GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי זרחין: משרד החינוך כבר כמה שנים לא מממן לבתי הספר אולפן ב' ו-ג'.
<אלי זרחין: זה אומר שילד שסיים בסיס התחלתי של עברית לא יכול להמשיך ללמוד, כי או שבית הספר מממן לו מכספים אישיים שיש לבית הספר, או שלבית הספר אין כסף והוא לא יממן את זה.
<אלי זרחין: אנחנו ממשיכים הלאה.
<אלי זרחין: לפי חוזר מנכ"ל תלמיד עולה רשאי ללמוד לפי שאלון עולים.
<אלי זרחין: מנהלת בית הספר מקבלת שלוש שעות היסטוריה בכיתה ונותנת לכיתה של 40 תלמידים שלוש שעות.
<אלי זרחין: אם מתוך 40 תלמידים 20 זכאים לשאלון עולים היא צריכה ללמד אותם שאלון אחר, צריך לתת לה עוד שלוש שעות.
<אלי זרחין: משרד החינוך השנה ובשנה קודמת לא מממן לה את זה.
<אלי זרחין: זה אומר שאם בית ספר רוצה ללמד תלמיד לשאלון עולים, מה שבהרבה מאוד יישובים בארץ לא - - -
פנינה תמנו: לא, החומר הוא לא שונה - - -
<אלי זרחין: החומר שונה, סליחה.
<אלי זרחין: השאלון שונה.
פנינה תמנו: אבל שנייה, השאלון - - -
<אלי זרחין: תני לי לסיים, בבקשה.
פנינה תמנו: מותר לי לשאול אותך.
<אלי זרחין: אני רק אומר לך, גברתי - - -
פנינה תמנו: אדוני, מותר לי לשאול אותך.
יואל רזבוזוב: פנינה, הוא רק התחיל.
פנינה תמנו: השאלה שלי היא כזאת, אני זוכרת שכשאני הייתי תלמידה היה שאלון ויכולת להיבחן בשפת האם של התלמיד.
פנינה תמנו: החומר היה אותו חומר, השאלון היה סביב החומר הנלמד בשפה.
פנינה תמנו: זו השאלה הממוקדת שהייתי רוצה לדעת.
<אלי זרחין: אני רוצה לענות לך.
<אלי זרחין: דברים השתנו.
<אלי זרחין: היום יש שני דברים.
<אלי זרחין: קודם כל לפי חוזר חדש שמאיה הציגה, שלצערי לא היית כאן, לפי החוזר הזה חוזרים לאפשרות לתלמידים עולים חדשים עד שלוש שנים בארץ להיבחן בשפת האם.
<אלי זרחין: לפי החוזר החדש שמאיה הציגה כאן מהשנה הזאת אנחנו חוזרים למעמד הזה.
<אלי זרחין: שאלון עולים ושאלון ותיקים הם שאלונים שונים, יש חומר שונה לחלוטין היום בשאלון עולים ושאלון ותיקים.
<אלי זרחין: שאלון עולים הוא שאלון קל יותר ומפמ"רים של המקצוע בוחרים חומר אחר לשאלון הזה.
<אלי זרחין: לכן אם תלמיד ניגש לשאלון עולים צריך ללמד אותו בנפרד.
יואל רזבוזוב: למה זה חומר אחר?
פנינה תמנו: זה מאוד מוזר לי, למה החומר - - -
<מילה ספיבק: אני יכולה לענות?
יואל רזבוזוב: כן, מילה ספיבק, מנהלת בית ספר.
<מילה ספיבק: אני מנהלת בית הספר יונה ז'בוטינסקי.
<מילה ספיבק: אני רוצה להגיד, כולם צריכים לדעת, שבמקצועות רבי מלל שאלון העולים לא כולל את כל השאלות שיש בשאלונים של הוותיקים.
<מילה ספיבק: זאת אומרת החומר הנלמד הוא לא חומר אחר, אנחנו לומדים אותו מקצוע, אבל הוא יותר קל, משם מוציאים המון פרקים - - -
פנינה תמנו: לא, אני שאלתי שאלה אחרת, האם החומר הוא שונה.
פנינה תמנו: החומר לא שונה, בשורה התחתונה.
<מילה ספיבק: אני לא מסכימה איתך.
<מילה ספיבק: גם בהיסטוריה וגם בתנ"ך, זה גם בספרות, גם בלשון.
<מילה ספיבק: בכל המקצועות רבי המלל שאלון העולים הוא אחר.
<מילה ספיבק: נגיד בהיסטוריה, דיברת על היסטוריה, אז יש גם חומרים שהוציאו מהשאלון ולהיפך, הכניסו עוד כמה שאלות שאין בשאלונים של ותיקים.
<מילה ספיבק: זאת אומרת זה חומר שונה.
<מילה ספיבק: בגלל זה תלמידים חייבים ללמוד בקבוצות שונות לעומת תלמידים ותיקים.
<מילה ספיבק: בגלל שזה חומר יותר מצומצם אז הקבוצות שונות.
<מילה ספיבק: ניקח לשון, זה חומר אחר.
<מילה ספיבק: בגלל זה אני אומרת שאני חייבת - - - כן, אני מנהלת בית ספר ואני יודעת מה שאני אומרת.
<מילה ספיבק: בגלל זה אני אומרת שזה לא מתוקצב, אני רק מקבלת כסף - - -
פנינה תמנו: אפשר לשמוע את משרד החינוך, אם באמת זה חומר אחר?
יואל רזבוזוב: לא, אני אגיד לך, פנינה, גם אם זה אותו חומר, למרות שיש שם שינויים, כמו שהיא אמרה, יש הקלות, יש שאלות קצת שונות, ילד שנמצא במערכת שנתיים, שלוש, העברית שלו לא מספיק טובה בשביל ל - - -
פנינה תמנו: בוודאי, על זה אין ויכוח.
יואל רזבוזוב: אז סביר להניח שאנחנו פה - - -
<מילה ספיבק: על מה אנחנו מתווכחים?
יואל רזבוזוב: אנחנו לא מתווכחים, אנחנו מנהלים דיון.
יואל רזבוזוב: מה שאני אומר, עלתה פה סוגיה, משרד החינוך צריך להגיע, אם ישנם 40 ילדים בכיתה ונגיד 5, או 10 מהם הם ילדים עולים, אז כנראה שהקבוצה הזאת צריכה למידה דיפרנציאלית, היא צריכה קבוצה אחרת ואנחנו צריכים לתקצב את זה.
<מילה ספיבק: זה מה שאני עושה.
יואל רזבוזוב: אני מבין שזה תקציבי, אבל אנחנו עדיין מדינת עלייה וקלטנו עכשיו 25,000 עולים בשנת 2014, הגיעו לכאן - - -
פנינה תמנו: אבל זה לא קיים עד עשר שנים.
יואל רזבוזוב: מה זה קיים?
פנינה תמנו: זה מה שהיה קיים בעבר.
<אלי זרחין: חברת הכנסת פנינה, פשוט דברים השתנו מאוד.
<אלי זרחין: יצאו כמה חוזרי מנכ"ל.
<אלי זרחין: מה שאת מדברת, לפני עשר שנים את צודקת, אבל דברים מאוד השתנו.
ישראל חסון: אדוני, תאמר לי בבקשה, לאיזה כיתות זה?
<אלי זרחין: י', י"א, י"ב.
ישראל חסון: רק השכבה העליונה?
<אלי זרחין: אני כן רוצה להגיד ליושב ראש - - -
<מילה ספיבק: כי בחטיבת הביניים יש שעות ש - - -
ישראל חסון: סליחה, אני רוצה להבין עוד נקודה, ברשותך, גברתי.
ישראל חסון: בחור שהוא עולה חדש שלוש שנים, ז', ח', ט', למד בבית הספר, בכיתה י' כשהוא מגיע הוא יכול ללמוד במסלול הזה שלך?
<מילה ספיבק: כן.
<אלי זרחין: עד עשר שנים מגיע לו.
ישראל חסון: אתם חושבים שאתם עושים טוב?
ישראל חסון: מישהו חושב שהוא עושה טוב בזה?
<מילה ספיבק: סליחה, אבל ילד - - - אדוני, אני רוצה לענות לך.
<מילה ספיבק: ילד מגיע לבית הספר, בכיתה ז' הוא רק לומד את השפה, כמעט הוא לא מבין שום דבר, אחר כך הוא מגיע עוד שנה ועוד שנה ובחטיבה העליונה ילד חייב לקבל הקלות.
<מילה ספיבק: הוא לא יכול לעמוד באותה רמה ובאותן דרישות כמו ילד - - -
ישראל חסון: כל הילדים מנצלים את זה?
<אלי זרחין: לא, לא כולם, 90%.
<מילה ספיבק: יש ילדים שיש להם יכולת לשפות, שכבר אחרי חודשיים הם עוזבים את האולפן ונשארים בכיתות ומקבלים תוספת, מה שמגיע להם, אבל לומדים כמו כל תלמיד אחר.
<מילה ספיבק: אבל יש ילדים עם יכולת קליטה אחרת.
פנינה תמנו: אני מסכימה לתפיסה שלך, זה צריך להיות עד - - - השאלה היא כמה שנים.
פנינה תמנו: כרגע משרד החינוך כמה שנים נותן?
ישראל חסון: מאיה, יש לכם נתונים - - -
<אלי זרחין: חברת הכנסת פנינה, תקצוב לעזרה זה רק עד שנתיים.
<אלי זרחין: זכאות לבגרות עד עשר שנים.
יואל רזבוזוב: תנו למאיה לענות.
<מאיה שריר: אני אשיב.
<מאיה שריר: כמובן שמנהלת בית הספר צודקת.
<מאיה שריר: החומר בבחינות הבגרות המותאמות לתלמידים עולים היה במיקוד שונה מאשר חומר הלימוד של תלמידים שלא נבחנים בהתאמות.
<מאיה שריר: אנחנו היינו מודעים לזה ובעקבות - - -
פנינה תמנו: ומה זה - - -
יואל רזבוזוב: פנינה, שנייה, תנו לה לענות.
פנינה תמנו: חברי הכנסת לא באים לפה בשביל לשבת בשקט.
פנינה תמנו: אדוני היושב ראש.
פנינה תמנו: אנחנו לא באנו בשביל הפרצוף היפה שלנו.
יואל רזבוזוב: פנינה, חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, תני למאיה לסיים.
<מאיה שריר: אנחנו היינו מודעים לזה ועשינו כמה מהלכים בעקבות זאת.
<מאיה שריר: קודם כל הכנו קורסים מתוקשבים ללמידה מרחוק לקראת בגרות עם תנאי היבחנות של עולים.
<מאיה שריר: יש קורס כזה בתנ"ך ויש קורס כזה באזרחות.
<מאיה שריר: הם קורסי מאוד טובים, הם פתוחים לכולם ברשת, המורים מלמדים ואנחנו רואים הצלחה - - -
פנינה תמנו: אבל אין להם מורה שמלמד אותם?
<מאיה שריר: יש להם מורה שמלמד אותם - - -
פנינה תמנו: אחרי שנתיים?
<מאיה שריר: יש להם מורה שמלמד אותם מעט שעות ומאפשר להם ללמוד יותר, אבל זה לא מספיק.
<קריאה: ומה עם משפחות שאין להם - - -
יואל רזבוזוב: תנו לה לסיים, אחרי זה נשאל שאלות.
<מאיה שריר: אנחנו כמובן מבינים שזה לא מספיק וזה לא מצב מיטבי כדי להקל - - -
פנינה תמנו: לא, זה לגזור עליהם שלמסה עיקרית מהאנשים האלה, שלא תהיה להם בגרות.
פנינה תמנו: עד שבע או שמונה שנים, לא יודעת, וואט אבר, צריך להגיע להגדרה כלשהי, צריך לתת להם מורה שמלמד אותם, וזה מה שהיה נהוג עד - - - אני זוכרת בתקופתי שזה מה שהיה.
פנינה תמנו: היו נותנים - - -
<מאיה שריר: רק ליוצאי אתיופיה.
פנינה תמנו: גם אחרי הלימודים, אני זוכרת את הקבוצות של הרוסים והאתיופים, היו נותנים להם אחרי הלימודים כדי שיצליחו בכל זאת להישאר בהווי הכיתתי.
<אלי זרחין: נכון מאוד.
<אלי זרחין: מה שאין היום.
יואל רזבוזוב: מה השתנה מאז?
פנינה תמנו: נותנים להם כיתה שמלמדת אותם.
פנינה תמנו: ואת יודעת כמה אני בעד שילוב, אבל - - -
<מאיה שריר: אני אמשיך לענות, ברשותך, חבר הכנסת.
<מאיה שריר: אנחנו עשינו עבודה עם המזכירות הפדגוגית ועם כל המפמ"רים.
<מאיה שריר: ישבנו עם כל אחד מהמפמ"רים בישיבת עומק כדי להבהיר שאנחנו מבקשים את השינוי.
<מאיה שריר: זאת אומרת שילדים עולים יישבו בכיתה וילמדו עם כל הכיתה ויוכלו ליהנות מהמורה ומההתקדמות ומהלימודים ואז ההתאמות בבחינות הבגרות תהיינה גזורות מתוך כך, זאת אומרת יהיה להם פחות חומר, יהיה להם יותר זמן, התעלמות משגיאות כתיב, אבל זה לא יחייב אותם ללמוד מחוץ לכיתה באופן נפרד חומר אחר.
שמעון סולומון: זה ממש לא.
<מאיה שריר: זה מהלך מאוד גדול שאנחנו עכשיו - - -
שמעון סולומון: השאלה, מאיה, מה שמטריד הוא שבעקבות הנתונים - - - הרי אין עוררין וכל המחקרים מראים שיוצאי אתיופיה הם אינטליגנטים ויש להם כושר למידה גבוה מאוד.
שמעון סולומון: כל מחקר מראה את זה.
שמעון סולומון: אם יש את כל ההשקעות האלה, כל התכניות האלה, למה אין קפיצה בבגרויות?
<מאיה שריר: אני חושבת שיש כל הזמן שיפור.
יואל רזבוזוב: שמעון, אנחנו עוד פעם חוזרים, זו לא הנקודה הזאת.
יואל רזבוזוב: אנחנו נקיים דיון בנפרד על זה עבור תכניות, תקצוב של תכניות ועלות מול תועלת.
יואל רזבוזוב: אני לא רוצה לסטות מהנושא, אני רוצה עכשיו לחשוף את הבעיות.
יואל רזבוזוב: היום אנחנו הבנו את הבעיה, שאם יש איקס תלמידים בכיתה הם צריכים עוד מורה.
פנינה תמנו: מעבר לשנתיים.
פנינה תמנו: אנחנו מבינים שיש בעיה בשנים, שצריך להגדיל את השנים.
יואל רזבוזוב: שנתיים.
יואל רזבוזוב: משרד החינוך צריך להבין שבשנתיים הילד לא מספיק חזק בשביל לשבת בכיתה ולהבין.
ישראל חסון: שנתיים מרגע העלייה.
יואל רזבוזוב: לוקח לו שנה עד שהוא באולפנים וגם בחומר - - -
פנינה תמנו: צריך לפחות שבע שנים או חמש שנים, אבל יש פה גם זכות בחירה, אל תשכחו.
פנינה תמנו: היא אמרה שאם יש תלמיד שהוא עם כישורים לשפות, אז יש לו בחירה לעשות את הבגרות - - - אבל זו גם המלצה של מאיה, ממה שאני מבינה.
יואל רזבוזוב: פנינה, פעם ראשונה אני הולך להשתמש בדבר הזה.
פנינה תמנו: אז אני אבוא לבקר יותר.
יואל רזבוזוב: מאיה, אני רוצה שמשרד החינוך יבדוק עוד פעם את הנושא הזה, גם כמה שנים.
יואל רזבוזוב: עוד פעם, אנחנו יודעים ששנתיים זה לא מספיק.
יואל רזבוזוב: אני מבין שזה תקצוב.
יואל רזבוזוב: העבודה שלנו כוועדה, כחברי כנסת, ללכת להביא את התקציב.
יואל רזבוזוב: אני רוצה מכם מיפוי, כמה שנים, שתגיעו למספר, כמה תלמידים צריך בשביל קבוצה דיפרנציאלית ותגידו כמה זה עולה ואנחנו נלך לריב על התקציב.
יואל רזבוזוב: זו העבודה שלנו.
שמעון סולומון: אבל בהערה הזאת הביקורת הכי גדולה זה שכל הזמן דנים על הקהילה כאילו באותו - - -
יואל רזבוזוב: אני לא מדבר על הקהילה, אני מדבר על תלמידים עולים.
<מאיה שריר: העולים מאתיופיה מקבלים תוספת אם עלו אחרי 2001 - - -
שמעון סולומון: אמרתי פה ליושב ראש והוא אמר לי שזה חריג, אני אחרי שנה וחצי שנתיים נכנסתי לכיתה רגילה והנה ברוך ה' יצאתי עם בגרות מלאה איכותית וכו'.
שמעון סולומון: לכן יש מקרים.
שמעון סולומון: אני לא רוצה שהדיון פה יהיה חותך, גם לגבי עולי רוסיה, גם אתיופים, יש כאלה שגם אחרי שנתיים - - -
יואל רזבוזוב: אבל, שמעון, אנחנו מדברים על הכלל.
יואל רזבוזוב: אני מהנקודה שהייתי שם, שנתיים ילד לא יכול לשבת בכיתה רגילה וללמוד.
פנינה תמנו: אתה גם נכנסת אחרי שנה וחצי?
יואל רזבוזוב: לי לקח עשרים שנה עד שאני למדתי עברית.
יואל רזבוזוב: רק עכשיו, פה בוועדה.
פנינה תמנו: יואל, חסון מרגיש לא נעים שהוא הוותיק היחיד.
ישראל חסון: גם אני הייתי עולה חדש ואני הגעתי ישר לכיתה רגילה.
ישראל חסון: אז אני לא יודע מה להגיד לכם.
יואל רזבוזוב: התקופות היו אחרות.
<אלי זרחין: אדוני היושב ראש, רק שתי הערות קצרות.
<אלי זרחין: אנחנו מדברים היום על זכאות לבגרות - - -
ישראל חסון: אלי, שנייה בבקשה.
ישראל חסון: יואל, אני אומר לך, לא סתם שאלתי את השאלה אם אתם חושבים שזה טוב.
ישראל חסון: אני שם שאלה, אני רוצה שיהיה ספק בעניין הזה במידה מסוימת.
ישראל חסון: אני חושב שבכדי לקבוע כלל כזה משרד החינוך יכול לעשות, אני מבין שהנוהג הזה מאז שפנינה למדה, לא נעים להגיד בת כמה היא, זה הרבה זמן.
ישראל חסון: אני חושב שמשרד החינוך חייב להתייחס לדברים כאלה בבחינה מאוד רצינית של התוצאות.
ישראל חסון: אתם צריכים לבוא ולהגיד לנו, רבותיי, אם התהליך הזה הוא נכון אז צריך לשים פה רגל על הגז וצריך להרחיב, כמו שפנינה אומרת וכמו שאלי אומר, ולהשקיע בזה, כי דרך זה אתה תקבל את הקפיצות באחוזים.
ישראל חסון: ואם הדבר הזה, יש לו ורסיות שונות, כמו למשל לקחת את מי שקולט מהר ולתגמל, אני לא יודע, מוכרחה להיות על העניין הזה איזה שהיא עבודה, שבאה לפה, שמה את הנתונים האלה ואפשר לעשות את זה די במהירות.
ישראל חסון: זה לא סיפור.
ישראל חסון: זה ממש לא סיפור.
פנינה תמנו: אם אני ממשיכה את הקו שלו, אני חושבת שאף אחד לא יכול לחשוד בי כמישהי שמאמינה בבידול וסגרגציה ועם זאת צריך להסתכל על צרכים אמיתיים וברגע ששמים מישהו שבאמת לא הצליח לרכוש את השפה הבסיסית מול מבחנים שהוא אינו יכול להתמודד איתם, זה פשוט לשים מכשול בפני עיוור.
פנינה תמנו: אני חושבת שמה שצריך לבדוק, הדבר הראשון זה באמת האפשרות להרחיב את מספר השנים, כולל שנה שהיא הגיונית, סבירה, כי כולנו מבינים סביב השולחן הזה, תקני אותי, נציגת משרד החינוך - - -
יואל רזבוזוב: פנינה, תישארי עד הסוף, אנחנו נעשה את זה בסיכום.
יואל רזבוזוב: נגיד את הדברים האלה בסיכום.
פנינה תמנו: לא, אני פשוט הולכת.
פנינה תמנו: יש לי ישיבת נשיאות.
פנינה תמנו: הדבר השני, כמו כן, אני חושבת שלא ייתכן שבסוף נאמר להם 'אוקיי, נכיר בכם, אבל אתם תלמדו דרך האינטרנט, בלי מורה'.
פנינה תמנו: זה פשוט לא ייתכן.
פנינה תמנו: זו האוניברסיטה הפתוחה, אז עדיף שבאמת יילכו ישר לאוניברסיטה הפתוחה, ניתן להם מלגת לימוד באוניברסיטה הפתוחה וזהו.
פנינה תמנו: צריך לדעתי ולטעמי שהדרג המקצועי ימליץ לשר ולמנכ"לית לעשות חשיבה מחודשת, על אחת כמה וכמה כשישנן אוכלוסיות כמו יוצאי אתיופיה שכן מקבלות את זה, אז זה אומר שהעלויות לא יהיו כל כך יקרות.
פנינה תמנו: אני גם לא מאמינה שהעלויות יהיו כל כך יקרות, כמה בעצם המספר של הצעירים שעלו לארץ מתחת לחמש שנים, למשל, בכיתות ט' עד י"ב, אתם תגיעו למספר מאוד זעום.
יואל רזבוזוב: אנחנו נקבל את המספרים.
פנינה תמנו: אז תודה רבה לך, אני פשוט חייבת ללכת.
<אלי זרחין: אני רוצה לסיים.
יואל רזבוזוב: אלי, אני רוצה לשמוע את גילת סיימון, מנהלת אגף חינוך יסודי ב - - -
<אלי זרחין: אפשר לסיים שנייה?
יואל רזבוזוב: אלי, לא.
יואל רזבוזוב: גילת, בבקשה.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לשמוע כי גם שם יש אוכלוסייה שאנחנו לא מתייחסים, צרפתים שעלו עכשיו.
<גילת סיימון: שלום לכולם.
<גילת סיימון: אני ארצה להתייחס גם לנושא של עולי צרפת שעלו בשנתיים-שלוש האחרונות ואחר כך אני גם אתייחס לקבוצה של קהילת יוצאי אתיופיה.
<גילת סיימון: לגבי עולי צרפת, התופעה שאנחנו נתקלים בה ממש בזמן האחרון זה שכשמגיעים לעיר נתניה ילדים צעירים בגילאים של בית ספר יסודי נקלטים בבתי הספר היסודיים שלנו, כשמגיעים בני נוער שמתאימים לכיתות ז' עד י"ב, אז ז' עד ט' נקלטים בחטיבות הביניים בעיר, אבל כמעט אין לנו תלמידים שנקלטים ל-י' עד י"ב.
<גילת סיימון: כשניסינו לברר למה מתברר שהם מראש מלכתחילה בוחרים לא ללמוד בעיר, הם בוחרים ללמוד בעיקר במקווה ישראל, שיש שם בית ספר צרפתי ויש עוד בית ספר צרפתי בירושלים, מאיה, אם אני לא טועה, ואז מה שקורה זה שבני הנוער האלה בכלל לא ניגשים לבגרות.
<גילת סיימון: הם ניגשים לבגרות הצרפתית שנקראת באק, לנו כעיר אין שום מידע, אין שום קשר לבני הנוער האלה, אנחנו לא יודעים בכלל אם הם ניגשים או לא ניגשים, אם הם עוברים או לא עוברים, שלא לדבר על זה שמבחינת בחינת בגרות ישראלית הם לא נבחנים בבחינות הבגרות.
פנינה תמנו: אבל כן נבחנים בבגרות צרפתית.
<גילת סיימון: כן, אבל ללא שום בקרה.
<גילת סיימון: אין לי שום אפשרות להגיד לך כמה נבחנים, כמה עוברים.
יואל רזבוזוב: מעניין עכשיו עם הרפורמה החדשה של שר החינוך, איך הם אחרי זה עם הבגרות הצרפתית - - -
פנינה תמנו: אפשר.
פנינה תמנו: מותר.
יואל רזבוזוב: בלי הפסיכומטרי?
<גל יוסף: לפי הרפורמה החדשה אפשר גם לעשות פסיכומטרי.
<גל יוסף: אני רוצה גם לגעת במה שדיברנו, אבל לגבי הרפורמה החדשה, מה שקודם אמר חבר הכנסת שמעון סולומון, הוא אמר שזה יכול להוריד את התלמידים מקרב האוכלוסייה האתיופית שלומדים בהשכלה הגבוהה, אבל לדעתי זה דווקא הפוך, בגלל שלפי השיטה החדשה יהיה אפשר להתקבל ללימודים בהשכלה הגבוהה עם פסיכומטרי בדרך הרגילה, כמו שהיה עד עכשיו, בלי להסתכל על הבגרות, ובמקביל מי שישקיע בבגרות שלו וילמד ותהיה לו תעודת בגרות איכותית, זה טריגר להוציא תעודת בגרות איכותית.
<גל יוסף: יוכלו ללמוד בהשכלה הגבוהה גם בלי הפסיכומטרי.
<גל יוסף: זה ההיפך, זה לא יכול להוריד.
פנינה תמנו: תיקון עוול היסטורי, שלא מסלילים אליטה עליונה כלשהי שהולכת תמיד למקצועות של רפואה ולמקצועות הטובים ביותר.
פנינה תמנו: זה ידוע.
<גל יוסף: לגבי הדיון שהיה כאן עכשיו.
<גל יוסף: ברור שצריך להשקיע ולראות גם, קצת חסרים פה נתונים אבל כן לראות כמה תלמידים באמת זקוקים לעניין הזה של התגבורים עם המורים בתוך קבוצות של עולים.
<גל יוסף: אני חושבת, קודם שרי נגעה בעניין הזה של הניכור, מי שכן יכול לשבת בקבוצה של אפילו תגבור ביחד עם תלמידים ותיקים, לא דווקא עולים, קבוצה של תגבור, יש המון כאלה בבתי ספר, לא צריך לעשות קבוצה מיוחדת של אתיופים, קבוצה מיוחדת של רוסים, מי שכן מסוגל ויש לו את השפה כדאי שיישב בקבוצות רגילות.
יואל רזבוזוב: עוד פעם, אנחנו נשאיר את זה לאנשי המקצוע.
פנינה תמנו: את צודקת, למי שיש את השפה.
<גל יוסף: למי שיש את השפה.
<גל יוסף: ברור שמי שאין לו צריך - - -
יואל רזבוזוב: ברור שאנחנו רוצים אינטגרציה לתוך החברה ואנחנו לא רוצים להפריד ולבדל, אבל עוד פעם, יש נתונים, יש מקרים ש - - - אנחנו ניתן את זה לאנשי המקצוע לאשר מי יכול ומי לא יכול.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לחזור לגילת לנתניה.
יואל רזבוזוב: מאיה, אנחנו רוצים לשמוע מה אנחנו כמדינה יכולים לעשות, מה זה הבגרות הצרפתית הזאת, האם אנחנו בעד שהם ייבחנו, או שכמו שתלמידי נעל"ה מגיעים ונבחנים בבגרות ישראלית?
יואל רזבוזוב: למה אנחנו נותנים את האפשרות של בגרות צרפתית?
יואל רזבוזוב: מצד אחד יבואו אליי עכשיו האגודות למען יהודי צרפת ויגידו 'אנחנו רוצים עלייה.
יואל רזבוזוב: אם אתה לא תאפשר להם את זה הם לא יעלו' ויש בזה היגיון, מצד שני אין לנו שליטה על הבגרות הזאת.
יואל רזבוזוב: מישהו בכלל יודע מה זו הבגרות הזאת?
יואל רזבוזוב: אולי זה סתם דפים לבנים ולא כתוב בהם שום דבר?
<גילת סיימון: לא, הם מקבלים את זה מצרפת.
יואל רזבוזוב: אם זו בגרות של צרפת - - -
<מאיה שריר: אלה הסכמים שמדינת ישראל חתומה.
יואל רזבוזוב: מול צרפת.
יואל רזבוזוב: אז יפה, מה הבעיה שלנו עכשיו שהם עושים את הבגרות הזאת מחוץ לעיר?
יואל רזבוזוב: יש בעיה?
פנינה תמנו: אין בעיה.
יואל רזבוזוב: גילת אומרת שזו בעיה.
<גילת סיימון: אני רוצה להתייחס לזה בכמה פנים.
<גילת סיימון: קודם כל תלמידים שהם תלמידי העיר אצלנו מקבלים הרבה תמיכה לימודית מעבר לשעות הלימודים בבוקר, הלימודים שמתקיימים בסוף יום הלימודים, התכניות שצוינו כאן, בין אם זה פל"א ובין אם זה הפרויקט הלאומי והרבה מאוד קבוצות תגבור, כמו שציינת, שהן קבוצות תגבור כלליות, לאו דווקא לאוכלוסייה כזו או אחרת, אלא פשוט למי שצריך.
<גילת סיימון: ברגע שיש לנו תלמידים שלומדים מחוץ לעיר אין לנו שום דרך, גם לא לתמוך - - -
פנינה תמנו: כנראה שיש להם פה בחירה חופשית, ללכת לנתיב מסוים שהם הבינו שהוא הרבה יותר קל.
פנינה תמנו: כי אחר כך, אחרי שהם עושים את הבגרות - - -
יואל רזבוזוב: פנינה, תני לה לסיים, אני רוצה להבין את הנקודה, איפה הבעיה.
פנינה תמנו: אתה כל שנייה קוטע, מה, אתה לא רוצה שיבואו לוועדה שלך?
יואל רזבוזוב: אל תבואי.
פנינה תמנו: לא, אתה לא תגיד לי 'אל תבואי', זה מעוז הדמוקרטיה הישראלית.
יואל רזבוזוב: פנינה, פנינה - - -
פנינה תמנו: מה, זה עסק פרטי פה?
יואל רזבוזוב: פנינה, זו ועדה בכנסת ו - - -
פנינה תמנו: ועדה בכנסת, בשביל זה יש את חברי הכנסת בשביל שידברו.
פנינה תמנו: אתה לא יכול לקטוע כל פעם שאומרים פה משהו.
יואל רזבוזוב: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, אני לא בא - - -
פנינה תמנו: יש פה רשות שחושבת שהיא צריכה לשלוט על בחירה של קהילה.
פנינה תמנו: אם הצרפתים הבינו שדרך זה שהם עושים את הבגרות הצרפתית יהיה להם יותר קל להשתלב בישראל אז זה מה שצריך לתת להם.
יואל רזבוזוב: פנינה, אני קורא אותך לסדר.
<גילת סיימון: אין לנו שום התנגדות לזה, אני גם חושבת שבחירה זה הדבר הכי חשוב וכשתלמיד בוחר אם להיבחן בשאלון עולים או בשאלון רגיל או אם ללמוד לקראת הבאק או לקראת הבגרות הישראלית, זה בסדר גמור, אני מכבדת את הבחירה הזאת, אני רק אומרת שלנו כרשות אין בכלל נתונים על זה, אני לא יודעת לומר לך אם מי שניגש לבאק באמת מצליח.
<גילת סיימון: אני אומרת שזו תופעה חדשה שאנחנו נתקלים בה בשנתיים האחרונות והיא בעיקר מעוררת הרבה שאלות.
<גילת סיימון: אין לי כאן איזה שהיא עמדה נחרצת שאומרת אם זה טוב או לא.
<גילת סיימון: אני חושבת שזה משהו שאנחנו צריכים לבדוק אותו.
<אלכס שמידט: יכול להיות שיש פה בעיה של חוק חינוך חובה, שהילדים האלה חייבים להיות בבית ספר.
<אלכס שמידט: ברמת גן הייתה בעיה לפני שלוש שנים כשהיה אותו דבר עם בגרות ברוסית של שגרירות רוסיה כביכול - - -
<אלי זרחין: כי מתי התלמידים לומדים בשגרירות רוסיה?
<אלכס שמידט: תלמידים למדו בבית ספר שלא היה בכלל קיים ולא היה רשום מבחינת החוק.
<אלכס שמידט: אנחנו עלינו על זה לפני שלוש שנים, הוצאנו משם תלמידים ותלמידים נפלו בין הכיסאות - - -
פנינה תמנו: לא, אבל יש הבדל בין שגרירות לבין מקווה ישראל, שהוא, אתה יודע, פנימייה שהיא מוכרת מאוד.
<אלכס שמידט: יכול להיות שכמה מהם לא נמצאים בחוק חינוך חובה ו - - -
<אלי זרחין: בשגרירות יש בית ספר, מתי התלמידים לומדים שם?
<מאיה שריר: הבגרות הצרפתית כבר קיימת עשרות שנים בארץ.
<מאיה שריר: הבגרות הצרפתית מוכרת בכל העולם, יש לה הערכה.
<מאיה שריר: יש בירושלים שני בתי ספר שמגישים והתלמידים מצליחים, ממשיכים באוניברסיטה פה או במקום אחר.
<מאיה שריר: זאת לא סיבה לדאגה, צריך לברר איפה הם, אבל זו לא הדאגה.
יואל רזבוזוב: אז רגע, גילת, עוד פעם, אני רוצה לחזור לאיפה הבעיה.
יואל רזבוזוב: אם הבגרות הזאת מוכרת והיא נחשבת, אין בעיה.
יואל רזבוזוב: אנחנו מדינת עלייה, אנחנו רוצים להקל על התלמידים העולים.
יואל רזבוזוב: זה שהם לומדים מחוץ לנתניה, בנתניה אין בקרה על אותם התלמידים.
<גילת סיימון: אז אולי דרך מאיה - - -
יואל רזבוזוב: למה אתם צריכים בקרה?
יואל רזבוזוב: אני לא אומרת שאנחנו כעיר צריכים בקרה, אני אומרת שאולי כמשרד שהנתונים האלה יהיו קיימים, שיהיה את המידע, כמה תלמידים, מה אחוז ההצלחה.
יואל רזבוזוב: בדיוק כמו שהוצג כאן לגבי יוצאי הקהילה האתיופית, אני חושבת שזה מידע שחשוב שיהיה לנו אותו.
יואל רזבוזוב: כרגע, לפחות מסביב לשולחן הזה, אני לא רואה נתונים מדויקים.
יואל רזבוזוב: בסדר, אנחנו קיבלנו נתונים שאמרנו שהם לא מספיקים בשביל להיכנס לשורש הבעיה ולפתור את הסוגיה.
יואל רזבוזוב: אנחנו עם הצרפתים סיימנו, יש להם בגרות בצרפת.
יואל רזבוזוב: יש עוד נקודה שאת רוצה להעלות?
<גילת סיימון: כן, אני רוצה להעלות עוד נקודה, גם לשתף אתכם בזה שבסקר שערכנו לבני נוער לפני כשנה עלה ש - - -
שמעון סולומון: בני נוער כללי?
<גילת סיימון: בני נוער כללי שלומדים בעיר נתניה, קראנו לזה סקר פנאי, אבל אחת השאלות הראשונות הייתה לגבי ארץ לידה ואצלנו 45% מכלל בני הנוער בכיתה י' וי"א לא נולדו בארץ או שהוריהם לא נולדו בארץ.
<גילת סיימון: אני חושבת שזה אחוז מאוד מאוד גבוה.
<גילת סיימון: אחד הדברים שאני רוצה להתייחס אליו כאן בוועדה זה לנושא שעלה לגבי סוג התמיכה שבני נוער שהם עולים או יוצאי משפחות של עולים צריכים לקבל.
<גילת סיימון: אם אני מתייחסת רק לנושא של תגבורים לימודיים אז אנחנו מגיעים לתוצאות שראינו, אנחנו רואים איזה שהיא עלייה, עלייה מתונה ואיזה שהיא תחושה שלא פיצחנו את הדבר הגדול.
<גילת סיימון: אני חושבת שהדבר הגדול מתייחס לדברים שנאמרו כאן לגבי תחושות של ניכור ותחושות של חוסר שייכות והכיוון הזה, גם אם אנחנו ניתן עוד ועוד שעות תגבור לא נצליח לפצח את זה.
<גילת סיימון: אני נתקלת לעיתים בתופעה שבה יש אפשרות לתת תגבורים נוספים ויש בני נוער שפשוט לא מעוניינים בזה.
<גילת סיימון: אני נתקלת בתופעה של חוסר מוטיבציה, של חוסר עניין, תחושה שאנחנו הרבה יותר רוצים לתת ממה שיש בני נוער שרוצים לקבל.
<גילת סיימון: לא כולם כמובן, אבל זאת הקבוצה שעבורה אני מחפשת את המענה.
<גילת סיימון: מענים לימודיים יש גם בקבוצות שתיארתי קודם, של פרויקט לאומי, תכנית פל"א, תכנית תבל שהסתיימה, גם תגבורים פנימיים שאנחנו כרשות מוסיפים, אבל אני לא מצליחה לראות איך אנחנו מגייסים את אותם בני נוער שגם כשכל זה קיים וזמין הם כרגע לא מעוניינים.
יואל רזבוזוב: קודם כל גם בחברה הכללית אנחנו רואים מקרים כאלה.
יואל רזבוזוב: בנושא של תגבור, עוד פעם, מה שאת אומרת, אותם עולים שלא רוצים, אין להם מוטיבציה, ושמענו כאן שצריך לחזק את הזהות שלהם, זאת בעיה יותר עמוקה.
יואל רזבוזוב: אנחנו נעשה דיון.
יואל רזבוזוב: אני מוכן לעשות כל חודשיים שלושה דיון בנושא ובאמת לקדם.
יואל רזבוזוב: עוד פעם, אני רציתי את הישיבה הזאת יותר מקצועית לראות אילו בעיות צפות מהשטח.
יואל רזבוזוב: היום אנחנו רואים שאחת הבעיות זה שעות התגבור, שתיים, זה לנתח את הנתונים יותר לעומק בשביל לראות איך אנחנו פותרים את הבעיה.
יואל רזבוזוב: עכשיו אני רוצה לשמוע עוד גורמים בשביל להבין - - -
שמעון סולומון: אני רוצה להתייחס לפני, נקודה חשובה ליושבת ראש מועצת התלמידים.
שמעון סולומון: יש משהו שחייבים לחדד אותו, אני מניח שאת לא מכירה את זה, היום יוצאי אתיופיה, רובם מתקבלים באמצעות הפסיכומטרי, לא הפסיכומטרי הרגיל, אלא יש מכינות מיוחדות.
שמעון סולומון: בלי זה אנחנו היינו, איך אומרים?
שמעון סולומון: בקאנטים, בלי המכינות המיוחדות האלה, כי הבגרויות שיש לנו - - -
<גל יוסף: אני מכירה והאפשרות הזאת עדיין קיימת.
שמעון סולומון: שנייה, יש מחלוקת על זה?
<וואגי טבג'ה: על איזה בחינות מיוחדות מדובר?
שמעון סולומון: אני מדבר על המכינות.
שמעון סולומון: המכינות שיש כמעט בכל אוניברסיטה, אני מקווה שאתם יודעים על מה אתם מדברים, בכל אוניברסיטה כמעט, אם בבן גוריון ואם בחיפה ובכל מכללה כמעט יש מכינות שבזכותן - - - אנחנו הרבה במכינות, למה?
שמעון סולומון: כי הבגרויות, רוב הבגרות, וגם פה אנחנו רואים את הפערים, בין בגרות איכותית לבין בגרות רגילה, יש 26% לעומת 17% בבגרות הרגילה.
שמעון סולומון: את יודעת, צריך להיזהר שבעתיד - - - הרי בסופו של דבר יש מכסה מסוימת.
שמעון סולומון: אז אני אומר, צריך לחדד את הדיון מהיום שהבגרות הזו, הנוהל החדש שיצא, שלא יהיה מעין מחסום, שלא יפגע.
שמעון סולומון: לכן אני מזהיר כבר מראש - - -
<גל יוסף: מצד אחד צריך לעשות את זה וגם לגרום להם להוציא בגרויות יותר איכותיות.
שמעון סולומון: יפה, על זה אני מדבר.
שמעון סולומון: לכן צריך לדבר כבר, כדי שלא בעוד שנתיים-שלוש נשב פה ונגיד, 'תשמעו, בגרות איכותית ואנחנו לא שם לכן יש פחות', אני אומר שצריך לעשות דיון מיוחד כדי שלא נעשה הערכה בסוף שנתיים או שלוש שנים ונגיד שלפני שנתיים כך וכך קרה.
שמעון סולומון: אני חושב שהדיון הזה הוא חשוב, על הבגרות האיכותית.
שמעון סולומון: המכינות היום עושות את שלהן, יש יוצאי אתיופיה שיש להם בגרות איכותית שנכנסים, עליהם אני לא מדבר, אני מדבר על הרוב.
שמעון סולומון: כדי שלא נבכה אחר כך צריך לדבר על זה כבר מעכשיו.
יואל רזבוזוב: מי כאן מהגופים רצה לדבר?
יואל רזבוזוב: מי שעוד לא דיבר.
יואל רזבוזוב: יש כאן?
<אורנה לשם: הרשות למלחמה בסמים.
יואל רזבוזוב: עוד פעם, אני רוצה בעיות.
יואל רזבוזוב: שבחים שמענו פה ודברים שמצליחים וזה, אני רוצה לשמוע בעיות, הדיון הזה הוא פרקטי יותר.
יואל רזבוזוב: אל-סם, כן.
<אורנה לשם: אני מנכ"לית של עמותת אל-סם.
<אורנה לשם: אל-סם מטפלת בבני נוער עד גיל 24, משתמשי סמים ואלכוהול.