GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חביב קצב: זה בסדר.
אברהם נגוסה: אתה מקבל את זה?
<חביב קצב: זה מקובל עלי.
<חביב קצב: יותר מזה, בדרך כלל אנחנו מקבלים יותר מ-75%, כי אין ותיקים.
<חביב קצב: אז באכלוס אנחנו מקבלים יותר.
<חביב קצב: זה האכלוס הראשוני.
<חביב קצב: כשאנחנו מתחילים לאכלס בניין, אנחנו נותנים 75% לעולים, 25% לוותיקים.
<חביב קצב: זה נכון, כך צריך להיות.
<חביב קצב: אבל בדרך כלל אנחנו עובדים על 85%-80%.
<חביב קצב: לפעמים היו מקרים שהגענו ל-90% עולים, כי אין ותיקים באותו מקום לאותו הדיור המוגן.
<חביב קצב: אחר כך, באכלוס השוטף, אנחנו עובדים בחלוקה שווה, דירה לוותיק מול דירה לעולה.
<חביב קצב: אני מדבר על דיור מוגן.
<חביב קצב: אני חושב שזה בסדר.
<חביב קצב: אני חושב שזה הגון.
<חביב קצב: הבעיה שלנו, שאין מספיק פתרונות דיור, הן לנו והן למשרד השיכון.
<חביב קצב: זאת הנקודה שאנחנו צריכים להגדיל אותה.
<חביב קצב: באמצעות הדברים החדשים שעשינו בשנים האחרונות, וציינו אותם השר אלקין והשרה לשעבר, הנושא של בנייה על קרקע חומה, זה עוד פתרון שאנחנו הגינו, יזמנו אותו, הבאנו להחלטת ממשלה, הובלנו אותו והתחלנו לבצע ולבנות.
<חביב קצב: השנה אכלסנו כבר 71 דירות בקריית-אונו, ב"עמיגור".
<חביב קצב: עוד 101 יחידות דיור בדרך בכפר-סבא.
<חביב קצב: אני מניח שתוך 5-4 חודשים זה יהיה.
סופה לנדבר: יובל, מה קרה?
סופה לנדבר: דיברנו על סוף הקיץ.
<יובל פרנקל: אמרתי לו שאני מפחד, זה יהיה קודם.
<רן מלמד: טוב, זה "עמיגור".
סופה לנדבר: הם עובדים יפה מאוד.
סופה לנדבר: הלוואי שכולם יעבדו כמו שעובדים ב"עמיגור".
<חביב קצב: 200 יחידות דיור כרגע בשלבי אכלוס בראשון-לציון.
<חביב קצב: אנחנו מתחילים לראות את העבודה.
<חביב קצב: בנושא הזכאויות, קל מאוד להגיד שהקריטריונים של משרד השיכון יותר קפדניים מהקריטריונים של משרד הקליטה.
<חביב קצב: צריך להכיר בעובדה בסיסית אחת, משרד השיכון אומר:
<חביב קצב: אני נותן זכאות למשפחה עם שלושה ילדים לפחות.
<חביב קצב: אם אני בא לעולים ואני אומר שזכאות עם שלושה ילדים לפחות, אז לפחות 80% מהעולים לא עונים על הקריטריונים.
<חביב קצב: כי 80% מהם זה עד שני ילדים.
<חביב קצב: זאת הנקודה הבסיסית.
<חביב קצב: צריך להכיר בעובדה אחת, אי-אפשר כל הזמן להמשיך ולהגיד את המשפט הזה: משרד השיכון יותר קפדן ומשרד הקליטה יותר לארג'.
<חביב קצב: משרד הקליטה לא יותר לארג', משרד הקליטה לא נותן זכאות למשפחה של שני בני זוג רגילים אם אין מחלה קשה, אם אין נכות יציבה של 75%, בניגוד לגמרי לכם, רותי.
<חביב קצב: משרד הקליטה לא קונה דירות נ"ר למשפחות ברוכות ילדים, מה שאתם עושים.
<חביב קצב: אנחנו מאוד קפדניים.
<חביב קצב: אנחנו המשרד הכי קפדן בנושא של זכאות, ואנחנו מתייחסים לאוכלוסייה שלנו, אוכלוסיית העולים.
<חביב קצב: אם אוכלוסיית העולים ברובה, כ-80%, עומדת עד שני ילדים, ואתה אומר שזכאי רק עד שלושה ילדים, משמעותו שפתרת את הבעיה, אין בעיה.
אברהם נגוסה: תלוי אם אפשר לשנות את הקריטריון של משרד הבינוי.
<חביב קצב: זה שלהם.
<חביב קצב: הם יכולים לשנות.
סופה לנדבר: משרד העלייה והקליטה לא צריך את הקריטריונים שלהם.
סופה לנדבר: זה לא אותו דבר.
אברהם נגוסה: האם מדובר בחקיקה או המשרד יכול לשנות?
<רות מנע: אלה נהלים.
<חביב קצב: אנחנו עובדים על-פי החלטות ממשלה.
<חביב קצב: החלטת הזכאות של משרד הקליטה נקבעה על-ידי ממשלה.
<חביב קצב: כל מה שאנחנו עושים, אנחנו עושים בהתאם להחלטות ממשלה.
<חביב קצב: יש לנו החלטת ממשלה ברורה ביותר, שקבעה מה הזכאות, למי מהעולים אנחנו נותנים דיור, למי אנחנו לא נותנים דיור.
<חביב קצב: נקודה שנייה חשובה מאוד, בקריטריונים של זכאות לקשישים אנחנו ומשרד הבינוי והשיכון עם אותם קריטריונים.
<חביב קצב: הזכאות שאנחנו נותנים לקשישים מתייחסת לקצבת זקנה עם השלמת הכנסה, חסר דירה, מנהל משק בית עצמאי.
<חביב קצב: אלה אותם הדברים.
<חביב קצב: אם אנחנו מדברים על 27,000 ממתינים אצלנו כרגע, ואנחנו מדברים על 20,000 מתוכם קשישים, אז לכאורה הרוב המכריע של המועמדים שלנו לדיור ציבורי הם בקריטריונים שווים לקריטריונים של משרד הבינוי והשיכון.
טלי פלוסקוב: מתוך ה-3,000 שלכם כמה קשישים?
<רות מנע: 500.
<רות מנע: אבל גם החלוקה של בית גיל זהב היא בהתאם.
סופה לנדבר: אבל פה צריכים לקחת בחשבון שכאשר אתה מאכלס בבניין או בדיור מוגן עולים שדוברים רק רוסית ולא מבינים עברית, ואתה מכניס לשם ותיקי מדינה, אתה עושה עוול גם לקבוצה הזאת וגם לקבוצה הזאת, כי אין קשר בין האנשים.
<חביב קצב: אני מסכים אתך, אבל מה עושים?
<חביב קצב: אין לנו דרך אחרת לעשות.
<חביב קצב: מה אנחנו יכולים לעשות?
סופה לנדבר: אנחנו צריכים להגיד שוותיקי המדינה לא תמיד מסכימים להיכנס לבניין שהם לא מבינים את השפה.
<חביב קצב: לכן אמרתי שאחוז קבלת הדירות בדיור המוגן אצלנו לעולים הוא יותר גדול לפעמים מ-75%.
<רות מנע: נכון.
<חביב קצב: אני רוצה להגיד משהו בנושא של סיוע בשכר דירה.
<חביב קצב: יש משהו שהוא לא בסדר, ואני טוען את זה כל הזמן.
<חביב קצב: אם משפחת ותיקים ממתינה לדיור ציבורי, זכאית לסכום של בין 2,500 ל-3,000 שקלים סיוע בשכר דירה, ומשפחת עולים זכאית ל-1,250 שקל, זו אותה משפחה.
<חביב קצב: באותו הרגע שמשרד הקליטה קבע שמשפחה זכאית לדיור ציבורי, משרד הקליטה עבד לפי החלטת ממשלה, משרד הבינוי והשיכון עובד גם הוא לפי החלטות ממשלה באופן מבוקר, כמונו בדיוק.
<חביב קצב: גם הוא וגם אנחנו משרדים מבוקרים.
<חביב קצב: באותו רגע שמשרד השיכון קבע 3,000 שקל ואנחנו נותנים 1,250 שקל, זה לא נכון.
טלי פלוסקוב: מי קבע את הסכומים האלה?
<חביב קצב: זו החלטת ממשלה שהתקבלה בשנת 2011, במסגרת החלטות ועדת טרכטנברג.
<חביב קצב: זה עיוות שצריך לתקן אותו.
<חביב קצב: קיימנו משא-ומתן עם נציגי אגף תקציבים, יש לנו אפילו הסכם חתום עם אריאל שאנחנו ננסה לממש אותו בצורה מדורגת, 1,250, 1,500, 1,700, 2,200.
<חביב קצב: אשמח מאוד שנגיע לפתרון הזה.
<חביב קצב: אנחנו יכולים להמשיך להתווכח.
<חביב קצב: אבל צריך להבין, אדוני היושב-ראש, החלוקה בין 35% ל-50% היא חשובה, כל דירה חשובה, כל אדם הוא עולם ומלואו.
<חביב קצב: אבל בגדול אנחנו נמצאים במצוקה גדולה מאוד בנושא של פתרונות לדיור הציבורי.
<חביב קצב: אנחנו צריכים לשאוף להגדיל את המאגר של פתרונות דיור ציבורי.
<חביב קצב: צדקה השרה לשעבר שנגעה בנקודה המרכזית, שכמו שמשרד הבינוי והשיכון רוכש לזכאים שלו דירות בשוק החופשי, אותו הדבר צריך לעשות לעולים החדשים.
<חביב קצב: זה תחילת הפתרון.
<חביב קצב: זה תחילת נקודת השוויון, ואנחנו צריכים להגיע לזה.
אברהם נגוסה: הגברת ליאורה סטלנולי תציג את המצב שלה.
<ליאורה סטלנולי: אנחנו במדינה משפחה חדשה, רק חמש שנים.
<ליאורה סטלנולי: יש לי בן, שיחיה עד 120, שהוא במצב קשה מאוד.
<ליאורה סטלנולי: יש לו 170% נכות.
<ליאורה סטלנולי: הוא לא מסוגל לעשות בעצמו שום דבר.
<ליאורה סטלנולי: אני צריכה לתת לו אוכל, בלילה לקום להפוך אותו, להחליף בלילה טיטולים.
<ליאורה סטלנולי: היה מצב שהייתי במשרד הקליטה לברר לגבי דירות, כי יש לנו זכאות לדירת נ"ר בשבילו.
<ליאורה סטלנולי: כי בכל הוועדות שעברנו אין פתרון למקלחת בשבילו, שהוא יוכל להתרחץ.
<ליאורה סטלנולי: כי אין לו איזון, הוא לא מסוגל לשבת בעצמו בכיסא.
<ליאורה סטלנולי: כשהוא מרגיש את הקיר, הוא מכה את עצמו בקיר, כי הוא לא מבין.
<ליאורה סטלנולי: עכשיו יש רק פתרון אחד, להרכיב ציוד בדירה כדי שהוא יוכל להתרחץ.
<ליאורה סטלנולי: זה דבר שהוא חייב לקבל כל יום.
<ליאורה סטלנולי: זה לא משהו יוצא דופן.
<ליאורה סטלנולי: הייתי במשרד הקליטה ושאלתי איך אנחנו מתקדמים.
<ליאורה סטלנולי: המטפלת שלנו היא ילנה מטלוק, וכשהייתי שם היא לא הייתה במקום והייתה פקידה צעירה ושאלה באיזה נושא באתי.
<ליאורה סטלנולי: הסברתי שבאתי לשאול מה קורה עם דירה.
<ליאורה סטלנולי: היא בדקה במחשב ואמרה: את סירבת לקבל דירה של שלושה חדרים בסנהדריה, מה עוד את רוצה?
<ליאורה סטלנולי: אני לא שמעתי על זה.
<ליאורה סטלנולי: על איזה דירה מדובר?
<ליאורה סטלנולי: במשך שנה לא היה דבר, ועכשיו באתי לילנה מטלוק לשאול אותה.
<ליאורה סטלנולי: הפקידה קראה לי "דתייה ומשקרת".
<ליאורה סטלנולי: היא אומרת שהיא התקשרה אלי להגיד לי שיש דירה, ואני סירבתי.
<ליאורה סטלנולי: הייתי בשוק.
<ליאורה סטלנולי: מאז כמה פעמים ניסיתי ליצור אתה קשר, לשאול שאלות, ויום לפני הפגישה הם ביטלו.
<ליאורה סטלנולי: בחול המועד פסח היא קבעה לי תור, ואמרתי לה שבפסח לא עובדים.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להבין.
טלי פלוסקוב: הם אומרים שהם הציעו לך דירה וסירבת, ואת אומרת שלא פנו אלייך?
טלי פלוסקוב: את לא יודעת על מה מדובר?
<ליאורה סטלנולי: בכלל לא.
<ליאורה סטלנולי: יש לנו בעיה, בזמן האחרון הילד גדל, וזה ממש נס.
<ליאורה סטלנולי: במחלה שלו ילדים לא גדלים.
<ליאורה סטלנולי: אני לוקחת אותו בידיים לאמבטיה, ואף אחד לא רוצה לקבל את האחריות אפילו מבחינה כספית.
<ליאורה סטלנולי: לא מדברים על כסף, מדברים על מכשירים.
<ליאורה סטלנולי: מנוף להרים אותו לאמבטיה.
<ליאורה סטלנולי: ואת זה עושים רק בדירה פרטית, לא בדירה שכורה.
<ליאורה סטלנולי: אם היו עושים את זה בדירה שכורה לא היו לי שאלות.
<יונה קדוש: אני מייצגת אותה.
<יונה קדוש: אני מלשכת הרווחה של לשכת צפון ירושלים.
<יונה קדוש: היא הגיעה אלי במצב של התמוטטות, שסוגרים לה דלתות.
<יונה קדוש: אצלנו טיפלנו בה בסבלנות.
<יונה קדוש: היא הייתה גם בוועדת קליטה אצל סופה ודיברו אתה ואמרו שיעזרו לה, וכלום לא נעשה.
<יונה קדוש: קשה לה להרים את הילד, ובשכירות אף אחד לא מרשה לה.
<חביב קצב: גברתי, כן ניסו לעזור לך.
<חביב קצב: אולגה תציג את הדברים.
<יונה קדוש: היא לא קיבלה שום תשובה.
<יונה קדוש: מי שעונה לנו זה רות מנע, כל פעם פונים והיא משיבה מאוד יפה.
<יונה קדוש: אני רוצה להודות לך בפורום הזה, רותי.
<יונה קדוש: אני מייצגת את כל נושא שינוי המדיניות בדיור הציבורי של כל לשכות ירושלים צפון – רמות, רמת אשכול, נווה יעקב, פסגת זאב, גבעה צרפתית, שמואל הנביא.
<יונה קדוש: כל מי שאני מפנה, רותי עונה בצורה מאוד נאותה ומכובדת.
<יונה קדוש: משרד הקליטה אף פעם לא ענו אלא טרקו את הדלת בפרצוף.
<יונה קדוש: אני מצטערת להגיד לכם.
אברהם נגוסה: גברת אולגה דדון, ממונה דיור ארצי במשרד העלייה והקליטה, בבקשה.
<אולגה דדון: לטענת הגברת, המשרד לא הציע לה אף פתרון.
<אולגה דדון: אין לי פה איך להוכיח אלא להוציא פלט מהמחשב עם כל ההצעות של הדירות שהציעו לה, ולא דירה אחת.
<ליאורה סטלנולי: הציעו 35 מ"ר.
<ליאורה סטלנולי: עם כל הציוד.
<אולגה דדון: כרגע אין לי הנתונים, אני אגיש לוועדה את כל הדירות שהוצגו.
אברהם נגוסה: את אומרת שהציעו לך דירה קטנה יותר?
<ליאורה סטלנולי: כן.
<ליאורה סטלנולי: חדר וחצי.
<אולגה דדון: אבל לפני כמה דקות נאמר שלא הציעו שום דבר.
<ליאורה סטלנולי: הציעו חדר וחצי.
אברהם נגוסה: כמה חדרים יש לך עכשיו?
<ליאורה סטלנולי: שלושה.
טלי פלוסקוב: אז כן הציעו לך משהו.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להבין מי אומר פה אמת.
<ליאורה סטלנולי: הציעו.
טלי פלוסקוב: שאלתי אותך עכשיו ואמרת שלא הציעו שום דבר.
<ליאורה סטלנולי: לא אמרתי שלא הציעו.
<ליאורה סטלנולי: יש לו ציוד שכולל מיטה חשמלית, מנוף, שני כיסאות.
<אולגה דדון: אני רוצה להתייחס בבקשה.
<אולגה דדון: הגברת נמצאה זכאית לרכישת דירת נ"ר.
<אולגה דדון: כמה סיוע בשכר דירה את מקבלת היום לחודש?
<ליאורה סטלנולי: 3,000 שקלים.
<אולגה דדון: סיוע בשכר דירה.
<ליאורה סטלנולי: זאת לא הנקודה.
<אולגה דדון: זה כן הנקודה.
<ליאורה סטלנולי: לא.
<ליאורה סטלנולי: אנחנו צריכים ציוד לאמבטיה.
<אולגה דדון: אני רוצה שהוועדה תקבל תמונה כללית.
<אולגה דדון: כמה שכר דירה את משלמת?
<ליאורה סטלנולי: אנחנו צריכים ציוד לצורך רחצה, לא סיוע לשכר דירה.
<אולגה דדון: אבל ציוד זה לא משרד הקליטה.
<אולגה דדון: כמה את משלמת שכר דירה?
<ליאורה סטלנולי: 3,500 שקלים.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת 3,000 את מקבלת ו-3,500 את משלמת.
טלי פלוסקוב: את במצב לא רע בכלל.
טלי פלוסקוב: אבל אני הבנתי גם את המצוקה שלה, כי היא לא יכולה להעביר את הציוד שהיא מדברת עליו כל פעם מדירה לדירה, היא רוצה כבר לקבל דירה קבועה ושם לסדר את המצב לילד.
<אולגה דדון: היא קיבלה מאתנו מספר פתרונות דיור.
<אולגה דדון: אני בהחלט יכולה להגיש לוועדה את הנתונים, אין לי אותם פה כרגע.
<אולגה דדון: עשינו את המרב.
<אולגה דדון: גם הצענו לה דירות, גם הגדלנו לה סיוע בשכר דירה.
טלי פלוסקוב: אז מה לא התאים לך?
סופה לנדבר: את רוצה דירה בירושלים, באזור מסוים, נכון?
סופה לנדבר: משרד העלייה והקליטה הציעה לך.
אברהם נגוסה: גברת דדון, היא טוענת שהדירה שאתם הצעתם לה היא דירה קטנה.
אברהם נגוסה: חדר וחצי.
<אולגה דדון: זאת לא דירה אחת.
<אולגה דדון: אני צריכה לבדוק את זה, אני לא בטוחה שזה נכון.
טלי פלוסקוב: יש בכלל דירות בירושלים?
יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים על סיוע של 3,000 שקלים.
יואל רזבוזוב: במחיר הזה אפשר לשכור גם דירה של ארבעה חדרים בחלק מהמקומות.
טלי פלוסקוב: המצב של הדיור בירושלים הוא קשה ביותר.
יואל רזבוזוב: המצב קשה, צריך ציוד וכו'.
יואל רזבוזוב: אני לא חושב שזה רלוונטי לוועדה הזאת, לדיון עכשיו.
יואל רזבוזוב: אפשר לחשוב איך לעזור.
סופה לנדבר: זה מקרה מאוד קשה, אבל משרד העלייה והקליטה צריכים להיות הגונים.
סופה לנדבר: בירושלים אין דירות.
<ליאורה סטלנולי: אני צריכה ציוד לאמבטיה.
טלי פלוסקוב: אבל לא מדברים על ציוד כרגע.
<ליאורה סטלנולי: אבל לא שמים בדירה פרטית.
אברהם נגוסה: בעניין הציוד אנחנו נבדוק אם זה נוגע באחריות של משרד הקליטה או במשרד אחר.
אברהם נגוסה: אנחנו ננסה לעזור לך להגיע למשרד הרלוונטי בעניין הזה.
<אולגה דדון: אם הגברת תמשיך להתעקש לקבל דירה בירושלים, יהיה לנו מאוד מאוד קשה לעזור לה.
<אולגה דדון: המצב של דיור בירושלים קשה ביותר.
טלי פלוסקוב: למה את מתעקשת רק על ירושלים?
<ליאורה סטלנולי: אנחנו גרנו שנתיים בחיפה, ועברנו כי לילד התחילה אסטמה.