GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכאל ביקסון: יכולנו להפעיל אותה הלאה, אבל בעיה של איכות הסביבה לא אפשרה, אי אפשר להעביר אותה לגז טבעי ותל אביב לא יכלה לסבול הפעלה של תחנה בטכנולוגיה כל כך ישנה.
<מיכאל ביקסון: חלק נוסף של התחנה, תחנת כוח רדינג ג'.
<מיכאל ביקסון: זה היה פרויקט מאוד מעניין, תחנת כוח שלא נמצאת פה.
<מיכאל ביקסון: זו תחנת כוח שלא ראו אותה.
<מיכאל ביקסון: תחנת כוח תת קרקעית, תחנת כוח ביטחונית שבשנות ה-50, עם כל הבעיות של ההתארגנות להפצצות ולמלחמות בא משרד הביטחון ואמר 'חבר'ה, מה יקרה עם החשמל אם יהיו הפצצות?
<מיכאל ביקסון: ' ואז יצאה חברת חשמל לפרויקט של תחנת כוח תת קרקעית.
<מיכאל ביקסון: זה פחות או יותר בתקופה של הקמת הכור, אותה טכנולוגיה, עם הכיפה, מתחת לכיפה כל המתקנים.
<מיכאל ביקסון: תחנה מאוד קשה.
<מיכאל ביקסון: עבדתי שם, הפעלתי אותה וגם עשיתי תחזוקה, מאוד קשה.
<מיכאל ביקסון: כל המתקנים האלה מתחת לאדמה, חוץ משתי הארובות הקטנות.
<מיכאל ביקסון: זה 2.5 קילומטרים מפה, כרגע מרכז רבין נבנה על הכיפה של הבניין הזה, אין שום דבר כבר בפנים, חוץ מעטלפים, פירקנו את כל הדברים, אבל כפרויקט הנדסי, צריכים עוד ללמוד אותו, להבין מה נעשה שם.
<מיכאל ביקסון: והתחנה האחרונה וחביבה, תחנת כוח רדינג ד', עם כל הבעיות של ההקמה שלה, עם חוק מיוחד שמשפיע גם עד עכשיו עלינו.
<מיכאל ביקסון: היא הוקמה על ידי חוק מיוחד שאפשר לנו לבנות תחנה.
<מיכאל ביקסון: כי היו התנגדויות אדירות.
<מיכאל ביקסון: לא היה שום סיכוי להעביר את כל התהליך הסטטוטורי אם לא היה יוצא החוק.
<מיכאל ביקסון: החוק הזה בוטל ב-95' ואנחנו כרגע בכל מיני תהליכים של הפיכת התחנה לאיזה שהוא חלק שעומד בכל הסטנדרטים של קבלת היתרים, אישורים, תמ"אות.
<מיכאל ביקסון: התחנה הזו בהקמתה הייתה 30% של מערכת החשמל.
<מיכאל ביקסון: אני הייתי עולה חדש, הייתי עוד באולפן, אני זוכר ב-74' עלטה במדינה, ואז עם העברית, כמה שיכולתי לקרוא, היה עיתון בעברית קלה, אני כבר לא זוכר את השם שלו, היה כתוב שבגלל תחנת כוח רדינג יש את העלטה.
<מיכאל ביקסון: זה היה מתקן קריטי לחלוטין, מתקן הכי הכי, תחנה שכל הפסקה פה זה היה זעזוע של כל המערכת, אבל לאט לאט היא הפכה להיות חלק מתחנות אחרות.
<מיכאל ביקסון: המערכת התפתחה, היא עבדה על מזוט והסביבה סבלה מאוד מהפעולה הזו.
<מיכאל ביקסון: ב-2006 עברנו לסביבה של גז ומאז אנחנו שורפים גז בלבד.
<מיכאל ביקסון: אין שום ניסיון בכלל להפעיל את זה בדרך חלופית, כי ההתנגדויות גדולות מאוד.
<מיכאל ביקסון: כרגע אם אנחנו לוקחים מספרים יבשים, זה קצת יותר מ-3% מהמשק של חברת חשמל, אבל זה לא אומר שום דבר, בגלל שהיא נמצאת במקום אסטרטגי ביותר, היא נמצאת במרכז ובקיץ או בחורף במיוחד להכניס אנרגיה ללא עבודת התחנה פשוט בלתי אפשרי.
<מיכאל ביקסון: זו תופעה שקיימת גם בכל העולם, תחנות כוח פנים עירוניות הן תחנות כוח המובילות בייצור של האנרגיה.
<מיכאל ביקסון: מה יהיה הלאה?
<מיכאל ביקסון: הלאה יש לנו שני תהליכים.
<מיכאל ביקסון: תהליך אחד זה לשחרר את כל המתקנים שלא שייכים כבר לייצור של החשמל.
<מיכאל ביקסון: ואז כל החזית של הבניין שאנחנו נמצאים בו הופכת להיות חלק ונגיש לפארק נופי.
<מיכאל ביקסון: אנחנו מקבלים את כל האזור של מכלי הדלק, שהם גם לא יהיו פעילים, זה הופך להיות שצ"פ, חלק ציבורי פתוח, את הטיילת שכבר קיימת והיא חלק מהפרויקט, הטיילת חיה ומושכת המון המון אנשים, ומבחינתנו החלק האחורי של התחנה, שהוא סמוך לשדה דב, הוא מיועד ליחידות שחלוף, ליחידות חדשות.
<מיכאל ביקסון: האזור הזה הופך להיות אזור להקמה של התחנות החדשות, שתי יחידות חדשות.
<מיכאל ביקסון: עדיין לא כל כך ברור הפיגורציה, הרבה מאוד שיחות ודיונים יש לנו עם העירייה, עם המועצה, זה פרויקט מעניין.
<מיכאל ביקסון: כך עשיתי לכם בכמה דקות את כל ההיסטוריה של האתר הזה.
<עינב חשאי: מי שלא מכיר את ההיסטוריה קשה לקבל את הכול ככה.
<מיכאל ביקסון: כן, אני בדרך כלל יכול לפרט רק על קטע אחד ועל בורג אחד ועל בן אדם אחד לספר שעות.
<מיכאל ביקסון: זה ברור.
<מיכאל ביקסון: אני אשמח מאוד לעשות איתכם סיור.
<מיכאל ביקסון: אנחנו נעבור ובכל מקום אני אעצור ואני אתן כמה הסברים, אנחנו נגיע למעשה ממש לפי לוח השנה, מהתחנה הזו לתחנת רדינג ב' ומרדינג ב' נגיע לרדינג ד' ונראה את כל השינוי הטכנולוגי, את הגודל וגם את התפיסה הטכנית.
יואל רזבוזוב: בוקר טוב לכל המשתתפים בישיבה.
יואל רזבוזוב: התכנסנו לדיון היום בנושא מצוקת הדיור הציבורי לעולים, לציון יום המאבק לצמצום העוני.
יואל רזבוזוב: חברי הכנסת אילן גילאון, אורלי אבקסיס וחיים כץ יזמו את ציון יום המאבק בעוני בכנסת שבמסגרתו הוצע לקיים דיון בוועדה הזו.
יואל רזבוזוב: אנחנו מכבדים כאן את שרת העלייה והקליטה, הגב' סופה לנדבר, חברי הכנסת, חברי הוועדה חסון וליטינצקי וכל הנוכחים כאן.
יואל רזבוזוב: אנחנו מכירים את העובדה, אנחנו יודעים שישנה בעיה, לא עוצמים עיניים ואומרים שאין בעיה, אנחנו מנסים לטפל בבעיה.
יואל רזבוזוב: עושים באמת את כל מה שאפשר במסגרת התקציב ומנסים לתקצב, יש תכניות לשנה הבאה, יש תכניות גדולות בכל הרפורמה בנדל"ן ובכלל בשוק הדיור, שם יש גם דיור ציבורי, דיור סוציאלי, חלק מכל הרפורמות.
יואל רזבוזוב: עוד פעם, אנחנו מכירים את הבעיה הזאת שנים וישנם כמה פתרונות.
יואל רזבוזוב: יש גם פתרון של משרד העלייה והקליטה, לבנות ברשויות המקומיות.
יואל רזבוזוב: צריך להבין איפה זה ואיך זה מתקדם.
יואל רזבוזוב: עוד פעם, נעשים פה באמת הרבה מאמצים על ידי הממשלה הזאת לשנות את התמונה.
יואל רזבוזוב: להגיד שישנו את זה ביום אחד, כי אנחנו יודעים שיש בתור הרבה הרבה אנשים ולבנות כל כך הרבה יחידות, אני חושב, דעתי האישית, זה לא כזה פשוט, אבל אנחנו כן צריכים לסייע בצורה כזו או אחרת.
יואל רזבוזוב: אנחנו ניתן ליוזם, חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה.
אילן גילאון: תודה רבה, אדוני.
אילן גילאון: אנחנו היום במכלול מדברים על יום העוני במדינת ישראל.
אילן גילאון: ציון יום העוני הבינלאומי, המלחמה בעוני.
אילן גילאון: ברור לגמרי ולכולי עלמא שעוני הוא תוצאה של חלוקה לא הוגנת של העושר, זה מה שזה.
אילן גילאון: עוני זה לא דבר יחסי, זה דבר של חלוקה בתוך מדינה.
אילן גילאון: המרכיב הכי כבד בכלכלת משפחה, גם לפי דוח ועדת אלאלוף, הוא בעצם קורת הגג, הוא הדיור, מרכיב הדיור הוא המרכיב הכבד ביותר בכלכלה שלנו.
אילן גילאון: במשרד הקליטה ממתינים 27,000 עולים, אני אקרא לזה עולים כי הם תמיד עולים, עולים חדשים יותר או חדשים פחות, לדיור.
אילן גילאון: הבעיה המרכזית הייתה שאנחנו לא הבנו מה הם הקריטריונים, מה הוא זמן ההמתנה, האם מדובר באנשים שהם זכאים לדיור ציבורי או חלופות אחרות או פתרונות אחרים, האם מדובר בנכים רתוקים, כמה מהם ככה, כמה מהם אחרת.
אילן גילאון: אני למד על מקרה בראשון לציון של מר קוגן, שבגיל 80 אמרו לו שהוא מספר 95 בתור.
אילן גילאון: שנתיים לאחר מכן הוא הפך למספר 235 בתור.
אילן גילאון: זה מתחרה עם חברת הוט פחות או יותר, הם קצת יותר - - - מה הם הקריטריונים, מה הם הפתרונות, האם בכלל יהיו פתרונות.
אילן גילאון: והשרה, אני באמת התבשרתי ואני שמח אם זה ככה, אני לא ידעתי את זה עד עכשיו, שמשרד הקליטה בונה בעצמו דירות.
אילן גילאון: כי הבעיה החמורה ביותר, מעבר לכול, כי פה כנראה שהנתונים יתבררו ואנחנו נמצא אותם, היא שבמשרד השיכון במסגרת הדיור הציבורי כרגע קיימים עוד 58,000 דירות בלבד, מאז חודש חוק הדיור הציבורי לפני שנה וקצת נמכרו 1,500 דירות, נרכשו, מי רוצה להגיד כמה?
<קריאה: אפס.
אילן גילאון: 4 דירות, אחת לתם, אחת לרשע, אחת לזה שאינו יודע לשאול ואחת לחכם.
אילן גילאון: 4 דירות.
אילן גילאון: זאת המצוקה הכי גדולה שישנה כאן.
אילן גילאון: אז אל"ף אנחנו היינו רוצים לשמוע מהשרה מה הם הקריטריונים, האם האנשים האלה בכלל בתוך ה-27,000, יש להם איזה שהוא סיכוי להגיע לדירה?
אילן גילאון: זה דבר ראשון.
אילן גילאון: דבר שני, איך אנחנו מרימים ביחד, מול ממשלת ישראל ומשרד השיכון סיטואציה שבסופו של דבר אנשים יבינו שקורת גג זה דבר בסיסי.
אילן גילאון: אנחנו כל הזמן רצים ל-OECD ואומרים שאנחנו חלק מה-OECD, חברים, במדינת ישראל, למה ללכת רחוק?
אילן גילאון: בשנות ה-90, כשהעולים הגיעו, ובוודאי כאשר אנחנו הגענו בשנות ה-60, מדינת ישראל כאשר הייתה בעליבותה, שלא היו לה משאבים, שלא הייתה עם הטכנולוגיות ועם המשאבים של היום, דאגה שלכל אזרח תהיה קורת גג מעל הראש שלו.
אילן גילאון: בלי לשאול שאלות.
אילן גילאון: אם אנחנו היינו לוקחים את המשאבים של היום, עם האחריות של אז, היינו המדינה הכי טובה ב-OECD.
אילן גילאון: עכשיו אנחנו מאכלסים ב-OECD בכל מה ששוויוני את המקומות האחרונים, בכל מה שלא שוויוני את המקומות הראשונים.
אילן גילאון: נדמה לי שזה מה שאני רוצה להגיד.
יואל רזבוזוב: תודה לחבר הכנסת גילאון.
יואל רזבוזוב: אנחנו ניתן לשרה להגיב בסוף.
סופה לנדבר: לא, אנחנו ניתן קודם כל לחביב קצב, סמנכ"ל משרד הקלייה והקליטה.
<חביב קצב: שלום רב.
<חביב קצב: בהתמודדות עם הדיור אנחנו מתמודדים בשוטף עם כל מצוקת הדיור, אבל אנחנו בהבדל משאר ה - - -
אילן גילאון: עם מי יש לנו הכבוד?
<חביב קצב: לי קוראים חביב קצב, סמנכ"ל הדיור במשרד.
סופה לנדבר: רואים שאתה לא נמצא כאן.
אילן גילאון: לא, לא ידעתי שהוא כל כך יפה.
סופה לנדבר: כולנו מכירים אותו כבר שנים רבות.
<חביב קצב: אנחנו מתמודדים שנים עם מצוקת הדיור של העולים וברוך ה' אנחנו מצליחים.
<חביב קצב: כשאנחנו מצליחים, לא זאת אומרת שאנחנו נותנים מענה לכל בן אדם כל יום בבוקר וכל יום בצהריים לפי מה שהוא רוצה, אנחנו מצליחים בהתמודדות רבת היקפים שמאז העלייה הברוכה מחבר העמים בשנת 89' עד היום אנחנו התמודדנו בהתמודדות מאוד מאוד מורכבת וארוכה בנושא פתרונות דיור.
<חביב קצב: אבל בנוסף לכל הפתרונות, שתיכף אני אפרט אותם, בשנים האחרונות אנחנו - - -
אילן גילאון: אבל אתה יודע, מר קצב, המספר 27 פשוט לא זז.
<חביב קצב: אני אתייחס גם לזה, אדוני.
<חביב קצב: זה לא נכון.
אילן גילאון: בציבור הכללי יש 3,000 ממתינים מבין 27,000.
<חביב קצב: אם מותר לי להגיד לך, אתה לא צודק, אני אתן לך תשובה אחרת.
אילן גילאון: זה שהם ממתינים, אי אפשר להתווכח.
אילן גילאון: אולי הם לא זכאים, זה משהו אחר.
אילן גילאון: זה מה שבדיוק רצינו לברר מולכם.
סופה לנדבר: אתם נלחמתם במשך 20 שנה, כאשר בכלל לא היו פתרונות.
<חביב קצב: אני אשמח אם יינתן לי - - -
אילן גילאון: כן.
<חביב קצב: זה פשוט מפריע לי באמצע.
<חביב קצב: אני אענה על כל שאלה ברשותך.
<חביב קצב: בהתמודדות שלנו עם מצוקת הדיור לעולים בשנים האחרונות עברנו כמה שלבים קדימה, אנחנו בזכות השרה הבאנו כמה החלטות ממשלה, ולא רק הבאנו החלטות ממשלה אלא ביצענו החלטות ממשלה בנושא של פתרונות דיור לעולים.
<חביב קצב: אנחנו הבאנו החלטת ממשלה ראשונה ששרת הקליטה הביאה אותה, יצרנו 650 פתרונות דיור שהקמנו אותם יש מאין במרכזי קליטה שעמדו להימכר, לקחנו אותם והפכנו אותם לקשישים, בכפר סבא, בבאר שבע, באשקלון, בלוד, בחיפה.
<חביב קצב: הייתה החלטת ממשלה בנושא.
<חביב קצב: אחר כך, בזכותה של השרה קיבלנו שתי החלטות ממשלה שבאו ואמרו שאנחנו מפעילים בנייה לפתרונות דיור לקשישים, ביחד עם הרשויות המקומיות על קרקע חומה.
אילן גילאון: מר קצב, כמה אנשים ממתינים היום לדיור?
אילן גילאון: כמה זמן ייקח - - -
אילן גילאון: את זכות השרה אני מכיר יותר טוב מכולם כאן ויודע מה זכויותיה.
אילן גילאון: אני מציע שאנחנו נענה תשובות לשאלות, כי לעשות את הפרזנטציה, הרי הממשלה הזאת מתמחית בפרזנטציה, כולם פרזנטורים שם, עשינו, השקענו ככה וככה, ימבה כסף.
סופה לנדבר: אילן, לא עליי.
סופה לנדבר: אני פרזנטציות לא עשיתי, לא עושה ולא אעשה.
אילן גילאון: את לא.
אילן גילאון: סופה לנדבר לא פרזנט - - -
סופה לנדבר: מפני שמשרד העלייה והקליטה זו לא פרזנטציה.
סופה לנדבר: לא, אילן, אנחנו ידידים, בגלל זה אני רוצה להגיד את זה.
אילן גילאון: סופה, הנה אני אומר, אמרתי, ממשלה של פרזנטורים - - -
סופה לנדבר: אי אפשר להאשים את משרד העלייה והקליטה - - -
אילן גילאון: הנה אני לא מאשים אותך, סופה לנדבר היא לא פרזנטורית.
אילן גילאון: אתה רוצה שאני אגיד מי יש עוד שם שהם פרזנטורים?
אילן גילאון: אני פשוט רוצה תשובה.
לאון ליטינצקי: אדוני יושב ראש הוועדה, מותר לי?
אילן גילאון: הוא מנהל.
אילן גילאון: אני שאלתי שאלה, מה הקריטריונים לקבל דירה, כמה ממתינים בתור, כמה הם נכים, כמה הם ותיקים.
סופה לנדבר: אילן, קצת סבלנות.
סופה לנדבר: חיכינו רבע שעה עד שנתחיל - - -
לאון ליטינצקי: אדוני יושב ראש הוועדה, אפשר לבקש לשמוע את הנתונים שלפחות לי באופן אישי מאוד חשובים, אז אני מבקש, תן לי לשמוע, כי אולי חלק נפספס ואז נשאל שאלות מיותרות.
אילן גילאון: אה, הפרעתי.
אילן גילאון: שמעת והפרעתי לך.
לאון ליטינצקי: לא הפרעת לי, הפרעת לו.
<חביב קצב: אני אענה מהסוף.
<חביב קצב: רשימת הזכאים ירדה, היא הייתה 60,000, 55,000 ו-50,000 ל-40,000, ל-35,000 ל-30,000 והגענו היום ל-27,000.
<חביב קצב: זה נתון אחד.
<חביב קצב: אם אתה רוצה תשובות מדויקות, אז אני עונה לך תשובות מדויקות.
<חביב קצב: הנתון השני, הזכאות לדיור ציבורי ניתנת לקשישים שמתקיימים מקצבת קיום מהביטוח הלאומי פלוס השלמת הכנסה או מתקיימים מקצבת קיום של נכי המלחמה בנאצים, זה אחת, שתיים, קבוצת המשפחות החד הוריות, שלוש זה קבוצת נכים מרותקים לכיסא גלגלים, ארבע, קבוצת הנכים שאחד מבני המשפחה נכה בנכות של 75% ויותר באופן יציב, קבוע, חמש, קבוצת משפחות שאחד מבני המשפחה חולה במחלה קשה שמזכה בפתרון מיוחד, מחלות מאוד מאוד מיוחדות, לא מחלות רגילות שכיחות שניתנות לטיפול.
<חביב קצב: דרך העבודה שלנו, אנחנו יושבים בוועדת דיור, בכל ועדה יש לנו רופא, הרופא בודק את המסמכים הרפואיים שהעולה מגיש לו אותם, הוא בודק אותם ומאשר.
<חביב קצב: הדיאגנוזה הרפואית, יש לנו גם עובדת סוציאלית, אם יש צורך אנחנו מקיימים התייעצות עם עובדת סוציאלית שעושה ראיון למשפחה.
<חביב קצב: בנוסף לזה יש לנו את הרופא שעובר ואם יש צורך אותו רופא גם מדבר עם הרופא של אותו חולה, על מנת לברר את הנתונים המשלימים.
<חביב קצב: אלה בכללי הקריטריונים של הזכאות.
יואל רזבוזוב: כמה אנשים עד עכשיו - - - אם היו 60,000 אז 30,000 חיים בדיור ציבורי, לפי הנתונים?
<חביב קצב: לא חיים בדיור ציבורי.
<חביב קצב: אני לא מדבר כרגע על אלה שרכשו דירות, אדוני היושב ראש, אני מדבר על אלה שזכאים לדיור ציבורי.
<חביב קצב: אנחנו נתנו דיור ציבורי, יש לנו למעלה מ-15,000 איש במפרצי דיור, יש לנו למעלה מ-15,000 איש בדיור מוגן שמשרד השיכון בנה, יש לנו למעלה מ-7,000 איש בשכירות ארוכת טווח, כולל במרכזי קליטה שאני אמרתי, יש לנו פתרונות דיור שוטפים שאנחנו מחכים כבר בתחילת הבנייה בראשית השנה, תוצאה של מה שעשינו בהחלטת ממשלה על הפעלה מרשויות לבנייה חומה.
<חביב קצב: בינואר-פברואר אנחנו מכניסים 400 יחידות דיור הראשונות במרכז הארץ, בראשון, בכפר סבא ובקרית אונו.
<חביב קצב: אנחנו מדברים על יישובי המרכז.
<חביב קצב: עכשיו אנחנו מסיימים הליך של קול קורא של מכרז ל-3,000 יחידות דיור, זה שוב בהתאם להחלטת ממשלה.
<חביב קצב: יש לנו את התקציב לכך.
<חביב קצב: אנחנו עומדים בהליך מכרזי ושיש הצעות ויש הצעות שהולכות להתקבל ואנחנו בעזרת ה' נעמיד את הפתרונות לנושא הזה.
<חביב קצב: יש נקודה אחת שצריך להבין אותה, אני מניח שהשרה תתייחס אליה בהרחבה.
<חביב קצב: אם העולה נמצא במקום אחד ואומר 'אני רוצה פתרון אך ורק ביישוב הזה', אז יש בעיה, עולה שמוכן היום, אני יכול להצהיר בפני חברי הוועדה ובפני התקשורת ובפני כל אחד, כל בן אדם קשיש שיש לו מצוקה, אני היום יכול להעמיד לו פתרון מיידי.
<חביב קצב: אני אחראי על מה שאני אומר, אני יכול להעמיד לו פתרון, כולל, אדוני - - -
אילן גילאון: אז מדוע יש כל כך הרבה ממתינים?
יואל רזבוזוב: חביב, גם אני הופתעתי לשמוע את הנתון הזה לפני כמה חודשים, חצי שנה, שישנן דירות ריקות בקריות ובמקומות אחרים, אנשים לא הולכים.
<חביב קצב: נכון, יש לנו דירות ריקות.
<חביב קצב: יש לנו בנתיבות, יש לנו באופקים, יש לנו בשדרות - - -
סופה לנדבר: בתים על הקרקע.
יואל רזבוזוב: ואנחנו מציעים לאנשים והם פשוט אומרים לא?
<חביב קצב: אנחנו מציעים לאנשים, אותו אדם שחבר הכנסת גילאון מדבר עליו, מדובר באדם מכובד שהוא עומד על דעתו שהוא רוצה לקבל פתרון דיור אך ורק בהוסטל, בדיור מוגן בראשון.
<חביב קצב: הוא לא מוכן לקבל אפילו במקבץ בראשון, הוא לא מוכן לקבל מקבצים שהוצעו לו בלוד, המרחק בין לוד לראשון הוא לא גדול, ולא דיברתי, לא על קריות ולא על אופקים ונתיבות, שזה יותר רחוק לו מראשון.
<חביב קצב: אם הוא עומד על שלו שהוא רוצה אך ורק פתרון דיור בראשון, אז אין מה לעשות.
<חביב קצב: אנחנו מכבדים אותו, לא מענישים אותו - - -
אילן גילאון: הוא מחכה לדיור ציבורי, אדוני.
<חביב קצב: אנחנו מכבדים אותו, לא מענישים - - -
אילן גילאון: השאלה מה אתה מגדיר דיור ציבורי, הוא מחכה לדיור ציבורי.
<חביב קצב: דיור ציבורי אני מגדיר בכל פתרון שמדינת ישראל מעמידה, כולל מקבץ, כולל מרכז קליטה בשכירות ארוכת טווח, כולל בנייה בקרקע חומה, כולל דיור מוגן, כולל דירה ציבורית.
<חביב קצב: זה מאגר הפתרונות.
<חביב קצב: אנחנו לא עובדים על סוג אחד.
<חביב קצב: אנחנו יודעים, אדוני חבר הכנסת, כמה מדינת ישראל בנתה ציבורי בשנים האחרונות.
אילן גילאון: אדוני, אחרי 15 שנה מה הזכאות של האנשים האלה?
סופה לנדבר: חביב, תסביר בבקשה את הטכניקה של תור.
סופה לנדבר: קודם כל התור שקוף.
<חביב קצב: אנחנו עובדים על תור שקוף מאוד, כל אחד יודע את התור שלו, יש לו את הסיסמה שלו, הוא נכנס - - -
סופה לנדבר: וקורה שבן אדם היה מספר פחות ופתאום אחרי כמה שנים - - -
<חביב קצב: בוודאי, כי התור הוא דינמי.
<חביב קצב: מגיעים אנשים חדשים ליישוב שמתגוררים ביישוב, אחרי שעוברים שנה ביישוב הם הופכים להיות זכאים כמו תושב של אותו יישוב, יש זוגות לצערי שהופכים ליחידים, אז התור שוב מתארך, יש משפחות חד הוריות שמתחתנות, יש משפחות רגילות שמתגרשות והופכות להיות חד הוריות.
<חביב קצב: התור הוא מאוד דינמי, הוא משתנה.
<חביב קצב: אבל, שוב - - -
סופה לנדבר: אתה לא מסביר מספיק ברור, סליחה.
סופה לנדבר: אם נניח זה תור לקשישים וגיל הפנסיה, טרום פנסיה, הם לא זכאים לדיור שלנו וכאשר בן אדם יוצא לפנסיה הוא מתווסף לתור של משרד העלייה והקליטה לפי תאריך העלייה למדינת ישראל.
סופה לנדבר: בגלל זה יש מקפצה בתוך התור.
<חביב קצב: התכוונתי גם להגיד את זה.
<חביב קצב: בנוסף לזה גם הארכנו את תקופת העלייה מ-10 ל-15 שנה.
<חביב קצב: זה שהגדלנו את תקופת הזכאות לדיור מ-10 ל-15, שזה היה מאוד נכון לעשות את זה, זה גם הגדיל בוודאי.
סופה לנדבר: שזה לא מובן מאליו.
אילן גילאון: מה באמת קורה אחרי 15 שנה?
אילן גילאון: כשמסתיימות 15 השנים שהוא עולה?
<חביב קצב: כשבן אדם קשיש נמצא אצלנו בטיפול גם אחרי 15 שנה ממשיך להיות בטיפול.
<חביב קצב: לעומת זה משפחה חד הורית ומשפחה רגילה אחרי 15 שנה מפסיקה להיות בטיפול משרד הקליטה ועוברת לטיפול משרד השיכון לפי נהלי משרד השיכון.
יואל רזבוזוב: לסיכום, איך אתם מקצרים את התור הזה?
יואל רזבוזוב: לפי מה שאמרת, מבחינת התכניות.
<חביב קצב: יש לנו 1,000 יחידות דיור בהתחלת בנייה, יש לנו 3,000 יחידות כרגע שאנחנו שמים במכרז, זה 4,000 יחידות.
<חביב קצב: בנוסף לזה השוטף, הדירות המתפנות בשוטף.
יואל רזבוזוב: הן מתפנות אבל הן גם נתפסות באותו רגע.
יואל רזבוזוב: כי התור הוא דינמי, כמו שאמרתם, הוא גדל.
<חביב קצב: יש לנו כ-1,000-1,500 פתרונות בשנה, מגיעים בשוטף גם כן.
<חביב קצב: אז יש לנו מספר פתרונות - - -
יואל רזבוזוב: כמה דירות ריקות יש במקומות שאנשים לא רוצים ללכת?
יואל רזבוזוב: יש לך מספר?
<חביב קצב: יש לנו כ-100 יחידות דיור.
ישראל חסון: חביב, אני מנסה לעקוב בשקט אחרי המספרים.
ישראל חסון: תסביר לי, בבקשה, מה הפער בין הצורך לבין המלאי שיש לך ועל ציר הזמן תוך כמה זמן לפי דעתך, לפי צפי של עלייה שיש לכם, מארצות כאלה ואחרות, או בסיטואציות כאלה ואחרות, מתי הדבר הזה מתכנס, אם זה בכלל יכול להתכנס.
יואל רזבוזוב: לא, זה לא צפי של עלייה.
יואל רזבוזוב: דווקא האנשים שזקוקים לדירות האלה זה לא - - - יש עולים שעולים ומתחילים - - -
סופה לנדבר: יש אנשים שממתינים בתור.
ישראל חסון: ממתינים הוא יודע, בינתיים מגיעים אנשים ומשתנים דברים.
ישראל חסון: יש לו איזה שהוא צפי, מבין אלה שמגיעים מה מתווסף לו?
לאון ליטינצקי: שתבין, הגדרה של דיור, יש פה בלבול, עד כמה שאני מבין.
לאון ליטינצקי: קודם כל צריך להבין מה זה הגדרת דיור ציבורי, אני שמעתי מה שאמר אדון קצב ואולי כדאי שתדגיש מה זה דיור ציבורי.
לאון ליטינצקי: יש אנשים שחושבים שדיור ציבורי זה כל אחד שיש לו מצוקה כלכלית כלשהי והוא מוגדר כעולה, הוא זכאי לדיור ציבורי.
לאון ליטינצקי: ממש לא.
לאון ליטינצקי: לכן השאלה שלך היא מאוד נכונה, אבל הוא לא יכול לצפות כמה אנשים מאלה שיבואו יהיו זכאים לדיור ציבורי בלבד.
לאון ליטינצקי: זה אי אפשר לצפות כי אתה לא יכול לדעת כמה נכים יבואו, אתה לא יכול לדעת האם יבואו חד הוריות וכן הלאה.
לאון ליטינצקי: וטוב שאנחנו לא יודעים.
לאון ליטינצקי: אני מקווה שלא יבואו נכים, שיבואו בריאים כולם.
לאון ליטינצקי: אם יבואו, אז נטפל בהם.
ישראל חסון: סלח לי רגע, חביב.
ישראל חסון: לאון, אני לא רוצה לעשות לאף אחד חיים קלים.
ישראל חסון: הוא, כשהוא יושב יחד עם השרה, הם צריכים לעשות הערכה.
ישראל חסון: יש לך התפלגות כזאת שהיא פלוס מינוס, אז טעיתי ב-3%, לא אכפת לי לטעות ב-5%, אבל לא להגיד 'אני לא יכול לתכנן'.
ישראל חסון: אתה חייב לשים הנחות עבודה, מקסימום הופתעת לרעה או הופתעת לטובה, אבל אתה שם הנחות עבודה.
ישראל חסון: השאלה היא מה הפער שלנו.
<חביב קצב: אני אענה.
<חביב קצב: השאלה מאוד נכונה.
<חביב קצב: זה אחד הדברים שאנחנו מתחבטים בהם, אין ספק, איך אנחנו מצמצמים את תקופת ההמתנה.
ישראל חסון: מה הפער?
<חביב קצב: הפער הוא בין 8 ל-10 שנים, תלוי באיזה יישובים.
<חביב קצב: יש יישובים שהפער הוא חצי שנה - - -
ישראל חסון: מה הפער הכולל?
<חביב קצב: הפער הכולל, ממוצע של כ-8 שנים.
יואל רזבוזוב: אתה מדבר על פער בכמות או פער בזמן?
סופה לנדבר: אתם מדברים על פער.
סופה לנדבר: אני מקשיבה ואני אקשיב לכל אחד שהגיע, אני חושבת שבגלל שכתבתם את הכותרת 'מצוקת דיור' שיש בעיה, אבל להגיד היום, אחרי קדנציה שלי, שיש מצוקה כמו שהייתה בזמן שאני נכנסתי, זה ממש לחפש כותרת.
אילן גילאון: מי אמר את זה?
סופה לנדבר: אני אומרת.
אילן גילאון: אנחנו לא אמרנו דבר כזה, גברתי.
סופה לנדבר: לא, כתוב כאן מצוקת דיור.
סופה לנדבר: תן לי.
סופה לנדבר: אני פשוט אומרת לכם, אני נכנסתי למשרד, כמעט 50,000 איש עמדו בתור, אני המשרד היחידי שלקחתי את היוזמה לבנות, אני השגתי את התקציבים ואני אדבר על כך.
סופה לנדבר: אני היום אומרת, אם יש היום עולה חדש שנמצא במצוקה שיבוא אליי מיד, אנחנו נספק לו דירה.
סופה לנדבר: יש לנו דירות בשדרות, באופקים, בנתיבות, בקריות.
סופה לנדבר: כן, אנחנו לא מסוגלים לתת דירה בתל אביב, בראשון, בלי תור.
סופה לנדבר: לא יכולים.
סופה לנדבר: ואם מישהו יספר לי, רבותיי, שהוא עשה לפניי מה שאני עשיתי בקדנציה שלמה, אני הרמתי דגל, מה שלא עשו לפניי, אני לקחתי את הבעיה הזאת כבעיה אקוטית, בעיה רצינית ביותר, אני אמרתי, רבותיי, אותי לא צריכים ללמד מה קורה עם עולה חדש כאשר הוא עובר משכירות לשכירות.
סופה לנדבר: אני לקחתי אנשים לאכלוס, אני הלכתי איתם לבתים.
סופה לנדבר: כאשר שיפצנו את מרכזי הקליטה יחד עם ממשלת ישראל שאתה אומר שעושה הצגות.
סופה לנדבר: אני בחיים לא עושה הצגות, אני נכנסת לדירות יחד עם העולים, אני דורשת את השיפוץ - - -
אילן גילאון: השרה, זה לא היה אישי, אני ציינתי שהבעיה המרכזית שבישראל לא בונים דירות.
אילן גילאון: לא משרד הקליטה אחראי לזה.
אילן גילאון: למה כינסנו את הישיבה?
אילן גילאון: כי לא ידענו לענות לנו על שאלות כמה ומה, מי, כמה כאלה, כמה כאלה ומה הקריטריונים.
אילן גילאון: משרד הקליטה אמר שאין לו את הנתונים.
סופה לנדבר: תיתנו לי.
סופה לנדבר: אני כן מקבלת את זה אישית בגלל ש - - -
אילן גילאון: חס וחלילה.
אילן גילאון: את השרה הכי טובה, אני אומר - - -
סופה לנדבר: אילן, אם מישהו יגיד שהוא היום יכול לאכלס 27,000 איש בבת אחת, אז אני אגיד שהוא משקר.
יואל רזבוזוב: ממשלה דמיונית בארץ - - -
אילן גילאון: הוא חושב שאני - - - במשא ומתן עם ליברמן.
אילן גילאון: לא.
סופה לנדבר: תיתנו לי לסיים.
אילן גילאון: היושב ראש לא יודע איזה רקע יש לשרה.
<קריאה: - - - שומעים ויודעים לענות לה.
יואל רזבוזוב: חבר'ה, תנו לשרה לסיים.
סופה לנדבר: אם מישהו היום אומר שתוך יום אחד הוא מאכלס 27,000 איש אז הוא אומר שטויות, הוא משקר וגם עושה עוול לעולים.
סופה לנדבר: כן, יש לי פתרונות בנייה וכן יש לי פתרונות במשרד העלייה והקליטה וכן נלחמתי וכן השגנו וכן ממשלת ישראל, בזמן שאני עושה את הדברים האלה, לקחה על עצמה מה שלא עשו לפנינו.
סופה לנדבר: 20 שנה במדינת ישראל לא בנו דיור ציבורי, 20 שנה לא בנו כאן.
סופה לנדבר: אז אחרי מה שאנחנו עושים והמאמצים הגדולים אני כן מצפה ממך למשהו ואני אגיד מה אני מצפה.
סופה לנדבר: אנחנו בקדנציה הקודמת תוך 4 שנים נתנו 15,000 פתרונות דיור.
סופה לנדבר: כך, חביב, או לא?
סופה לנדבר: אנחנו לקחנו את העולים יד ביד, ולי לא צריך לספר, אני הייתי בעפולה ואני הייתי במרכז ובכל מקום ואני היום אומרת לעולים, אני נפגשתי לפני כמה ימים במקרה עם עולה ברחוב שפשוט התנפל עליי.
סופה לנדבר: בן אדם בגיל 74, בראשון לציון, והוא אומר 'סופה, אין לי כסף לשלם עבור שכירות' ואני מבינה את זה.
סופה לנדבר: אמרתי, 'יש לי דירות, לא במרכז והתור שלך 300 ומשהו, לא יכולה להגיד לך כמה אתה צריך להמתין לדירה הזאת', לקחתי אותו למשרד העלייה והקליטה ואמרתי 'יש פתרון בבאר שבע ויש בית על הקרקע בנתיבות ובאופקים', אתמול הוא התקשר אליי ובכה, לקח בית על הקרקע בנתיבות.
סופה לנדבר: מישהו יכול להגיד ששר האוצר ייתן כסף לבנות בתל אביב ובראשון ובכל מקום?
<חביב קצב: בכה מהתרגשות.
סופה לנדבר: אנחנו יצאנו במבצע של 4,000 יחידות דיור.
סופה לנדבר: אנחנו כן המשרד היחידי שבונה.
סופה לנדבר: אנחנו פנינו לעיריות ועל קרקע חומה, בגלל שהקרקע הזאת יכולה להיות מיידית, פנינו לרשויות, פנינו במרכז המדינה, לא בפריפריה, בתל אביב, אני אישית הרמתי טלפונית לכל ראשי העיר, בנתניה, בתל אביב, בירושלים.
סופה לנדבר: אתה יודע, גם בנתניה, אני לא רוצה להגיד - - -
יואל רזבוזוב: עד נתניה.
סופה לנדבר: עד נתניה.
סופה לנדבר: אני כן רוצה שיבנו בחולון ואני כן רוצה שיבנו בתל אביב ואני כן רוצה שיבנו באשדוד, אבל ראש העיר צריך לקחת יוזמה ואני היום מבקשת ממך קודם כל להעביר לעולים את הטלפון של הלשכה שלי, שלי, לא של אף אחד, שלי, אנחנו נרים טלפון, אנחנו נאכלס את הדירות.
סופה לנדבר: גם בצפון וגם בדרום יש לנו דירות.
סופה לנדבר: מי שנמצא במצוקה, אין לו כסף לשלם, לא יכול להמתין עד סיום הבנייה של 4,000 יחידות דיור, אני מבקשת, לא להיות באשליות, רבותיי, במדינת ישראל 20 שנה לא בנו.
אילן גילאון: משרד הקליטה בונה 4,000 יחידות.
סופה לנדבר: אנחנו אישרנו תקציב ל-4,000 יחידות דיור על קרקע חומה, רק מה שקורה, קרקע חומה שייכת לעיריות ואנחנו לא יודעים מה שקורה - - -
אילן גילאון: שר השיכון יודע?
ישראל חסון: סופה, באיזה ערים?
ישראל חסון: איפה אתם בונים את ה-4,000?
סופה לנדבר: לא אנחנו בונים, העיריות.
סופה לנדבר: החברה הכלכלית של העירייה צריכה לקבל - - -
<קריאה: למה העיריות?
יואל רזבוזוב: שנייה, בואו תנו לשרה לסיים.
יואל רזבוזוב: מגיע נציג משרד האוצר.
סופה לנדבר: אנחנו השגנו את התקציב ל-4,000 יחידות דיור, אנחנו פנינו לעיריות בקול קורא.
סופה לנדבר: בשלב הראשון זה היה באשדוד, בחיפה, בבת ים, בראשון לציון, קרית אונו, כפר סבא.
סופה לנדבר: בקרית אונו, תל אביב וכפר סבא זה עמיגור היתר זה חברה - - -
אילן גילאון: זה מקבצי דיור או דירות?
סופה לנדבר: זה מקבצי דיור.
יואל רזבוזוב: כשאתם פונים לעירייה העירייה רק צריכה לתת קרקע, כל השאר עליכם?
סופה לנדבר: העירייה צריכה לקחת את היוזמה, בקול קורא כתוב הכול ברור.
יואל רזבוזוב: לא, אני רוצה להבין.
אילן גילאון: אתם מתוקצבים לזה, יש לכם תקציב לזה?
יואל רזבוזוב: אני אעזור לכם לדחוף, השאלה מה העירייה צריכה.
סופה לנדבר: העירייה מקבלת מאיתנו - - - חביב, תסביר.
יואל רזבוזוב: מה העירייה מקבלת?
יואל רזבוזוב: העירייה נותנת רק קרקע ואתם בונים והכול עליכם?
יואל רזבוזוב: או שהעירייה צריכה לתת כסף?
<חביב קצב: העירייה היא שבונה.
<חביב קצב: היא חותמת איתנו על חוזה ל-20 שנה, אנחנו משתתפים עבור כל יחידת דיור ב-110,000 שקל כמענק.
יואל רזבוזוב: בסוף לעירייה יש עלויות או אין עלויות?