GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק הרצוג: אנשים משרתים ועושים והם אזרחים שווים לכל דבר ועניין והגיע הזמן שנשתחרר מהתופעות הפסולות והאיומות שאנחנו רואים סביבנו.
יצחק הרצוג: מכאן תצא תורה, מן הוועדה הזו.
יצחק הרצוג: אני מקווה שהדיונים יהיו פוריים ומעשיים ושביחד נבוא גם עם פתרונות.
יצחק הרצוג: אני מסכים עם רועי פולקמן, לא צריך עוד שולחנות של ועדות שרים ואני לא יודע מה.
יצחק הרצוג: צריך פשוט כלים, והכלים קיימים ולא צריך לבזבז יותר מדי זמן.
יצחק הרצוג: אני אומר לידידי אברהם נגוסה, דע לך שאני לא חושב שאתה תראה תוצאה מן הוועדות הללו של השרים.
יצחק הרצוג: אתה צריך לתבוע מעשים פרקטיים מול העיניים, רק זה יהיה המבחן.
יצחק הרצוג: אני מתנצל שהיות והצטרפתי רק אמש לוועדה ובינתיים בגלל תפקידי נקבעו לי דברים נוספים לא אוכל להישאר להמשך הדיון אבל אני מבטיח להיות שותף לכל המהלכים.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת לשעבר שמעון סלומון, בבקשה.
<שמעון סלומון: תודה רבה.
<שמעון סלומון: קודם כול נתחיל מזה שבאמת יש כאן פריצת דרך.
<שמעון סלומון: אני רוצה לאחל לך הצלחה ענקית כי מעבר להיותך עולה ותיק שמכיר את כל הסוגיה, אתה גם פורץ דרך.
<שמעון סלומון: אנחנו לרשותך.
<שמעון סלומון: כפי שאתה רואה, אנחנו פה, נעזור כל אחד היכן שהוא יכול, נהיה חיילים ומגויסים ונשפיע היכן שצריך להשפיע.
<שמעון סלומון: כפי שאמרו קודם, כמובן שהפתרונות הם לטווח הארוך ולטווח הקצר, כפי שכולנו מדקלמים ואומרים.
<שמעון סלומון: החינוך הוא כמובן הבסיס כי לא חשוב אם זה חברי כנסת ושרים, הדבר האופטימלי אמור להיות שינוי בחברה הישראלית בכללה כבני אדם.
<שמעון סלומון: כשאנחנו מדברים על מוסדות זה בני אדם בסופו של דבר, בסוף זה בני אדם וצריך לראות באמצעות חינוך איך אנחנו משקיעים.
<שמעון סלומון: אני "נאה דורש, נאה מקיים", אני הולך להיות מנכ"ל כפר סילבר, לחנך ילדים, יותר מ-800 ילדים, לקחת את מה שאני אומר במילים ולהפוך אותו למעשים.
<שמעון סלומון: יש שם אמנם רק 40 תלמידים יוצאי אתיופיה, אבל כפי שאנחנו אומרים, אמנם הבעיה נמצאת אצלנו אבל את מי שצריך לחנך זה לא אותנו.
<שמעון סלומון: מי שחולה, מי שמתנהג בצורה גזענית, מי שמסתכל בצורה של סטיגמות – זה מחלה מסוימת, והמחלה לא נעוצה אצלנו.
<שמעון סלומון: אנחנו אנשים בריאים.
<שמעון סלומון: להיפך, אנחנו המראה של החברה, אנחנו כמו צילום רנטגן בבית-חולים שמראה לך את הגוף, אם אתה חולה או בריא.
<שמעון סלומון: אנחנו ממלאים תפקיד חשוב מאוד אבל אנחנו לא צריכים לסבול בגלל זה.
<שמעון סלומון: לכן אנחנו צריכים באמת להמשיך בכוח, לא כמסכנים, בצורה מאוד-מאוד חזקה, להראות את החוליים שיש בחברה בכדי שבסופו של דבר הטיפול האמיתי – זה לא אם חברי הכנסת מתחלפים או לא, אלא איך החברה הישראלית במקומות הנכונים משרישה את השוויון ואיך אנחנו נהיה כחברה בריאים יותר, פחות חולים.
<שמעון סלומון: כך צריך לראות את זה.
<שמעון סלומון: יש ועדת שרים.
<שמעון סלומון: יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת נגוסה גם ציין את זה.
<שמעון סלומון: אנחנו יושבים גם שם, עם חברתי פנינה תמנו-שטה, יושבים ושומעים.
<שמעון סלומון: הציפייה שלי – אני כבר 35 שנים בארץ – שמשם תרד התורה, לא רק בתקציבים אלא להוריד את זה כלפי מטה, להשריש שזאת מחלה שצריך להוקיע אותה ולא רק לדבר ואחר-כך למנות עוד ועדה.
<שמעון סלומון: חשוב להשריש את זה למטה.
<שמעון סלומון: עצה לי אליך, אדוני יושב-ראש הוועדה.
<שמעון סלומון: צריך לעבור פאזה, מדרישת תוכניות לדרישת תוצאות.
<שמעון סלומון: אני יכול להביא פה כמה דוגמאות, אם זה בצבא ואם זה בכמה דברים שעשינו, שירדנו ממש באחוזים, שראינו הישגים כאשר דרשנו בכל חודשיים תוצאות.
<שמעון סלומון: אנחנו צריכים להיות ועדה בודקת ומבקרת בצד, לדרוש תוצאות, כי תוכניות יש למכביר.
<שמעון סלומון: דיברתם על "הדרך החדשה".
<שמעון סלומון: אני התנגדתי לה מן היום הראשון, התנגדתי מפני שאמרתי: לא צריך לחקור אותנו כל פעם מחדש.
<שמעון סלומון: אנחנו כבר 35 שנים פה וכולם מכירים אותנו.
<שמעון סלומון: יחד עם זאת, אחרי שקמה "הדרך החדשה", ואהוד פראוור יושב כאן- - -
<מברטו מששה: פוירשטיין – זה לא גזענות?
פנינה תמנו: זה לא תוכנית של "הדרך החדשה".
פנינה תמנו: אבל תיכף נגיע.
אברהם נגוסה: אני מבקש מן הדוברים לקצר ואני מבקש מן המשתתפים האחרים לתת לאנשים לסיים את דבריהם.
<שמעון סלומון: רק להשלים.
<שמעון סלומון: אבל אמרתי גם אחר-כך, כש"הדרך החדשה" קמה והחלה לפעול: היום כבר נעשתה עבודה מקצועית ויסודית, עם קבוצות עבודה, היום צריך ליישם כי נעשתה באמת עבודה טובה ולא צריך לזרוק אותה לפח.
<שמעון סלומון: דבר אחרון, הבעיה שלנו בנושא הגזענות.
<שמעון סלומון: יש חוקים, יש כתבים על זה.
<שמעון סלומון: הבעיה שלנו היא בענישה.
<שמעון סלומון: בתי-המשפט מקלים בעונש.
<שמעון סלומון: זה לא שאני צמא דם אלא יש משמעות, מסר בענישה.
<שמעון סלומון: כל פעם אני מביא את הדוגמה של ה-NBA, כשסטרלינג עשה את מה שעשה, באותו יום – לא שרים, לא חברי כנסת, לא כלום – הקומישינר סילק אותו.
<שמעון סלומון: זאת אמירה חדה וברורה.
<שמעון סלומון: גם פה אנחנו צריכים כל פעם לדרוש את החמרת הענישה בבתי-המשפט.
<שמעון סלומון: המשטרה באמת עושה עבודה טובה, היום יש עבודה שהם מגישים ואני מקווה מאוד שזה יתקדם ויש לי אמונה שזה יעבוד כפי שאנחנו חושבים.
<שמעון סלומון: נעשית עבודה, כבר התחילו לעבוד.
<שמעון סלומון: אבל אם בית-המשפט לא ישלים אז לא עשינו כלום, כי כאשר מביאים אשם ומטילים עליו עונש סתמי, שלא נותן כלום, אז המצב נשאר כפי שהוא.
<יאסו זללו: אתה עוסק בתופעות הלוואי.
<יאסו זללו: המקור הוא רבנות ישראל, משם זה מתחיל.
אברהם נגוסה: חברת הכנסת לשעבר פנינה תמנו-שטה, בבקשה.
פנינה תמנו: ראשית, אני רוצה לפתוח בברכות.
פנינה תמנו: אמרתי לך את זה גם בטלפון.
פנינה תמנו: אני חושבת שזה צעד חשוב, נכון, שיש לנו סוף-סוף בן הקהילה שהוא יושב-ראש ועדה בכנסת, ועוד נכון הוא אם גם הכנסת תלמד לשבור תקרות זכוכית, וכך גם מקבלי ההחלטות שצריכים לעשות זאת.
פנינה תמנו: חשוב לי להגיד דבר אחד.
פנינה תמנו: יש כאן מעין צביעות ,מהסיבה הפשוטה.
פנינה תמנו: אנחנו מדברים כבר חודש שיש דברים מיידיים, כפי שאמרה חברת הכנסת רויטל סויד, שאפשר לתקן אותם.
פנינה תמנו: אקרא אותם.
פנינה תמנו: בשולחן שר הבריאות ממתינות הנחיות חדשות מוועדה שעבדה יותר משנה וחצי ואומרת שצריך לשנות את ההנחיות המפלות בפרשת הדם.
פנינה תמנו: השר לא טורח לחתום עליהן.
פנינה תמנו: הוא יכול לעשות את זה עכשיו.
פנינה תמנו: כשהכנסת רוצה לעשות עבודה ולא רק לפקח ולחוקק היא יודעת לעשות.
פנינה תמנו: ולראיה, תראו את השוויון בנטל, ולראיה, רשות השידור.
פנינה תמנו: חברי הכנסת שיושבים פה, תְכנסו מבחינתי צוותי עבודה.
פנינה תמנו: למה שר הבריאות לא חותם על שינוי ההנחיות המפלות?
פנינה תמנו: למה אני לא יכולה לתרום דם?
פנינה תמנו: למה אתה לא יכול לתרום דם?
פנינה תמנו: למה כל האנשים פה מושפלים?
פנינה תמנו: למה חיילים בני הקהילה צריכים להיות מושפלים?
פנינה תמנו: פרשת "דפו פרוברה" – זה ממתין אצל מבקר המדינה.
פנינה תמנו: דוח ראשון היה דוח מבזה שהפיל את האחריות עלינו, אז הוא פתח עוד פעם את הדוח.
פנינה תמנו: למה אחרי כל-כך הרבה זמן, כשהכתובת על הקיר ויש את כל הנתונים, עשו לו את העבודה, הוא לא טורח להגיש מסקנות מיידיות?
פנינה תמנו: נושא הרבנות הראשית – ספק יהודים?
פנינה תמנו: אני מטילה ספק בכל היהודים שאינם אתיופים במדינת ישראל, אני מטילה ספק.
פנינה תמנו: שורת חוקים נגד אפליה שזרקו אותם לעזאזל בפעם הקודמת, אם זה על הכפלת הפיצויים נגד אפליה מ-50,000 שקל ל-120,000 שקל.
פנינה תמנו: מה ביקשנו?
פנינה תמנו: זרקה אותם השרה דאז ציפי לבני, ושישמעו את השמות.
פנינה תמנו: אמרו: לשם מה צריך להחמיר את הענישה?
פנינה תמנו: הגשתי הצעת חוק בעניין נציבות השוויון, ואמרו: "לשם מה צריך נציבות שוויון?
פנינה תמנו: " איפה המדיניות נגד גזענות?
פנינה תמנו: איפה המדיניות לקידום שוויון?
פנינה תמנו: יש לנו עובדים במשרד הבריאות בהעסקה קבלנית.
פנינה תמנו: יש לנו עובדים במשרד החינוך בהעסקה קבלנית.
פנינה תמנו: יש לנו עובדים בכל המשרדים בהעסקה קבלנית.
פנינה תמנו: שיקלטו אותם מחר בבוקר, שלא יספרו לנו סיפורים שזה תקדים.
פנינה תמנו: מדובר בסך הכול אולי ב-500-600 עובדים.
פנינה תמנו: שיגידו: "אנחנו קולטים אותם".
פנינה תמנו: הכסף הזה גם כך יוצא.
פנינה תמנו: אלה דברים שאפשר לעשות מחר בבוקר, אז שלא יספרו לנו סיפורים.
פנינה תמנו: זה לדעתי כתב האישום המיידי נגד מדינת ישראל.
פנינה תמנו: ועוד משהו ששכחנו לרגע, איפה כתבי האישום נגד השוטרים?
פנינה תמנו: איזו גרירת רגליים.
פנינה תמנו: אני כעורכת-דין – וגם את יודעת את זה, חברת הכנסת רויטל סויד – יודעת שהם יכלו לעשות את זה עוד לפני שבוע.
פנינה תמנו: הם היו צריכים לסגור את כתבי האישום נגד המפגינים.
פנינה תמנו: יש תקדימים לכך, אם זה בהתנתקות ואם זה בהפגנות הסטודנטים שהשרה גמליאל בעצמה נתנו עדות על כך שסגרו להם את התיקים.
פנינה תמנו: אלה דברים שאפשר היה לעשות עכשיו.
פנינה תמנו: אם מדינת ישראל רוצה להוכיח שרוצים לתקן את משבר האמון, הם צריכים לעשות את זה.
פנינה תמנו: אם לא עכשיו, מחר בבוקר.
פנינה תמנו: בבקשה, חיכיתי בסבלנות ואתה יודע שאני לא ידועה בסבלנות רבה, ועדיין חיכיתי בסבלנות.
פנינה תמנו: לגבי "הדרך החדשה", חשוב לי להבהיר, אף אחד לא ממציא את הגלגל.
פנינה תמנו: אם יש בידול במדינת ישראל הוא צריך להיפסק.
פנינה תמנו: עם זאת, אסור לשפוך את התינוק עם המים.
פנינה תמנו: בשביל זה, וכולנו יודעים, וחשוב לי להפנות את הדברים שלי גם לצעירים, אי אפשר שייפסק הבידול אם כל אחד יכול לעשות מה שהוא רוצה בכל רגע נתון, אם אין החלטת ממשלה, אלא אם כן אתם רוצים לחיות באשליות.
פנינה תמנו: צריך לקבל החלטת ממשלה, כמו "הדרך החדשה", שאומרת: לא יהיה בידול במדינת ישראל.
<צגה מלקו: "הדרך החדשה" זה בידול.
פנינה תמנו: זה שילוב.
פנינה תמנו: תקראו הטב.
פנינה תמנו: אם אני אומרת את זה וזה משודר בטלוויזיה ומופיע בפרוטוקול בכנסת ישראל אז תאמינו לי.
פנינה תמנו: אבל זה לא העניין.
פנינה תמנו: אני חייבת לומר, יש משבר שחייבים לפתור אותו עם משרד הביטחון.
פנינה תמנו: לא יתכן שיש מי שאומרים: אנחנו לא רוצים שהילדים שלנו יתגייסו במסלולים נפרדים, ויבוא רמטכ"ל חדש ויגיד לי מה טוב לילדים שלי, שטוב להם ללכת במסלולים נפרדים.
פנינה תמנו: כמה נעים להם להיות מושפלים, להגיע לבקו"ם, לעלות על אוטובוסים נפרדים כאשר אנחנו לא רוצים?
פנינה תמנו: אלו דברים שהכנסת צריכה לדרוש באופן מיידי, את ההבהרות, ובוודאי לעשות את התיקונים הנדרשים.
אברהם נגוסה: הרב יוסף הדנה, הרב הראשי של יהודי אתיופיה.
<יאסו זללו: מי בחר בו?
<יאסו זללו: הוא לא רב ראשי שלנו.
<יאסו זללו: הוא חלק מן הבעיה.
אברהם נגוסה: אמרתי בהתחלה, אנחנו לא דנים בנושאים ספציפיים.
אברהם נגוסה: אנחנו מדברים, שומעים ומשמיעים דעות.
אברהם נגוסה: אמרתי לכם בהתחלה.
אברהם נגוסה: ולכן בואו לא ניכנס לכל מיני שאלות.
אברהם נגוסה: נתמקד בנושאים שאנחנו מדברים עליהם.
אברהם נגוסה: הרב יוסף הדנה, בבקשה.
<יוסף הדנה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברנו היקר, חבר הכנסת פרופ' אברהם נגוסה.
<יוסף הדנה: קודם כול ברכות עד בלי די להצלחה.
<יוסף הדנה: זו משימה, שליחות לא פשוטה ובעזרת-השם תעשה ותצליח.
<יוסף הדנה: השתתפתי בישיבות של הוועדה הזאת כמה וכמה פעמים.
<יוסף הדנה: לצערי אנחנו עדיין מדברים על אותו דבר.
<יוסף הדנה: אני בארץ משנת 1972.
<יוסף הדנה: הכול מתחיל עוד מהגן, מבית-הספר.
<יוסף הדנה: החינוך הוא הדבר החשוב ביותר.
<יוסף הדנה: גם מה שנאמר, ש-50% מן האסירים בכלא "אופק" ובשאר בתי-הכלא, ואני גם ביקרתי וראיתי, הם בני העדה – הם ממש ילדים קטנים.
<יוסף הדנה: לעניות דעתי צריך לשים את הדגש על החינוך, קודם כול.
<יוסף הדנה: כל הילדים הקטנים האלה נמצאים שם בגלל שלא עזרנו להם, לא סייענו, בגלל שלא קיבלו את מינימום התמיכה הנדרשת, את החום.
<יוסף הדנה: לכן אני חושב שהחינוך חשוב מאוד במקרה הזה.
<יוסף הדנה: דבר שני, באשר לתעסוקה – נכון, יש בעיות מקומיות, יש בעיות בכל מיני מקומות עבודה, בכל מיני משרדים.
<יוסף הדנה: יש בעיות.
<יוסף הדנה: אני חושב שצריך לטפל בבעיות האלה, במקומות האלה.
<יוסף הדנה: בכל מיני נושאים יש בעיות מקומיות.
<יוסף הדנה: לא נאשים את כולם אלא את אותם האנשים.
<יאסו זללו: איפה הקייסים, לדוגמה?
<יאסו זללו: הכול מתחיל בזהות היהודית, קודם כול, לא בחינוך.
<יאסו זללו: זו מדינה יהודית דמוקרטית ומדברים על הזהות היהודית.
<יוסף הדנה: כאשר תלמד מוסר אז אפשר יהיה לדבר.
<יוסף הדנה: אני שמח מאוד שחברי כנסת רבים באו לישיבה, השתתפו והזדהו בעניין הזה.
<יוסף הדנה: דבר נוסף, אי אפשר למשוך ולמשוך ולמשוך.
<יוסף הדנה: הנה פרץ פתאום הדבר הזה.
<יוסף הדנה: הוא יכול לקרות גם ביתר שאת, ביתר עוז.
<יוסף הדנה: לכן אני חושב שכדאי לשלב ידיים, לטפל גם במוקדים הבעייתיים.
<יוסף הדנה: צריך לטפל ולפתור את הבעיה של הנוער.
<יאסו זללו: אתה מכחיד את הזהות שלהם, הזהות היהודית שלהם.
אברהם נגוסה: תדבר בהמשך כאשר תקבל רשות דיבור.
<יאסו זללו: קודם כול אתה צריך להחזיר את הסמכויות לקייסים.
<יאסו זללו: אתה בובה של המערכת, מצטער מאוד.
<יוסף הדנה: אם הוא מדבר כך סימן שאני באמת עובד.
אברהם נגוסה: כבוד הרב, תתמקד בדבריך, אנא תסכם.
<יוסף הדנה: תודה רבה ובהצלחה.
אברהם נגוסה: כמובן אחר-כך גם תוכל לדבר, אנחנו ניתן.
אברהם נגוסה: רשות הדיבור לקייס אביהו עזריה, נשיא מועצת הכוהנים של יוצאי אתיופיה בישראל, בבקשה.
<אביהו עזריה: תודה רבה.
<אביהו עזריה: קודם כול, אני מצטרף לברכות.
<אביהו עזריה: אנחנו מברכים אותך שתצליח.
<אביהו עזריה: אני מ-1993 מכיר את הוועדה ואנחנו מגיעים לסקור את הבעיות.
<אביהו עזריה: כפי שאנשים הולכים לבית קברות כדי להנציח את המתים אנחנו עולים לכנסת כל פעם לסקור את הבעיות, כך אני מרגיש.
<אביהו עזריה: קודם כול, הזכות להיות מוכרים כיהודים, ההכרה ביהודי אתיופיה, במורשת – זה הביא את כל הבעיות לכאן.
<אביהו עזריה: אם כולנו משולבים בכל מיני עבודות, בחינוך, בצבא, הילדים מתגייסים לצבא ל-3 שנים ביחידות קרביות ובתפקידים רציניים אבל כשמדברים על יהדות הם לא נחשבים ליהודים, הם לא יכולים להתחתן בכל מקום והם מחפשים ועוברים ממקום למקום, הם מחפשים איזה רב שיעשה טובות לקהילה.
<אביהו עזריה: זה כך כבר 30 שנים, 40 שנים.
<אביהו עזריה: אם אנחנו פה בזכות היותנו יהודים אך לא יכולים להתחתן בכל מקום כמו יתר עם ישראל, מתי אנחנו ניחשב יהודים כשרים?
<אביהו עזריה: וגם אלה שבאו בשנות השבעים, שהגיעו לפנינו ועברו תהליך גיור, עדיין יהדותם לא נחשבת כשרה, הם לא כשרים לחומרה.
<אביהו עזריה: לצעירים נמאס.
<אביהו עזריה: עכשיו ראיתי אדם מתפרץ.
<אביהו עזריה: לא סתם, זה לא בא סתם משנאה, זה לא בא מתוך הבטן שלו, זה לא בא מן המשפחה שלו.
<אביהו עזריה: הוא לא מכיר את כבוד הרב.
<אביהו עזריה: הוא נולד באזור סמיין בכלל, לא נולד באזור שלנו, הוא לא מכיר אותו, אין לו שום קרבה של שכנות ושום קרבה משפחתית, הוא לא מכיר, אבל הוא צועק מתוך הכאב והסבל מהדת, מהזכות.
<אביהו עזריה: מתי נוכל להיות עם חופשי, להיות שייכים לדת?
<אביהו עזריה: יש כמה קייסים שהביאו את עם ישראל לכאן, אחד-אחד.
<אביהו עזריה: מי שיודע על יהודי אתיופיה, אלה יהודים שהובילו כמו כף יד את הקהילה שלהם.
<אביהו עזריה: אין להם אפילו סמכות לתת אישור יהדות.
<אביהו עזריה: אישור יהדות בעצם זה לתת עדות, אך אין להם שום סמכות.
<אביהו עזריה: אם לא יהיה שוויון דתי הבעיה לא תיפסק, לא יהיה לה סוף, השביתה תמשיך, הבעיות ימשיכו עוד.
<אביהו עזריה: תהיה ועדה, תהיה פעילות קליטה, תהיה תוכנית חומש – כל הדברים האלה קטנטנים.
<אביהו עזריה: מדובר בכסף והממשלה יכולה להוציא מיליונים ולפתור את הבעיות הללו.
<אביהו עזריה: אבל דת – את הבעיה הזאת אי אפשר לפתור בכסף.
<אביהו עזריה: איך אפשר לפתור את הבעיה?
<אביהו עזריה: זה הדת.
<אביהו עזריה: זה לא שלי, של הקייסים, זה שלכם.
<אביהו עזריה: הילדים רוצים להתחתן ונתקלים בקשיים ובינתיים כולם סובלים.
<אביהו עזריה: יש כ-20 רבנים אתיופים.
<אביהו עזריה: כל הרבנים יוצאי אתיופיה לא יכולים לטפל בשום קהילה אחרת.
<אביהו עזריה: מדברים על רב אתיופי זה, רב אתיופי זה ורב אתיופי זה.
<אביהו עזריה: בכל מועצה דתית יש מחלקה אתיופית.
<אביהו עזריה: אין מחלקה מרוקאית, אין תימנית, אין גרוזינית, אין רוסית.
<אביהו עזריה: רק מחלקה אתיופית עם רב אתיופי.
<אביהו עזריה: לכן השאלה מתי הבעיה יכולה להסתיים.
<אביהו עזריה: הממסד משתמש בקייסים מתי שנוח, כאשר משהו קורה מייד מגיעים לקייסים.
<אביהו עזריה: גם ערב הבחירות וגם מתי שקורה איזה בלגן ישר מגיעים לקייסים: "בואו תרגיעו את הכול", ישר ראש העירייה מתקשר, מלשכת הרווחה מתקשרים: "בואו תרגיעו את הכול".
<אביהו עזריה: אחרי זה אתה לא יודע אפילו איפה דלת הכניסה.
<אביהו עזריה: מתי הדבר הזה יסתיים?
<אביהו עזריה: יש קייסים צעירים, יש קייסים "צברים" שרוצים להמשיך.
<אביהו עזריה: רוצים לנתק את הקשר הדתי, את המשך הדורות של הקייסים.
<אביהו עזריה: אנחנו רוצים שהדבר זה ימשיך להוביל, ללמד.
<אביהו עזריה: צריך להכניס את הדת לחינוך, לא רק את הנספים.
<אביהו עזריה: ידוע, מתו לנו אנשים רבים בסודן, ידוע, באו בתנאים-לא-תנאים, בדרך-לא-דרך.
<אביהו עזריה: לא רק לתת חינוך על הכרת יהודי אתיופיה שנפלו בדרך בסודן אלא להכיר גם את מורשת יהודי אתיופיה, ללמד אותה בבתי-הספר.
<אביהו עזריה: איך ללמד את זה?
<אביהו עזריה: זה עניין של מורים, בעלי השכלה, בעלי תואר, קייסים צעירים שמעוניינים ויכולים ללמד, יכולים להרצות.
<אביהו עזריה: אנחנו רוצים שכולנו ביחד ניתן יד כדי שהילדים שלנו יתחתנו כמו כל עם ישראל.
<אביהו עזריה: תודה.
אברהם נגוסה: קייס סמאי, בבקשה.
אברהם נגוסה: אני מבקש לקצר בדברים כדי שרבים יוכלו להביע את דעתם.
<אליאס סמאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
<אליאס סמאי: אני מצטרף לברכות של כולם.
<אליאס סמאי: באמת הגיע הזמן, צריך לברך "שהחיינו".
<אליאס סמאי: אני חושב שנאמר פה הכול.
<אליאס סמאי: אקצר.
<אליאס סמאי: קייס אביהו, יושב-ראש מועצת כוהני הדת אמר את זה.
<אליאס סמאי: קודם אמרו שבתודעה הישראלית נכנסה המחאה, הגזענות, כל מה שקורה בקהילה.
<אליאס סמאי: דבר אחד לא נכנס בתודעה: מורשת יהדות אתיופיה.
<אליאס סמאי: הנושא הזה, מעמד הקייסים והרבנים ובכלל הכרה ביהדות אתיופיה – זה נושא שלא נכנס לתודעה, לא בכנסת, לא ברבנות ולא בכל המוסדות ולכן אנחנו מתנגחים בינינו ובין עצמנו, בין אדם כזה או אחר.
<אליאס סמאי: אני חושב שחשוב שזה ייכנס לתודעה.
<אליאס סמאי: בסופו של דבר בעצם הכול יתגמד ברגע שההכרה הזאת תגיע.
<אליאס סמאי: תודה רבה.
אברהם נגוסה: קייס ראובן, בבקשה.
<ראובן אדג'ואיצאו: תודה לחבר הכנסת ד"ר אברהם נגוסה.
<ראובן אדג'ואיצאו: צריך לפרגן לו.
<ראובן אדג'ואיצאו: שלושים שנה הוא נלחם למען יהודי אתיופיה.
<ראובן אדג'ואיצאו: הראשונים, כולם היו פוליטיקאים, עסקנים של הקהילה, גם פרנג'ים, אבל אברהם נגוסה נכנס למפלגה ואמר: "אני בוחר ליכוד".
<ראובן אדג'ואיצאו: כאשר הוא נבחר להיות חבר כנסת בליכוד אני חושב שהעץ נפל.
<ראובן אדג'ואיצאו: את העץ הפיל ד"ר אברהם נגוסה.
<ראובן אדג'ואיצאו: אני רוצה לראות שהחברים שלך באמת יעזרו לקהילה, יתנו לך את הכוח להמשיך, לא רק לעוד קדנציה אחת אלא לעשר קדנציות כדי לפתור את הבעיה.
<ראובן אדג'ואיצאו: בנוסף לכך, אני אומר לאקדמאים, לצעירים, לפני שלושים שנים הקייסים, ובראשם אבא שלי, נלחמו למען יהודי אתיופיה.
<ראובן אדג'ואיצאו: ישנו במשך 60 ימים מול משרדי הרבנות.
<ראובן אדג'ואיצאו: הרב הדנה גם יודע את זה.
<ראובן אדג'ואיצאו: לא היו אז אקדמאים, לא היו משפטנים, לא היו שוטרים מהקהילה, אבל עשו את זה באהדה.
<ראובן אדג'ואיצאו: כפי שאברהם נגוסה נלחם להביא את הפלאשמורה, בואו נילחם פה למען עמנו.
<ראובן אדג'ואיצאו: שלושים שנים בעלי תארים אקדמאים הולכים לעבודה בניקיון.
<ראובן אדג'ואיצאו: התפקיד של הקייסים – הם מועסקים ב-2,000 שקל לחודש.
<ראובן אדג'ואיצאו: רבותי, איזה רב אשכנזי מועסק ב-2,000 שקל לחודש?
<ראובן אדג'ואיצאו: זאת המציאות.
<ראובן אדג'ואיצאו: במשך שלושים שנים אף פוליטיקאי לא טרח בשבילנו.
<ראובן אדג'ואיצאו: אני חושב שזו גאווה שחבר הכנסת אברהם נגוסה הוא יושב-ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, זו זכות גדולה, אבל לא מספיק.
<ראובן אדג'ואיצאו: אני רוצה שבאמת ראש הממשלה ייתן לך את הגיבוי, את התקציבים.
<ראובן אדג'ואיצאו: במקום להזרים לכל הארגונים של האתיופים שייתן לך מוועדת השרים, ינקה את הגזענות, את הגטו של האתיופים, אם זה בלוד, אם זה בבאר-שבע, אם זה בחדרה וגדרה.
<ראובן אדג'ואיצאו: יש לנו הרבה בעיות.
<ראובן אדג'ואיצאו: גם אתם הצעירים, המשפטנים למיניהם, אנא תבינו.
<ראובן אדג'ואיצאו: אם לא נתאחד ביחד אי אפשר להיות פה.
<ראובן אדג'ואיצאו: תראו את ההפגנה של הדרוזים – איימו, קיבלו.
<ראובן אדג'ואיצאו: אז מה אתם רוצים, האקדמאים?
<ראובן אדג'ואיצאו: בואו תהיו כמו אלה.
<ראובן אדג'ואיצאו: אנחנו צריכים להתאחד ביחד.
<ראובן אדג'ואיצאו: נעזור לחבר הכנסת אברהם נגוסה, יושב-ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, ניתן לו את הכוח, אני חושב שאז יהיה פתרון.
<ראובן אדג'ואיצאו: תודה רבה.
<ראובן אדג'ואיצאו: הרבה הצלחות.
אברהם נגוסה: ניתן את רשות הדיבור לנציג הצעירים, אבי יאלו.
<אבי יאלו: אני מצטרף לברכות לאברהם נגוסה.
<אבי יאלו: אנחנו שמחים שאתה יושב פה בראש הוועדה.
<אבי יאלו: נקווה שיהיו הרבה יושבי-ראש כאלה.
<אבי יאלו: בהצלחה.
<אבי יאלו: שמענו פה דברים רבים.
<אבי יאלו: אני מתחבר מאוד למה שחבר הכנסת דב חנין אמר.
<אבי יאלו: הבעיות לא נקודתיות, אין פה איזו בעיה נקודתית, יש פה בעיה מערכתית כללית.
<אבי יאלו: החברה שלנו חולה ואני חושב שדב חנין נגע בדיוק במקומות שבהם צריך לטפל.
<אבי יאלו: אני באופן אישי והחברים שמחים מאוד שיש היתכנות להקים ועדת חקירה.
<אבי יאלו: אנחנו מקווים שזאת תהיה ועדת חקירה "עם שיניים", מה שנקרא, שתוכל באמת לבדוק ולגלות את הכשלים שהביאו אותנו למקום שבו אנו נמצאים.
<אבי יאלו: הגזענות כפי שאנחנו תופסים אותה היא לא באדם הפרטי שנמצא בסופרמרקט או בשכן שלנו.
<אבי יאלו: אנחנו לא מדברים על גזענות מן הסוג הזה.
<אבי יאלו: הגזענות הזאת חשובה, צריך לטפל בה, אבל לא זו מעניינת אותנו.
<אבי יאלו: מה שמעניין אותנו זה המערכת הישראלית.
<אבי יאלו: יש פה גזענות בכל תחום ותחום.
<אבי יאלו: זה מתחיל לא מהיום ולא מאתמול, זה מתחיל אי-שם לפני שבכלל הגענו לארץ, לפני שבכלל הגענו למקום הזה.
<אבי יאלו: נעשו ניסיונות כבירים כדי למנוע מאתנו להגיע למולדת, להגיע לבית.
<אבי יאלו: זו גזענות ממוסדת, חברים, זו לא גזענות של מאן דהוא אלא זו גזענות שהחלה עוד לפני שהגענו לפה, והיא ממשיכה.
<אבי יאלו: הטיפול והיחס שאנחנו זוכים לו הוא טיפול מחריג, טיפול שמסליל אותנו למקומות של הגטאות שייצרו לנו פה.
<אבי יאלו: למעשה יש לנו פה איזו אוטונומיה אתיופית-חבשית, מדינה בתוך מדינה.
<אבי יאלו: אנחנו מצפים שגם הוועדה הזאת, ובכלל מדינת ישראל על כל משרדיה, תתחיל לבדוק את עצמה, תתחיל לטפל בבעיות האמיתיות.
<אבי יאלו: מאסנו בדיונים האלה, מאסנו בכנסים האלה, מאסנו בדברת הזאת.
<אבי יאלו: הזכרתם את הדרוזים – הם רק תכננו, רק איימו, הוציאו איזה סטטוס בפייסבוק שהם הולכים להשבית, שהם הולכים להפגין ומדינת ישראל ידעה להוציא 2.4 מיליארד שקל בשביל לטפל בבעיות שלהם באופן זריז מאוד.
<אבי יאלו: ואילו אצלנו זה תמיד ממשיך לדיונים, ועוד פעם "בואו נבדוק".
<אבי יאלו: הזכיר חבר הכנסת לשעבר שמעון סולומון, לא אנחנו חולים, המדינה חולה, החברה חולה, הרשויות חולות.
<אבי יאלו: אנחנו בסך הכול אומרים שזה לא יכול להימשך עוד.
<אבי יאלו: היינו שם, בוועדות האלה, בכנסים האלה.
<אבי יאלו: חלק מן החברים שנמצאים פה היו בסבב הקודם ב-2012.
<אבי יאלו: גם אז היתה תחושה שהנה אנחנו באים עכשיו לעשות שיח אמיתי עם החבר'ה הצעירים, החבר'ה שיצאו להפגין, עם אותם ארגונים כאלה ואחרים אך בסוף היום החלטה 4624 לא טיפלה בכלום ולמעשה התקבלה באופן חד-צדדי, כאשר לחבר'ה שלנו שהיו שותפים בדיונים האלה לא היתה אפשרות להגיב, להשיג השגות או לבדוק אם זה נכון או לא נכון.
<אבי יאלו: מה שנעשה הוא שהזמינו אותנו דקה לפני הפרסום ואמרו לנו: "תגיעו כדי לקדם את התוכנית הזאת".
<אבי יאלו: אנחנו מבקשים, יש את התוכנית "דרך חדשה", שהזכרתם, ויש עוד כל מיני תוכניות.
<אבי יאלו: אל"ף, כל התוכניות האלה שמחריגות ומסלילות אותנו למקומות של הפרדת האתיופים – צריך לבטל אותן, לפרק.
<אבי יאלו: כל מה שצריך הוא להתחיל לפרק.
<אבי יאלו: דבר ראשון, כל מה שלא עובד – לפרק.
<אבי יאלו: אחר-כך צריך להתחיל לבנות.
<אבי יאלו: ופה נקודת ההתחלה.
<אבי יאלו: לפרק מה שלא טוב ולהתחיל לבחון איך אנחנו מתקדמים ביחד ומתקנים את החברה.
<אבי יאלו: תודה רבה.
אברהם נגוסה: חבר הכנסת דוד ביטן, בבקשה.
דוד ביטן: צהרים טובים לכולם.
דוד ביטן: קודם כול אני רוצה להדגיש שכבוד לנו שאברהם נגוסה הוא יושב-ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
דוד ביטן: סיעת הליכוד תמכה בזה.
דוד ביטן: הוא נציג סיעת הליכוד בוועדה.
דוד ביטן: אני גם רוצה לומר שאנחנו כחברי סיעת הליכוד נתמוך בהחלטות שלו ובדרישות התקציביות שלו מראש הממשלה.
דוד ביטן: הודענו את זה כבר לראש הממשלה.
דוד ביטן: לא נתמוך בהעברת הכספים לכל מיני עמותות.
דוד ביטן: ניצור איזה מסלול לעניין הזה, שהדברים יגיעו אליכם כפי שצריך בגיבוי של יושב-ראש הוועדה.
<קריאה: יש עמותה שמקבלת כסף?
דוד ביטן: אמרתי שלא נתמוך בכך, אם זה יעבור דרך עמותות אנחנו לא נתמוך.
דוד ביטן: נתמוך בתקציבים באמצעות הרשויות או באמצעים אחרים, אבל נתמוך באברהם נגוסה ובהחלטות שיתקבלו.
דוד ביטן: דבר נוסף, אני חושב שלא צריך ועדת חקירה, מן הטעם הפשוט, שאנחנו מודים, כולנו מודים שנעשו טעויות, אז לא צריך בשביל זה ועדת חקירה.
דוד ביטן: לא יעזור לנו היום לדעת אילו טעויות נעשו.
דוד ביטן: אנחנו צריכים למצוא פתרונות לבעיות שנוצרו.
דוד ביטן: מרגיז אותי שעשו את אותן טעויות בקליטת יהודי צפון אפריקה.
דוד ביטן: גם כשאנחנו הגענו ממרוקו עשו לנו אותו דבר.
דוד ביטן: לכן אני חושב שצריך למצוא פתרונות לבעיות שנוצרו ולא להתחיל לחפור מה היה בעבר כי ברור שבעבר עשו טעויות, על כך אין ויכוח, לא צריך בשביל זה ועדת חקירה.
דוד ביטן: אני רוצה לתת לכם דוגמה מראשון לציון על טעויות שעשו.
דוד ביטן: לא כל דבר הוא עניין תקציבי, פעמים רבות העניין הוא בהחלטה נכונה ובקידום של אותה החלטה.
דוד ביטן: מה שעשו עם יהודי אתיופיה, כפי שאת יהדות מרוקו שלחו לדימונה ולמקומות אחרים, את יהדות אתיופיה שלחו לשכונות שיקום בתוך ערים גדולות.
דוד ביטן: אסביר לכם למה.
דוד ביטן: בראשון לציון יש לנו שכונת שיקום, רמת אליהו, שם מחירי הדירות נעו בין 600-700 אלף שקל.
דוד ביטן: המדינה נתנה 700,000 שקל משכנתה וכולם באו לרמת אליהו.
דוד ביטן: לאחר ש-400 יחידות דיור נמכרו לעולי אתיופיה פניתי אישית לשר הבינוי והשיכון, שהיה בזמנו מאיר שטרית, ואמרתי לו: אין היגיון שכל יהודי אתיופיה יהיו בשכונה אחת, זה יצור מצב בדיוק כפי שקרה בדימונה ובירוחם ובמקומות אחרים.
דוד ביטן: בוא ניצור סיטואציה אחרת.
דוד ביטן: תפסיקו לתת משכנתאות לרמת אליהו, לכפר גבירול.
דוד ביטן: תנו להם את המשכנתאות במקומות אחרים וגם תגדילו את המשכנתאות על מנת שיוכלו לקנות דירות במקומות אחרים.
<מברטו מששה: מה עם זכות בחירה?
<מברטו מששה: הסלילו אותם לשכונות הללו.
אברהם נגוסה: תוכל לדבר בהמשך, לא עכשיו.
אברהם נגוסה: תן לחבר הכנסת לסיים את דבריו.
דוד ביטן: הוא סירב, הוא אמר שאין פתרון משפטי לעניין הזה.
דוד ביטן: התוצאה היתה שבמשך 4 שנים המספר קפץ מ-400 משפחות ל-1,200-1,300 משפחות.
דוד ביטן: לאחר מכן הגיע זאב בוים זכרונו לברכה כשר הבינוי והשיכון והוא קיבל את ההחלטה שאני ביקשתי ומאז בעצם זה נשאר אותו דבר והמשפחות עברו למקומות אחרים.
דוד ביטן: זו דוגמה של החלטה לא נכונה שהיו צריכים לשנות אותה ולקבל החלטה נכונה בזמן.
דוד ביטן: דבר נוסף, ההחלטה הזאת יצרה סיטואציה שהיום, אחרי עשרים שנים, יש בראשון לציון גני ילדים שהם רק על טהרת עולי אתיופיה, 40 ילדים מעולי אתיופיה.
דוד ביטן: אין אינטגרציה והדברים לא יכולים להתקדם כפי שצריך.
דוד ביטן: כאשר הייתי חבר בעיריית ראשון לציון קיבלנו החלטה לקחת חלק מן הילדים לגנים בתוך העיר על מנת ליצור איזו אינטגרציה עם האוכלוסייה הקיימת.
דוד ביטן: אני מסביר לכם שהבעיה היא בהחלטות גרועות, לא רק בתקציבים.
דוד ביטן: זו דוגמה.
דוד ביטן: לא אמרתי שאין פתרון, בוודאי יש פתרון גם לזה, אבל צריך לקבל החלטות נכונות, והדברים האלה לא נעשו.
דוד ביטן: לכן אני אומר שוועדת חקירה – הכול טוב ויפה, אבל זה לא ייתן לנו מענה לבעיות ופתרונות.
דוד ביטן: אני מאמין בנגוסה.