשומת לב מיוחדת וטיפול לצרכים מיוחדים יחד עם אינטגרציה ושילוב, כן נעלה על דרך נכונה ולא נלך לפתרונות שהם שחור-לבן.
קסניה סבטלובה: להפסיק את התכניות הקיימות, להרוס את כל מה שיש, שלא להתייחס לכל מה שנעשה קודם ופשוט לעבור לתכנית חדשה לגמרי.
קסניה סבטלובה: צריך לקחת את הדברים הטובים כמו שאמרת מהתכניות שהיו קיימות, כי יש הרבה דברים טובים וחיוביים מאוד – בלימוד שפה, באינטגרציה – אבל להעמיק אותם ולהביא אותם לכך שכולנו נהווה כאן גוף אחד ועם אחד ולא כמו שאמר נשיא המדינה ראובן ריבלין, להנציח את השבטיות שבינינו כי בעיני זה הדבר המסוכן ביותר בחברה הישראלית.
אברהם נגוסה: מנכ"ל משרד העלייה והקליטה לשעבר, מר עודד פורר.
עודד פורר: תודה רבה שהזמנת אותי לוועדה.
עודד פורר: אני שמח לראות כאן הרבה פרצופים שלא ראיתי מספר חודשים.
עודד פורר: אני רוצה לפתוח דווקא כן בעניין של רחובות, גם בהתייחסות למה שאמר דוד – וחלק מהדברים שהוא אמר הם ממש לא נכונים – ואני רוצה דווקא להתייחס למה שקרה ברחובות כי גם אני תושב העיר ואני חייב לומר שאני מכיר את העירייה ואני מכיר את העומד בראשה.
עודד פורר: העמידה הזאת של הכללה ולומר שהעיריות לא בסדר או ראשי העיר לא בסדר, במקרה הזה ממש לא נכונה.
עודד פורר: אני חושב שמה שאמר דוד משקף בדיוק את מה שבאים לתת לו מענה בדרך חדשה.
עודד פורר: מה הוא אמר?
עודד פורר: מנהל המתנ"ס, כדי לקבל את התקציבים, עשה מה שהוא צריך לעשות כי הוא צריך להראות איך הוא חי.
עודד פורר: כאן בדיוק אני מגיע לנקודה שעברה כחוט השני לאורך כל דיוני הוועדה והיא שצריך לעזור ולסייע למי שצריך ולא למצרכים עצמם.
עודד פורר: הרי אם למשל רעיון שעלה, ויכול להיות שהוא ייושם בתכנית, היו ואוצ'רים לאותם זכאים להשתתף בקייטנות, היו יכולים להירשם לאיזו קייטנה שהם רוצים.
עודד פורר: גם מינהל הסטודנטים לא אומר לך שאתה תירשם לכיתה כזו או אחרת אלא אתה הולך עם הוואוצ'ר הזה ונרשם לאיזו אוניברסיטה שאתה רוצה, כתוצאה מהזכאות שנתנו ולא משנה איזה משרד נתן אותה, אם נתן משרד הקליטה, החינוך או הכלכלה.
עודד פורר: אני חייב לומר לגבי התהליך עצמו.
עודד פורר: ממשלת ישראל, אני חושב שלא עשתה מעולם בגיבוש מדיניות, תהליך כל כך רחב וכל כך משתף שגם אתה לקחת בו חלק וגם אחרים לקחו בו חלק.
עודד פורר: ירדנו לשכונות ונפגשנו.
<דוד אלעזר: בשכונות לא הייתם.
עודד פורר: אתה אומר שלא היינו אבל אני אשלח לך את המפגשים המתועדים.
<דוד אלעזר: אני שם.
<דוד אלעזר: לא הייתם.
עודד פורר: אני מדבר על העובדות.
<דוד אלעזר: בשכונה ברחובות לא היית.
אברהם נגוסה: שמענו אותך ועכשיו רשות הדיבור היא של מר פורר.
עודד פורר: אני כמנכ"ל משרד, מנהלי אגפים בכירים ואחרים ונציגי הציבור ירדנו לשכונות והשתתפנו בעשרות מפגשים ואפשרנו לכל מי שרק רצה לדבר, כולל פגישות שנתבקשו שלא מן המניין שהתקיימו גם אצלי בלשכה.
עודד פורר: לא היה אחד שאמר שיש לו מה לומר ולא שמענו אותו.
עודד פורר: יכול להיות שלא הסכימו עם כולם וזה גם קורה.
עודד פורר: אני חייב לברך אותך על כך שקיבלת ניהול מחלקה בעירייה, לא ידעתי, לפני כן היית מנהל מוקד, ואני חושב שהתהליך הזה שבו העיריות קולטות את עובדי המוקדים הוא תהליך מבורך שאליו אנחנו דחפנו.
<דוד אלעזר: המשרד התעלם לגמרי.
עודד פורר: אם הם לא יאפשרו לי לדבר, אני יכול גם לא לדבר.
עודד פורר: אני מבקש שתאפשר לי לפחות לומר את דבריי גם אם לא נעים לכם לשמוע אותם.
עודד פורר: בנושא של ייצוג הולם, עובדי משרד הקליטה מן המניין עומדים בייצוג הולם.
עודד פורר: הבעיה בייצוג ההולם היא ברשויות המקומיות.
<קריאה: כמה עובדים כאלה יש במשרד?
אברהם נגוסה: אני קורא לך לסדר.
אברהם נגוסה: אם אתה רוצה לצאת, צא.
אברהם נגוסה: אל תפריעו כאן.
אברהם נגוסה: מתקיים דיון ענייני.
עודד פורר: אני אסיים בנושא הייצוג ההולם.
עודד פורר: בייצוג ההולם, הרשויות המקומיות הציגו כאן בוועדה בדיונים על ייצוג הולם את עובדי המוקדים כעובדים שלהן כדי להראות שהן עומדות בייצוג ההולם.
עודד פורר: אני חושב שראוי שהרשויות המקומיות יקלטו את העובדים שהן צריכות לקלוט.
עודד פורר: לעניין התכנית.
עודד פורר: כמו שאמרתי, הממשלה לא עשתה מעולם תכנית כל כך משתפת וגם מעולם לא הביאה החלטה כמו שאמורה להגיע שהיא החלטה שמדברת על עקרונות מדיניות וזאת התכנית.
עודד פורר: אגב, אפשר לראות אותה.
עודד פורר: כל מי שירצה להיכנס, יוכל לראות את התכנית הזאת.
עודד פורר: יכול להסכים אתה, יכול לא להסכים עם העקרונות אבל אלה עקרונות מדיניות שעל פיהם תצטרך להתנהל ממשלת ישראל וכל משרדי הממשלה כמו הצבא, משרד החינוך, משרד הביטחון, משטרת ישראל וכל שאר הגורמים שכולם היו שותפים.
עודד פורר: נציגי הציבור שלקחו חלק, היו נציגי ציבור שבחרה אותם השדולה בכנסת ועמדו בניגוד עניינים.
עודד פורר: אנחנו לא בחרנו אותם, לא שמנו וטו על איזשהו נציג ציבור.
עודד פורר: כל אחד מהם השתתף בכל הדיונים הפנימיים, דבר שגם הוא לא קרה באף ועדה, וזאת כדי להגיע לאיזה שהן אבני יסוד שהן אבני יסוד נכונות.
עודד פורר: היושב ראש של הוועדה אמר שהוא היה רוצה לראות ארבעה דברים שיבואו לידי ביטוי.
עודד פורר: אני חייב לומר שהתכנית הזאת תענה לך על ארבעת הדברים האלה.
עודד פורר: שיקוף הצרכים, הירידה כאן לשטח וההבנה של מה קורה בכל מקום, כולל התקציבים בכל המשרדים, נעשתה כאן עבודה חסרת תקדים והיא גם תמשיך להיעשות.
עודד פורר: נושא של האינטגרציה, זאת אבן היסוד הראשונה ואני חושב המשמעותית ביותר שמובאת באבני היסוד שמדברת על בידול מול שילוב והרצון לשלב קודם כל ורק במקרים קיצוניים לבדל.
עודד פורר: הסכמה של הציבור ושקיפות, כמו שאמרתי, עם נציגי הציבור ועם הפורום שלקח חלק בכל התהליכים.
עודד פורר: כל זה הופך את אבני היסוד לכאלה שכאן הנושא הרביעי עליו דיברת ואליו אני חושב תצטרך להתייחס הממשלה, לוחות הזמנים והתקציב.
עודד פורר: אני חושב שהממשלה ערוכה כדי לתקצב את מה שצריך ולקבוע את לוחות הזמנים שצריך.
עודד פורר: אני חייב לומר עוד שתי נקודות לסיכום.
עודד פורר: ההתייחסות בה חלק מהארגונים התייחסו ליוצאי אתיופיה, בין אם נולדו בארץ ובין אם עלו לפני חמש שנים, כאותו דבר – היא התייחסות לא נכונה.
עודד פורר: גם צה"ל מבין את זה ומבין שהוא חייב לשנות את התהליך הזה וזה חלק מהתהליכים שעברנו מול משרד הביטחון, מול ראש אכ"א לשעבר אלוף במילואים אורנה ברביבאי שלקחה את הנושא הזה כחלק בלתי נפרד וכחלק חשוב ששמה אותו בראש סדר העדיפויות.
עודד פורר: בסוף, בסוף, בסוף השאלה היא איך מפקחים שאבני היסוד האלה פשוט ייושמו במשרדים.
עודד פורר: אני אומר את זה לכם ואומר שאם לא יהיה מנגנון פיקוח במשרד ראש הממשלה – ולא במשרד הקליטה, ועל זה היה לי ויכוח עמוק עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה לשעבר הראל לוקר ובסוף משרד ראש הממשלה הבין שאין מנוס וכי צריך כאן מנגנון פיקוח רזה אבל שיוכל להרים טלפון למשרד החינוך למשל ולומר שמדברים ממשרד ראש הממשלה ולשאול האם התכנית הזאת משלבת או מבדלת, ואם היא תהיה תכנית מבדלת ולא יהיו הצדקות של שפה, של חסם מובנה או של צורך בתכנית מבדלת, לא יהיה תקצוב - בלי זה התכנית הזאת לא תעבור.
עודד פורר: אני מקווה שהיא תעבור כפי שהיא כי היא מהלך כל כך רחב שבהחלט ראוי שגם יגיע לכדי מימוש.
אברהם נגוסה: בנקודה הזאת אני רוצה לשאול שאלה.
אברהם נגוסה: האם יצירת מנגנון במשרד ראש הממשלה לא יהיה בידול רשמי?
עודד פורר: אם המנגנון יהיה מנגנון מפעיל, יש כאן בעיה, אבל אם המנגנון הוא מנגנון פיקוח, לא רק שלא יהיה כאן בידול אלא יהיה כאן שילוב.
עודד פורר: אם לא יהיה פיקוח על משרדי הממשלה האחרים, התכנית הזאת לא תקרה וכל משרד ימציא לעצמו את התכנית ויעשה מה שהוא רואה לנכון, ולא מתוך כוונה רעה, מתוך כוונה טובה, אבל לא תהיה אחיזה וראייה כוללת שמבינה מה עושה משרד הכלכלה, מה עושה משרד החינוך, מה עושה הצבא ומה עושה המשטרה.
אברהם נגוסה: רשות הדיבור למר רוני אקלה, מנכ"ל הפרויקט הלאומי ליוצאי אתיופיה.
<רוני אקלה: אני חושב שאנחנו מדברים כותרות וסיסמאות.
<רוני אקלה: קצת מדאיג אותי שאין תקציב.
<רוני אקלה: אני יכול לומר לכם בנושא של דרך חדשה, לגבי ארבעת השאלות שאתה שאלת.
<רוני אקלה: האם זה משקף את כל הצרכים של הקהילה?
<רוני אקלה: התשובה היא לא.
<רוני אקלה: יש צרכים נוספים שצריכים להיכלל.
<רוני אקלה: אם רוצים לתת מענה הולם לכל הצרכים של הקהילה האתיופית, אם אנחנו מדברים על דרך חדשה, צריכות להיכלל התכניות הנוספות והדברים הנוספים שלא נכללים.
<רוני אקלה: אני זוכר במיוחד בתקופה של תכנית החומש, הצעקה הראשונה, הצעירים שצעקו, לגבי מענה לדיור.
<רוני אקלה: זה לא היה ואני גם לא רואה את זה בדרך חדשה, בכותרות כפי שהובאו כאן.
<רוני אקלה: הרבה פעמים אנשים מדברים על בידול ועל שילוב.
<רוני אקלה: רבותיי, אין דבר כזה זה של שחור ולבן אלא יש גם באמצע.
<רוני אקלה: צריך להתאים את כל הנושא ואת כל התכניות לקהילה האתיופית.
<רוני אקלה: זה צריך להיות בהתאמה.
<רוני אקלה: אם אנחנו לא עושים את זה בהתאמה, יכול להיות שזה יגרום נזק לדברים עליהם אנחנו מדברים כרגע.
<רוני אקלה: אם האנשים חושבים, בלי להגיע לשטח – וגם אני רואה את זה – ובלי להסתכל על מה שהשטח רוצה, כשאין הסכמה, הנושא עליו לא מסכימים לא נכנס לתכנית דבר שגורם להתמרמרות.
<רוני אקלה: זה נכון וזה גם מה שקורה עכשיו.
<רוני אקלה: אני כל הזמן בעד שיתוף פעולה עם משרדי הממשלה, דבר שחייב להיות.
<רוני אקלה: אנחנו צריכים לעבוד עם משרדי הממשלה.
<רוני אקלה: אני עליתי לארץ ולא באתי להיות לבד אלא באתי לארץ אבותיי ואם באתי, אני צריך להשתלב במערכות כמו כולם.
<רוני אקלה: לא הכול שחור.
<רוני אקלה: תאמינו לי, יש עבודות שאני הייתי אחראי עליהן כמו מוקדי הקליטה אותם תכננו והם עשו עבודה חשובה מאוד.
<רוני אקלה: בזמנו אני הייתי רכז ארצי לתעסוקה ואנחנו עשינו עבודה מאוד חשובה בנושא הזה.
<רוני אקלה: רבותיי, בואו לא נאשים את האחרים.
<רוני אקלה: נסתכל על עצמנו, נעשה את העבודה בצורה מקצועית חשובה מאוד כדי שלא נגרום לבכי לדורות.
<רוני אקלה: אני רואה שיש כאלה שזורקים סיסמאות אבל אני מזהיר מפניהן.
<רוני אקלה: זה אומר שאנחנו פוגעים באנשים משום שמי שצריך לקבל את ההחלטה זה ההורה, זה הילד ולא אני.
<רוני אקלה: התפקיד שלי הוא להנגיש את הכלים כדי שיוכלו לקבל החלטות בעצמם.
<רוני אקלה: אם אני מקבל החלטה עבור אותה אוכלוסיית היעד, אני טועה ומטעה.
<רוני אקלה: לכן בנושא הזה צריך להיזהר.
<רוני אקלה: שאלת האם יש הסכמה בנושא של דרך חדשה.
<רוני אקלה: אני חושב שדרך חדשה צריכה לעבור כמה שיפוצים כדי שתהיה תכנית כוללת שתיתן מענה נכון.
אברהם נגוסה: רשות הדיבור לנציגי הציבור שעבדו ביחד בתכנית הזאת.
אברהם נגוסה: לא כולם ידברו כי אין לנו זמן.
אברהם נגוסה: רשות הדיבור לאברהם אדגה.
אברהם נגוסה: אני מבקש לקצר כי פנינה כבר אמרה את רוב הדברים.
<אברהם אדגה: אל דאגה.
<אברהם אדגה: אשתדל לקצר.
<אברהם אדגה: קודם כל, תודה רבה אדוני היושב ראש.
<אברהם אדגה: תרשו לי בבקשה בכמה מלים לסכם תקופה מאתגרת של שנה וחצי בהתנדבות.
<אברהם אדגה: אני מרגיש בהעברת השרביט היום שמהווה מעין סוף דרך.
<אברהם אדגה: אם נציגי הקהילה יקשיבו לי, יכול להיות שאני אשאיר כאן כמה טיפים שיוכלו לשמש אתכם.
<אברהם אדגה: ב-22 השנים האחרונות אני עובד הטכניון.
<אברהם אדגה: לפני שנה וחצי פנו אלי, כמו שפנו לחברים שלי, ואמרו לי שמינו אותנו לייצג את הקהילה.
<אברהם אדגה: אכן מאותו רגע אני יכול לומר, בצניעות, איבדתי כשלושים ימי עבודה לטובת הקהילה.
<אברהם אדגה: נראה לי שזה די מקובל.
<אברהם אדגה: אני מרגיש שמרגע שהוועדה מקבלת את התכנית עם כל ההערות שעולות כאן בדיון, זאת העברת שרביט מאוד מכובדת למעני כדי שאני אמשיך, כמו יתר חבריי, להיעלם למקום ממנו באנו.
<אברהם אדגה: אני אישית מאוד מתגעגע לימים הקודמים.
<אברהם אדגה: ישבנו עם נציגי משרד החינוך, הביטחון, הצבא, הכלכלה, הרווחה, הבריאות, השיכון, ביטחון פנים והרשות המקומית.
<אברהם אדגה: כנ"ל גם עם נציבות שירות המדינה.
<אברהם אדגה: אני יכול לומר לעצמי שהתוודעתי להרבה מאוד עוולות שנעשות לקהילה הזאת ברמה זו או אחרת.
<אברהם אדגה: לא יכולנו לרדת לעומקן של הבעיות.
<אברהם אדגה: היו מספיק אנשים מתוך המשרדים שבאו עם פנס והאירו כל מנהרה וכל פינה חשוכה כדי שנוכל לפתוח את העיניים ולראות אותם כמה שניתן.
<אברהם אדגה: הדרך החדשה היא לא הפתרון האולטימטיבי לפתור את הבעיות של הקהילה.
<אברהם אדגה: היא בעצם עסקה במשרדים שציינתי אבל המדינה היא לא המשרדים שציינתי ולא כל העבודה נעשתה לעומקה בכל אחד מהמשרדים הללו.
<אברהם אדגה: אני רואה לנכון לומר את הדברים הבאים.
<אברהם אדגה: תתעלו בבקשה מעל המחלוקת הפנימית ביניכם, תבחרו את האנשים שיודעים לעבוד עם משרדי הממשלה, מה שנקרא עם הפקידים.
<אברהם אדגה: השפה היא שונה, השפה היא לא שפה של אנשים רגילים.
<אברהם אדגה: ברגע שתדעו את השפה את פקידי המדינה, תוכלו גם להועיל לעצמכם ולקהילה עצמה.
<אברהם אדגה: זה מאוד חשוב ומי שרוצה באמת להקשיב למה שאמרתי כרגע יכול לעשות שירות טוב לקהילתו.
<אברהם אדגה: הדבר הנוסף שאני יכול לומר לכם ושבתקופה הזאת ראיתי לנכון לציין אותו הוא שאם לא יהיה תקציב למה שנעשה במובן כלשהו – מי שהכיר את החומש, אני לא הכרתי אבל סיפרו לי עליה די הרבה – לקושש עצים זאת בעיה קשה מאוד.
<אברהם אדגה: תדאגו שתהיה הקצבה הולמת כבר עכשיו ותלמדו מקבוצות מיעוט אחרות שיודעות לגייס מיליארדים בשנת התקציב הנדונה.
<אברהם אדגה: אני אוסיף עוד נקודה.
<אברהם אדגה: אכן כן, בנושא הזה של העברת השרביט ממשרד הקליטה למשרד ראש הממשלה, היה דיון נוקב, דיון בו העמקנו ימים ולילות.
<אברהם אדגה: לרוב הייתה מחלוקת מאוד מאוד עמוקה גם בינינו אבל תמיד צריך לשים את הדברים על המאזניים ולראות לאן נוטה האמת.
<אברהם אדגה: האמת אומרת את הדבר הבא: אם משאירים היום את הדברים אמורפיים מבלי שיהיה פיקוח אמיתי – מי שאמר חומש ב' או תכניות אחרות, זה מה שבעצם נקבל.
<אברהם אדגה: חובה שיהיה גוף מפקח שיהיה במשרד ראש הממשלה ותפקידו של ראש הממשלה הוא מעל כל המשרדים.
<אברהם אדגה: מנכ"ל משרד ראש הממשלה – זה אני מנדב לכם כי שמעתי את זה הרבה פעמים – הוא מנכ"ל המנכ"לים.
<אברהם אדגה: זאת אומרת, הוא מסוגל להרים טלפון לכל אחד אחר ולתת הוראה.
<אברהם אדגה: לכן בחרנו את המשרד הזה לאחר מריבות רבות כדי שייקח על עצמו ותחת כנפיו יהיה הפיקוח הזה.
<אברהם אדגה: אני רוצה שתקשיבו למה שאני אומר.
<אברהם אדגה: תדאגו שכל תכנית וכל תקציב יהיה מפוקח על ידי גוף אובייקטיבי.
<אברהם אדגה: לא כל משרד מפקח על עצמו ולא כל גוף שפיקח או נתן דפים צבעוניים עם גרפים מאוד יפים ימשיך לפקח.
<אברהם אדגה: תדאגו שגוף שלא עבד אתנו, שלא הכיר אותנו, שהוא מה שנקרא דף חלק בתול, יהיה זה שיפקח כדי שהעבודה תהיה אובייקטיבית.
<אברהם אדגה: תנו לי לסכם את דבריי ולומר תודה על האפשרות שניתנה לי.
<אברהם אדגה: לקחתי אותה כמו יתר חבריי ואני מודה בשם כל החברים שלי על ההתגייסות.
<אברהם אדגה: אני רוצה לציין את איציק דסה שיושב לידי, שישב במשרד הכלכלה וישב בשולחנות העגולים, את אבטבו שיושב שם ביציע, שהוא קצין בדימוס ולקח את הביטחון, את קארין שיושבת מאחור והיא בעצם מה שנקרא הנפש החיה מאחורי נציגי הציבור, היא ריכזה את כל הדברים וישבה במשרד הבריאות, את ד"ר שמחה שלא נוכחת היום בגלל סיבות אחרות, את אשר שתקופה ארוכה מאוד היה ובגלל נסיבות שלו לא המשיך אתנו, ואת פנינה שהובילה את כל המהלך.
<אברהם אדגה: אלה הנשמות הפועלות מאחורי הדברים.
<אברהם אדגה: תודה.
<אברהם אדגה: אני מודה לכם.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים בקרוב לסיים את הדיון, אבל לפני כן אודי צריך לסכם ולהתייחס לכמה דברים שנאמרו כאן.
אברהם נגוסה: כמה פעמים במהלך הדיון עלה העניין של השלטון המקומי.
אברהם נגוסה: נמצאת כאן נציגת מרכז השלטון המקומי, לה אני נותן עכשיו את רשות הדיבור.
<רות דיין מדר: בקיצור רב.
<רות דיין מדר: אני רוצה לציין שמרכז השלטון המקומי היה חבר בוועדה העליונה שדנה בתכנית החדשה וגם אנשי מקצוע מהרשויות המקומיות ישבו בוועדות המקצועיות, כך שלאורך כל הדרך הייתה נציגות של השלטון המקומי.
<רות דיין מדר: אנחנו רואים חשיבות רבה וגדולה בנושא הזה.
<רות דיין מדר: הייתי מבקשת לומר משפט לגבי מנגנון היישום.
<רות דיין מדר: השלטון המקומי, כמו שנאמר, התושבים נמצאים אצלו, הוא יודע מה הצרכים, אנחנו רואים שיש חשיבות גדולה שהרשות המקומית תבנה תכנית עבודה לאחר מיפוי שהיא תבצע, תראה מה הצרכים שלה בתחום של חינוך, תרבות, ספורט, בריאות, תעסוקה, רווחה, כל התחומים, תגיש תכנית למשרדי הממשלה הרלוונטיים ותבצע את התכנית הזאת.
<רות דיין מדר: אני מאמינה שזאת הדרך הנכונה, גם כדי לוודא ביצוע, גם כדי שלא יהיו קבלנים בדרך וגם כדי שניתן יהיה לפקח על התכניות האלה עם מדדי בקרה אמיתיים.
אברהם נגוסה: מנכ"לית עמותת פידל, מיכל אברה.
<מיכל אברה סמואל: אני מבקשת לעשות הבחנה בין התכניות הפורמליות שהמערכת מחויבת להוביל ולהגיע לתוצאות לבין התכניות הבלתי פורמליות, שם חייבים מעטפת וחייבים סיוע בכל התכניות הנוספות.
<מיכל אברה סמואל: הדבר הנוסף שאני מבקשת לשים על השולחן הוא נושא של שקיפות לגבי מה שהולך להיות בהמשך הדרך.
<מיכל אברה סמואל: השקיפות היא דבר חשוב.
<מיכל אברה סמואל: כל זה לא יהיה בר השגה, אם אנחנו לא ניתן יעדים מאוד ברורים להישגיות ולהצלחה.
<מיכל אברה סמואל: אלה דברים שחייבים לתת מענה עליהם.
<מיכל אברה סמואל: אלה הדברים בקצרה.
אברהם נגוסה: דוד מהרט, מנהל מרכז ההיגוי.
<דוד מהרט: תודה.
<דוד מהרט: לאבני היסוד כפי שהוצגו.
<דוד מהרט: אני רוצה לומר שגזענות, הנושא של אפליה וכולי, מטופל באמצעות מנגנוני ענישה וכולי.
<דוד מהרט: אני מאמין שאנשים לא נולדו גזענים אלא הפכו אותם לכאלה ולכן אני חושב שצריך במקביל ליצור מנגנון שמחנך לאי גזענות.
<דוד מהרט: הדבר השני שאני רוצה להציע הוא לגבי סגרגציה לאינטגרציה.
<דוד מהרט: שאלת האינטגרציה היא עם מי עושים את האינטגרציה, מי הם הילדים שלא מבני הקהילה שישבו עם בני הקהילה, האם יביאו את החלקים החלשים של החברה הישראלית כדי שישבו ביחד.
<דוד מהרט: השאלה השנייה שאני שואל היא מי מממן את הילדים האלה כדי שיבואו לשבת עם ילדים בני הקהילה.
<דוד מהרט: לכן אני מציע את המודל שהוא האמצע והוא מודל נוסף שלדעתי הוא המודל הפרטני.
<דוד מהרט: מנגנון של מודל פרטני.
<דוד מהרט: הזכירו כאן את השובר.
<דוד מהרט: אני מוכן להציג, אם תרצה באחת ההזדמנויות, את המודל הזה ואיך הוא צריך לעבוד.
<דוד מהרט: תראו, מדברים על פערים.
<דוד מהרט: כאשר מדברים על פערים, בדרך כלל מדברים על פערים בחינוך אבל אני רוצה להגיד שיש גם פערים בתחום הכלכלי ואנחנו יודעים מה ההשלכות של הפערים הכלכליים בתחום הבריאות ובתחום החינוך.
<דוד מהרט: הפער הוא של 5,000 שקלים בחודש למשפחה.
<דוד מהרט: בדבר הזה צריך לטפל.
<דוד מהרט: אני בעד המנגנון עליו דובר לפיו יראו האם התכניות עומדות ביעדים וכולי, אבל בסופו של דבר השאלה הגדולה היא האם תהיה הלימה בין השקף שראינו כאבני יסוד לבין התכניות שיהיו בפועל ואיך אנחנו מבטיחים שתהיה הלימה.
<דוד מהרט: בעיני זה מאוד חשוב, החיבור בין הדברים האלה.
אברהם נגוסה: רשות הדיבור לשושנה בן-דור, מנכ"לית ארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה.
<שושנה בן דור: אני אגיד שאני קצת מופתעת מהדיון היום .
<שושנה בן דור: חשבתי שכבר עברנו את הדיון באבני היסוד.
<שושנה בן דור: עשיתי שיעורי בית לגבי התכנית שכולנו קיבלנו ובאתי מוכנה לדבר על התכנית הזאת.
<שושנה בן דור: לא על אבני היסוד אלא על התכנית הזאת.
אברהם נגוסה: אודי אמר שאין תכנית אלא יש רק אבני יסוד.
<קריאה: המשרדים עובדים.
<קריאה: הם יציגו את הדברים.
אברהם נגוסה: השלב הבא יהיה דיון על התכניות.
<שושנה בן דור: אני רוצה לומר שגם בשולחנות העגולים, אני זוכרת שמה שהיה זה שהיה דיון מאוד דומה לדיון שניהלנו היום.
<שושנה בן דור: אני ישבתי בחינוך ולכן אני לא מדברת על שום דבר אחר כי רק את החינוך אני מכירה.
<שושנה בן דור: אז אמרו שמחזירים את בניית התכנית הספציפית למשרדי הממשלה.
<שושנה בן דור: יש הרבה דברים שנלמדו בשטח ואני חושבת שמה שנלמד בשטח בשנים רבות, גם אנשים שעשו את הדברים בשטח צריכים להיות חלק מבניית התכניות הספציפיות.
<שושנה בן דור: אני יכולה לציין מספר נקודות אבל בגלל קוצר הזמן אני אומר שמכל 12 העמודים שראיתי, מה שחסר לי כאן עם כל העקרונות זה ה-איך.
<שושנה בן דור: איך לעשות, איך למדוד.
<שושנה בן דור: כאשר מדובר על הנושא של שפה, וכולם יודעים שאני מדברת הרבה על הנושא הזה, ובכיתת האם עדיין רואים שיש פערים אצל חלק מהתלמידים, איך מבטיחים שבהתאם לצרכים של הילדים השפה תהיה באותה רמה.
<שושנה בן דור: אני היום לא בטוחה שאנחנו צריכים לדבר על מדדים מותאמים, כפי שהופיע במסמך, אלא אני חושבת שהמדדים צריכים להיות אותם מדדים לכל ילדי ישראל.
<שושנה בן דור: כולל יוצאי אתיופיה.
<שושנה בן דור: גם כשאני רואה דוגמה אחרת, כאשר אנחנו מדברים על שילוב מול בידול, מאוד יפה שמדברים על הכנסת נושא המורשת, אבל מדברים על יחידה על מורשת יהודי אתיופיה.
<שושנה בן דור: המורשת של יהודי אתיופיה, בין שמדובר בהיסטוריה, בין שמדובר בתחומים אחרים, צריכה להיות חלק מתכנית הלימודים של כל ילדי ישראל.
<שושנה בן דור: לסיכום.
<שושנה בן דור: אני חושבת שצריכים עכשיו להתחיל לדבר על איך מבצעים את התכניות ולא רק על העקרונות שבאבני היסוד.
אברהם נגוסה: הדובר האחרון שלנו הוא בעניין יזמות עסקית, יצחק אהרן.
<יצחק אהרון: אני הדובר האחרון ואני מקווה שאני גם החביב.
<יצחק אהרון: ברשותך היושב ראש, אני מבקש לדבר על נושא שלדעתנו לא עלה ונדרש בדיונים על הדרך החדשה וזה נושא של יזמות עסקית בקרב הקהילה.
אברהם נגוסה: בשבוע הבא אנחנו נקיים דיון ספציפי בנושא ואתה תוזמן אליו.
אברהם נגוסה: יום שלישי ב-2:00.
<יצחק אהרון: מצוין.
<יצחק אהרון: יכול להיות שבאמת ענית לי.
<יצחק אהרון: ברשותך אני אומר דעה קצרה, גם בשם החבר'ה אצלנו בנושא של הדרך החדשה.
<יצחק אהרון: קודם כל, אנחנו מבקשים להיזהר מכל מה שקורה ולא לשפוך את התינוק עם המים.
<יצחק אהרון: יכול להיות שבאמת התכנית היא תכנית מצוינת וטובה, אבל יחד עם זאת יש אולי תכניות קיימות וצריך לראות איך עושים את זה בצורה הדרגתית ונכונה.
<יצחק אהרון: יש גם הצלחות.
<יצחק אהרון: בנושא של יזמות עסקית, למעלה מ-1,300 עסקים שמשלמים כסף לפרנג'ים עובדים שלהם.
<יצחק אהרון: אנחנו מאמינים שבעלי עסקים כאלה משדרים לא רק מסר חברתי אלא גם כלכלי נכון.
<יצחק אהרון: אנחנו חושבים שיש דגש וחשיבות דווקא לתקצב ולטפח את הנושא הזה.
<יצחק אהרון: לדעתנו, יסכים אתי אולי איציק, שהנושא הזה לא עלה כנדרש ליד השולחן והיינו מבקשים שהנושא הזה יטופל בצורה טובה.
אברהם נגוסה: איציק, אנחנו מזמינים אותך לדיון שיתקיים בשבוע הבא.
<איציק דסה: אני לא יודע אם אני רוצה לבוא עוד פעם כי כל פעם שאני בא לכאן, אני לא מדבר.
אברהם נגוסה: אתה ויתרת.
אברהם נגוסה: שלחת לנו פתק ואמרת שאברהם אדגה ידבר ולכן אני נתתי לו לדבר בשמכם.
אברהם נגוסה: אי אפשר לתת את רשות הדיבור לכל נציגי הציבור.
אברהם נגוסה: פנינה ואדגה דיברו.
אברהם נגוסה: אתה היית ברשימה אבל ויתרת.
<איציק דסה: רק משפט אחד.
<איציק דסה: הביקורת היא חשובה.
<איציק דסה: אם הדיון בנושא היזמות העסקית יעלה בשבוע הבא, אין בעיה להתייחס לכך.
<איציק דסה: אני רק אומר שאני חושב שיהיה הוגן שכאשר אנחנו מבקרים את מה שנעשה, נעשה את זה מתוך אחריות אחרי שבדקנו ואחרי שלמדנו.
<איציק דסה: אני כן ציפיתי שאנשים שבאו לכאן למדו את החומר ובאו להעיר הערות ענייניות כדי שנוכל ללמוד, לקחת אותן לתשומת לבנו ונעשה שיעורי בית לאחר מכן.
<רוני אקלה: למדנו.
<רוני אקלה: קראתי את החומר ואני מכיר את הקהילה מבפנים.
<רוני אקלה: קראתי את החומר טוב טוב.
<רוני אקלה: במנגנוני יישום, אי אפשר ליישם אותה.
<רוני אקלה: אני יודע טוב ממנו כי אני מכיר את הקהילה.
אברהם נגוסה: אודי יסכם ויתייחס לדברים שעלו כאן.
<קריאה: אני ביקשתי את רשות הדיבור.
אברהם נגוסה: אני יודע.