GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד יאסו: איזה צבע יש לו? צבע אדום.
<דוד יאסו: אז מה ההבדל ביננו?
<דוד יאסו: זה אותו דם.
<דוד יאסו: אנחנו קשורים בדם, ואם לא היינו קשורים בדם, לא היינו עולים לפה.
<דוד יאסו: גם אתם, כל אחד שנמצא מרוסיה, מאתיופיה, מתימן, מאיפה שאתם רוצים.
<דוד יאסו: אל תסתכלו על הצבע, תקשיבו קצת.
<דוד יאסו: תקשיבו, תקשיבו.
<דוד יאסו: רוני אמר: השוטר שבא שאל אותי בגישה אחרת.
<דוד יאסו: אני לא צריך ללמוד את החברה הישראלית, החברה הישראלית יש לה בעיה כנראה - אתם צריכים להכיר את התרבות שלי.
<יצחק רונן: כבוד היושב ראש, לגבי הסרט, רק שתנוח דעתו – אנחנו מספיק מנוסים באירועים האלה, אנחנו מתעסקים בתיקים פליליים יותר מורכבים מאלה.
<יצחק רונן: הסרט שתפסנו הוא סרט ממצלמות האבטחה.
<יצחק רונן: הסרט נבדק, זה לא הסרט שהחייל הביא ואין שום עריכה - -
<דוד יאסו: השוטר הביא.
<יצחק רונן: יש סרטים של מצלמת האבטחה, שניהם אצלנו.
<יצחק רונן: התיק לא אתי אבל התיק אצלנו כולל הסרט.
אברהם נגוסה: אבל האם בכלל הוא הגיש סרט?
<יצחק רונן: לא ממנו קיבלנו את זה.
<יצחק רונן: קיבלנו את זה ממצלמות האבטחה.
<דוד יאסו: מהעורך דין שלו, בסדר.
<איליה שטכין: דרך אגב, יש שני סרטונים, כמו שאני ראיתי: מתי שיש את התקיפה של האופניים והחייל קצת נשען החוצה, ובשני יש את הקטע שבא אחר כך, שהוא דוחף אותו.
<איליה שטכין: הוא לא דוחף אותו, הוא מנסה להיתפס בו.
<איליה שטכין: תבדקו את זה, חברים.
אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים לבדוק את הסרט עוד פעם ולקבל את ממצאי הבדיקה.
אברהם נגוסה: זה מאד חשוב, כי זו לא פעם ראשונה הטענה זאת.
אברהם נגוסה: הרבה גורמים טענו גם את הדבר הזה - -
<יצחק רונן: אין לי ספק שהיועץ המשפטי בוודאי ישיב לאדוני.
<יצחק רונן: אני בטוח בעניין הזה.
<קריאה: אנחנו גם בדקנו את הסרט במעבדות שלנו, וזה סותר את כל מה שאתה אומר.
<אלי זרחין: אתה צריך לקבל החלטה להקים ועדה פרלמנטרית.
<קריאה: הייתי צריך להביא את זה לכאן.
<יצחק רונן: אתה לא מצפה לקיים דיון עם 80 איש... ולכן, אני מזמין את כולם.
<יצחק רונן: אנחנו נשב ונקשיב בקשב רב ונסביר ונראה.
<יצחק רונן: יכול להיות שתשתכנעו.
<יצחק רונן: אגב, גם אם מישהו לא ישתכנע, לפחות אנחנו ניתן את הכבוד הראוי למי שיפנה, המשפחה או ארגונים אחרים.
<יצחק רונן: אני מבטיח לכם שהדלת של מנהל מח"ש, אפילו לא של המשרד שלי, פתוחה וזו הזמנה ממנו.
<יצחק רונן: תנצלו אותה.
<יצחק טיים: יום שני הולך להיות יום היסטורי בישראל.
<יצחק טיים: אני שייך לחבר'ה מהעמותה שארגנו את ההפגנות בימים האחרונים, בחודשים האחרונים.
<יצחק טיים: אני פעיל שכונות באשקלון.
<יצחק טיים: יום שני הולך להיות יום מכונן בישראל לפי דעתי.
<יצחק טיים: אני אומר לכם שלצערי הרב, אני מפחד כי הולך להיות אסון.
<יצחק טיים: אנשים הבינו שעד שלא יקרה אסון – וזה גם מבוגרים וגם צעירים וגם זקנים, לא יהיה שום פתרון.
<יצחק טיים: ואני בטוח שאחרי יום שני, היועץ המשפטי לממשלה יחזור בו.
<יצחק טיים: לצערי הרב הגענו למצב הזה.
<יצחק טיים: פה, סליחה על הביטוי, אני מרגיש שמבזבזים בו כספי ציבור וזמן, ושום דבר לא יצא מפה החוצה, ועם כל הכבוד, העדה שלי, הקהילה שלי, ישראלים ממוצא אתיופי, לא מאמינים באף אחד מכם.
<יצחק טיים: אין אמון.
<יצחק טיים: נגמר הסיפור.
<יצחק טיים: אני צבר ולצערי הרב אני מדבר ככה.
<יצחק טיים: הייתי בצבא, הייתי לוחם ועשית את כל מה שאני צריך לעשות לפי הספר, אפילו טיפה יותר טוב מהישראלי הממוצע, אבל אין אמון, נגמר.
<יצחק טיים: אין לי מילים ואני מתבייש.
<אלישע פלד: אדוני היושב ראש, אני באתי לעניין אחר – יש לי פגישה עם היושב ראש אבל הבאתי לו מודעה מהעיתון של יום שישי האחרון, מודעת דרושים.
<אלישע פלד: אז אני אומר שבאמת לעדה האתיופית צריך לסייע גם בגלל הנושא של הקליטה וגם בגלל נושא השוויוניות אבל כשאני רואה מודעה של חברת "נטע", שמחפשים סמנכ"ל רכש, התקשרויות ולוגיסטיקה, ואני מקריא לך, אדוני היושב ראש מה כתוב, שזה מזעזע: "תינתן עדיפות למועמדים בעלי מוגבלויות וליוצאי אתיופיה".
<אלישע פלד: עיתון "ידיעות אחרונות" של השבת האחרונה.
<אלישע פלד: אין דבר חמור יותר מזה, אני חושב, במדינת ישראל.
<אלישע פלד: זו גזענות לשמה לקשור עולים מאתיופיה לבעלי מוגבלויות.
אברהם נגוסה: עצוב מאד.
אברהם נגוסה: אנחנו חייבים לסכם.
אברהם נגוסה: אני אתן למר דהן.
<דוד דהן: תודה אדוני היושב ראש.
<דוד דהן: אני יושב ראש הארגונים החברתיים בכנסת.
<דוד דהן: ברכות על המינוי לראשות הוועדה.
<דוד דהן: אני רוצה לומר כמה דברים למשטרה ולמח"ש: הבעיה כאן, בנושא כזה של אלימות של המשטרה וכל הטעויות של המשטרה, לא רק טעויות שמתבטאות בנושא של אלימות, הן תחילתן ושורש הבעיה היא בטעויות.
<דוד דהן: כששוטר בא במיוחד במגע, ויש רמה גבוהה של מתחים ובמצב כזה ששוטר בא במגע עם אזרח ויש מתחים של מגע פיזי, ויש ממש קו גבולי כל כך של חבל דק שבין מעבר בשימוש בכוח סביר לעבור לעשות את הטעות, ובטעות לעשות את העבירה שלא היה צריך לעשות אותה, שזה תקיפה – מה שקורה כאן, ברגע שיש טעות, אין לשוטרים במצב מקום המדינה ועד היום, אין להם אפשרות להגיד: סליחה, טעיתי, ולתקן את זה במקום ולא לגרור את זה לשרשרת של עוד תקיפה ועוד עבירה ולהמציא עוד דבר ועוד דבר כדי לחלץ את עצמו מאותה טעות.
<דוד דהן: אני כבר העליתי את זה אפילו בנושא של הטעויות של גבי אשכנזי ואהוד ברק, בנושא של הרפז, כל הסיפור שהיה שם.
<דוד דהן: זה מתחיל להיגרר מטעות קטנה לכדור שלג שמתחיל להתגלגל ולהתגלגל ולהתפתח, ולהגיע למצב שלא היה צריך להיות.
<דוד דהן: למה?
<דוד דהן: כי אין משהו שאפשר לעצור את זה במידי, להגיד: סליחה, טעיתי ולעצור את הנזק אחרי אחוז, אחרי שני אחוז, אחרי חמישה אחוז, ולא לתת לזה להתגלגל ולהגיע.
<דוד דהן: ומה שקורה כאן זה הדבר הזה, שצריך לקדם חקיקה בנושא הזה, לאפשר מצב – אני מזמין אתכם להזמין אותי גם לשבת אתכם וגם להביא את זה פה, לכנסת, לקדם חקיקה בנושא הזה, שתהיה אפשרות לפתור את הבעיה.
<דוד דהן: להגיד: סליחה, טעיתי.
<דוד דהן: לאפשר מצב כזה.
<דוד דהן: ברגע שאין מצב כזה, השוטר לא יילך לתת את עצמו, את המשפחה שלו, את הפיטורים שלו, את הערך של הפרנסה שלו.
<דוד דהן: הוא לא ילך, אז הוא ימשיך לעשות עוד טעות ועוד טעות ועוד טעות, שרשרת של טעויות כדי לחלץ את עצמו מאותו נזק שצפוי לו.
<דוד דהן: לכן, זה השורש של הבעיה, שמתחילה כאן.
<דוד דהן: וכאן צריך לתת את הפתרון, לשבת ולקדם חקיקה, לבנות חקיקה, שתהיה אפשרות לשוטר להודות במידי ולצמצם את הנזקים.
<דוד דהן: תודה רבה אדוני היושב ראש.
אברהם נגוסה: אני מקווה שכל מי שרצה לדבר - דיבר.
אברהם נגוסה: אם מישהו מרגיש מקופח, אז פשוט אנחנו חייבים לסיים כי יש עוד פגישות, ואני מאד מודה לכם שבאתם.
אברהם נגוסה: אני חושב שמה שאנחנו מבקשים מהמשטרה – להציג לנו, לשלוח לנו בעניין המקרה של המשפחה, שלא קיבלנו שום התייחסות כי אמרת שאתה לא יודע על המקרה אבל אנחנו מבקשים לקבל בהקדם.
אברהם נגוסה: זה דבר אחד.
אברהם נגוסה: דבר שני, אנחנו רוצים לקבל ממשרד המשפטים הבהרה בעניין הצילום.
אברהם נגוסה: יש בעיה בעניין הצילום על אמינותו.
אברהם נגוסה: לכן, זה מאד חשוב לנו שתהיה התייחסות והבהרה על הנושא הזה.
אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך לעקוב וגם מצפים לקבל מכתב שלי, וכמובן יש פניות להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית.
אברהם נגוסה: אנחנו נעבוד פה, בכנסת, להקים, וזה מה שאנחנו צריכים.
אברהם נגוסה: שמעתם שהציבור איבד את האמון במערכת המשפטית והמשטרתית.
אברהם נגוסה: אנחנו נמצאים בבעיה.
אברהם נגוסה: ננסה שהכנסת תעשה את עבודתה על מנת להגן על האזרחים.
אברהם נגוסה: תודה רבה לכם.
אברהם נגוסה: הישיבה נעולה.
אברהם נגוסה: בוקר טוב.
אברהם נגוסה: אני פותח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
אברהם נגוסה: על סדר-היום: אנטישמיות בתפוצות ודה-לגיטימציה של ישראל.
אברהם נגוסה: אני לקדם בברכה את השגרירים המכובדים, נציגים של קהילות באירופה ובצפון אמריקה.
אברהם נגוסה: תודה שכיבדתם את הזמנתנו להגיע לדיון חשוב זה.
אברהם נגוסה: אני מברך את מר אייב פוקסמן, אותו אני מכיר שנים רבות מהפעילות האינטנסיבית שלנו.
אברהם נגוסה: יש לנו תרגום סימולטני אז אני אדבר בעברית.
אברהם נגוסה: ברוכים הבאים לכל המשתתפים בישיבה זאת.
אברהם נגוסה: התכנסנו לדון בנושא האנטישמיות בתפוצות ודה-לגיטימציה של ישראל בהשתתפות שגרירים וסגני שגרירים, שהוועדה הזמינה לדיון הזה.
אברהם נגוסה: נוכחים כאן גם נציגי קהילות יהודיות מהתפוצות, שהובאו על-ידי הקונגרס היהודי הישראלי.
אברהם נגוסה: יושב ראש הכנסת, יואל יולי אדלשטיין, יכבד אותנו בנוכחותו והוא כבר מגיע לפה.
אברהם נגוסה: נמצאים איתנו שגרירי בלגיה, הולנד, הונגריה, האיחוד האירופי, סגני שגריר של צרפת, בריטניה, גרמניה, ארצות הברית וקנדה.
אברהם נגוסה: אני מודה לכם על השתתפותכם.
אברהם נגוסה: כמו שאמרתי, יש לנו תרגום סימולטני מעברית לאנגלית ולהיפך, למען אורחנו הנכבדים.
אברהם נגוסה: יש לי את הכבוד לברך היום את מר אייב פוקסמן, מנכ"ל עולמי של הליגה נגד השמצה, שנמצא איתנו כאן, על פעילותו ותרומתו במשך 50 שנה לטובת העם היהודי.
אברהם נגוסה: הוא עומד לפרוש בקרוב, יישר כוח על כל פועלך.
אברהם נגוסה: התכנסנו היום כדי להוקיע תופעות אנטישמיות על כל צורותיהן, כולל זאת של דה-לגיטימציה של מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: לצערנו, יש גידול במקרי האנטישמיות והדה-לגיטימציה של המדינה בחלק ממדינות אירופה וכן בקמפוסים של האוניברסיטאות בארצות הברית ובקנדה.
אברהם נגוסה: לדעתי, האנטישמיות היא שעומדת בבסיסה של פעילות הדה-לגיטימציה של מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: הוועדה בראשותי פועלת ככל יכולתה כדי למנוע אנטישמיות כלפי יהודי התפוצות.
אברהם נגוסה: אני מבקש להודות בהזדמנות זאת לקונגרס היהודי ישראלי על ארגון הבאתם לישיבה של נציגים בכירים מהקהילות היהודיות ברחבי אירופה.
אברהם נגוסה: אבקש מנציגי הקהילות לתאר את מה שהם חווים בתפוצות.
אברהם נגוסה: מהשגרירים ומסגני השגרירים נרצה לשמוע מה עושה מדינתם כדי להוקיע ולמגר את התופעה?
אברהם נגוסה: כמובן שנשמע גם את נציגי המשרדים הרלוונטיים והגופים.
אברהם נגוסה: מאחר שיש לנו הרבה מאוד משתתפים המבקשים לדבר, אני מבקש לדבר בקצרה, 3 דקות, כדי שכולם יכולו להתבטא.
אברהם נגוסה: נמצאת כאן חברת כנסת, סגן אלוף במילואים, ד"ר ענת ברק המכבדת אותנו ואני אתן לה את רשות הדיבור.
אברהם נגוסה: . יושב ראש הכנסת מכבד אותנו בנוכחותו.
אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לך אדוני היושב ראש.
ענת ברקו: אדוני יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת ד"ר נגוסה, מר פוקסמן, אורחים נכבדים, שגרירים.
ענת ברקו: זה תענוג לארח אתכם מסביב לשולחן.
ענת ברקו: תודה שהגעתם לכנסת ולישראל.
ענת ברקו: אני יכולה להגיד לכם כאימא לשלושה ילדים, יש לי ילדה ששירתה באוגדת עזה.
ענת ברקו: כשאני דיברתי איתה בטלפון, ילדה צעירה בת 19, חיילת, אני שמעתי את הרקטות נופלות.
ענת ברקו: היא אמרה לי: אמא, רק רגע, נסיים את השיחה, אני צריכה לרוץ כי יש כאן ריקושטים מתוך הירי.
ענת ברקו: מדינת ישראל סיכנה את חייליה כדי לא לפגוע באזרחים, אבל האזרחים בעזה דמם לא כחול יותר מדמם של האזרחים במדינת ישראל.
ענת ברקו: המקום הזה וההתייחסות הזאת באה ממקום אנטישמי ואנטי וישראל.
ענת ברקו: אם פעם זה היה היהודי, כמו המשפחה שלי, פליטים מעיראק שברחו על נפשם כי הם היו יהודים וגירשו אותם משם, אחרי 2000 של יהדות מפוארת.
ענת ברקו: על הפליטים האלה אף אחד לא מדבר, מה קורה עכשיו?
ענת ברקו: גם הסיפור של פיפ"א.
ענת ברקו: ג'יבריל רג'וב, טרוריסט מדופלם שנאשם בטרור, אח של טרוריסט מהחמאס.
ענת ברקו: כרגע הוא לבוש בבגדי ספורט, זה לא משנה, הוא עדיין טרוריסט.
ענת ברקו: אנחנו רואים את קטאר, שקנתה את המונדיאל מפיפ"א, ואלה באים ללמד אותנו או לחנך אותנו איך להתנהג.
ענת ברקו: ישראל היא מדינה מוסרית.
ענת ברקו: אני רוצה לפנות כאן לכל הנציגים מארצות המערב ונציגי הארגונים שבעצם תומכים בנו ולא תומכים בנו.
ענת ברקו: תדעו לכם, כל מה שהתחיל במדינת ישראל, או כל מה שהתחיל ביהודים לא ייעצר שם.
ענת ברקו: במערב יש היום תאים של אל קעידה.
ענת ברקו: אני אומרת לכם את זה כאשת מקצוע.
ענת ברקו: יש תאים של אל קעידה, של דאעש.
ענת ברקו: הרבה יותר קל לעשות פיגועים.
ענת ברקו: כשלימדתי בארצות הברית, כל פעם כשהייתי מגיעה לכיתה שלי כדי ללמד את הסטודנטים ראיתי ואמרתי שהדרך היא מאוד קלה ללכת עם חגורת נפץ.
ענת ברקו: יהיה קשה מאוד להתמודד עם הטרור הזה אם לא תעמדו לצידנו ותבינו שטרור הוא טרור וזכותה של מדינת ישראל להגן על עצמה.
ענת ברקו: היא תעשה את זה, כי מחובתה של מדינה והצדקה לקיומה היא בשמירה על שלומם של אזרחיה.
ענת ברקו: תודה רבה לכם שבאתם.
אברהם נגוסה: תודה רבה לחברת הכנסת ענת ברקו.
אברהם נגוסה: יש לנו הכבוד לארח את יושב ראש הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: תודה ליו"ר הוועדה חבר הכנסת נגוסה.
יולי יואל אדלשטיין: חברי כנסת, אורחים נכבדים, בהם נציגי הסגן הדיפלומטי, נציגי קהילות יהודיות בתפוצות.
יולי יואל אדלשטיין: נמצא פה אורח שלנו, מר אייב פוקסמן שעוסק שנים בנושא של האנטישמיות ובמאבק באנטישמיות.
יולי יואל אדלשטיין: אני כיו"ר כנסת, כשאני נכנס לוועדה כזאת עם נושא כזה, מבין עד החשיבות של המאבק הזה בעיניי חברי הכנסת היא גבוהה כעת.
יולי יואל אדלשטיין: באופן אישי אני יכול לומר לדוקטור נגוסה, שאתה כנציג נאמן גם של קהילת יוצאי אתיופיה וכיוצא אתיופיה הראשון שמכהן כיו"ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, ודאי שהיית היום רוצה לדון בסוגיות כבדות וחברתיות שעולות על הפרק מפעם לפעם בתקופה האחרונה ובצדק.
יולי יואל אדלשטיין: יחד עם זאת, אתה מבין את הביטוי שכולנו כאן בסירה אחת, יהודי העולם כולו ויהודי ישראל.
יולי יואל אדלשטיין: הייתי מעז לומר גם מעבר לזה, כי אם אפשר לעשות לישראל כמדינה דמוקרטית את הדברים שעושים לה בתקופה האחרונה, אז שלא נופתע שאפשר יהיה לעשות את אותם דברים לכל מדינה דמוקרטית אחרת בעולם.
יולי יואל אדלשטיין: מספיק רק שכוחות הרשע למיניהם יתאחדו סביב איזה מסר או סביב איזה נושא וגם צרפת ובלגיה ושבדיה וארצות הברית וקנדה יהיו בדיוק אותה מטרה נוחה למתקפות האלה.
יולי יואל אדלשטיין: למה?
יולי יואל אדלשטיין: איך אומרים הציניקנים?
יולי יואל אדלשטיין: את הסיבה כבר נמצא.
יולי יואל אדלשטיין: למרות שהכותרת של הדיון עוסקת בשני נושאים, האנטישמיות וה-BDS, לא צריך להיות חוקר דגול ולעשות מחקר במשך שנים רבות על-מנת למצוא קשר ישיר בין הנושאים האלה.
יולי יואל אדלשטיין: הייתי אומר כך: בנושא של האנטישמיות, אנחנו רואים כאן איזה פרדוקס.
יולי יואל אדלשטיין: אין לי שום טרוניה כנגד התגובה של הממשלות והפרלמנטים במדינות הדמוקרטיות לגבי מקרים של אנטישמיות, ודאי לגבי מתקפות או מעשי טרור על רקע אנטישמי.
יולי יואל אדלשטיין: הייתי חוזר על כל מילה של ההנהגה הצרפתית או הבלגית ובכל מקום אחר.
יולי יואל אדלשטיין: איפה הפרדוקס שאני רואה?
יולי יואל אדלשטיין: אני לא יודע מה מצופה מהאזרחים ואיזו אבחנה?
יולי יואל אדלשטיין: בעלי איזה כושר אבחנה צריכים להיות האזרחים באותן מדיניות, על-מנת להבחין בין כל הדקויות?
יולי יואל אדלשטיין: לתקוף "היפר כשר"?
יולי יואל אדלשטיין: חס ושלום.
יולי יואל אדלשטיין: לקבל כל מיני החלטות ולתמוך בכל מיני מעשים ולברך על כל מיני דוחות, שבעצם כל ההבדל בדוחות האלה זה שבמקום המילה יהודים מופיעה המילה ישראלים ומכאן והלאה כבר הכול כשר, המילה, כולל עלילות דם למיניהן וזה בסדר, זה בסדר.
יולי יואל אדלשטיין: אז איזו אבחנה צריך אזרח על-מנת להבין שלתקוף יהודי כיהודי על רקע אנטישמי זה לא בסדר.
יולי יואל אדלשטיין: לעומת זאת, הישראלי שהרי הוא מבצע פשעי מלחמה, הורג תינוקות חפים מפשע, כובש.
יולי יואל אדלשטיין: איך אתה מבדיל בין הדברים?
יולי יואל אדלשטיין: אני לדידי לא יודע.
יולי יואל אדלשטיין: איך יכול להיות שלא שמעתי אף פעם על משט הומניטרי לטורקיה?
יולי יואל אדלשטיין: אף פעם לא שמעתי על משט הומניטרי לסוריה.
יולי יואל אדלשטיין: שם הכול בסדר, כנראה.
יולי יואל אדלשטיין: גישה מן הים יש, אפשר לארגן משט.
יולי יואל אדלשטיין: אבל למה?
יולי יואל אדלשטיין: יהודים זה חדשות, זה הרי ידוע.
יולי יואל אדלשטיין: סוריה?
יולי יואל אדלשטיין: עוד 100,000, עוד 50,000, את מי זה מעניין?
יולי יואל אדלשטיין: "ISIS" כבר למדו את האבחנות האלה.
יולי יואל אדלשטיין: אף פעם לא שמעתי ש-"ISIS" עשו וידאו על הוצאה להורג של איזה יזידי.
יולי יואל אדלשטיין: את מי זה מעניין?
יולי יואל אדלשטיין: כתב ממדינה מערבית מפותחת צריך להוציא להורג באמצעות צילום בווידאו.
יולי יואל אדלשטיין: 100,000 אזרחים ממוצא אחר, את מי זה מעניין?
יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו צריכים להבין שכמו שאמרתי, גם בנושא האנטישמיות אבל גם בנושאים האלה של מתקפות על ישראל יש השלכות רוחב.
יולי יואל אדלשטיין: זה לא שהיהודים המסכנים או הישראלים המסכנים סובלים, העולם כולו יסבול מהדברים האלה בסופו של דבר.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב ראש, שמעתי פעם דבר מרתק.
יולי יואל אדלשטיין: ישבתי ליד כתב בכיר של עיתון שנחשב להכי משפיע בעולם ולא ניתן היה להסתיר את זהותי.
יולי יואל אדלשטיין: הוא דיבר בהרצאה על כך שלפעמים מאשימים אותו ואת העיתון שלו שהם מוטים לכיוון מסוים ולא מכסים מה שקורה בסוריה וכן מכסים מה שקורה בישראל.
יולי יואל אדלשטיין: הוא אמר: מה אתם רוצים ממני?
יולי יואל אדלשטיין: אני יכול לבקש ויזה לסוריה.
יולי יואל אדלשטיין: ייקח לי חודשיים לקבל את הוויזה.
יולי יואל אדלשטיין: אני אבוא לשבת שם בבית מלון 6 ימים מתוך שבוע שמורשה לי להיות שם.
יולי יואל אדלשטיין: וביום השביעי יזמינו אותי עוד פעם לסגן שר החקלאות, ינהלו אותי שיחה ומשם עם לימוזינה ייקחו אותי חזרה לשדה התעופה.
יולי יואל אדלשטיין: איך אתם רוצים שאני אכסה את סוריה?
יולי יואל אדלשטיין: את אומר זאת כתב בכיר של עיתון בכיר.
יולי יואל אדלשטיין: לא ראיתי שמישהו הזדעזע.
יולי יואל אדלשטיין: מה שמתחת לפנס אפשר לסקר ומיה שלא מתחת לפנס שיהרגו להם.
יולי יואל אדלשטיין: ביג דיל, עוד 100,000.
יולי יואל אדלשטיין: לכן אני חוזר ואומר.
יולי יואל אדלשטיין: יש משמעות.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יכולים להתנער מדוח האו"ם וזה מה שאנחנו עושים ביממה האחרונה.
יולי יואל אדלשטיין: אני אפילו לא רוצה להיכנס לפרטים הלא נכונים שמופיעים בדוח הזה, זה ממש לא מעניין, זה ממש לא מעניין.
יולי יואל אדלשטיין: עצם ההשוואה בין צה"ל לחמאס, זאת כל התשובה לדוח הזה.
יולי יואל אדלשטיין: זה כבר מראה את הכול.
יולי יואל אדלשטיין: לכאורה למה לא? אלה נלחמים ואלה נלחמים.
יולי יואל אדלשטיין: סופרים כמה נהרגו מהצד הזה וכמה נהרגו מהצד הזה.
יולי יואל אדלשטיין: שוכחים רק לציין דבר אחד:
יולי יואל אדלשטיין: חמאס הרג את כל מי שהם הצליחו להרוג.
יולי יואל אדלשטיין: היו מצליחים להרוג עוד 100 חס ושלום, היו הורגים.
יולי יואל אדלשטיין: עוד 1,000?
יולי יואל אדלשטיין: היו הורגים.
יולי יואל אדלשטיין: הרי אף אחד לא מעלה על הדעת שצה"ל לא יכול היה להרים מטוסים באוויר ולעשות מעזה בור אחד גדול.
יולי יואל אדלשטיין: היה רק מכשול אחד, אנחנו לא עושים דברים כאלה.
יולי יואל אדלשטיין: היה מכשול נוסף, אין לנו טייסים שיעשו את זה.
יולי יואל אדלשטיין: יש לנו מאות טייסים מעולים, אף אחד לא יהיה מוכן לעשות דבר כזה.
יולי יואל אדלשטיין: זה מה שהדוח לא לקח בחשבון.
יולי יואל אדלשטיין: פרט קטן שולי אבל זה מה שהדוח לא לקח בחשבון.
יולי יואל אדלשטיין: לכן, אדוני היושב ראש, הדיון הזה חשוב ואנחנו צריכים להשמיע ולהביע את העמדות.
יולי יואל אדלשטיין: אני מביע אופטימיות זהירה ועדיין מאמין בטוב.
יולי יואל אדלשטיין: אני מאמין שמאחורי כל התנועות וההשמצות האלה עומד מיעוט של אנשים ציניים, שיודעים טוב מאוד ממה הם עושים, אבל כל התנועה הזאת מורכבת מאנשים שלא מבינים מה הם עושים.
יולי יואל אדלשטיין: הם לא היו כאן אף פעם, לא מכירים את המציאות, לא פגשו בחיים מישהו משני הצדדים של הקונפליקט.
יולי יואל אדלשטיין: לכן, אדוני היושב ראש, אנחנו לא נצליח לשכנע את אלה שמחברים את הדוחות האלה.
יולי יואל אדלשטיין: חבל על הזמן ועל המאמץ.
יולי יואל אדלשטיין: הנה יש לנו חבר כנסת שנסע ומסר עדות.
יולי יואל אדלשטיין: לא חבר כנסת מן הימין.
יולי יואל אדלשטיין: כל החטא שלו היה שהוא היה אחד הקרבנות של המלחמה בעזה כראש מועצה באזור.
יולי יואל אדלשטיין: נו, ואיפה העדות שלו בדוחות?
יולי יואל אדלשטיין: לכן אני עדיין מאמין, שגם אם לא נצליח לשכנע את אלה, נצליח לשכנע את הציבור הרחב ולחשוף בפניו את התנועה.
יולי יואל אדלשטיין: אם יהיו, אחד, שניים או שלושה אנשים שיגידו שאולי זה קצת יותר מורכב ממה שהציגו לנו?
יולי יואל אדלשטיין: אולי המציאות היא לא בדיוק שחור ולבן כמו שמציגים לנו?
יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו נעשה את שלנו.
יולי יואל אדלשטיין: מי יודע, אחד אחד אנחנו אולי נצליח להתקדם ולתת קונטרה להשמצות האלה.
יולי יואל אדלשטיין: אני אסיים בכך.
יולי יואל אדלשטיין: כי יש פה הרבה אנשים מחו"ל ונציגים דיפלומטיים.
יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, המאבק הזה הוא לא למען עתיד ישראל.
יולי יואל אדלשטיין: עתיד ישראל מובטח.
יולי יואל אדלשטיין: ידענו דברים יותר קשים.
יולי יואל אדלשטיין: המאבק הזה הוא למען הדמוקרטיה מול כוחות הרוע וכוחות הרשע.
יולי יואל אדלשטיין: כל אחד יצטרך בסופו של דבר לבחור צד כי המציאות היא מורכבת.
יולי יואל אדלשטיין: במציאות המורכבת בסופו של דבר אנשים יצטרכו לבחור צד, האם הם לצד כוחו הרוע או האם ליד כוחות טובים, שלפעמים גם עושים טעויות?
יולי יואל אדלשטיין: מי שיצליח לבחור את הצד אני בטוח שיעשה מעשה, למען העתיד המדינה שלו ושלה ולמען עתיד העולם הדמוקרטי.
אברהם נגוסה: תודה רבה אדוני יושב ראש הכנסת.
אברהם נגוסה: ישנם כאן הרבה שגרירים ונציגי שגרירים.
אברהם נגוסה: נמצאים פה גם חברי כנסת חברי העלייה והקליטה והתפוצות, חבר הכנסת יואל רזבוזוב וחברת הכנסת קסניה סבטלובה.
אברהם נגוסה: רשות הדיבור לאייב פוקסמן, מנכ"ל עולמי של הליגה נגד השמצה.
אברהם נגוסה: תודה אדוני יושב ראש הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: תודה שבאתם.
<אייב פולקסמן: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום לעברית.
<אייב פולקסמן: ) כבוד יושב ראש הוועדה, שגרירים, אורחים ואורחות.
<אייב פולקסמן: תודה רבה על הפריבילגיה והאפשרות לשתף אתכם כמה מחשבות בנושא.
<אייב פולקסמן: אני רק מצטער על כך שזהו הנושא שבו אנחנו עוסקים.
<אייב פולקסמן: כולנו, שתומכים בישראל, ושאכפת לנו מאוד על טובתה, חוזים כמעט באופן יום יומי ניסיונות של דה-לגיטימציה של המדינה היהודית.
<אייב פולקסמן: התבקשתי לדבר האם יש משהו חדש בניסיונות האלה והאם הם מהווים איום אסטרטגי על ישראל?
<אייב פולקסמן: אחד היתרונות של שנותיי הרבות בעניין הזה הוא שכבר ראיתי את הכול, כך שמהרבה בחינות דה-לגיטימציה של ישראל היה קיים אפילו מלפני קום המדינה, כשהעולם הערבי נכשל בניסיונותיו לחסל את מדינת ישראל החדשה.
<אייב פולקסמן: הכלי העיקרי שבו פעלו כנגד מדינת ישראל היה הדה-לגיטימציה.
<אייב פולקסמן: החרם של הליגה הערבית וכל אלה שעשו עסקים איתם היה ניסיון של דה-לגיטימציה ראשון.
<אייב פולקסמן: הם לא רק רצו להחליש את מדינת ישראל מבחינה כלכלית, אלא גם כדי לומר אמירה ברורה שישראל לא צריכה להתקבל כישות עצמאית.
<אייב פולקסמן: יחד עם זה היה הסירוב הערבי לקיים יחסים כלשהם עם ישראל ומצב זה נשמר עד שאנואר סאדאת עשה את ביקורו ההיסטורי בישראל ב-1977.
<אייב פולקסמן: הניסיון הגדול השני של דה-לגיטימציה נגד ישראל היה העברת החוק של ציונות כשווה לגזענות בעצרת הכללית של האו"ם בשנת 1975.
<אייב פולקסמן: זה הכניס צד חדש, כאשר גייסו רוב גדול של מדינות מסביב לעולם.
<אייב פולקסמן: מעבר לכך, האשימו את ישראל שהפילוסופיה המייחדת שלה של הציונות היא גזענית וזה בא לידי ביטוי בהצהרה של האו"ם שהרעיון של מדינה יהודית הוא לא לגיטימי.
<אייב פולקסמן: אני רוצה להגיד שלמעשה ישראל מתמודדת עם קמפיינים של דה-לגיטימציה מאז שקמה ומבחינה זאת אין חדש תחת השמש.
<אייב פולקסמן: אם זה הדבר היחיד שנגיד על הנושא יכולנו להגיע למסקנה שלא צריך להתרגש מזה.
<אייב פולקסמן: למרות שאנחנו לא אוהבים את זה, אחרי הכול ישראל דווקא שרדה יפה למרות כל הטיעונים האלה.
<אייב פולקסמן: אבל יש הבדלים משמעותיים הפעם.
<אייב פולקסמן: יש הבדלים שמעלים דאגה גדולים ושצריכים לעורר דאגה.
<אייב פולקסמן: למשל, הקמפיין בארצות הברית.
<אייב פולקסמן: אחת הסיבות הגדולות שהמסעות האלה לא הצליחו יותר מידי היה בגלל שלא היה להם אימפקט בארצות הברית.
<אייב פולקסמן: אנחנו רואים בארצות הברית שלפחות 25 קמפוסים שבהן יש החלטות של על חרם ישראל שהתקבלו או לפחות נשקלו.
<אייב פולקסמן: למרות בשום מקרה האוניברסיטה לא קיבלה את האמירות האלה, עדיין הצביעו עליהן, מדברים עליהם והם מוסיפים אמינות לקונספט הזה.
<אייב פולקסמן: שנית, מספר כנסיות פרוטסטנטיות שנמצאות במיינסטרים, במיוחד הפרסביטריאנים, קמו והצביעו בעד חרם ישראל.
<אייב פולקסמן: שלישית.
<אייב פולקסמן: אפילו כמה אנשים בארגונים יהודיים, או כחברי סגל אקדמי או כפרטיים, לקחו את העמדה האנטי הישראלית.
<אייב פולקסמן: ארבע.
<אייב פולקסמן: הדה-לגיטימציה גוברת גם במישור המשפטי והשימוש הפוטנציאלי בית הדין הפלילי הבין לאומי נגד ישראל.
<אייב פולקסמן: לבסוף.
<אייב פולקסמן: המתח הנוכחי בקשרים בין ארצות הברית לישראל והאיום של ממשלת אובמה לא לנקוט בווטו בהחלטת מועצת הביטחון של האו"ם בנושא הפלסטיני, נותן מקום לאלה שרוצים לעשות את דה-לגיטימציה של ישראל.
<אייב פולקסמן: בנוסף, יש גורמים נוספים שמשתתפים.
<אייב פולקסמן: השגרירים שנמצאים כאן יודעים היטב שהאירופאים מרגישים עומק ונראים שהם בשלבים הראשונים של נקיטת עמדה על-ידי חרם על מוצרים שמיוצרים בשטחים.
<אייב פולקסמן: אנחנו לא חושבים על זה אבל לדעתי הצעדים האלה מאוד מסוכנים אפילו אם עושים אבחנה בין ישראל לבין השטחים כי הם מסמנים היחלשות של היחסים בין ישראל לאירופה והם פותחים את הדלת לנקיטת צעדים נוספים כנגד ישראל.
<אייב פולקסמן: כל אלה מוסיפים לרושם במעגלים מסוימים שישראל היא קצת פחות ממדינה לגיטימית.
<אייב פולקסמן: אם החלטת מועצת הביטחון היתה נוהגת כך, אז יפתחו הסכרים ותהיה הצפה ומדינות ירגישו שעליהן לפעול כנגד ישראל.
<אייב פולקסמן: עוד הבדל שאני רואה, כשאנחנו מדברים על השלב הנוכחי, זה בהיבט הפופוליסטי הפופולארי שלו.
<אייב פולקסמן: אני לא אומר שכל אזרח נורמטיבי בארצות הברית או באירופה אכפת לו מזה אבל אני כן רואה שיש התערבות של קבוצות גם שמאלנים, גם מוסלמים, שמתחילים להאמין לרעיון הזה שישראל דומה לדרום אפריקה בימי האפרטהייד.
<אייב פולקסמן: הרוב השקט, ביותר מידי מקרים, הוא ממש כך, שקט.
<אייב פולקסמן: כפי שאנחנו רואים בלא מעט קמפוסים אמריקאים שהם נותנים לקולות המיעוט הקולניים לעלות או בגלל שהם אפאטיים או בגלל שיש להם כמה עניינים עם ישראל.
<אייב פולקסמן: כך שברבים מהקמפוסים או בחלק מהם, קבוצות של מיעוט מאשימים את היהודים כאילו הם תומכים בממסד ותומכים במדינות האפרטהייד של ישראל.
<אייב פולקסמן: אנחנו עשינו הרבה מאמצים להסביר את ישראל, אבל יש מספיק הבדלים הפעם כדי שנחשוב איך לקחת את זה ברצינות ולחשוב על פתרון.
<אייב פולקסמן: יש את רוב אלה שעושים דה-לגיטימציה שאותם אי-אפשר לשכנע ואותם צריך לחשוף ולגנות.
<אייב פולקסמן: הפוקוס צריך להיות בשכנוע את אלה שהם שקטים או שאין להם סימפטיה למאמצי הדה-לגיטימציה.
<אייב פולקסמן: את הקולות האלה ניתן אולי לשכנע אותם לחשוב מחדש.
<אייב פולקסמן: זה דורש מאמץ פדגוגי.
<אייב פולקסמן: לא כל אחד צריך להסכים עם כל מדיניות ישראל כלפי הפלסטינאים כדי להכיר בעובדה שלעם היהודי יש זכות למדינה שלהם, שמאושר על ידי קשר היסטורי לאדמה והחלטת האו"ם של 1947.
<אייב פולקסמן: לא להכיר בדבר הזה ולא להכיר בזכות העם היהודי למדינתו, זאת המטרה העיקרית של הדה-לגיטימציה ואז זה הרגע שזה הופך לאנטישמיות.
<אייב פולקסמן: זה מוביל לשאלה על הביקורת על ישראל ומתי הביקורת הזאת היא בעצם אנטישמיות.
<אייב פולקסמן: לפני כמה שנים נתן שרנסקי נתן לכולנו כלי שימושי כדי להבין את הנושא והוא הזכיר את שלושת ה-D: השמדת ישראל, דה-לגיטימציה של ישראל וסטנדרטים כפולים בשפיטה של ישראל.
<אייב פולקסמן: אני חושב שנתן צדק אבל בימנו, בשל המלחמה ב-BDS אנחנו מוצאים עכשיו את הצורך להגדיר מחדש את המסגרת הזאת.
<אייב פולקסמן: הנשיא של הווארד אמר שלמרות שהוא מגנה את החרם על ישראל, לא כל מי שתומך בחרם עושה זאת ממניעים אנטישמים.
<אייב פולקסמן: הוא אומר שיש כאלה שבאמת דואגים לגבי התנהגות ישראל כלפי הפלסטינים או היעדר השלום.
<אייב פולקסמן: אמנם הם טועים בדרך של החרם, אבל זה לא בהכרח נובע מאנטישמיות.
<אייב פולקסמן: אבל אז נשיא הווארד אמר: עם זאת, לא משנה מה המוטיבציה שלהם, התמיכה שלהם בחרם הופך לאנטישמיות להיות דבר יותר מקובל וכמעט בלתי נמנע.