GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סופה לנדבר: איך אתם מיידעים את הציבור?
<אמיליה אניס: יש לנו את הדוברות שלנו, מיידעים את הציבור גם בכלי התקשורת הכלליים וגם הייעודיים בשפות, יש את הפרסומים של העיתונות הרוסית - - -
סופה לנדבר: אף פעם לא נתקלתי בזה, זה מוזר לי שאני - - -
<אמיליה אניס: אבל התכנית הלאומית היא בשלבי גיבוש.
<אמיליה אניס: לא היית כאן כשאני הצגתי, שיש צוות שלם שדן בנושא ההסברה, מה צריך לעשות כדי להגיע לאותן קבוצות יעד ופרופ' ספדי פה הציג את ההמלצות של הצוות הזה, וכמובן שזה יהיה גם ברוסית.
סופה לנדבר: מתי?
<חוליו בורמן: אמיליה, התכוונתי שההסברה עוד לא התחילה.
<אמיליה אניס: צודק, כי אנחנו מגבשים את התכנית הלאומית.
<אמיליה אניס: זו תכנית גדולה.
אברהם נגוסה: גם ברוסית וגם באמהרית וגם בצרפתית?
<אמיליה אניס: זה יהיה בכל השפות הרלוונטיות.
סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, לפני הסיום, אני חושבת שצריכים להגיד תודה לרוברט אילטוב, חבר הכנסת מסיעתי, על היוזמה לקיים את הדיון.
סופה לנדבר: אני אישית פעם ראשונה שומעת המון דברים ואני הפסדתי חלק מהדיון בגלל שהיינו בוועדת הרווחה עם אישור לרצף - - -
רוברט אילטוב: דין רציפות בחוק הבריאות.
סופה לנדבר: כן, על חקיקה של קלינאי תקשורת ופארא רפואיים שהובלתי כשרה לעלייה וקליטה.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד ככה, אנחנו רוצים לדעת, יכול להיות שמיד אחרי הפגרה אני אמליץ לרוברט אילטוב לקיים ועדה משותפת של העלייה, בגלל שהתחלת בוועדת העלייה והקליטה, יחד עם רווחה, אנחנו רוצים שעד סיום הפגרה יגישו לנו את התכנית.
סופה לנדבר: אני לא חושבת שהתכנית בעייתית וכמה זמן זה ייקח ואם בזמן הזה מסתובבים בתוכנו למעלה מ-100,000 איש בקבוצת סיכון, אני חושבת שחוליו יכול, פרופ' - - - אתה פרופסור?
סופה לנדבר: בסדר, אז נתתי לך תואר.
סופה לנדבר: אני חושבת שבהמון דברים אתה צודק, מניעה של המחלה, ההסברה, זה דבר הכרחי ואנחנו חייבים עם מניעת ההדבקה לעשות הכול כדי שבציבור יסתובבו אנשים עם מחלה, שלפחות יידעו שיש להם מחלה ויקבלו את הטיפול.
סופה לנדבר: אני לא מקבלת שמשרד הבריאות לא יהיה מסוגל לתת או הקופות לא ייתנו להם טיפול בזמן שגילו אצלם את הדבר.
סופה לנדבר: אני ממליצה מיד אחרי הפגרה לקיים את הוועדה המשותפת עם תכנית ברורה ולא צריכים להאכיל אותנו, 'אנחנו נתחיל', 'אנחנו נסיים', אני רוצה שהם יתחילו מיד ויסיימו לקראת סיום הפגרה כדי שאנחנו נוכל בתקציב לדאוג גם לתקציבים.
אברהם נגוסה: פרופ', בקיצור.
<דניאל שובל: שני משפטים בקשר לתגובות של התקציב של הטיפול מול הסקרינינג.
<דניאל שובל: המספרים הם לא כמו שנאמרו.
<דניאל שובל: יש אמנם 120,000-130,000 נשאים, אבל חלקם בלבד צריך לקבל טיפול עכשיו בצורה מועדפת בגלל מחלה מתקדמת שעוד שנתיים-שלוש יפתחו סרטן כבד, שחמת, מוות, השתלה, שזה הגברה מאוד גדולה על התקציב.
<דניאל שובל: את אלה צריך לגלות ובהם צריך לטפל.
<דניאל שובל: המספרים שנאמרו הם רחוקים מן המציאות שלנו בשנים האחרונות, מדובר על מספר אלפים של חולים, לא 100,000, שכרגע צריכים טיפול.
<דניאל שובל: אני מצטרף לחוליו בדעה, ולכולנו, אנחנו עשינו את החישובים האלה וצפינו ש-1,200 חולים יטופלו השנה בטיפולים החדשים וזה בדיוק המספר שצפינו, ככה יטופלו עד סוף השנה.
<דניאל שובל: יש מאגר של חולים שמחכים והוא יתכלה במשך השנה, מאחר שהוא יילך ויתמעט ומספר החולים החדשים שמצטרף כל שנה שדורש טיפול הוא לא כמו שנאמר.
<דניאל שובל: אני מבין חרדות של חולים שיש להם מחלה שאולי לא צריכה טיפול ולא יכולים לקבל טיפול בפני הסל, אבל החרדה שלנו ושל מערכת הבריאות צריכה להיות מאלה שיש להם דרגה מתקדמת של פיברוזיס, של הצטלקות, ומחר יעשו סיבוך קשה וימותו.
<דניאל שובל: זו חרדה הרבה יותר גדולה מאשר החרדה של החולה שיש לו.
<דניאל שובל: לכן אני אומר, המספרים הם לא כאלה ואני מאמין שיימצא פתרון לחולים שנמצאים בעדיפות גבוהה מאוד לטיפול.
<אמיליה אניס: וכדי לאתר אותם יש את התעדוף של הסקרינינג, כלומר לא כולם הם כאלה שצריכים טיפול.
<אמיליה אניס: יש פה שיקולים מקצועיים.
אברהם נגוסה: קודם כל אני מצטרף גם לברכות לחבר הכנסת רוברט אילטוב על היוזמה לדיון.
אברהם נגוסה: דבר שני, אני מצטרף גם לפנייה של חברת הכנסת סופה לנדבר, אנחנו מסכמים שמיד כשהכנסת חוזרת מהפגרה אנחנו נקיים דיון המשך בשיתוף עם ועדת הרווחה, העבודה והבריאות.
אברהם נגוסה: דבר שלישי, אני פונה למשרד הבריאות, בתכנית לאומית צריך להתחשב ולהכין חוברות בשפה הרלוונטית של העולים החדשים.
<אמיליה אניס: כמובן.
אברהם נגוסה: ואנחנו נשמע בדיון הבא דוגמה של חוברות לפחות בשפה הרוסית, אמהרית, בצרפתית ואנגלית.
אברהם נגוסה: תודה רבה לכם, תודה לכל מי שבא.
אברהם נגוסה: שלום לכולם.
אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים קצת באיחור כי חשוב לנו שהאנשים שמאוד משמעותיים לדיון יהיו נוכחים בהתחלה.
אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים את הדיון ואני מברך את כל המשתתפים, גם את ד"ר ולדימיר שקלאר שהוא מנהל במשרד הקליטה.
אברהם נגוסה: ביקשנו שהשר יצטרף אלינו אבל הוא לא יכול מפאת הדיונים.
אברהם נגוסה: לכן, ולדימיר מייצג את המשרד והוא יתייחס לבקשות, לשאלות או לדרישות שיעלו בדיון.
אברהם נגוסה: אני רציתי שהוא יישב לידי כדי שהוא לא יברח החוצה מהר.
אברהם נגוסה: יחד עם זאת, משרדי הממשלה פועלים עם תקציבים גדולים וארגוני העולים לא מקבלים כל כך תמיכה כמו שצריך.
אברהם נגוסה: שמנו להם על השולחן איך תקציב התמיכות לארגונים העולים ירד משנה לשנה.
אברהם נגוסה: אתם יכולים לראות שב-2005 התקציב היה 7,880,000 מיליון, כמעט 8 מיליון שקלים.
אברהם נגוסה: היום, ב-2014, זה כמעט 2 מיליון, 1,987,000, פחות מ- 2 מיליון.
אברהם נגוסה: זה הפרש כל כך גדול.
אברהם נגוסה: במקום לעודד ולהעצים את הארגונים על-ידי תמיכות כדי שהם יפעלו וגם יקדמו את משרדי הממשלה בשיתופי פעולה, הורידו את זה.
אברהם נגוסה: בקצב הזה בעוד שנתיים נגיע ל-0.
אברהם נגוסה: ד"ר ולדימיר הוא בעצמו עולה חדש, בדיוק כמוני.
אברהם נגוסה: הוא מכיר את פעילות הארגונים.
אברהם נגוסה: השר לא היה יכול להיות, אבל דיברתי איתו במליאה על הנושא הזה לאחר שארגונים של עולים, מועצת העולים, פנו אליי.
אברהם נגוסה: הוא מכיר את הנושא.
אברהם נגוסה: אני מקווה שד"ר ולדימיר אולי הביא לנו בשורה, ועל כך נשמע ממנו.
אברהם נגוסה: קודם כל, אני רוצה לברך את הגברת שושנה שמכבדת אותנו היום.
אברהם נגוסה: אני מכיר אותה הרבה שנים מפעילות למען העולים במועצת העולים, ארגוני עולים.
<שושנה רון: תודה רבה.
אברהם נגוסה: כמו כן, נמצאים פה ארגונים אחרים.
אברהם נגוסה: אסתר והחברים שלה נפגשו איתי ולחצו עליי לקיים את הדיון לפני הפגרה.
אברהם נגוסה: בעזרת הצוות - דנה וכולם - עשינו הרבה מאמץ וקיימנו את זה.
אברהם נגוסה: לפני שאתה מדבר אני רוצה לתת רשות דיבור לשושנה ולאסתר, וגם למנכ"ל נציגי הארגונים של יוצאי אתיופיה.
אברהם נגוסה: תשמע את שלושתם ואחר כך תתייחס.
אברהם נגוסה: גברת שושנה, בבקשה.
<שושנה רון: אני רוצה לקדם בברכה את בחירתו של מר נגוסה ליושב-ראש ועדת הקליטה.
<שושנה רון: הוא אדם ששיתף איתנו פעילות לאורך שנים במאבקים קשים מאוד, והצלחנו בדרך כלל.
<שושנה רון: מצער אותי במיוחד ששר הקליטה לא מצא לנכון לכבד אותנו בדיון זה שהוא דיון מאוד מאוד חשוב בנושא התמיכות לעמותות העולים.
<שושנה רון: כל שרי הקליטה לאורך כ-20 שנה שאני פעילה במועצת ארגוני עולים, כולם אמרו שלעמותות יש יתרון ייחודי שאין לשום גורם.
<שושנה רון: יש לנו יתרונות של ידיעת השפה, של ארץ המוצא, של המנטליות.
<שושנה רון: את היתרונות האלה שום גורם ממלכתי לא יכול למלא.
<שושנה רון: אם אנחנו כל כך חיוניים אז לא אחת הכריזו שרי הקליטה שבלעדינו אין קליטה.
<שושנה רון: אותי לימדו שעם נתונים מספריים לא מתווכחים.
<שושנה רון: הנתונים מדברים בעד עצמם.
<שושנה רון: כפי שנאמר, ב-2005 קרוב ל-8 מיליון, ב-2010 בערך 7 מיליון, וב-2014 פחות מ-2 מיליון.
<שושנה רון: לעומת זאת, מספר הארגונים שאושרה להם תמיכה: ב-2005 – 131, וב-2014 – 45.
<שושנה רון: שליש נותר מהמספר העגול הזה של 131.
<שושנה רון: והשאלה היא איך זה בא לידי ביטוי באופן מעשי כשאנחנו קונים ומבקשים תמיכה ממשרד הקליטה.
<שושנה רון: אם, למשל, אני בונה פרויקט של חצי מיליון, אני מקבלת אישור לתמיכה בסדר גודל של 12,000 שקל.
<שושנה רון: ואני שואלת אתכם, מה צריכה להיות התשובה שלנו?
<שושנה רון: זה הרי בקושי מכסה את הנהלת החשבונות.
<שושנה רון: ברור שהתשובה שלנו: זה היה בבחינת לעג לרש.
<שושנה רון: אנחנו סירבנו ואמרנו: לא, תודה רבה.
<שושנה רון: אני לא חברת כנסת ואני לא איש ציבור, אבל אני בטוחה שיש פתרון לבעיה של סיוע לעמותות.
<שושנה רון: אם אנחנו חלק אינטגרלי ובלעדינו אין קליטה, אז בבקשה את תקציב התמיכות לשים בבסיס התקציב – שלא יהיה נתון לכל מיני שינויים דרסטיים כל פעם שמחליפים את השלטון, ולצערנו, זה חדשות לבקרים.
<שושנה רון: כפי שאני יודעת, הוועדה יכולה רק להמליץ.
<שושנה רון: אבל יש לה משקל סגולי חשוב מאוד כמי שמייצגת את העמותות, ובבקשה לזכור את זה.
<שושנה רון: כי אם אנחנו רואים כאן את הירידה הדרסטית של העמותות, כאשר לא תהיינה עמותות, איך אומרים הילדים?
<שושנה רון: לכו לחפש אותן - לבנות מחדש את העמותות שעושות למעשה את התפקיד של הממשלה.
<שושנה רון: אנחנו למעשה ממלאים תפקיד שהממשלה היתה צריכה למלא.
<שושנה רון: לחסל אותנו בצורה של מיטה גוססת כזו זה יהיה בכייה לדורות, ואני מבקשת להתייחס לכך.
אברהם נגוסה: מנכ"ל נציגי הארגונים של יוצאי אתיופיה בישראל וונדה אקלה.
<וונדה אקלה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
<וונדה אקלה: אני מתחבר למה שעלה.
<וונדה אקלה: כשאנחנו מסתכלים על תפקוד העמותות אני לא יכול לחדש, כי נמצאים כאן אנשים שעובדים קשה יום ולילה על מנת לשרת את האוכלוסייה.
<וונדה אקלה: אם אני הולך לכיוון התקציבים, הייתי רוצה לשאול כמה אחוז מתקציב המשרד מופנה לתמיכות.
<וונדה אקלה: אני אומר כמה אחוז כי כשאני מכניס את העניין הזה לנתון הקיים קשה כאילו אפילו להכניס אותו לאחוזים.
<וונדה אקלה: הייתי רוצה לשאול את השאלה הזאת.
<וונדה אקלה: מצד שני, יש טפסים על מנת לקבל תמיכות.
<וונדה אקלה: עלות מילוי הטפסים היא יותר גבוהה ממה שמקבלים.
<וונדה אקלה: כל הבירוקרטיה של למלא את הטפסים ובסוף לא להגיע לכסף, זה נראה לי שזו עבודה בעיניים.
<וונדה אקלה: דווקא הכסף הזה צריך להיות לפעילות במקום שמישהו אחר ייקח אותו ושהארגון יהיה בלי כסף.
<וונדה אקלה: השאלה השלישית, אני יודע שנציגי ארגוני יוצאי אתיופיה לא מקבלים תמיכות.
<וונדה אקלה: אם יגידו לי שכן, אשמח לשמוע כאן.
<וונדה אקלה: למה הם לא מקבלים?
<וונדה אקלה: דווקא יש צורך מסוים.
<וונדה אקלה: אני רואה שאנחנו, מארגוני יוצאי אתיופיה, מקבלים 0 תמיכות.
<וונדה אקלה: למה זה קורה?
<וונדה אקלה: הייתי רוצה לקבל על כך תשובה מאנשים שמייצגים את המשרד.
אברהם נגוסה: גברת אסתר בלום.
<אסתר בלום: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.
<אסתר בלום: תודה רבה על כך שנענית לבקשה שלנו לקיים את הישיבה.
<אסתר בלום: אכן, ביקשנו לקיים את השיבה הזו לפני הפגרה ובנוכחות השר ומאחר ויש דם חדש ויש מנהל חדש של אגף בכיר לקליטה בקהילה, אדון ד"ר שקלאר, ויש שר חדש.
<אסתר בלום: לכן, היה חשוב לנו מאוד לשים את הדברים על השולחן, וזאת בתקווה באמת ששיתוף הפעולה ישתנה בשנה הקרובה ובשנים הקרובות.
<אסתר בלום: כמו שאתם יודעים, אני אעשה ממש סקירה מאוד מאוד קטנה, לפני הרבה מאוד שנים הסוכנות היהודית היתה אמונה על נושא העלייה והקליטה בארץ.
<אסתר בלום: כתוצאה מכך, הסוכנות היהודית היתה גם אמונה על שיתוף פעולה עם ארגוני עולים.
<אסתר בלום: היא היתה מזרימה הרבה מאוד כסף לארגוני עולים לפי ארצות בשביל אין ספור פרויקטים.
<אסתר בלום: נתונים של 2003 - הסוכנות היהודית היתה נותנת 3 מיליון דולר ל-20 ארגונים לפי ארצות המוצא.
<אסתר בלום: כידוע לכם, עם השנים התקציב פחת, גם בסוכנות וגם בעולם היהודי, וגם האחריות עברה מהסוכנות לממשלת ישראל.
<אסתר בלום: כיום נותרו רק עשרה ארגונים שמקבלים 160,000 דולר לשנה.
<אסתר בלום: כמו בפרויקטים אחרים, הסוכנות היהודית העבירה את השרביט לממשלה.
<אסתר בלום: גם כאן הממשלה צריכה לקחת את האחריות ולהמשיך את המסורת הזו כי יש בכך היגיון.
<אסתר בלום: יש בדברים האלה היגיון מאוד מאוד ברור שמי שהיה בחוץ לארץ והוא מגיע לארץ, אז יש מישהו שמעניק לו כוס תה בשפה שלו.
<אסתר בלום: כאשר העולה נוחת בארץ, מאוד מאוד חשוב שיהיה מי שיקבל אותו.
<אסתר בלום: יש לנו הרבה שיתופי פעולה גם עם הסוכנות וגם עם משרד הקליטה.
<אסתר בלום: אתם פונים אלינו ואתם מפנים אלינו אנשים.
<אסתר בלום: הסוכנות היהודית נותנת קצת תקציב, הרשויות מקומיות איכשהו - כל צד.
<אסתר בלום: לא ייתכן שהמשרד שהוא המשרד הרפרנט שלו לא נותן סכומים הגיוניים וריאליים.
<אסתר בלום: לא 7 מיליון שקל, אבל 10.
<אסתר בלום: אני זוכרת שכשהתחלתי את העבודה שלי והיינו מגישים בקשות, היו בקופה 14 מיליון שקל.
<אסתר בלום: אם לפני 15 שנה היו 14 מיליון שקל, כמה צריך להיות היום כסף בקופה?
<אסתר בלום: בטח לא פחות מ-2 מיליון שקלים.
<אסתר בלום: אף אחד לא יכול לעשות שום דבר עם הסכום הזה.
<אסתר בלום: אני יודעת שאתם בתהליך לקביעת מדיניות עם המגזר השלישי.
<אסתר בלום: אנחנו נשמח בעתיד לשמוע מה תהיה המדיניות.
<אסתר בלום: אבל המדיניות גם משקפת את גודל התקציב שאתם נותנים.
<אסתר בלום: אתם יודעים שלארגון העולים יש אפשרות גם לעשות מטצ'ינג, גם לתת שירות בזול, וגם לתת שירות שהוא עולה יותר זול למדינה, וגם לתת שירות שהוא מותאם מאוד והוא במקום הנכון לעולה החדש.
<אסתר בלום: אף אחד אחר לא יכול לעשות זאת.
<אסתר בלום: כל פעם נציגי המשרד באגפים האחרים פונים אלינו לבוא ולעזור מיד.
<אסתר בלום: אנחנו לחצן מצוקה.
<אסתר בלום: אנחנו כאן כדי לעזור לעולה כי זה התפקיד שלנו.
<אסתר בלום: אבל, בבקשה מכם, אנחנו מבקשים להחזיר עטרה ליושנה - להחזיר סכום ריאלי לפעילות שאנחנו נותנים לעולים, לא סכום מגוחך.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמע מד"ר ולדימיר שקלאר, ולאחר מכן ניתן רשות דיבור לנציגי ארגונים אחרים.
<ולדימיר שקלאר: בוקר טוב לכולם.
<ולדימיר שקלאר: קודם כל, אני חייב לציין, אדוני היושב-ראש, שאנחנו בעד העמותות.
<ולדימיר שקלאר: הטבלה הזאת היא קצת משקרת, ואומר לכם למה.
אברהם נגוסה: זה יצא מכם.
<ולדימיר שקלאר: זה נכון.
<ולדימיר שקלאר: אני נמצא במשרד רק שלושה חודשים.
<ולדימיר שקלאר: הדבר הראשון שבו התחלתי, ואסתר כבר אמרה, הוא כל הרה-ארגון בנושא של תמיכה בעמותות.
<ולדימיר שקלאר: בהמשך אספר לכם מה אמור להשתנות.
<ולדימיר שקלאר: גם השר שם לב לנתון הזה בפגישה איתנו - איך זה שלפני כמה שנים 93 עמותות קיבלו תמיכה והשנה רק 45 עמותות?
<ולדימיר שקלאר: התשובה היא פשוטה, פשוט הקטינו תחומי תמיכה וסיוע.
<ולדימיר שקלאר: פעם זה היה 11 תחומי סיוע, ועכשיו רק ארבעה תחומים, וזה הגיוני שמספר העמותות ירד.
<ולדימיר שקלאר: אתן לכם עוד נתון מעניין מאוד.
<ולדימיר שקלאר: ניצול התקציב מ-2 מיליון בשנת 2014 היה רק 47%.
<ולדימיר שקלאר: אנחנו לא הצלחנו לחלק אפילו 2 מיליון.
<ולדימיר שקלאר: אפילו פחות ממיליון - 937 מיליון שקל לעמותות.
<ולדימיר שקלאר: אז אפילו בתקציב של 2 מיליון - - - בוועדה שכבר פועלת במשרד כמעט ארבעה חודשים אנחנו התייחסנו לכל הנקודות.
<ולדימיר שקלאר: קודם כל, הגדלנו תחומי פעילות באופן משמעותי.
<ולדימיר שקלאר: אני לא יכול להגיד לכם עכשיו מה תחומי פעילות כי זה צריך לעבור עוד אישור של משרד המשפטים, אבל הגדלנו.
<ולדימיר שקלאר: גם עשינו רפורמה בזכאות.
<ולדימיר שקלאר: אני אגיד לכם מה הקו.
<ולדימיר שקלאר: אם פעם הדרישה היתה 75% עולים עד 14 שנים בארץ, אז אנחנו מבקשים שזה יהיה רק 50%, עד - - -
<אסתר בלום: סליחה, אני בהלם.
<אסתר בלום: זה אומר שארגונים שהם לא עולים יוכלו לקבל עוד מה-2 מיליון האלה.
<אסתר בלום: ארגונים שהם לא משרתים עולים יוכלו לגשת לתמיכות האלה.
<ולדימיר שקלאר: לא, לא.
<ולדימיר שקלאר: דוחות ביצוע.
<מיכל ביאז: אבל הם יצטרכו להגיש דוחות ביצוע עם רשימות משתתפים ש-50% מבניהם יהיו עולים ב-X שנים - - -
<אסתר בלום: אבל ויצ"ו וחב"ד, עם כל הכבוד לפעילות שלהם, יוכלו לקבל יותר.
<ולדימיר שקלאר: אחת מהסיבות שעמותות לא יכלו לנצל תקציב היה שהן לא היו יכולות להגיע ל-75% עולים.
<אבי זאנה: לא נכון, לא ארגוני עולים.
<מיכל ביאז: אבל ב-14 שנים האחרונות.
<ולדימיר שקלאר: אנחנו פה הקלנו על העמותות.
<ולדימיר שקלאר: חשבתי שתברכי אותי על כך.
אברהם נגוסה: אולי תתייחס גם לעניין הבירוקרטיה.
אברהם נגוסה: כשהייתי מנהל ארגון עולים קיבלתי טופס.
אברהם נגוסה: ברגע שראיתי את הטופס ברחתי משם ולא התעסקתי.
אברהם נגוסה: זה מאוד בעייתי כי קשה מאוד למלא את כל זה.
אברהם נגוסה: אמרת לי עכשיו שאפילו 47% לא הצלחתם להשתמש בתקציב הזה.
<ולדימיר שקלאר: רק 47%.
אברהם נגוסה: כן, 47% לקחו.
אברהם נגוסה: אני ידעתי שאולי כנראה היו כאלה שברחו כמוני בגלל הבירוקרטיה.
<ולדימיר שקלאר: ברשותך, מיכל ביאז מנהלת תחום עמותות והיא מטפלת.
<אסתר בלום: סליחה, אדוני היושב-ראש.
<אסתר בלום: ברשותכם, בואו נמקד את החלק הראשון של הדיון הזה על התקציב הזה.
<אסתר בלום: אנחנו יכולים להגיד: אנחנו שינינו את הקריטריונים, ואנחנו הגשנו לכם הצעה לשינוי קריטריונים ונשמח אם נוכל לשבת על זה בהחלט ביחד, ואפשר לדון על זה.
<אסתר בלום: אבל עצם העובדה שאם יש 2 מיליון שקל בקופה, עצם העובדה שאתם תאפשרו שיהיו 40 או 45 אנשים שיעלו לאוטובוס לטיול, זה מאוד חשוב.
<אסתר בלום: אבל בשורה התחתונה, אני אקבל 1,000 שקל בשביל טיול שעולה לי 15,000 שקל.
<אסתר בלום: הנושא זה התקציב בראש ובראשונה, ולכן אם אפשר להתייחס לנושא היחידי.
<אסתר בלום: כי התקציב עצמו, הסכום הזה, הוא סטירת לחי למגזר השלישי שפועל בתחום של עלייה וקליטה.
<שושנה רון: יש לזה פתרון.
<ולדימיר שקלאר: אני חושב שקודם כל קריטריונים ואחרי זה התקציב, כי עובדה שמ-2 מיליון ניצלו רק מיליון אחד.
<ולדימיר שקלאר: אז אולי אם נשנה קריטריונים, יותר עמותות יגישו בקשות ובצעד הבא נבקש הגדלת תקציב.
<ולדימיר שקלאר: אבל קודם כל צריך לשנות תבחינים.
<ולדימיר שקלאר: מה ייתן אם מ-2 מיליון ניצלו מיליון?
<ולדימיר שקלאר: אז נגדיל תקציב ל-10 מיליון וינצלו מיליון.
<ולדימיר שקלאר: אז מה זה ייתן?
<אסתר בלום: זה ייתן מה שהיה פעם.
<ולדימיר שקלאר: ו-9 מיליון יישאר בקופה?
<אסתר בלום: לא, זה לא זכור לי.
טלי פלוסקוב: להרחיב את מספר הקבוצות שיוכלו להשתמש בכסף הזה.
טלי פלוסקוב: במקרה הזה, אני מבינה, התבחינים כרגע מגבלים את מספר האנשים שיכולים להשתמש בזה.
טלי פלוסקוב: צריך לשבת קודם כל לשנות.
<שושנה רון: הפתרון הוא בשינוי קריטריונים.
אברהם נגוסה: בואו נשמע את אבי.
<אבי זאנה: נתון תמיכה - אני לא אדע מי מיוצג, אני לא יודע בדיוק מי יושב סביב השולחן למרות שאני מכיר את רוב החברים.
<אבי זאנה: אני חושב שיש גם מבחינתנו, והדיון הוא פרי יוזמה של מועצת ארגוני עולים, אנחנו סבורים, ויכול להיות שאנחנו משוחדים, אבל אנחנו סבורים שארגוני עולים כהגדרה, ויש במדינה כבר 60 שנה הגדרה של ארגונים עולים ייצוגיים כמו ACI, כמו הגוף המייצג של עולי אתיופיה וכו'.
<אבי זאנה: מתוך 2 מיליון שאנחנו שומעים היום שאפילו פחות ממיליון, זאת אומרת, 200,000 דולר זה התקציב של כל ארגוני עולים.
<אבי זאנה: לא רק ארגונים עולים.
<אבי זאנה: כמו שאסתר אומרת, אנחנו צריכים להבין גם קצת בפירוט מי קיבל את המיליון השקל, למי זה מתאים.
<אבי זאנה: אולי פה נגלה שרק הגופים החזקים שהם לא ארגוני עולים, שהם ארגונים בתחום אחר של פעילות, פעילות כללית, כמו שאסתר דיברה על ויצ"ו ועל חב"ד ועל ארגונים אחרים.
<אבי זאנה: פה צריך להיות דיון מהותי מה מקומם של ארגוני עולים בקליטת עלייה ומה שיתוף הפעולה שצריך להיות.
<אבי זאנה: אני חושב שמתוך המיליון אנחנו נגלה שפתאום גם ארגוני עולים אולי קיבלו בקושי 100,000 דולר.
<אבי זאנה: זאת אומרת, אנחנו מדברים על אבסורד.
<אבי זאנה: אם אני מתייחס לנושא של צרפת שהוא נושא יחסית חם בשנים האחרונות, אני חושב שאם אני מסתכל על שניים-שלושה ארגונים שהם מיוצגים כאן, כנראה שההקצבה השנתית שהיא מקבלים ממשרד הקליטה היא בערך 30,000 - 40,000 שקל בשנה.
<אבי זאנה: על מה אנחנו מדברים?
<אבי זאנה: האם זה שווה את הדיון?
<אבי זאנה: אני לא יודע לקראת מה אנחנו הולכים.
<אבי זאנה: ההמלצה של ההנהלה שלנו היא בדיוק ההמלצה של שושנה.
<אבי זאנה: בתקציב הזה אנחנו לא נגיש.
<אבי זאנה: אתם פשוט מעמידים אותנו במעמד שאין צורך להגיש.
<אבי זאנה: ארגון כמו ה- C.N.E.F שהגיש וקיבל 20,000 שקל ומשהו, יש לנו שתי ביקורות ממשלתיות שהוא צריך להתמודד איתן בגלל שהוא קיבל כסף ממשלתי.
<אבי זאנה: זאת אומרת, אנחנו פה במצב שכאילו לא שווה לשתף פעולה עם הממשלה.
<אבי זאנה: במצב חירום של היום כשיש המון אחריות, יש עולים שמגיעים, והיתה תקופה שהיתה עלייה מאתיופיה, אני מרגיש היום כאחראי על העלייה מצרפת.
<אבי זאנה: אין לנו כלים להתמודד עם הכפלה של פי 3 ופי 4 של מספר העולים שמגיעים לארץ, בטח לא בקליטה.
<אבי זאנה: הרבה כסף הושקע בעידוד עלייה.
<אבי זאנה: אין לנו תמונה ברורה לאן הולכים התקציבים, בטח לקליטת העולים מצרפת.
<סם קדוש: אני באתי עוד פעם לקבל כמה תשובות.
<סם קדוש: קודם כל, אם החלטנו לעשות את הדיון ביום הזה לפני הפגרה, אז זה כדי להשתתף בדיוני התקציב.
<סם קדוש: אני מצטער, קודם כל, על ההשתתפות הדלה של חברי הכנסת, כי בסופו של דבר מי שיחליט על התקציב ומי שיהיה הנציג או הקול של הארגון, לא קיים, חוץ מחברי הכנסת המכובדים.
<סם קדוש: אז זה אחד הדברים, וצריך להגיד את הדברים האלה, כי בסופו של דבר אנחנו נבוא אחר כך אצל מר ולדימיר, אבל לא יהיו לו תשובות כי הוא יגיד לנו: טוב, זה היה בתקציב, התקציב לא עבר וכו' וכו'.
<סם קדוש: פה אנחנו דווקא רצינו לקיים את הדיון כדי שהדברים יהיו ברורים.
<סם קדוש: שנית, פה יש לנו איזה טבלה מאוד נחמדה, אבל בסופו של דבר נראה לי שאנחנו פה באיזה דיון תיאורטי.
<סם קדוש: אנחנו פה באיזה מציאות של משרד הקליטה וועדת הקליטה, אבל אנחנו חיים את הדברים.
<סם קדוש: בעולם העלייה והקליטה כל הזמן הדברים זזים.
<סם קדוש: יש עולים שבאים מאוקראינה ויש עולים מצרפת שבאים.
<סם קדוש: פה זה יורד.
<סם קדוש: אנחנו רואים שהקהילה האתיופית צריכים דברים.
<סם קדוש: איפה כל המספרים הנחמדים האלה שמציגים את המציאות?
<סם קדוש: במציאות שבה אנחנו רואים שיש עוד יותר קושי מבחינת הקליטה, אנחנו רואים את המספרים העלובים האלה.
<סם קדוש: פה צריך איזה דיון.
<סם קדוש: נראה לי שיש משבר אמון בין הארגונים ובין הממשלה ומשרד הקליטה - להגיד איפה כל אחד.
<סם קדוש: אם הממשלה ומשרד הקליטה חושבים שאנחנו כארגוני צדקה והם צריכים לתת לנו איזה פרוטה של שקל, אז אנחנו לא שם.
<סם קדוש: אנחנו לא נהיה שם.
<סם קדוש: אנחנו רוצים להיות שותפים של משרד הקליטה בפרויקטים.
<סם קדוש: אחת מהשאלות שאמרת: 47% אנשים לא השתמשו.
אברהם נגוסה: רק 47% השתמשו.
<סם קדוש: אתם נתתם לי באופן אישי 20 - 30 אלף שקל - זה עוד בבדיקה.
<סם קדוש: כבר חודש אני מבקש בדיקה על הסכום שנתתם לי, אבל זה דבר אחר.
<סם קדוש: למה לא חילקתם מה שנשאר לעוד ארגונים?
<סם קדוש: אני נתתי את הפרויקטים של 150 שזה 200,00 שקל, שזה לא תוכניות גדולות של מי שמטפל בתוכניות, ואתה אמרת על קריטריונים.
<סם קדוש: אנחנו מדברים על מרכז מידע, על טיולים, על עזרה לעולה.
<סם קדוש: כל זה עולה כסף.
<סם קדוש: ואחר כך באים אצלנו שאנחנו נותנים, ונראה לי שזה לכל העמותות, פרויקטים של לפחות הכי קטן שיכול להיות זה 200,000 שקל, ואתם באים אצלנו ואומרים 20,000.
<סם קדוש: אם נשאר כסף אז תחלק לאנשים שיש להם עוד כסף.
אברהם נגוסה: אנחנו הזמנו גם את נציגי משרד האוצר להשתתף בדיון, אבל הם לא הגיעו.
אברהם נגוסה: הם שלחו אי-מייל ואני צריך לקרוא את העמדה שלהם.
אברהם נגוסה: מאגף התקציב של משרד האוצר נשלח לנו כי "בימים אלה דיוני התקציב נמצאים בעיצומם.
אברהם נגוסה: גם נושא התקציב התמיכות בארגונים מעודדי העלייה נדון, זאת בהתאם לסדרי העדיפות של משרד הקליטה".
אברהם נגוסה: זה מה ששלחו לנו.
<אסתר בלום: אנחנו מדברים על קליטה כרגע.
<אסתר בלום: נושא העלייה הוא בהחלט חשוב.
<אסתר בלום: כל האנשים שמעודדים אותם להגיע לארץ, ברגע שהם נוחתים כאן הם מחפשים ימינה ושמאלה אנשים שיכולים לעזור להם.
אברהם נגוסה: הם לא התייחסו למה שאנחנו דנים ודורשים, וזה דווקא לארגונים שפועלים פה בקליטה.
אברהם נגוסה: הם רצו להתייחס לכיוון אחר.
טלי פלוסקוב: אדוני היושב-ראש, זאת תשובה סטנדרטית.
טלי פלוסקוב: אני שומעת אותה בהרבה ועדות בכנסת כרגע.
אברהם נגוסה: נשמע גם את אלכסנדר ברמן.
<אלכסנדר ברמן: תודה רבה.
<אלכסנדר ברמן: אני אלכסנדר, עמותת חזית בכבוד.
<אלכסנדר ברמן: אני רוצה לומר כמה מילים על הקריטריונים.
<אלכסנדר ברמן: אבל העברית שלי לא כל כך טובה, ורומן סוקולוב יעזור לי.
<אלכסנדר ברמן: (תרגום דבריו של אלכסנדר ברמן כפי שתורגמו על-ידי רומן סוקולוב) העמותה שלנו עוזרת לגמלאים עולים.
<אלכסנדר ברמן: בארץ גרים יותר מ-130,000 גמלאים עולים שגרים מתחת לקו העוני.
<אלכסנדר ברמן: אנחנו אחת מהעמותות שלא הצליחה להגיש דוחות ביצוע למשרד הקליטה.
<אלכסנדר ברמן: האנשים שאנחנו עוזרים להם הם מעל גיל 70.
<אלכסנדר ברמן: רוב האנשים האלה עלו ארצה לפני יותר מ-15 שנה.
<אלכסנדר ברמן: אחד הפרויקטים שלנו היה מרכז מידע.
<אלכסנדר ברמן: בשנה שעברה פנו אלינו כמה אלפי אנשים.
<אלכסנדר ברמן: לא הצלחנו דוחות ביצוע כי כפי שאתם יודעים מעל 75% אמורים להיות בארץ פחות מ-14 שנה, ולא עמדנו בזה.
<אלכסנדר ברמן: ברשימות שלנו היו כאלה 35%, - - - עקב כך.
<אלכסנדר ברמן: תודה רבה לכולם.
טלי פלוסקוב: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שאנחנו דנים היום באחד הנושאים החשובים ביותר בוועדה שלנו.
טלי פלוסקוב: כמובן שהדיון הזה צריך להיות מופנה גם למשרד הקליטה וגם למשרד האוצר.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לציין שני דברים, חלק מהם כבר שמעתי.
טלי פלוסקוב: אני מתנצלת שלא יכולתי להיות בכל הדיון.
טלי פלוסקוב: אני גם צריכה לרוץ לוועדה הבאה, אבל אמרתי שאני חייבת להיכנס לכאן ולהגיד.
טלי פלוסקוב: המדינה שלנו והמשרד שאנחנו מדברים עליו הוא משרד עלייה וקליטה.
טלי פלוסקוב: אנחנו היום לא רע עושים עבודה של עלייה, אבל עבודה של קליטה אנחנו עדיין עושים לא מספיק טוב, ואני אומרת זאת בעדינות.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שההתייחסות של קליטה צריכה להיות שונה בהתאם לגיל של האדם שמגיע למדינה.
טלי פלוסקוב: כל עוד האדם מבוגר יותר הרי יהיה לו הרבה יותר קשה להיקלט במדינה הזו, גם בגלל השפה, גם בגלל המנטליות, גם בגלל שהוא לא יכול להשתלב בשוק העבודה, ועוד הרבה דברים נוספים.
טלי פלוסקוב: לכן, בעיניי, קודם כל, ההגדרה הזאת של מספר שנים בארץ צריכה להיות דיפרנציאלית לגיל של העולה שהגיע לארץ.
טלי פלוסקוב: זה לא יכול להיות 14 שנה וזהו - תלוי באיזה גיל הוא הגיע.
טלי פלוסקוב: כי הילד שהגיע לכאן, תוך חמש שנים הוא ישראלי.
טלי פלוסקוב: המבוגר גם 20 שנה מרגיש עדיין עולה חדש.
טלי פלוסקוב: שנית, שינוי קריטריונים.
טלי פלוסקוב: שמחתי פה לשמוע מנציג משרד הקליטה שהולכים שוב לשנות קריטריונים.
טלי פלוסקוב: אני מאמינה מאוד שהשינוי הזה יהיה לטובת מימוש יתר, או מימוש יותר רחב של הארגונים שפועלים.
טלי פלוסקוב: כל ארגון שפועל כאן בסך הכול זה ארגונים מהשטח.
טלי פלוסקוב: הרבה פעמים אנחנו, גם חברי הכנסת, גם נציגים של המשרד, קצת מנותקים מהשטח.
טלי פלוסקוב: אלה האנשים שאנחנו צריכים לשמוע אותם.
טלי פלוסקוב: לא סתם אנחנו יושבים איתם ומזמינים אותם לכאן לוועדות.
טלי פלוסקוב: לכן, אנחנו צריכים להקשיב למה שהם אומרים ולנסות להתאים את עצמנו למה שקורה בשטח.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להציע כאן דבר נוסף, ונמצאים כאן נציגים של משרד הקליטה, אם יש לכם 2 מיליון ויש לכם בקשות - אני מבינה שהבקשה של העמותה שלך היתה 200,000 וקיבלתם רק 20?
טלי פלוסקוב: אז למה לא להגדיל את אחוז ההשתתפות שלך בהתאם לכל הסכום שיש לך?
טלי פלוסקוב: למה אתה צריך להחזיר את המיליון לאוצר?
<אבי זאנה: במיוחד שהתשובה שאנחנו מקבלים היא שיש איזה ניקוד שאף אחד לא מבין אותו.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שאני ברורה.
טלי פלוסקוב: אם יש 2 מיליון שקל לחלק, תחלקו את כל ה-2 מיליון.
טלי פלוסקוב: אני אשמח לשמוע למה אי-אפשר.
<שושנה רון: אז שוב פעם יקבלו העמותות הגדולות והקטנות לא יקבלו כלום כי החישוב פסול.
<שושנה רון: מתוך פרויקט של חצי מיליון קיבלנו 13,000 שקל.
טלי פלוסקוב: אבסורד, אבסורד.
טלי פלוסקוב: אשמח לשמוע את ההתייחסות שלכם.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שעשיתם את זה כי-.
טלי פלוסקוב: זה המקום לשנות את ה"כי" הזה.
טלי פלוסקוב: לכן, אנחנו רוצים לשמוע מה הסיבה לכך, ולחשוב מה אנחנו כוועדה יכולים להציע לשינוי, גם אם צריך לעשות שינוי קריטריונים, תבחינים, ואלף ואחד דברים.