GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: אנחנו מצפים לקבל מכם תשובה לא יאוחר מ-28 ליולי.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמח לקבל את זה בכתב עד 28 ביולי.
אברהם נגוסה: אני רוצה להודות לראש העיר בית שמש שכיבד אותנו, ממש נתן לנו סקירה על הקליטה בבית שמש , מה הוא עושה עם הצוות שלו.
אברהם נגוסה: אנחנו מסכמים את המפגש בכך שעיריית רמלה, על פי בקשות של 37 משפחות, תבחן, תתייעץ ותיתן לוועדת העלייה והקליטה תשובות בנושא הזה.
אברהם נגוסה: אז נודיע להם מה סוכם.
קסניה סבטלובה: תודה רבה לכבוד יושב-ראש הוועדה על העבודה הטובה.
קסניה סבטלובה: אנחנו מצפים לתשובות.
קסניה סבטלובה: אנחנו מקוים שבעזרת השם הכל יסתדר לטובה.
אברהם נגוסה: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
אברהם נגוסה: לפני שאנחנו נכנסים לדיון, אני מוכרח להתייחס לכמה דברים שראינו בכתבות כפי שהופיעו אמש במהדורות חדשות מרכזיות לגבי ההפרדה בין הילדים ברחובות.
אברהם נגוסה: הכתבות היו מאוד מזעזעות ולפיהן מדובר בילדים שהם לא עולים חדשים אלא הם ילידי הארץ והם אזרחים לכל דבר.
אברהם נגוסה: יכול להיות שההבדל הוא בין אלה שהם משכונות מבוססות לבין אלה שהן משכונות מצוקה.
אברהם נגוסה: זה מאוד מרגיז שמעבר לכביש, לא משלמים ילדים בקייטנות ואנחנו מגנים בכל לשון את התופעות האלו.
אברהם נגוסה: לא יתכן שעירייה שמתנהלת במימון מדינת ישראל מפעילה תכניות כאלה שהייתי אומר שהן תכניות גזעניות שמפרידות על בסיס צבע עור של הילדים האלו.
אברהם נגוסה: אנחנו מגנים את התופעה הזאת וקוראים לראש העיר ולרשות המקומית של רחובות לתקן לאלתר ולשלב את הילדים בקייטנה.
אברהם נגוסה: זאת מטרת הדיון שאנחנו מקיימים כאן היום.
אברהם נגוסה: הכיוון שלנו והקריאה של הציבור היא להשתלבות ולא לבידול.
אברהם נגוסה: לכן כולנו, לא רק יוצאי אתיופיה, צריכים להילחם את המלחמה הזאת ולנהל את המאבק הזה.
אברהם נגוסה: כל החברה הישראלית צריכה להיאבק כדי למגר את התופעות האלו.
אברהם נגוסה: מטרת הדיון היום.
אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שראש הממשלה הקים ועדת שרים בראשותו, לאור גל המחאות, ואנחנו רוצים לדעת היכן עומד העניין, היכן התכנית ואנחנו נשמע היום אם קיימת תכנית או אין או אם הוא בשלב כלשהו.
אברהם נגוסה: קראנו לדיון שאנחנו מקיימים דרך חדשה.
אברהם נגוסה: דרך חדשה התחילה בממשלה הקודמת בהובלת משרד הקליטה.
אברהם נגוסה: נמצאת אתנו כאן שרת הקליטה לשעבר שהיא חברת ועדה, חברת הכנסת סופה לנדבר.
אברהם נגוסה: כמוכן נמצאים כאן חברי הכנסת פרופסור טרכטנברג ויואל רזבוזוב.
אברהם נגוסה: נמצא אתנו גם מנכ"ל משרד הקליטה לשעבר, מי שהוביל את התכנית הזאת בממשלה הקודמת, מר עודד פורר.
אברהם נגוסה: נמצא אתנו מי שהיום מוביל את התכנית ועומד בראשה בממשלה הנוכחית, אהוד פראוור, סמנכ"ל אגף חברה במשרד ראש הממשלה שיציג לנו את התכנית.
אברהם נגוסה: בדיון ישתלב אופיר ממשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: אחרי שנשמע על התכנית, חברי הכנסת שירצו יוכלו להתייחס ולאחר מכן תהיה התייחסות הנוכחים שירצו בכך.
אברהם נגוסה: לאור פניות רבות מקרב הקהילה כדי לדעת לאחר הכרזה על הקמת ועדת שרים בראשותו של ראש הממשלה, בקהילה מצפים לדעת היכן העניין עומד.
אברהם נגוסה: לכן אני רוצה להזכיר שמה שאנחנו רוצים לשמוע היום, לדעתי אלה ארבע נקודות אליהן רציתי להתייחס.
אברהם נגוסה: הנקודה הראשונה היא האם התכנית הזאת תשקף או משקפת את הצרכים והקריאות של הקהילה; הנקודה השנייה היא האם התכנית הזאת הולכת לכיוון של השתלבות ואינטגרציה או בידול; הנקודה השלישית היא האם התכנית הזאת תעמוד בלוח הזמנים ותקציבה יהיה כלול בתקציב הדו-שנתי בו דנים עכשיו בממשלה ובכנסת; הנקודה הרביעית היא שחשוב מאוד שתהיה הסכמה בקהילה, לפחות של רוב בני הקהילה, וכי התכנית תהיה שקופה בפני הציבור.
אברהם נגוסה: אלה ארבעת הנקודות אליהן אני רוצה התייחסות.
אברהם נגוסה: אני נותן את רשות הדיבור לאהוד פראוור כדי שיציג לנו את התכנית.
<אהוד פראוור: בוקר טוב לכולם.
<אהוד פראוור: כבוד להיות כאן.
<אהוד פראוור: אני שמח על הדיון הזה.
<אהוד פראוור: אני אחלק את הדברים עם משרד הקליטה, אבל בואו נתחיל.
<אהוד פראוור: אני בעיקר נתבקשתי להציג היכן נמצאת הממשלה בהכנת תכנית שמתייחסת בעיקרה למשרדים החברתיים, ועוד מעט אני גם אומר מה אנחנו עושים בדברים האחרים.
<אהוד פראוור: צריך להתחיל מזה שלפני כשנתיים כבר הייתה תחושה שצריך משהו אחר מהקיים, מסוג של ניסיונות להמשיך את תכנית החומש.
<אהוד פראוור: אני חושב שהרבה מאוד אנשים היו כאן בישיבות הוועדה לביקורת המדינה ומכירים את הרקע היטב.
<אהוד פראוור: זה הרגע שהחליטה שרת הקליטה דאז להרים את הכפפה ולהגיד שהיא תהיה הבית לחולל תכנית כזאת וצריך לומר שבעיני זאת הייתה – אם פקיד יכול לומר משהו על איש ציבור – החלטה מאוד אמיצה כי משרד הקליטה ידע שחלק מהתוצאות יכול להיות שהוא לא ימשיך לטפל בכל הנושאים.
<אהוד פראוור: ובכל זאת עמדה שרת הקליטה על כך שהתכנית שהיא בית הגידול שלה תכלול תהליך רחב מאוד של שימוע ציבורי.
<אהוד פראוור: אני חושב שעל השלבים הראשונים של הכנת התכנית ידבר בקצרה אופיר להב שהיה ראש אגף התכנון במשרד הקליטה ואני אמשיך מהרגע שזה עבר למשרד ראש הממשלה.
<אופיר להב: בוקר טוב.
<אופיר להב: אני מנהל אגף תכנון מדיניות תקציבים ומחקר במשרד העלייה והקליטה.
<אופיר להב: אני במשרד כשש שנים.
<אופיר להב: התהליך, כמו שאודי ציין, התחיל לפני למעלה משנתיים, עת התחלנו את מיפוי התקציבים, וקיבל את המשימה מהממשלה ב-9 בפברואר 2014.
<אופיר להב: כאמור, התהליך התחיל ב-9 בפברואר באופן רשמי על ידי הממשלה, החלטת ממשלה 1300, ואני מצטט את החלק העיקרי ממנה: "מחליטים להטיל על משרד העלייה והקליטה, בשיתוף המשרדים השותפים – ראש הממשלה, אוצר, ביטחון, ביטחון פנים, בינוי ושיכון, בריאות, חינוך, כלכלה, עלייה וקליטה, רווחה, אזרחים ותיקים, תרבות וספורט – להמליץ לפני הממשלה על מדיניות חדשה לקידום שילובם המיטבי של יוצאי אתיופיה בחברה הישראלית.
<אופיר להב: המדיניות תגובש תוך קיום הליך התייעצות רב מגזרי רחב לגיבוש תפיסת העבודה החדשה".
<אופיר להב: תפיסת העבודה החדשה, זה בעצם הנושא הבא שאני רוצה לספר עליו.
<אופיר להב: מה שעמד לנגד עינינו זאת קודם כל העובדה שהחכמה לא נמצאת בירושלים וברור לנו שיש כאן משהו שצריך לדבר הרבה מאוד עם השטח.
<אופיר להב: נכנסנו לתהליך שגילינו שיש המון גופים שחושבים שונה, לפעמים 180 מעלות, אחד מהשני.
<אופיר להב: הנושא של הייצוגיות עלה מאוד חזק, כלומר, איך אנחנו עושים ומול מי אנחנו פועלים.
<אופיר להב: הדבר שעמד לנגד עינינו כמשהו שיהיה הפתרון האולטימטיבי, כלומר, הדבר הכי טוב שאפשר לייצר, זאת בעצם איזושהי דרך להגיע לכולם, לתת לכולם את ההזדמנות להביע את דעתם בלי ליצור מצב שיש רק דיונים סגורים שמי שמגיע אליהם מדבר וכל השאר בעצם לא יודעים או נשארים מאחור.
<אופיר להב: לשם כך קיימנו המון מפגשים.
<אופיר להב: התחלנו עם תשעה מפגשי הכנה בשכונות, בעיקר בפריפריה, שם היו למעלה ממאתיים משתתפים.
<אופיר להב: זה היה עוד לפני שיצאנו לדרך ואלה היו מפגשי הכנה בהם שאלנו מה לדעתם צריכה להיות המדיניות, על מה אנחנו צריכים לדבר, מה הנושאים הבוערים.
<אופיר להב: אחר כך מפגש פתיחה עם למעלה מ-250 אנשים שהתקיים בבית וגן כאשר החצי הראשון של היום היה דיון בכל חדר לפי נושא – חדר שיכון, חדר חינוך, חדר רווחה, חדר בריאות וכולי – ובחצי השני של היום התכנסנו למליאה גדולה בה גם הצגנו את מה שהיה במהלך היום, כל שולחן הציג את הנושא עליו הוא דיבר – בכל שולחן השתתפו כשלושים אנשים - והנושא שעלה, וגם הצגנו את המיפוי התקציבי שעשינו.
<אופיר להב: אגף תקציבים במשרד הקליטה עשה מיפוי - מאוד מאוד סיזיפי.
<אופיר להב: ומי שהיה מעורב במשרדי הממשלה, יודע כמה זה היה מסובך – של שלוש שנים אחורה, 2010, 2011 ו-2012.
<אופיר להב: זה היה מיפוי של כל חמשת המשרדים שהיו לפחות בתכנית הקודמת או במה שהיה לפני כן.
<אופיר להב: בעצם שם הצגנו את כל התקציבים שמושקעים בכל הנושאים, כפילויות, לפי שנים, בסיס תקציב, עודפים, ממש לפי ניתוח מפורט ולא סתם מספר באוויר.
<אופיר להב: זה עדיין נמצא ופתוח לכולם באתר.
<אופיר להב: אחר כך התחלנו לעבוד לפי שולחנות, לפי נושאים.
<אופיר להב: היו המשרדים הביצועיים – החינוך, הרווחה, התעסוקה וכדומה – וכל שולחן כזה ערך סשן מפגשים על פני מספר חודשים.
<אופיר להב: סך הכול היו כ-53-54 מפגשים כאשר בכל מפגש היו אמורים להיות שלושים אנשים אבל בפועל, לפי כמה מפגשים בהם אני הייתי ולא הייתי בכולם, היו מעל שלושים.
<אופיר להב: היו מאות אנשים שהיו בסך כל המפגשים האלה.
<אופיר להב: המפגשים האלה שיתפו גם אנשים מהקהילה, גם אנשים מהארגונים, גם אנשים מהקהילה שעובדים בארגונים, גם אנשים לא מהקהילה שעובדים בארגונים, גם אנשים שלא עובדים באף ארגון ופשוט באים מהשטח, צעירים, מבוגרים, ובעיקר גם אנשים מהממשלה שחשוב שישבו שם וישמעו את כל הדברים הלא פשוטים שנאמרו שם.
<אופיר להב: במקביל נתנו אפשרות לאנשים שלא היו במפגשים, פתחנו מענה טלפוני גם בעברית וגם בתרגום לאמהרית כך שמישהו יכול היה להתקשר ולהגיד את אשר על לבו, מתרגמים אותו ומעלים הכול לתוך הדאתה בייס כאילו הוא היה סביב השולחן.
<אופיר להב: נתנו אפשרות לשלוח מיילים, נתנו אפשרות לסמס, פתחנו פלטפורמה אינטרנטית שנתנה לכל אחד שיש לו כתובת מייל להירשם ולהיכנס.
<אופיר להב: למי שלא הייתה אפשרות כזאת, הגענו גם בחלק מהמקרים – כמו שאמרתי, בתשעה מקרים – לשכונות כדי להיפגש עם אנשים שאין להם את הנגישות הזאת.
<אופיר להב: בסך הכול היו מעל 22 אלף כניסות לאתר, היו 1,500 תגובות, כלומר, יש כניסות.
<אופיר להב: בן אדם נכנס, קורא, מסתכל, אבל גם היו אנשים שממש הגיבו והיה חשוב להם לכתוב משהו.
<אופיר להב: אני חושב שאם אני מודד את 54 המפגשים של השולחנות העגולים פלוס תשעת מפגשי ההכנה פלוס המפגש המסכם שהיה בדצמבר פלוס המפגש שהיה לפני כן פלוס מפגשי הפורום המוביל, היו כמעט אלף אנשים בכל הסיפור הזה על פני כמעט שנה שלמה, מתחילת פברואר עד סוף דצמבר, שנחשפו והיו בתוך התהליך הזה.
<אופיר להב: במקביל היו גם עשרה מפגשים של פורום מוביל עם נציגי ממשלה ונציגי ציבור.
<אופיר להב: בסוף סיימנו ב-25 בדצמבר – באמצע היה צוק איתן – כאשר ביום זה הצגנו שני דברים.
<אופיר להב: האחד, אבני היסוד.
<אופיר להב: באנו ואמרנו שהמדיניות הממשלתית – לפני שמדברים על תקציבים, על מספרים, על תכניות – בואו נגיד מה הם אבני היסוד.
<אופיר להב: כל אבן יסוד היא פסקה שאומרת משהו שעלה מתוך כל הדיונים כאשר על פי זה צריך עכשיו לפעול.
<אופיר להב: הממשלה צריכה לפעול.
<אופיר להב: זה מעין הקודקס או ה-גייד ליינס של איך עובדים.
<אופיר להב: בעצם מדיניות, ממש מדיניות לפיה צריך לפעול מהרגע שהממשלה תאשר אותה.
<אופיר להב: היו שם המון הערות על כל מילה ועל כל דבר ואני חושב שאם יש דבר אחד שכן סגור בסיפור הזה ומאושר, זה הנושא של אבני היסוד.
<אופיר להב: במקביל הצגנו עוד משהו שבדצמבר עדיין לא היה סגור לגמרי כי, ראשית, הממשלה נפלה ושנית, כי היו דברים שצריכים להיסגר, וזה הנושא של הפעולות.
<אופיר להב: כלומר, מה התכניות ומה כיווני השינוי שצריך לעשות בשטח כדי ליישם את אבני היסוד.
<אופיר להב: את אבני היסוד אודי יציג.
<אופיר להב: אם יש אבן יסוד שאומרת משהו מסוים, עכשיו צריך לשינוי שינוי, השינוי הזה כרוך בהעברת תכניות, בסגירת תכניות, בפתיחת תכניות, בתקצוב יותר, בתקצוב פחות, בכל השינויים האלה.
<אופיר להב: זה הדבר שהצגנו, את כיווני השינויים הכלליים ואמרנו שעוד נמשיך לעבוד על זה לקראת הקמת הממשלה החדשה ובמקביל הממשלה החדשה קמה וועדת השרים העבירה את האחריות לעבור על העניין הזה למנכ"ל משרד ראש הממשלה.
<אופיר להב: את זה אודי פרוואר יציג.
<אהוד פראוור: אני ממונה בממשלה על תהליכי שיתוף ציבור.
<אהוד פראוור: זה תהליך שיתוף הציבור מבחינת מספר המשתתפים הגדול ביותר שהיה.
<אהוד פראוור: הדאגה שנעשתה כאן להגיע לקבוצות שבדרך כלל אינן על האינטרנט, לצאת לפריפריה, לשמוע אנשים, להבין שהכלי האינטרנטי – בניגוד למה שהיה בוועדת טרכטנברג שהכלי האינטרנטי היה דרמטי – כאן הוא מה שאנשים אומרים בדיון, מה שהם אומרים במפגשים הוא כל כך חשוב והוא הבסיס - אלה דברים שהם כמעט ללא תקדים.
<אהוד פראוור: אחרי הבחירות, בחודש מאי, ראש הממשלה בדיון שהוא קיים, גם לאחר ההפגנות, נתן שלוש הנחיות מרכזיות.
<אהוד פראוור: האחת, הוא הקים ועדת שרים בראשותו שעוסקת בשילובם של אזרחי ישראל יוצאי אתיופיה.
<אהוד פראוור: צריך להגיד שזאת ועדה שגם אין לה ממלא מקום.
<אהוד פראוור: זאת אומרת, ראש הממשלה הוא יושב ראש הוועדה והיא הגוף העליון שמרכז או מקבל החלטות בנושא הזה.
<אהוד פראוור: נקבע שלוועדת השרים יוזמנו דרך קבע נציגים יוצאי אתיופיה.
<אהוד פראוור: גם זה, חברים, ללא תקדים בוועדות ממשלתיות.
<אהוד פראוור: הוא הנחה להשלים את תכנית דרך חדשה.
<אהוד פראוור: הוא ביקש להביא אותה לדיון בוועדה לאחר שתעבור תהליך של היוועצות והוא ביקש להקים גוף מעקב ויישום במשרד ראש הממשלה.
<אהוד פראוור: מי שזוכר את הדיונים הארוכים שהתקיימו בנושא הזה לאורך השנים, שהחלטה היכן מרוכז העניין הזה נתפסה על ידי הקהילה כעניין חשוב.
<אהוד פראוור: בתוך כל האיסוף העצום הזה של התגובות היו שתי תגובות שמייצגות קטבים.
<אהוד פראוור: גישה אחת אומרת, ואני פשוט מקריא מאחת התגובות שניתנה על ידי אישה אחת:
<אהוד פראוור: אני בוגרת תואר שני במשפטים ועובדת - מחקנו היכן.
<אהוד פראוור: הצלחתי נבעה מכך שראיתי את עצמי כשווה בחברה, אני מעל שלושים שנים בארץ, אתם רואים בי עדיין יוצאת אתיופיה ולא ישראלית.
<אהוד פראוור: בצד השני אמרו: ידוע שרבים מבני הקהילה שלנו אינם עוסקים בתחום בו הם למדו ולכן צריך לעודד מעסיקים בתמריצים או בכל דרך אחרת להתמודד, ליצור אפליה מתקנת, כדי שיעסיקו יותר עולים מאתיופיה, ואני אוסיף – ברמות הגבוהות של ההכנסה.
<אהוד פראוור: מצד אחד גישה של תפסיקו.
<אהוד פראוור: אף תכנית, שום דבר, תמחקו את כל מה שאתם עושים, אנחנו כמו כולם.
<אהוד פראוור: גישה שנייה אומרת שיכול להיות שאנחנו רוצים להיות כמו כולם, אבל המציאות היא שאנחנו עדיין בפערים מאוד ניכרים מהחברה הישראלית וצריך לעשות משהו עדיין ממוקד כדי לסגור את הפערים.
<אהוד פראוור: התשובה שניתנה בסוף בדרך חדשה היא תגובת האמצע.
<אהוד פראוור: אנחנו לא מפסיקים לעקוב אחרי המצב של אזרחי ישראל יוצאי אתיופיה.
<אהוד פראוור: זה חשוב מדי.
<אהוד פראוור: מצד שני, אנחנו דואגים או אנחנו מנסים ככל יכולתנו ליצור שתהליכים שלנו לשילובם של האזרחים הללו לא יהיו באמצעים מפרידים כך שבסופו של דבר אנחנו נעשה את מה שאנחנו עושים תוך המעטה, תוך ביטול של מסגרות סגרגטיביות.
<אהוד פראוור: ננסה להביא לשילוב מרבי של יוצאי אתיופיה עם אחרים בתכניות, שילוב מרבי בתכניות הקיימות, המשך קיומן של תכניות ותיקות רק אם הן דואגות לשילוב ככל הניתן כמובן, סוג של דרך אמצע.
<אהוד פראוור: לא להגיד אין שום דבר, אין בעיה, כי כנראה זה לא הסיפור, לא להגיד מה שהיה הוא שיהיה, אלא אנחנו במקום אחר.
<אהוד פראוור: אנחנו מחפשים אמצע.
<אהוד פראוור: לחפש אמצע, תדעו כולם, כולנו יודעים מהניסיון בחיים, זה הכי קשה.
<אהוד פראוור: כל תכנית ממשלתית שעסקה עד היום בכל קבוצה ובוודאי ביוצאי אתיופיה, אמרה שחשוב לסגור פערים וחשוב לא רק לסגור פערים בחלק הנמוך, הבסיסי, אלא גם לחזק מצוינות, מנהיגות וייצוג במקומות המובילים של החברה.
<אהוד פראוור: בכך אין חידוש.
<אהוד פראוור: כשיצאה הממשלה לדרך חדשה, היא חשבה בדיוק בשני המונחים האלה כי כך ממשלה נוהגת לחשוב על תכניות.
<אהוד פראוור: אז באה דרך חדשה ואמרה: רגע, זה לא כל הסיפור, זה רחוק מלהיות כל הסיפור.
<אהוד פראוור: אתם רוצים לעשות את זה?
<אהוד פראוור: אבל תדאגו שיהיה שילוב מיטבי ובדרכים שאתם עושים את זה יצומצם הבידול.
<אהוד פראוור: רגע, בהרבה מדי תכניות?
<אהוד פראוור: כל האתיופים אותו הדבר, הם מקבלים את אותה תכנית כי הם יוצאי אתיופיה.
<אהוד פראוור: לא נכון.
<אהוד פראוור: לכל קבוצה, לכל זרם, לכל רמת השכלה, לכל רמת הצלחה בחברה יש שוני עצום.
<אהוד פראוור: לא עושים תכנית כללית אלא עושים תכנית לפי צרכים.
<אהוד פראוור: לא יכול להיות שנתעלם מההורים, מהוותיקים, מאלה שלא יודעים עברית.
<אהוד פראוור: כלומר, תעשו את מה שאתם עושים אבל תוך תשומת הלב לדברים האלה.
<אהוד פראוור: זה הרעיון המכונן של אבני היסוד.
<אהוד פראוור: זה רעיון מהמורכבים שאיזושהי ממשלה תיקח על עצמה אבל זה השינוי הגדול שדרך חדשה מציבה.
<אהוד פראוור: כאשר מדברים על דרך לשילוב מיטבי, מדובר על קידום שילובם של יוצאי אתיופיה שהוא שילוב בכל תחומי החיים ולכן צריך לדאוג שכל תכנית ומסגרת תופעל יחד בשילוב עם ישראלים שאינם יוצאי אתיופיה, אבל זאת תכנית מאוזנת.
<אהוד פראוור: יש הצדקה לתכניות נפרדות אם קיים חסם מהותי כמו לדוגמה שפה, גיל, ותק בארץ.
<אהוד פראוור: יכול להיות שלפעמים רב במסגרת נפרדת יש פער גדול מאוד ביכולת להגיע לתוצאות אבל אז אולי כדאי שמי שמשתתף בתכנית, זה יהיה מרצונו ולא כברירת מחדל.
<אהוד פראוור: אני הולך לאבן הפינה השנייה.
<אהוד פראוור: אנחנו רוצים לדבר על גיוון, על התאמת תכניות לצרכים וביטול המוצא כנקודת מוצא לאיזו תכנית צריך.
<אהוד פראוור: בעניין התא המשפחתי עלו שני דברים.
<אהוד פראוור: עלה העניין של מתן כלים יותר טובים להורים על מנת לעזור לילדים שלהם.
<אהוד פראוור: דובר על צמצום התערבות המערכת המוסדית בהתנהלות המשפחה, נושאים מרכזיים מבחינת משרד הרווחה, ודובר על מאמץ עצום שצריך להיעשות כדי להנגיש שירותים.
<אהוד פראוור: יש דור שעדיין דובר אמהרית.
<אהוד פראוור: לגבי סגירת פערים, מצוינות ומנהיגות, אתם מכירים את זה, ולגבי החברה הישראלית, מדובר על שילוב רחב יותר בחברה ישראלית רחבה, מאבק בגזענות, גיבוש מדיניות כוללת בעניין הזה.
<אהוד פראוור: אלה דברים שלא נכנסו בסופו של דבר לתוך מה שנעשה כרגע אבל הם מטופלים ויובאו לוועדת השרים במסגרת העבודה שלה.
<אהוד פראוור: אני רוצה לומר שהתכנית שאנחנו מדברים עליה היא תכנית מורכבת עד מאוד.
<אהוד פראוור: אמר את זה לדעתי אחד מחברי הכנסת בישיבה קודמת של הוועדה, לא לשפוך את התינוק עם מי האמבטיה.
<אהוד פראוור: צריך לראות שלתכנית שמתבטלת יש חלופה.
<אהוד פראוור: צריך לראות שאנחנו מעבירים את הדברים נכון ולאט.
<אהוד פראוור: צריך לראות שתכניות סגרגטיביות מוחלפות בתכניות אינטגרטיביות בתהליך מדורג.
<אהוד פראוור: צריך לנהל מעקב תקציבי כדי לראות שהכספים קיימים ובדרך לא הולכים לאיבוד וצריך לעשות כך שנמדוד ונראה מה פועל.
<אהוד פראוור: כל השאלות שיש לי בשבועיים האחרונים למה צריך יחידת יישום קטנה במשרד ראש הממשלה, התשובה היא שבלי זה אי אפשר לנהל את המעבר הזה.
<אהוד פראוור: בלי זה הכסף יברח.
<אהוד פראוור: בלי זה התהליכים לא יקרו.
<אהוד פראוור: בלי זה המעבר לא יצליח להיעשות.
<אהוד פראוור: זה תהליך מהמורכבים שעשינו.
<אהוד פראוור: אני רוצה להוסיף לזה את דוח מבקר המדינה לגבי תכנית החומש שבוודאי העלה את הצורך בניהול מרכזי.
<אהוד פראוור: מבחינת כיווני הפעולה של הממשלה עכשיו קדימה.
<אהוד פראוור: אנחנו נביא בימים הקרובים מאוד, אנחנו חותרים לזה שזה יהיה השבוע, את אבני היסוד, רק את אבני היסוד, אך ורק את אבני היסוד, לדיון בוועדת השרים.
<אהוד פראוור: אנחנו מתכוונים לפרסם לציבור בעוד כשבועיים-שלושה את התכניות המשרדיות.
<אהוד פראוור: כפי שאמרנו, יש אבני יסוד, הם עברו שימוע ציבורי רחב ותיקוף רחב והתכניות ממש לא.
<אהוד פראוור: אנחנו מתכוונים תוך שלושה שבועות, אני מקווה, להביא אותם גם לפרסום.
<אהוד פראוור: אנחנו מתכוונים לקיים כנסים על בסיס מקצועי – רווחה, חינוך, הכנה לצבא – בהם המשרדים יציגו את תכניותיהם.
<אהוד פראוור: התכניות האלה תוצגנה יחד עם התגובות שנקבל באינטרנט ויחד עם האנשים שיהיו שותפים לתהליך הזה.
<אהוד פראוור: המשרדים יקשיבו.
<אהוד פראוור: זה תהליך היוועצות מאוד חשוב מבחינתנו ורק לאחר התהליך הזה, רק לאחר שהמשרדים יעשו את העיבוד שצריך, התכנית תובא – אם בפרקים או כולה, טרם החלטנו – לאישור ועדת השרים.
<אהוד פראוור: כן, אנחנו בצד התקציבי דואגים שלא נחסם ביכולות הפעולה שלנו ואין לנו שום כוונה להביא תכנית שלא תהיה מתוקצבת ולא תהיה מתוקצבת לארבע שנים.
<אהוד פראוור: הלקח מתכנית החומש כאשר כל שנה קוששנו איכשהו תקציב, נלמד היטב.
<אהוד פראוור: אדוני היושב ראש, אני חושב שאלה הדברים המרכזיים שרציתי להציג.
אברהם נגוסה: הצטרפו אלינו חבר הכנסת מיכאל אורן וחברת הכנסת טלי פלוסקוב.
אברהם נגוסה: רשות הדיבור לפרופסור חבר הכנסת מנואל טרכטנברג.
פנינה תמנו: ברשותך, חבר הכנסת נגוסה, לא יכול להיות מצב שאנחנו יושבים כאן, השדולה למען יוצאי אתיופיה הייתה שותפה לתהליך הזה, אתה בחרת להתעלם ואפילו לא להציג את זה שנמצאת כאן חבר כנסת לשעבר.
פנינה תמנו: אני חושבת שמן הראוי היה להגיד שיש כאן נציגי ציבור.
אברהם נגוסה: על איזו שדולה את מדברת?
פנינה תמנו: אני מדברת על השדולה למען יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: איפה יש?
פנינה תמנו: לרענן את זיכרונך, היינו שותפים בכל התהליך.
פנינה תמנו: לפני שאתה נותן את התגובה – כמובן שאתה מחליט בסופו של דבר כיושב ראש הוועדה – להעלים את זה מן העין או כאילו הנוכחים כאן לא יודעים, זה נראה לי לא הגון.
אברהם נגוסה: את מדברת על שדולה בכנסת הקודמת?
פנינה תמנו: על השדולה בכנסת הקודמת שעדיין אנחנו מעורבים ונמצאים בה נציגי ציבור שמונו באופן פורמלי.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת לשעבר פנינה, אנחנו נמצאים עכשיו בכנסת חדשה.
אברהם נגוסה: עוד לא קמה שדולה בעניין זה ולכן לא הזמנתי.
פנינה תמנו: נמצאים כאן נציגי ציבור פורמליים.
פנינה תמנו: אתה צריך לזכור שנמצאים כאן בני הקהילה.
אברהם נגוסה: אמרתי בהתחלה מה תכנית הדיון.
אברהם נגוסה: אני מנהל אותו.
אברהם נגוסה: נתתי קודם להציג את התכנית ואחר כך חברי הכנסת מתייחסים.
פנינה תמנו: אין עוררין.
פנינה תמנו: אני רוצה שיירשם לפרוטוקול שאדוני היושב ראש כרגע מתעלם מהעובדה שיש נציגי ציבור פורמליים.
אברהם נגוסה: אני לא מכיר בשום שדולה ולכן אני לא מתייחס אליה.
טלי פלוסקוב: נגן על היושב ראש.
טלי פלוסקוב: גם הוא פעם ראשונה בדיון כזה.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שאף פעם אף אחד לא יצא מהחדר הזה בלי להביע את עמדתו.
מנואל טרכטנברג: אדוני היושב ראש, בוקר טוב ובוקר טוב לכולכם.
מנואל טרכטנברג: אני קודם כל רוצה להצטרף לדברי הגינוי החדים שהיושב ראש השמיע.
<מרב תורג'מן: לא רציתי להפריע לחברי הכנסת אבל השדולה שהוקמה אינה קיימת.
פנינה תמנו: אני אומרת שיש נציגי ציבור פורמליים שעדיין עובדים עם הממשלה.
אברהם נגוסה: את אמרת שדולה ולכן היועצת המשפטית צריכה להתייחס.
<מרב תורג'מן: אני רק מבקשת להבהיר ששדולות שהוקמו בכנסת הקודמת אינן קיימות עוד בכנסת החדשה וצריך להקים אותן שוב.
פנינה תמנו: אבל יש נציגי ציבור.
פנינה תמנו: זאת שדולה שפעלה בכנסת הקודמת.
אברהם נגוסה: תחליטי, שדולה או נציגי ציבור?
פנינה תמנו: כדאי שהסמנכ"ל יבהיר.
אברהם נגוסה: נציגי ציבור, זה משהו אחר.
אברהם נגוסה: את אמרת שדולה וזה לא עומד במבחן החוקי.
אברהם נגוסה: תני לי בבקשה לנהל את הדיון.
אברהם נגוסה: תהיה לך רשות הדיבור בתורך.
מנואל טרכטנברג: שוב בוקר טוב לכולכם.
מנואל טרכטנברג: אני מקווה שאמרתי זאת בטון יותר שמח.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להצטרף לדברי הגינוי שהשמיע היושב ראש בצורה חד משמעית בפתח דבריך אל מול התופעה המכוערת שמתגלה שוב, שמרימה ראש, הפעם ברחובות.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להזכיר לך אדוני היושב ראש שלפני מספר שבועות בחדר הזה, באולם הזה, הזכרנו תופעה אחרת דומה בקריית מלאכי.
מנואל טרכטנברג: מתגלה לנגד עינינו דפוס.
מנואל טרכטנברג: אני מציע שתזמן לכאן ישיבה עם נציגי השלטון המקומי ועם ראשי הערים של אותן רשויות בהן התגלו התופעות האלו אבל גם עם נציגי השלטון המקומי באופן כללי מכיוון שברמה הזאת של השלטון המקומי, של עיריות, של גני ילדים וכולי, מתגלית התופעה פעם אחר פעם וצריך להתריע וצריך להעלות אותה למודעות הציבורית בצורה הרבה יותר רחבה.
טלי פלוסקוב: אני לא בדיוק מבינה מה אתה מצפה שראש העיר יעשה.
מנואל טרכטנברג: קודם כל, מודעות למה שקורה מתחת לאף.
מנואל טרכטנברג: התופעות האלה כפי שהתגלה ברחובות ובקריית מלאכי, זה ברובד של השלטון המקומי וראש העיר, ראש הרשות המקומית, צריך לדעת מה קורה אצלו.
טלי פלוסקוב: לקרוא לראשי רשויות שאנחנו יודעים ששם התופעה קיימת.
מנואל טרכטנברג: כן, אבל גם צריך להתריע.
טלי פלוסקוב: אתה לא יכול להאשים.
טלי פלוסקוב: אני מכירה הרבה ראשי רשויות שמאוד מאוד רוצים לעזור.
מנואל טרכטנברג: זה לא עניין של להאשים.
מנואל טרכטנברג: זה עניין של להתריע.
מנואל טרכטנברג: שני המקרים האלה הם המקרים שזוכים לתשומת לב ציבורית.
מנואל טרכטנברג: אני חושש מאוד שתופעות אחרות דומות קורות אבל הן פשוט לא מגיעות לעיתונים.
מנואל טרכטנברג: לכן צריך להציף את זה כך שנהיה מודעים לכך כדי למנוע.
טלי פלוסקוב: אם מדובר במודעות, אין בעיה.
מנואל טרכטנברג: כדי למנוע את זה.
מנואל טרכטנברג: לגבי הדברים שהוצגו כאן על אודי פראוור ידידי.
מנואל טרכטנברג: קודם כל אני רוצה להגיד לכולכם שמזל לא קטן שהתכנית הזאת וועדת השרים נמצאת בידיו המיומנות מאוד של אודי ואני כולי תקוות לא מעטות לפועלו.
מנואל טרכטנברג: הוא הזכיר שתי גישות קוטביות איך לגשת לסוגיות המורכבות האלו, הגישה להמשיך בהפרדה, בטיפול הסגרגטיבי או לחילופין למחוק כל הפרדה וכל תיוג.
מנואל טרכטנברג: הוא הציע את דרך האמצע וזה נשמע סביר מאוד, אבל אני רוצה להגיד שאני חושב שנקודת המוצא צריכה להיות שאין כלל הפרדה, שאין כלל תיוג, שאין כלל סגרגציה, שאזרחי ישראל ממוצא אתיופי הם ככל האזרחים.
מנואל טרכטנברג: אבל יתכן מאוד שבתקופת מעבר קצרה שצריך לגדר אותה, יהיו עדיין תכניות מסוימות שצריך להצדיק את קיומן – וזאת הצדקה לא פשוטה – שכן יהיו עדיין מיועדות אך ורק לאזרחי ישראל יוצאי העדה האתיופית.
מנואל טרכטנברג: לכן במובן הזה אין דרך אמצע.
מנואל טרכטנברג: יש דרך אחת אבל תיתכן תקופת מעבר לקראת אותו מודל שאנחנו מדברים עליו כי האלטרנטיבה היא הרבה יותר גרועה, היא לא הוכיחה את עצמה, היא פוגעת ברגשות ובביצועים של התכניות האלה.
מנואל טרכטנברג: על כל צריך לשים לזה קץ.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להוסיף משהו שאולי לא ינעם לאוזניים מסוימות.
מנואל טרכטנברג: נוצרו אינטרסים של ארגונים ועמותות שבאו עם כוונות טובות לסייע ומשרדי ממשלה שנרתמו לעניין הזה ביחד, במצ'ינג וכולי וכולי, אבל מה לעשות, הדברים האלה מקבלים חיים משל עצמם.
מנואל טרכטנברג: אז אף אחד לא רוצה שתכנית ה-בייבי שלו, התכנית שלו שטיפחו אותה, גידלו אותה וכולי, פתאום תיעלם במסגרת יותר כללית.
מנואל טרכטנברג: אני מבין את התופעה הזאת אבל אין מה לעשות, צריך לשים לזה קץ, צריך להיאבק באינטרסים גם אם הם באים מכוונות טובות.
מנואל טרכטנברג: רבותיי, העולם הוא לא שחור-לבן, זה לא רק כמו בגז כאשר מציירים את הרעים ואת הטובים.
מנואל טרכטנברג: לא.
מנואל טרכטנברג: בחיים העולם יותר מורכב ויש גם כוונות טובות שלעתים מובילות לתוצאות לא רצויות.
מנואל טרכטנברג: התכנית בצדק מסתכלת קדימה ולא אחורה ושואלת את השאלה מה אנחנו עושים מכאן ואילך, אבל יש חשיבות מאוד גדולה גם להסתכל לאחור.
מנואל טרכטנברג: מה זה אומר?
מנואל טרכטנברג: לעשות צדק.
מנואל טרכטנברג: צדק, מה לעשות, מתייחס לדברים שקרו וצריך לתקן אותם.
מנואל טרכטנברג: זה נכון במסגרת של אכיפת החוק.
מנואל טרכטנברג: תיקים פתוחים בממדים מטורפים, מספר בני נוער עצורים וכולי וכולי.
מנואל טרכטנברג: צריך לטפל במה שהיה ולתקן ולעשות צדק היסטורי.
מנואל טרכטנברג: הצדק ההיסטורי מתייחס גם לדרך שהחברה הישראלית רואה את העדה, את בני העדה האתיופית, איך אנחנו לומדים את ההיסטוריה, איך הדברים האלה משתקפים אצלנו בחברה הישראלית בכללותה ולזה צריך לתת ביטוי, אודי, וביטוי די מרכזי בדברים שלכם.
אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הוועדה, חבר הכנסת מוטי יוגב.
אברהם נגוסה: יש חברי כנסת שרוצים להתייחס בשלב הזה?
אברהם נגוסה: חברת הכנסת סופה לנדבר, שרת הקליטה לשעבר.
סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, אני מראש מבקשת סליחה אבל אני אצטרך לצאת לישיבת ועדת החינוך בנושא חשוב מאוד.
סופה לנדבר: כחברת ועדת חינוך, אני מבקשת סליחה.
סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, נציגי העדה, נציגי ארגוני העולים, נציגי משרדי הממשלה, צריכים לקחת בחשבון שכאן נמצאים אנשים רבים שהיו שותפים לדרך עוד לפני שהכנו את התכנית.
סופה לנדבר: קודם כל צריך להודות לאודי פראוור על העבודה הקשה שלך, תודה רבה, תודה צריכים להודות לך, תודה לעודד פורר, מנכ"ל משרד העלייה והקליטה לשעבר, תודה לנציגי ציבור, תודה לשולחן העגול כאשר בעצם הרעיון היה לתת לכולם זכות דיבור, זכות להשתתף בוויכוח, זכות להביע דעה ולבנות את התכנית.
סופה לנדבר: אני כן רוצה לדבר על פנינה, אז ראש השדולה.
סופה לנדבר: היא הקימה שדולה ועשתה עבודה קשה.