GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<טל ליפובצקי-טשורני: מצוקה כלכלית מאוד קשה, אמהות שנאלצות לשהות רוב שעות היום מחוץ לבית, לעבוד, בנוסף גם משלמות ללימודים, להכשרות מקצועיות, במטרה להתקדם, ויש פה ילדים שנשארים שעות מרובות בבית ללא השגחה וללא טיפול, ואנחנו יכולים לראות אותם בעצם מתחילים מגיל קטן ועוד כמה שנים הם ישוטטו ברחוב ומשם ההידרדרות היא די מהירה.
<טל ליפובצקי-טשורני: לכן פה צריך לתת איזה שהוא מענה.
יואל רזבוזוב: חושבים על מענה גדול לכולם.
יואל רזבוזוב: בינתיים אני לא אחשוף, כי זה בתהליכי עבודה.
<טל ליפובצקי-טשורני: מענה גדול, מענה מקיף, שמצד אחד יאפשר להם להתפרנס בכבוד, אבל מצד שני גם יאפשר להם לפנות זמן, להשקיע בילדים, לפקח עליהם ובעיקר לתת להם גם תמיכה רגשית שהם צריכים.
אברהם מיכאלי: יש פה מועדוניות רווחה בתוך בתי הספר?
<נעמי אחימור: יש המון מועדוניות רווחה, שהן פתוחות גם לעולים, אבל בכל מועדונית אתה יכול לקלוט רק 15 ילדים והמצוקות של האוכלוסייה הוותיקה היא לפעמים לא פחות מאוכלוסיית העולים.
<נעמי אחימור: בוא נגיד ככה, כשיושבים בוועדות קבלה למועדוניות ו/או לצהרונים שעיריית ראשון לציון הקצתה כאן הרבה ממשאביה, דרך אגב, לא כל המועדוניות הן במימון משרד הרווחה, יש גם צהרונים על חשבון העירייה וגם מועדוניות על חשבון העירייה, יושבים נניח על שלושה מקומות שמתפנים כל שנה איזה 50-60 ילדים.
<נעמי אחימור: אז זה לחתוך כל הזמן בבשר החי, את מי להכניס ואת מי להשאיר בחוץ.
<נעמי אחימור: זו בעיה.
<נסים כהן: בהקשר הזה אני רוצה להגיד משהו כללי.
<נסים כהן: יש המון תכניות שמופעלות בעיר שהן לא מסומנות עולים, אבל הייצוג של העולים, גם בני הקהילה האתיופית וגם של דוברי הרוסית, הוא גבוה מאוד.
<נסים כהן: תכנית כמו מחשב לכל ילד הצרכנים הדומיננטיים שם הם העולים, פר"ח, דומיננטיות גדולה מאוד, ומועדוניות, עם כל הקושי, הייצוג של הקהילות, האתיופיות בעיקר וגם של דוברי הרוסית, הוא גבוה מאוד.
<נעמי אחימור: ועדיין, תקציב הקייטנה, שדרך אגב כולו על חשבון העירייה, ללא מאטצ'ינג מאף משרד ממשלתי, אני מדברת בהיבט שלי, לא בקהילה, אני לא יודעת כמה אצלם יש, משרד הקליטה הרי קיצץ את הנושא הזה של קייטנות השנה, היה רק איזה שהוא תקציב מסוים, אבל לעירייה זה 400,000 שקלים לילדי קייטנות, לסבסד את הילדים בקייטנות.
<פרנקו גונן: אי אפשר להשאיר אותם בחוץ.
<פרנקו גונן: אתה לא יכול להשאיר את ילדי העולים בחוץ כי אין להם כסף להיכנס לקייטנה, אי אפשר לעשות את זה.
<נעמי אחימור: זה הופסק ממשרד הקליטה, הנושא של הקייטנות.
יואל רזבוזוב: צריך לבדוק למה זה הופסק.
<אנה ליטרובניק: זה לא הופסק, זה פשוט הוגש כקול קורא נפרד לנושא יוצאי אתיופיה, למי שענה לקריטריונים.
<אנה ליטרובניק: זה הכול.
<אנה ליטרובניק: אנחנו סך הכול משרד הקליטה ונאלצים ללכת על פי פרמטרים של הממשלה, אז אין אפשרות לתקצב.
<אנה ליטרובניק: לכן הפעם דווקא זה נפתח, זאת אומרת משרד הקליטה נתן תקציב - - -
יואל רזבוזוב: אז ראשון לא ניגשו.
<אנה ליטרובניק: הם כן הגישו.
<פרנקו גונן: אנחנו לא מפספסים שום דבר.
<טל ליפובצקי-טשורני: הסבסוד של קייטנות קיץ כבר לא קיים במתכונת הישנה שלו, יש מתכונת חדשה של מימון פעילות קיץ קצת אחרת ואנחנו כן ניגשנו וכן יש תכנית כזו, אבל - - -
יואל רזבוזוב: זאת אומרת הייתי משנה את זה עוד פעם למתכונת הישנה, שהילדים היו בקייטנה מסודרת ולא פעילויות.
<אנה ליטרובניק: כשהייתה המתכונת הקודמת כל הרשויות הקימו צעקה שזה ממש לא טוב, כי אנחנו קובעים לעירייה כמה כסף לגבות, כי אנחנו היינו מוגבלים.
<אנה ליטרובניק: אז גם פיקחנו על התקציב.
<אנה ליטרובניק: עכשיו פתחנו את זה, אמרנו, אוקיי, אנחנו שמים סכום מסוים, תשימו אתם מאטצ'ינג ובואו - - -
<פרנקו גונן: אבל אל תכתיבו לנו את הפעילות.
<אנה ליטרובניק: אנחנו לא מכתיבים.
<פרנקו גונן: אנחנו מעדיפים את זה במסגרת הכללית של הקייטנות, יחד עם כולם.
<פרנקו גונן: לא לעשות - - -
יואל רזבוזוב: טוב, אנחנו ניכנס לזה.
<פרנקו גונן: זה השילוב.
<פרנקו גונן: אנחנו מדברים כל הזמן על שילוב, זה גם סוג של שילוב.
<טל ליפובצקי-טשורני: קהילת יוצאי אתיופיה, התייחסנו.
<פרנקו גונן: כן, התייחסנו לא מעט על ההשתלבות של קהילת יוצאי אתיופיה, חסרי מעמד ומשפחות העולים.
אברהם מיכאלי: כמה כאלה רשומים אצלך?
<טל ליפובצקי-טשורני: חסרי מעמד, אין לי כרגע נתון.
<טל ליפובצקי-טשורני: אני מוכנה לבדוק - - -
יואל רזבוזוב: יש כמה עשרות אלפים בארץ.
אברהם מיכאלי: בארץ יש, אני רוצה לדעת, כי זו סוגיה מאוד רגישה ואנחנו כבר מטפלים בזה שנים.
<טל ליפובצקי-טשורני: אני לא יודעת, אלה גם לא נתונים שמופיעים משרד הקליטה ובדקנו את הנושא הזה.
יואל רזבוזוב: נשלח למשרד הפנים, נראה מה יהיו התשובות שלו.
<טל ליפובצקי-טשורני: אבל באמת אני לא רואה שום סיבה שהם לא ייהנו מאותן זכויות, לפחות במסגרת החינוך הבית ספרי - - -
<פרנקו גונן: עד שיהיה להם מעמד.
<פרנקו גונן: הם לא יכולים לא להיות באיזה שהיא מסגרת, הם חייבים להיכנס למסגרות, גם בחינוך הפורמלי וגם בלא-פורמלי, ועד שיהיה להם מעמד צריך את התנאים האלה.
יואל רזבוזוב: כן, קופת חולים וזה, כן, צריך לתת להם.
<טל ליפובצקי-טשורני: זהו.
<טל ליפובצקי-טשורני: עידוד עלייה, גם, שוב, לתמוך ברשויות שמוכנות לעודד ולקלוט עלייה, גם במסגרת הנושא של הגדרה מתוקנת לערים קולטות עלייה.
<פרנקו גונן: הייתה אלינו פנייה לא מזמן לקבל רוקחים, בחיבור עם בית חולים אסף הרופא ולתת להם כאן דירת מעבר.
<פרנקו גונן: היינו מוכנים לשכור שלוש דירות מעבר עבור הרוקחים האלה, אבל לא הגיעו אלינו הרוקחים.
<פרנקו גונן: לא באו.
<אנה ליטרובניק: הייתה שם בעיה, הם קיבלו הרבה רוקחים מירדן ואז המדינה לא הייתה יכולה לאפשר את הפתיחה לעולים חדשים.
אברהם מיכאלי: איך זה קשור לעלייה?
<אנה ליטרובניק: אנחנו ניסינו לעשות עידוד עלייה.
<אנה ליטרובניק: אנחנו בכלל מפתחים בשיתוף עם הסוכנות היהודית כל מיני פרויקטים לעידוד עלייה - - -
אברהם מיכאלי: לא, איך קשור ירדן?
<אנה ליטרובניק: לא קשור לירדן, אבל הם תפסו את התקנים.
<אנה ליטרובניק: זאת אומרת אנחנו רצינו לצאת לחו"ל ולקלוט קבוצה של רוקחים, לבנות להם מסלול כאן בארץ, בנינו תכנית יחד עם סופר פארם, ניסינו למצוא כל מיני גורמים.
<אנה ליטרובניק: מה לעשות, אלה דברים שרצים.
<אנה ליטרובניק: אבל דירות קלט זה דבר שרצוי שיהיה ביישוב, כי זה פותח אפשרות לקליטת עולים לא - - -
<פרנקו גונן: כן, אבל אני לא אשכור דירות אם אין לי פרויקט, זה בכל זאת עולה לי כסף.
<אנה ליטרובניק: יש לך פרויקט, כי אתה מקבל את הפרויקטורים, אז בעצם בצורת הפרויקטורים בתקציב הזה משרד הקליטה נתן את החסינות לקליטת עולים בעיר ראשון.
<טל ליפובצקי-טשורני: בעבר גם הייתה תמיכה של הסוכנות היהודית, השתתפות בתקציבים בנושא של דירות קלט.
<טל ליפובצקי-טשורני: שוב, אני לא יודעת איפה הנושא הזה עומד היום.
אברהם מיכאלי: יש לנו רעיונות להביא גם כל מיני בעלי מקצוע רפואיים כאלה או אחרים.
אברהם מיכאלי: זה לא רק משרד הקליטה, זה גם משרד הבריאות, כולם צריכים לשלב ידיים אחד עם השני.
אברהם מיכאלי: בקטע הזה אתה כל כך גיאוגרפית ממוקם במקום טוב, אתה יכול לסייע בכמה בתי חולים פה באזור.
אברהם מיכאלי: אבל אחת השאלות שרציתי לשאול אתכם, לגבי עידוד עלייה.
אברהם מיכאלי: לגבי אלה מאוקראינה, אתם ממוקדים?
<טל ליפובצקי-טשורני: ממוקדים, הרוב שמגיע לכאן, מתוך ה-90% הרוב הגדול מגיע מאוקראינה.
אברהם מיכאלי: הגיעו אליכם לאחרונה?
אברהם מיכאלי: בגל האחרון האחרון, של החודש-חודשיים האחרונים גם?
<טל ליפובצקי-טשורני: כן, הם מגיעים כל הזמן.
<אנה ליטרובניק: אבל הקושי שאני רוצה לציין, שוב פעם, זה עולים פוטנציאליים שהם בהמתנה לקבל כאן את האזרחות, משום שהם ברחו משם והם עדיין לא הוכרו כפליטים.
<אנה ליטרובניק: התהליך לוקח זמן.
אברהם מיכאלי: בסדר, כי מעורבים בזה גורמים - - -
<טל ליפובצקי-טשורני: לחלקם יש תור לעוד חודשיים, משהו כזה.
יואל רזבוזוב: בנושא הזה, שאתם רואים פה, אנחנו מציעים לכם את הפלטפורמה של הוועדה שלנו.
יואל רזבוזוב: יש לכם מקרים נקודתיים, שאתם יודעים על אנשים שמחכים, בירוקרטיה, תעבירו אלינו את זה, אנחנו נקדם את זה מול משרד הפנים, נקדם את זה מהר.
אברהם מיכאלי: זה לא משרד הפנים, זה גם נתיב, נתיב חוקרים דברים שהיו אמורים לחקור שם.
<קריאה: הם משתדלים לקדם את זה.
אברהם מיכאלי: גם לגבי עררים.
אברהם מיכאלי: אם יש לכם מקרים של עררים, תעבירו לנו, נטפל בזה.
אברהם מיכאלי: הם פונים אליי במסדרון כל הזמן.
אברהם מיכאלי: תעבירו לנו שמות של מקרים שצריך להגיש ערר, נסייע לכם להגיש ערר ולטפל בזה.
<פרנקו גונן: איך להעביר את זה?
יואל רזבוזוב: דרך דנה, מנהלת הוועדה.
<זיוה דסה: אני מבקשת להתייחס בנושא של יוצאי אתיופיה.
<זיוה דסה: אנחנו הגשנו לפני פחות שנה, כשהשרה לקליטת עלייה ביקרה בראשון, העלינו את הנושא ואכן רוב העולים ברמת אליהו הגישו ערר על המשפחות שנשארו להם.
<זיוה דסה: הם קיבלו מכתבים 'הנושא בטיפול' ואנחנו לא יודעים מה קורה.
<זיוה דסה: יש בנושא הזה המון סוגיות ואנחנו מאוד נשמח - - -
אברהם מיכאלי: כמי שביקר שם, הייתי שם, בגונדר, וראיתי איך הם בוחנים.
אברהם מיכאלי: הפקידים שיושבים שם הם אנשים מאוד רגישים, יחד עם זאת אנחנו אומרים שגם פקידים יכולים לטעות, ולכן כל העררים האלה.
אברהם מיכאלי: פתחנו את זה עוד בקדנציה הקודמת, יחד עם השופט שמגר, ישבנו וטיפלנו בזה, אבל אני יודע שכל מקרה הוא עולם ומלואו.
יואל רזבוזוב: כל מקרה זה באמת מקרה של בני אדם בסופו של דבר.
אברהם מיכאלי: אנחנו עומדים לרשותכם.
אברהם מיכאלי: כל מקרה שאתם תקועים איתו והמשפחות סובלות, תעבירו לנו, אנחנו נלחץ איפה שצריך ללחוץ.
<פרנקו גונן: אלה דברינו.
יואל רזבוזוב: חברים, באמת אנחנו קודם כל שמחנו להיות כאן, אני חושב שבסופו של דבר מבחינת התוכן והפעילות ונפח הפעילות שאתם עושים אנחנו יכולים רק להחמיא ולתת לרשויות מקומיות אחרות ללמוד איך אתם עושים זאת.
יואל רזבוזוב: רק באמת העניין, כמו כל דבר, זה העניין התקציבי, וכל עוד יש לכם את האפשרות הזאת אז כן הייתי רוצה שתקלטו אוכלוסייה שמגיעה לכאן ורשויות אחרות כן נתקלות בבעיות וקשיים ולא יכולות לקלוט אותם כמו שהיינו מצפים, כי דווקא היינו מצפים שהעולים ייקלטו ממש כמו שהם נקלטים כאן, כי אנחנו קצת מכירים את העיר, בסופו של דבר עושים פה הרבה פרויקטים טובים.
יואל רזבוזוב: אנחנו נצטרך לבדוק מבחינת העברה של הכספים, המאטצ'ינג של המשרדים הממשלתיים עם הרשות המקומית, כדי שתכנון הפרויקטים יהיה נכון יותר.
יואל רזבוזוב: חשוב מאוד להתייחס.
יואל רזבוזוב: כל שאר הדברים אנחנו גם עכשיו נלמד, אבל בסופו של דבר, כמו שאני אומר, אתם עושים עבודה טובה, תמשיכו כך ואנחנו איתכם.
יואל רזבוזוב: אנחנו נותנים לכם את כל הפלטפורמה שלנו, של הוועדה, מה שתצטרכו, אל תהססו לפנות.
אברהם מיכאלי: יש לי כמה רעיונות בשבילם לעשות קליטה ממוקדת של עוד כמה קהילות, שיש פניות.
אברהם מיכאלי: אתם עיר אמידה ונוכל להפנות את זה אליכם.
יואל רזבוזוב: כן, יש אוכלוסיות שישמחו לבוא לכאן.
<פרנקו גונן: אנחנו סוציו אקונומי 6, אני רוצה לומר לך.
יואל רזבוזוב: האוכלוסיות האמידות זה קל, כולם רוצים אותם, אנחנו צריכים גם אוכלוסיות קצת קשות יותר ופה צריך את האומץ, שעיר תבוא ותיקח ותעשה את זה.
יואל רזבוזוב: למרות שהרבה ראשי עיר מתלוננים 'זה מוריד לנו את הרמה', 'את הממוצע של הבגרויות' ו'זה פוגע בעיר', אבל בסוף אנחנו מדינת עלייה ובאמת אתם צריכים לנצל את המשאבים שיש לכם.
<פרנקו גונן: תודה לכם.
יואל רזבוזוב: צהריים טובים לכולם, אני פותח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
יואל רזבוזוב: יזמתי דיון חירום של הוועדה כי לאחרונה בתקופת מבצע 'צוק איתן' הקהילות היהודיות, בעיקר באירופה, הופכות ליעד להתקפות על רקע אנטישמי.
יואל רזבוזוב: נמצאים איתנו נציגי קהילות יהודיות מאירופה וכן שגרירים ובכירים משגרירויות אירופאיות בישראל.
יואל רזבוזוב: על סדר יומנו נמצאת גם הצעה לסדר בנושא דומה, מצב הקהילות היהודיות בעקבות גל האנטישמיות בעולם, של חברי הכנסת יואב בן צור, יעקב ליצמן וגילה גמליאל.
יואל רזבוזוב: נדון בה בהמשך ונגבש מסקנות שיונחו על שולחן הכנסת.
יואל רזבוזוב: מאז פרוץ מבצע 'צוק איתן' התגברו ההפגנות נגד מדינת ישראל ברחבי אירופה ולעיתים קרובות הן התלהטו והפכו לאלימות ואנטישמיות עד כדי פגיעה ביהודים ובעסקים של יהודים.
יואל רזבוזוב: למרבה הצער הופכות קהילות יהודיות ליעד להתקפות הנובעות, כמו שציינתי, מאנטי ישראליות.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהקהילות היהודיות לא יכולות להיות קורבן כשמדינת ישראל נאלצת להגן על עצמה מפני טרור החמאס, לכן אני קורא לנציגי המדינות השונות ולשגרירים המכובדים שנמצאים איתנו כאן היום לפנות לממשלות שלהם ולהיפגש עם הקהילות שנמצאות במדינתם.
יואל רזבוזוב: בסופו של דבר הם גם אזרחים של אותן המדינות ועליכם לדאוג גם לביטחון האישי שלהם.
יואל רזבוזוב: אנחנו, כמדינת ישראל, כמובן חובתנו המוסרית לדאוג לאחינו ואחיותינו שם בתפוצות, כי הם אלה שעזרו לנו להקים את המדינה, את מדינת ישראל החזקה שנמצאת היום תחת איום, להילחם ולנצח במערכה הזאת ולהחזיר את השקט לתושבי מדינת ישראל.
יואל רזבוזוב: אני רוצה להודות לקונגרס היהודי ישראלי, לד"ר ולדימיר סלוצקר שעומד בראשו, שהביאו את הנציגים של הקהילות לכאן, שיבואו ויספרו לנו את הסיפור, שנשמע את המקרים האמיתיים שקורים שם ולא דרך התקשורת ולא כמו שאומרים כשנמצאים כאן, הם יגידו לנו באמת מה הולך שם.
יואל רזבוזוב: משגרירות ספרד ונורבגיה, בשל חופשות, אין נציג, יוון התנצלו והודיעו שלא יכלו לשלוח נציגים לדיון, ספרד ביקשו לקבל פרוטוקול של הישיבה ואנחנו נעביר את פרוטוקול הישיבה לכל השגרירויות הרלוונטיות.
יואל רזבוזוב: חברי הכנסת שנמצאים כאן איתנו, בבקשה, יעקב ליצמן, הצעה לסדר יום.
יעקב ליצמן: אני חושב שמאז שהגשנו את זה עד היום קרו כמה דברים שרק החמירו את המצב.
יעקב ליצמן: ראינו, אם אני לא טועה בצרפת, מה שהיה בימים האחרונים, לכן אנחנו צריכים קצת לדרבן את העולם לשמור על האינטרסים היהודיים, על היהודים ועל האינטרסים שלהם ועל המוסדות שלהם.
יעקב ליצמן: אני קודם כל מברך כמובן, כל המדינות באירופה ובכל מקום, ואני מבקש שוב שנשמור על חופש הדת וחופש היהודים, שיוכלו ללכת לבית כנסת בחופשיות.
יעקב ליצמן: אני אשמח מאוד שדרך הכנסת משרד החוץ יעשה את כל הפעולות הנדרשות להעביר את זה לכל עולם, את חומרת המצב, מה שקורה בימים האחרונים.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לחבר הכנסת ליצמן.
יואל רזבוזוב: באמת אנחנו מסכימים איתך שאנחנו כאן, דרך הוועדה הזאת, יודעים שמשרד החוץ עובד קשה בימים האלה, אבל בסופו של דבר אנחנו גם כאן דרך הוועדה הזאת חייבים להעביר את המסר לדאגת היהודים בתפוצות.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת יוגב.
יואל רזבוזוב: אתה גם רוצה לשמוע קודם, או שאתה רוצה לדבר?
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת חסון, גם אחרי?
יואל רזבוזוב: טוב, אז ראשון הדוברים הוא נשיא הקונגרס היהודי הישראלי, ד"ר ולדימיר סלוצקר, בבקשה.
<ולדימיר סלוצקר: תודה רבה, מר רזבוזוב.
<ולדימיר סלוצקר: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) אני מודה לך על הכנסת האורחים ותודה לך ולעמיתייך על שמצאתם את הזמן לקבל אותנו ועמיתינו מאירופה, מאחר ולהבנתי המצב בהחלט אינו מתקבל על הדעת.
<ולדימיר סלוצקר: מעולם, מאז השואה, לא ראינו מצב כפי שניתן לראות כיום.
<ולדימיר סלוצקר: קשה למנות את כל הארועים, אנטישמיים ואלימים, שהתרחשו באירופה במהלך החודשים האחרונים.
<ולדימיר סלוצקר: אולם, בעמודו השני של הקובץ הזה שאנו מנסים להפיץ לכם כאן, מצויינות הקריאות וההסתות שהיו נפוצות בקרב המשתתפים בהפגנות ובתהלוכות ברחבי אירופה, מצרפת שנמצאת בראש ועד פולין, אשר בתחתית.
<ולדימיר סלוצקר: קריאות כגון: "מוות ליהודים", "היטלר צדק", "לשחוט את היהודים", "להפיל את ישראל לשחרר את פלסטין", "ישראל מדינת טרור", "ציונים, הישרפו בגיהנום", האחרון שנעשה בו שימוש בוורשה: "הביאו דגלים ישראלים לארובות הקרמטוריום".
<ולדימיר סלוצקר: קריאות אלו אינן דבר יוצא דופן בתהלוכות הללו, הוקלט רק חלק קטן מהן ולא את כל אשר התרחש בתקופה האחרונה, ישנם רבים נוספים.
<ולדימיר סלוצקר: הפעולות האנטישמיות, התהלוכות וההפגנות, מתקיימות כמעט בכל מדינה באיחוד האירופאי, בעיקר במקומות בהן יש קהילות מוסלמיות גדולות, כגון: צרפת, בלגיה, הולנד, גרמניה.
<ולדימיר סלוצקר: מהן בדיוק הכוונות?
<ולדימיר סלוצקר: האם אלו הפגנות שקטות?
<ולדימיר סלוצקר: שמעתי דעות על כך מערוצי טלוויזיה אירופאים – הבי.
<ולדימיר סלוצקר: בי.
<ולדימיר סלוצקר: סי, יורוניוז – בהן היו הערות כגון: "אלו הפגנות שקטות, עם מספר חוליגנים בתוכן".
<ולדימיר סלוצקר: זה לא נכון, ההפגנות אינן שקטות.
<ולדימיר סלוצקר: הם לא מתאספים כדי להישאר שקטים, הם נושאים עימם מחבטי בייסבול וכלי נשק מסוגים שונים, בקבוקי תבערה, נושאים וקוראים סיסמאות אנטישמיות המסיתות לאלימות.
<ולדימיר סלוצקר: ההפגנות מתוכננות לכך, הדבר מתוכנן תוך כדי הפעילות.
<ולדימיר סלוצקר: סיטואציה כזו לא קרתה מעולם.
<ולדימיר סלוצקר: אם הייתם שואלים אותי לפני שנתיים באם דבר כזה יוכל לקרות באירופה , עמיתיי העובדים צמוד אלי ב- IJC כמו גם קהילות אחרות יכולים להעיד שהיו שיחות בנושא וכבר אז קראתי להתאחד ולהתגבש, היות וצפיתי התפתחות שכזו כבר לפני שנתיים או שלוש.
<ולדימיר סלוצקר: המצב מאוד לא מתקבל על הדעת.
<ולדימיר סלוצקר: אני יכול לומר כעת, שאנו חוזים, אנו צופים בתחילתה של שואה, היות וכל הארועים הללו לא ייפסקו.
<ולדימיר סלוצקר: כל הארועים הללו יתרבו, יתרבו בכמות, יתרבו בקנה מידה ברחבי אירופה.
<ולדימיר סלוצקר: זהו מצב חירום.
<ולדימיר סלוצקר: למרבה הצער, מה שניתן לראות מהצד השני זה הקהילות היהודיות באירופה שעדיין אינן מעורבות כל כך, לא מלוכדות, לא תומכות אחת בשניה ולא מגיבות לארועים במדינות אחרות.
<ולדימיר סלוצקר: בארוע האחרון של IJC, כאשר התאספנו כאן לפני שבועות ספורים, שוחחנו על כך שכל ארוע שכזה, בכל מקום שיהיה, כל פעולה אנטישמית, כל תקיפה אנטישמית, קיימת החובה על כל הקהילות כאחת להגיב לה.
<ולדימיר סלוצקר: אחד בשביל כולם וכולם בשביל אחד.
<ולדימיר סלוצקר: אם זה לא יקרה, אם אנחנו נמשיך לפעול ואני אומר "אנחנו" מאחר ונולדתי ברוסיה וחייתי את מרבית חיי באירופה; כעת אני מתגורר עם משפחתי בישראל, אבל, אין הבדל מאחר וישראל והקהילות באירופה ובעולם כולו הן בלתי נפרדות, הן חייבות להיות מאוחדות, חייבות להיות "אחד בשביל כולם, וכולם בשביל אחד".
<ולדימיר סלוצקר: אלו דברים מועילים ניתן לעשות?
<ולדימיר סלוצקר: ראשית, יש ליישם את התקנות.
<ולדימיר סלוצקר: כל אחד ואחד בכל הקהילות, במדינה שלו ובמקום המגורים שלו, לקרוא לרשויות המקומיות, לרשויות הארציות, להתקין תקנה מחמירה המגבילה את התארגנות התהלוכות וההפגנות – לא לאסור קיום הפגנות, מאחר ואיסור שכזה כמעט ואינו חוקי ברוב המדינות, הזכות להפגין קיימת כמעט בכל חוקה – אך יש להטיל הגבלות מחמירות המחייבות את מארגני התהלוכה או ההפגנה, להסכים מראש יחד עם הרשויות המקומיות או הרשויות הארציות, על פורמט ותוכן של אירוע שכזה (תלוי בקנה המידה שלו).
<ולדימיר סלוצקר: אם הדבר לא ייעשה, השליטה תאבד לחלוטין.
<ולדימיר סלוצקר: הפעולות האנטישמיות באירופה קיבלו אופי של אפקט הדומינו.
<ולדימיר סלוצקר: אתם יודעים יותר טוב ממני, הייתם המטרה של האנטישמים הללו.
<ולדימיר סלוצקר: בנוסף, אנחנו כאן מאחר ואנו עם אחד.
<ולדימיר סלוצקר: מבקרים אותנו בשל המאבק באנטישמים הפלסטינים, ומבקרים אתכם בשל תמיכתכם בישראל.
<ולדימיר סלוצקר: בשל היותכם חלק מהעם היהודי, אך ורק בשל כך.
<ולדימיר סלוצקר: בין אם תתמכו בישראל ובין אם לא תתמכו בישראל, תהפכו לקורבנות בכל מקרה.
<ולדימיר סלוצקר: אין הדבר תלוי במדיניות הישראלית, בפעולות ישראליות, מלחמות או שלום בישראל, זה תלוי בסיבות שונות אחרות, אך לא בקונפליקט הנוכחי בעזה.
<ולדימיר סלוצקר: אם לא היה הנושא של עזה, היה צץ משהו אחר.
<ולדימיר סלוצקר: עלינו לרכז את כל כוחותינו, לכוון את כל תשומת ליבנו, יחדיו, כולנו יחד, יחד עם הממשלה הישראלית, אשר תומכת בנו לחלוטין, נציגים של הממשלה והכנסת יושבים ומקבלים במשכן הכנסת, דבר המהווה סימן לתמיכה כוללת לפעילות שלנו, למאמצים שלנו.
<ולדימיר סלוצקר: עלינו להתאחד יחדיו, להתמזג יחדיו ולפעול יחדיו.
<ולדימיר סלוצקר: עמיתינו הבלגים, היתה לנו פגישה בבלגיה לפני שבוע.
<ולדימיר סלוצקר: הם גם הגיעו עם רעיון מאוד, מאוד טוב, רעיון מאוד מועיל: לעשות לובי לעמדה החדשה בנציבות האירופית, לשים שם נציב שיהיה אחראי על נושא האנטישמיות.
<ולדימיר סלוצקר: זוהי פעולה מאוד חריפה, צעד חזק ביותר.
<ולדימיר סלוצקר: עלינו לדון בסוגיה, כיצד לעשות זאת טוב יותר, כיצד ובאיזה אופן נוכל לשדל זאת על הצד הטוב ביותר.
<ולדימיר סלוצקר: אולם יותר מכל, אנא שימו לב לפעילות המגובשת שלנו.
יואל רזבוזוב: תודה לד"ר סלוצקר, נשיא הקונגרס היהודי הישראלי.
שמעון אוחיון: אני, כמובן יחד עם חבריי, מקבל בברכה את ההיענות היפה של השגרירים שהפגינו כאן עניין ואני מתאר לעצמי גם דאגה למה שקורה כרגע באירופה, בעקבות ההתמודדות שלנו כאן במדינת ישראל.
שמעון אוחיון: כל אחד יכול לראות שלא מדובר פה באיזה שהוא מאבק הומני לכאורה, או איזה שהוא מאבק לוקאלי בין עם ישראל, בין מדינת ישראל, לפלשתינאים.
שמעון אוחיון: מדובר פה בתופעה חדשה שמדינת ישראל נמצאת בחזית שלכם, אתם, אתם אירופה, שמשום מה יש לי הרגשה that you are sleeping, שאתם כמעט רדומים בעניין הזה.
שמעון אוחיון: מדינת ישראל עומדת כאן בחזית ונלחמת את מלחמתו של העולם החופשי, של העולם הנאור, מדובר פה בתנועות קיצוניות, איסלמיות קיצוניות, כל יום תנועה חדשה, חיזבאללה, חמאס, עז אלדין אלקסאם, דאעש, ועוד ועוד כל יום.
שמעון אוחיון: אם העולם באמת היה מוטרד, אם הסוגיה הייתה עניין הומני מישהו היה פותח את הפה?
שמעון אוחיון: היינו רואים לפחות מחצית מן ההפגנות מול 200,000 שנשחטו, נאנסו ונטבחו בסוריה.
שמעון אוחיון: 200,000.
שמעון אוחיון: בגלל מאבק של איסלמים קיצוניים, שהם מגיעים אליכם גם באירופה, גם בעניין הזה.
שמעון אוחיון: בעניין יש ויכוח, בוודאי ישנו ויכוח בין פלשתינאים למדינת ישראל והוויכוח יכול להיות לגיטימי, אבל כשזה עובר לפסים של שנאה, של גזענות רק בגלל היותנו יהודים, בסופו של דבר כל הסיפור הזה של אנטי ישראליות לכאורה הוא אנטישמיות חדשה.
שמעון אוחיון: המסווה הוא כאילו 'אנחנו אנטי ישראלים', אבל כשאתה מתעמק ואתה רואה, מדובר בביטויים חדשים של אנטישמיות חדשה, בגלל שהם יהודים.
שמעון אוחיון: לא בגלל שהם ישראלים ויש להם ויכוח טריטוריאלי, אלא בגלל שהם יהודים 'ואנחנו לא רוצים בקיומם בכלל, ואנחנו לא רוצים אותם בכלל בכל מקום בעולם, לא רק בישראל.
שמעון אוחיון: אנחנו לא רוצים אותם בשום מקום, גם בצרפת'.
שמעון אוחיון: מה שייך?
שמעון אוחיון: אותה קהילה שחיה בשלום בסרסל בצרפת, שבית הכנסת שלה צריך להישרף רק בגלל שאותם יהודים חיים בצרפת כמו כל אזרח שווה זכויות וחיים?
שמעון אוחיון: נכון, מזדהים גם עם בני משפחותיהם שחיים במדינת ישראל בעניין הזה, אבל מה זה שייך, להוציא את כל הכעס?
שמעון אוחיון: ואנחנו יושבים ושותקים, מי שיושב ושותק בעניין הזה ולא מעריך מה שמדינת ישראל עושה כאן, כמי שעומדת בחזית במאבק הזה מול עולם החושך.
שמעון אוחיון: אנחנו הכרנו את עולם האיסלם, אני מכיר את ההיסטוריה של האיסלם.
שמעון אוחיון: היו לו תקופות מפוארות, אבל היו לו גם תקופות חשוכות, כאשר האיסלם הקיצוני, מי שזוכר את האלמווחדין, כיצד הם טבחו והרסו כל סיפור של קדמה נאורה, או כל התפתחות תרבותית.
שמעון אוחיון: לכן אני מבקש מכם, שגרירים הנמצאים כאן, שגרירי אירופה שנמצאים כאן במדינת ישראל, אנא העבירו את המסר, הילחמו יחד איתנו, גם עם חברי הכנסת שלנו, גם בחקיקה, גם באכיפה, של חוקים ולעשות פה את ההבחנה הברורה, לא ליפול לתעמולה, לא ליפול לפרופגנדה מסוכנת מאוד.
שמעון אוחיון: יש הבדל בין התייחסות הומנית, בין ויכוח לגיטימי לבין משהו גורף ששוטף אותנו.
שמעון אוחיון: השנאה האנטישמית הזאת שפושטת ומתרחבת באירופה, ואנחנו מבקשים מכם, אנא, עצרו את הגל הזה.
יואל רזבוזוב: תודה לחבר הכנסת אוחיון.
יואל רזבוזוב: אני באמת מסכים איתך שאנחנו, כמדינת ישראל, נלחמים בארגון טרור והעולם צריך להבין שאם אנחנו ניכנע לטרור, אני חושב שזאת מראה לא נכונה ולא טובה לכל האנושות, האנושות כולה.
יואל רזבוזוב: בסופו של דבר כולם מבינים שכולם מנסים להילחם בטרור ומצפים מאיתנו, שאנחנו באמת נעמדים מולו פנים אל פנים, שאנחנו ניכנע, וכולם יודעים שהאנשים האלה מפוצצים אוטובוסים, מפוצצים אזרחים, ובסופו של דבר באים אלינו בטענות ומנסים לצייר אותנו כצד הפרובלמאטי כאן בעניין הזה.
יואל רזבוזוב: צריך להבין שאנחנו עושים את המלאכה של כל העולם ואנחנו צריכים לקבל גיבוי, כי אם אנחנו ניכנע כאן אנחנו נראה את התופעה הזאת מתפשטת בכל העולם.
יואל רזבוזוב: אני מבקש עכשיו מהדוברים לנסות לקצר, להיות ממוקדים, כי יש המון דוברים ואנחנו לא נספיק לעמוד במסגרת הזמן.
יואל רזבוזוב: מר מאיר חביב, חבר האסיפה הלאומית הצרפתית, בבקשה.
<מאיר חביב: ברשותכם, אני אדבר בעברית, כי האנגלית שלי היא טובה, אבל העברית טובה יותר מהאנגלית.
<מאיר חביב: על מנת להסיר כל אי ודאות, אני פה לא מייצג אף קהילה, אני מייצג את הפרלמנט הצרפתי, אני פה כחבר הפרלמנט הצרפתי שמייצג שמונה מדינות, מתוכן ישראל, שחיים פה 150,000 צרפתים שחיים כבר חודש מתחת לפגזים.
<מאיר חביב: אני אנסה בכמה דקות, אדוני היושב ראש יואל, לתאר מה שקרה, בגלל שבסך הכול צרפת היא בשלב זה מרכז אירופה, אחר כך אני אדבר בקצרה על הסיבות.
<מאיר חביב: אני אדבר עכשיו על העמדה של ממשלת צרפת, שהיא חשובה מאוד, והדבר האחרון זה מה צריך לעשות.
<מאיר חביב: בקצרה המצב.
<מאיר חביב: המצב חמור מאוד.
<מאיר חביב: כפי שצוין פה כבר בעבר ואני מקצר מאוד, בפעם הראשונה ממלחמת העולם השנייה נאמר בצרפת לא רק 'מוות לישראל' שזה חמור מאוד, אלא 'מוות ליהודים', 'אנחנו כולנו מוחמד מראח', הם צעקו את זה, 'היטלר צדק' וכדומה.
<מאיר חביב: הם ניסו לתקוף בתי כנסיות, אנשים חסמו את זה וגם המשטרה, ותיכף אני אדבר על מה שעושה הממשל.
<מאיר חביב: זה משהו חמור מאוד.
<מאיר חביב: אני נורא חושש, ואמרתי את זה בעיתונות ואני עובר מאולפן לאולפן בצרפת, שיהיה טולוז מספר שתיים, או בריסל מספר שתיים.
<מאיר חביב: לצערי יש לנו בצרפת, במדינה שלי, 1,000 ג'יהדיסטים שהם בהכנה בסוריה ובמקומות אחרים.
<מאיר חביב: 1,000 ג'יהדיסטים, פצצות מתקתקות שהם בהכנה.
<מאיר חביב: אני נורא דואג ליהודי צרפת, אבל אני יותר דואג למדינה שלי צרפת, בגלל שאם היהודים לא יכולים לחיות בצרפת זה בעיה לא רק ליהודים, זו בעיה בעיקר לצרפת.
<מאיר חביב: אני חייב לציין בצורה הכי ברורה, ואני באופוזיציה, אבל הנשיא פרנסואה הולנד, ראש הממשלה מנואל ואלס, ושר הפנים, יש להם עמדה טובה, מאוזנת, ראש הממשלה אמר לנו בפרלמנט לפני שבוע, וזה בפעם הראשונה בהיסטוריה בפרלמנט והיו לו מחיאות כפיים, כמובן לא מהשמאל הקיצוני ולא מהקומוניסטים, שהאנטי ציונות היום היא אנטישמיות.
<מאיר חביב: זה לא קל להגיד את זה, בעיקר למישהו שבא מהשמאל, שהציבור הטבעי שלו בדרך כלל מאוד מאוד מאוד פרו פלשתינאי.
<מאיר חביב: מה שאני אומר בכל המקומות ונאמר פה, הבעיה היא לא בעיה של שטחים, באף מקום שהוא.
<מאיר חביב: ישראל נסוגה עד הסנטימטר האחרון מעזה, ואני אומר לצרפתים בכל האולפנים, 'אם אתם רוצים שמחר ישראל תעשה עוד כמה ויתורים, אם אתם לא נותנים להם היום, זה היה קשה מאוד, ההתנתקות הזאת, אם אתם לא נותנים לישראל אפשרות להגן על הבית שלהם אחרי שהם נסוגו עד הסנטימטר האחרון, איך אתם מחר תוכלו להגיד להם תעשו עוד ויתורים כלשהם ביהודה ושומרון?
<מאיר חביב: ' זה יהיה בלתי אפשרי.
<מאיר חביב: אם העולם לא מתייצב, ואני אומר את זה כל פעם, צריך להגיד 'יש לישראל אפשרות של הגנה עצמית'.
<מאיר חביב: זה הדבר הכי טריוויאלי, הכי נורמלי.
<מאיר חביב: ואני אומר בכל המקומות, כפי שנאמר על ידי חבר הכנסת ידידי, 200,000 אנשים נהרגים בסוריה, לא הייתה רבע הפגנה, לא היה רבע עכבר ברחוב בצרפת.
<מאיר חביב: אני נורא נאבק למען נוצרים, הנוצרים של המזרח.
<מאיר חביב: אתמול הייתה הפגנה, לצערי הייתי בטיסה, לא יכולתי להיות שם, אבל אני אומר, זה אותו מאבק, הם כבר לא קיימים, כמעט לא בלבנון ולא בסוריה ולא בעירק, ומה שקורה בעירק, הם נכנסים לכנסייה, סוגרים אותה ושורפים אנשים.
<מאיר חביב: איזה בעיה של שטחים?
<מאיר חביב: איזה בעיה של התנחלות יש שם?
<מאיר חביב: אין שום בעיה.
<מאיר חביב: ומה שקורה בבוקו חראם?