GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורנה לשם: דיברו כאן על חינוך חינוך, אבל כשאנחנו מנתחים את המספרים שיש לנו אני יכולה לומר שבשנים האחרונות 75% הם ממוצא ישראל, 25% עולים חדשים, כשהפילוח הוא 13% חבר העמים, שזה בעיקר אלכוהול, או חלק גדול אלכוהול, 7% אתיופיה ו-5% אחר.
<אורנה לשם: זה ברמה הכללית.
<אורנה לשם: ברור שזה הרבה יותר מהייצוג באוכלוסייה.
<אורנה לשם: היה לי מאוד מעניין, אני הקשבתי לדברים שלך מנתניה ופתאום ראיתי נתון מאוד מעניין בכל הערים חבר העמים, האחוז שלהם הרבה יותר גדול מהאחוז של יוצאי אתיופיה, חוץ מאשר נתניה, ואז הבנתי, באמת תוך כדי שיחה כאן, שהתלמידים מנתניה, רובם לא לומדים בנתניה.
<אורנה לשם: אז היה לי מעניין לראות - - -
<גילת סיימון: לא, אני לא חושבת ש - - -
<אורנה לשם: הצרפתים, סליחה.
<אורנה לשם: הצרפתים הם רובם לא לומדים בעיר נתניה.
<גילת סיימון: עולים שמגיעים אחרי כיתה י'.
<אורנה לשם: אז זה אכן מאשר את הממצאים.
<גילת סיימון: בעיקרון 11% מכלל תלמידי העל יסודי בעיר נתניה הם יוצאי הקהילה האתיופית ו-5% הם יוצאי - - -
<אורנה לשם: ואצלנו מטופלים 22%.
<אורנה לשם: זה אומר שאנחנו צריכים לעשות הרבה יותר עבודות של כישורי חיים וכדומה, תגבורים או כל מה שלא יהיה, כדי למנוע את המצבים האלה.
שמעון סולומון: מה שאת מדברת, אחוז יוצאי אתיופיה זה נתון אסטרונומי.
<אורנה לשם: בעיר נתניה במיוחד.
<אורנה לשם: בסך הכול זה 7%.
<אורנה לשם: ברור שזה יותר מאשר בממוצע הארצי, זה באמת נתון קשה מאוד.
<וואגי טבג'ה: אפשר?
<וואגי טבג'ה: אני וואגי טבג'ה, הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול.
<וואגי טבג'ה: אני מרכזת את כל הנושא של יוצאי אתיופיה בארץ.
<וואגי טבג'ה: אני באמת יכולה להסכים עם אל-סם שנתנה נתונים של התנהגויות סיכוניות, בעיקר בשימוש באלכוהול.
<וואגי טבג'ה: אני אדבר על יוצאי אתיופיה, על חבר העמים תדבר בלה ואנחנו רואים באמת שבנושא של שימוש בחומרים ממכרים קהילת יוצאי אתיופיה לצערי הרב היא באחוזים מאוד מאוד גבוהים.
<וואגי טבג'ה: אולי יתאפשר לנו בהזדמנות אחרת להציג את הנתונים, אני חושבת שזה מאוד מאוד חשוב לדיון הזה, אם אנחנו מדברים על הנושא של בגרות - - -
שמעון סולומון: יש לך את הנתונים עכשיו?
<וואגי טבג'ה: כרגע אין לי את הנתונים.
<וואגי טבג'ה: אני דווקא שאלתי, אמרו לי שכרגע אנחנו לא צריכים להציג, אבל אני אשמח לשלוח לך אותם.
<וואגי טבג'ה: אחד הדברים שכרגע אנחנו ברמה ארצית מנסים להתמודד זה לראות איך אנחנו מעצימים את בני הנוער, זה אומר כל הנושא של זהות, זה אומר כל הנושא של שייכות.
<וואגי טבג'ה: בקרב קהילת יוצאי אתיופיה אחת הנקודות הקשות והחלשות שלנו זה שייכות וזהות.
<וואגי טבג'ה: זה אחד הדברים שאנחנו כן רואים, גם סביב הנושא הזה יש לנו המון נשירה.
<וואגי טבג'ה: אפרופו, אני עוד לא שמעתי שום אמירה בנושא של נשירה ואני אשמח לשמוע בנושא.
<וואגי טבג'ה: אחד הדברים שאנחנו גם רואים זה את החבר'ה שעושים את תעודות הבגרות האיכותיות, אלה באמת חבר'ה שרובם, אני אסייג את זה, צברים שנולדו פה בארץ, אבל עם זאת אלה חבר'ה שהם באמת איכותיים.
<וואגי טבג'ה: מה שקורה עם החבר'ה שהם פחות יושבים על הזהות שלהם או שיש להם איזה שהוא בלבול, הם הולכים לנו לאיבוד, בדרך כלשהי הם נופלים ונושרים ממערכת החינוך והשאלה שלי פה היא מה אנחנו עושים איתם.
<וואגי טבג'ה: אני חושבת שהדיון הוא לראות איך אנחנו מקדמים, על מה אנחנו נופלים בכל התהליך של התמיכה שניתן לעולים והאם התמיכה שאנחנו נותנים כגופים שונים שיושבים סביב השולחן, האם זה אפקטיבי בכלל.
<וואגי טבג'ה: אני חושבת שזה אחד הדברים שצריך לשאול.
<וואגי טבג'ה: ואם כן, צריך לעשות גם חשיבה איך אנחנו עושים אחרת על מנת לשנות את התמונה שמוצגת פה.
<וואגי טבג'ה: בסופו של דבר מדובר על הילדים שלי, החברה שכרגע אנחנו דנים, אנחנו דנים על הילדים שלנו.
<וואגי טבג'ה: אני באמת שואלת כל הזמן את עצמי מה אני כאמא צריכה לעשות כדי שהילד שלי יגיע באמת לרמה שהוא צריך להגיע.
שמעון סולומון: יש תיאום בין הרשות לאל-סם?
<וואגי טבג'ה: אני חושבת שלהגיע לתשובה סופית ולמדוד אותה זה באמת משהו קל, אבל לעשות את התהליך והתהליך הוא בעצם הנקודה, נקודת המפתח הוא התהליך.
<וואגי טבג'ה: פה דובר על הנושא של הגיל הרך, אני לא זוכרת מי מהיושבים פה הזכיר את זה ואני חושבת שזה אחד המפתחות להצלחה.
<וואגי טבג'ה: אני נולדתי באתיופיה ואני עשיתי בגרות מלאה, בגרות איכותית פה, ואני בעלת תואר שני.
<וואגי טבג'ה: חלק מהדיונים אני קצת לא הבנתי, תסלחו לי, אני למדתי קצת בפנימייה עם פחות עולים, אז אני פחות יודעת על מה מדובר, אבל אני כן חושבת שלי מאוד מאוד חשוב לראות שבאמת המענה לא נעשה על מנת לעשות וי.
<וואגי טבג'ה: זו התחושה שקורית בקרב הקהילה וגם בתוך הרשויות המקומיות ההתייחסות והתפיסה של עולים מיוצאי אתיופיה היא קצת תפיסה שהיא הורדת ערך.
<וואגי טבג'ה: אני אקרא לזה ככה, כי אני לא רוצה להשתמש במילים אחרות.
<וואגי טבג'ה: אני חושבת שמדובר גם במקומות, בעיקר ביישובים כמו נתניה, שיש בהם אחוזים גבוהים, נתניה מאגדת את האחוזים הגבוהים של יוצאי אתיופיה ולראות איך נתניה נותנת מענה לאוכלוסייה יוצאת אתיופיה, לפי הנתונים שנתת, יש לכם שם בסביבות 13% יוצאי אתיופיה שלומדים אצלכם?
<גילת סיימון: יש לנו 11% תלמידים יוצאי אתיופיה, ואם אני משווה את הנתונים של נתניה, ואני לא מקבלת את ההערה שלך לגבי רשויות מקומיות שמתייחסות לאוכלוסייה מגבוה, אז בבדיקה שאנחנו עשינו לגבי ארבעה בתי ספר, לא כלל העיר, אז הפערים באחוז הזכאות לא עומדים על 17% או 20% כמו שהוצג במסמך הזה, אלא אפילו היה לנו מקרה אחד שבו אחוז הזכאות של יוצאי הקהילה האתיופית היה יותר גבוה שנה אחת מאשר של כלל בית הספר ב-4% ובגדול זה בדרך כלל יותר נמוך במשהו כמו 7% עד 10%.
יואל רזבוזוב: הבעיה שאני מזהה שם, מההיכרות שלי עם השטח ואני תושב נתניה וגם גרתי באותה שכונה, זה החינוך הבלתי פורמלי.
יואל רזבוזוב: הילדים בסופו של דבר אחרי החינוך הפורמלי בסוף הם יוצאים החוצה ואין להם מה לעשות, הם לא נמצאים בחוגים ואז הם נקלעים לצרות.
יואל רזבוזוב: גם אני בתור נער גדלתי בקרית ים ולקחתי את הספורט למקום אחר ואני מכיר את זה מהשכונה, מכיר את המקרים.
יואל רזבוזוב: מערכת החינוך היא מערכת גדולה עם הרבה כסף מבחינתי ואנחנו צריכים לייעד את התקציבים כמו שצריך, אבל לייעד אותם נכון ולא כמו שנאמר לעשות וי.
יואל רזבוזוב: אני בטוח שהרצון של כולם סביב השולחן זה לא לעשות וי, זה באמת לטפל בבעיה.
יואל רזבוזוב: בשביל לטפל בבעיה אנחנו צריכים להבין אותה ואמרנו שמהנתונים אולי אנחנו לא מבינים, יש דברים שאפשר לשנות, אז אנחנו כאן בשביל לשנות.
יואל רזבוזוב: מבחינת החינוך הבלתי פורמלי, אני חושב שאנחנו נצטרך עוד פעם לעשות דיון ולראות עם הרשות למתנ"סים וכולם איך אנחנו משלבים את כל תנועות הנוער, את כל מי שצריך, להכניס את הילדים למסגרת אחרי בית הספר.
יואל רזבוזוב: בבית הספר דווקא אני יותר רגוע.
יואל רזבוזוב: יש לנו בעיה פרקטית, להתקדם בחיים הלאה, לעשות בגרות איכותית, להיכנס לאוניברסיטה, לעשות תואר ראשון, להיכנס למקום עבודה מסודר.
יואל רזבוזוב: זה העניין שלנו, על זה הדיון שלנו.
שמעון סולומון: אז לגבי החינוך הבלתי פורמלי, זה הרבה יותר עמוק.
יואל רזבוזוב: במילה אחת תסכמי, כי יש עוד כמה דוברים.
<אורנה לשם: מה שדיברתי זה על קצה הרצף וזה באמת נשמע מפחיד וכדומה, זה כל הקטע של אנשים שכבר משתמשים בסמים ואנחנו מטפלים בהם ואנחנו מפוקחים על ידי משרד הרווחה, השירות להתמכרויות, וממומנים.
<אורנה לשם: חשוב לי להגיד משהו מאוד חשוב שאת אמרת ואני רוצה להתייחס לזה, בשנים האחרונות יש קשר מאוד הדוק בין משרד הקליטה ועמותת אל-סם, יש מסגרת שנקראת 'החיבור לשייכות' ומה שאנחנו עושים שם זה מתבגרים במעגל קבוצתי, אנחנו עושים קבוצות ברחבי הארץ, בין 15 ל-20 קבוצות של בני נוער, כולם עולים חדשים, במקומות שונים, במטרה להקנות להם כישורי חיים כדי לנסות למנוע, וזו נקודה מאוד חשובה.
<וואגי טבג'ה: האם אתם עושים גם עבודה עם ההורים?
<אורנה לשם: פחות.
<אורנה לשם: אנחנו לא מגיעים לזה, אבל המטרה, את צודקת - - -
<וואגי טבג'ה: אני חושבת שבחינוך ילדים המעמד של ההורים - - -
<אלי זרחין: איך את מקשרת את זה לבגרויות?
<אורנה לשם: אני דיברתי על קצה הרצף.
<רותי תנעמי: הרעיון המרכזי הוא באמת עבודה על שייכות ותחושת השייכות.
<אלי זרחין: אבל הנושא זה בגרויות.
<אלכס שמידט: אנחנו עובדים איתם, אנחנו מצליחים בבגרויות בזכות אל-סם, שהם נותנים לנו תמיכה.
<רותי תנעמי: יש לו את תחושת השייכות, שזאת העבודה המרכזית.
<רותי תנעמי: אנחנו כמובן מחברים את זה עם סמים ואלכוהול - - -
<אלי זרחין: כן, הוא יותר פנוי ללמידה.
<אורנה לשם: כישורי חיים, אז הוא ירצה לעשות בגרות.
יואל רזבוזוב: אני מסכים עם כל מה שדיברו, אחד קשור לשני.
יואל רזבוזוב: השאלה, עוד פעם, אני רוצה לכוון את הדיון הזה יותר לנושא של הבגרויות.
יואל רזבוזוב: בנושא הזה אני בעצמי יש לי דברי פתיחה והכול, אני לא יודע, אני צריך לחשוב עם עצמי ולהתייעץ עם החברים שלי אם לקיים דיון, כי זה דורש דיון, זה נושא נפרד.
יואל רזבוזוב: רק אני לא רוצה שהדיון הזה ישר ידביק סטיגמה.
יואל רזבוזוב: אנחנו לוקחים פה מקרים קיצוניים, כן, אולי יש אחוז יותר ממה שהם באוכלוסייה וזה מדאיג וזה יכול להיות כותרות בעיתונים ולנו, לפוליטיקאים, זה מצוין, אבל אני לא רוצה כותרות, אני לא רוצה לפגוע בכלל האוכלוסייה ויש הרבה ילדים שייפגעו, כי גם בתקשורת כולם יקפצו על זה.
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו מקיימים, איך אנחנו כן מסדירים את הנושא הזה ועוזרים בטיפול בנושא הזה ומצד שני לא שמים איזה שהוא כתם על אוכלוסייה כזו או אחרת ועושים נזק לילדים.
<קרן רוט איטח: כיוון שנאמר פה על האוכלוסייה שבקיצון אני רוצה לומר שאנחנו כשפ"י מייחדים הרבה מאוד חשיבה ועבודה כן על החלקים הרגשיים של ההשתלבות של העולים ושל בני העולים.
<קרן רוט איטח: במסגרת העבודה האוניברסאלית שאנחנו עושים עם כלל הילדים על כישורי חיים אנחנו בהחלט לוקחים בחשבון את השונות התרבותית ומפתחים תכנים ספציפיים לעולים.
<קרן רוט איטח: יחד עם זאת, מתוך הבנת הנתונים, כשאנחנו רואים את הפערים הקיימים ואת הסיפור של התנהגויות סיכון, כשצריך לקחת בחשבון, כמו שאת אמרת, בלי לתייג את העולים, אנחנו יודעים שגיל ההתבגרות כתקופת מעבר הוא תקופה שבחובה מאפיינת התנהגויות סיכון ובוודאי שלמעבר ולהגירה יש משקל על הגברת הסיכוניות של המתבגר.
<קרן רוט איטח: כיועצת שעבדה הרבה מאוד שנים בעיר בבית ספר שקלט עולים זה ממש לא מחייב.
<קרן רוט איטח: אני חייבת לומר שאנחנו עושים עבודה, בצד העבודה האוניברסאלית אנחנו מגבירים את הידע והמודעות של היועצים לגבי איכות השיח שצריכה להתקיים בתוך בית הספר עם המורים, מול עולים וההורים שלהם, מה צריך להיות שם בתוך הבנה תרבותית וקבלה תרבותית ודבר נוסף, בתכניות המניעה שלנו, שבהן אנחנו מפתחים את כישורי ההתמודדות, בצד העבודה האוניברסאלית שלנו גם נעשית עבודה קבוצתית עם מתבגרים, שלתוך העבודה מצטרפים גם ילדים עולים ובני עולים והמטרה של העבודה הזאת בתוך התיכון היא לחזק את כישורי ההתמודדות של הילדים.
<קרן רוט איטח: במחקר ההערכה שבדק את זה ראינו שילדים שנמצאים בתוך עבודה רגשית שמאפשרת להם לשוחח על הקשיים, על מצבי החיים, ראינו שיפור בהישגים הלימודיים שלהם, ראינו שיפור בתחושת השייכות שלהם לבית הספר ובתפיסה שלהם את בית הספר כעוגן.
<קרן רוט איטח: כך שיש שם כן עשייה, כן אפשרות לעשות, אבל יש עוד הרבה מה לעשות.
יואל רזבוזוב: אני שומע כאן מחקרים ואני שומע כאן תקציבים ובאמת הרבה מילים גבוהות, והן גם נכונות, השאלה בשטח איך זה מיושם.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לראות ילד עולה, מכניסים אותו לפסיכולוג, השאלה איך זה בפועל, האם זה עובד.
יואל רזבוזוב: ברור שכאן כל הגופים מתעסקים בזה וכל מי שמתעסק בזה, כנראה זאת המשרה, זאת העבודה שלו, השאלה איך בשטח, האם - - -
<קרן רוט איטח: בשטח ילד עולה, מסתכלים עליו בכיתה, על הרצף, כמו כל אחד הילדים, כשלוקחים בחשבון את הסיפור הסיכוני ואם רואים קושי, כמו כל ילד אחר, עם קשיים, בוודאי שהוא מכוון לייעוץ החינוכי, לפסיכולוג, ההורים מוזמנים להדרכת הורים.
<קרן רוט איטח: יש איזה שהיא התבוננות מערכתית בתוך בית הספר, בתוך הקהילה.
<קרן רוט איטח: בית הספר לא עובד בוואקום, הוא עובד עם שותפים.
<קרן רוט איטח: גם התכנית שהוצגה פה ל'מתבגרים בעלייה', בסופו של דבר מי שמאתר את הילדים בהרבה מקרים זה בית הספר שמאתר ומפנה לכל תכניות ההעצמה.
<קרן רוט איטח: זה חייב להיות משותף.
<אלי זרחין: אדוני היושב ראש, אני יועץ חינוכי, אני רוצה להגיד לך שעד לפני שנתיים מאיה מימנה ליועצים חינוכיים שעתיים בשבוע לטיפול בעולים, התקציב הזה בוטל.
<אלי זרחין: זה אומר שאם אני יושב כיועץ חינוכי בבית ספר, יש לי 350 ילדים, אין לי זמן לתת לכל ילד עולה.
<אלי זרחין: פיזית פשוט אין לי זמן.
<קרן רוט איטח: אבל אם הוא ילד עם קשיים, כמו כל ילד אחר, אני מקווה שיהיה לך זמן לטפל בו.
<אלי זרחין: סליחה, מתוך 350 ילדים, כשהיו לי שעות ייחודיות לעולים יכולתי שעתיים בשבוע בנוסף לתת לתלמידים עולים.
<אלי זרחין: אתם ביטלתם את זה, שפ"י לא הסכים לזה והיום אין את זה.
<קרן רוט איטח: כי היום התפיסה היא שכל היועצים צריכים בתוך ההתבוננות שלהם על הילדים גם להסתכל על ילדי - - -
<אלי זרחין: איך בדיוק יועץ שהוא לא דובר השפה ידבר עם ילד עולה חדש?
<אלי זרחין: תסבירי לי את זה.
יואל רזבוזוב: יש בזה משהו.
יואל רזבוזוב: מאיה, אני גם רוצה לראות - - -
<אלי זרחין: שפ"י לא עובדת טוב.
<קרן רוט איטח: אבל גם התוספת של שעתיים לאו דווקא מחייבת יועצת שהיא דוברת שפה, אמהרית, צרפתית או אנגלית או כל אחת מהשפות.
<קרן רוט איטח: בסופו של דבר המענים ניתנים, במידת הצורך מגייסים בקהילה עובדים נוספים שדוברים את השפה ויכולים לתווך.
יואל רזבוזוב: מאיה, מה שאני רוצה זה לקבל גם נתונים על מה שתוקצב עד לפני שנתיים, שלוש, ארבע, כי יש הרבה תכניות שהופסקו ולפי טענת השטח, אני מתייחס לזה כשטח, אולי שווה להחזיר אותן.
יואל רזבוזוב: איזה מחשבה הייתה מאחורי ההפסקה, אם זה מחשבה תקציבית, עוד פעם, אז המטרה שלי היא לבוא לעזור לכם, לאגף שקשור לעולים, להביא את התקציב הזה.
יואל רזבוזוב: אנחנו כוועדה נעשה את הלחץ שלנו, אבל אני רוצה להבין בדיוק איפה אנחנו עומדים.
<שרה מאיר: אני חושבת, כבוד היושב ראש, שאתה פשוט נגעת בנקודה הכי חשובה בכל הדיון הזה.
<שרה מאיר: אנחנו כל הזמן מדברים על תשומות ועוד תשומות ועוד תשומות ואף מפעל תעשייתי ואני לא משווה את החינוך למפעל תעשייתי, לא מדברים רק על תשומות אלא מדברים על תפוקות וכל זמן שהדיווחים שאנחנו נקבל יהיו רק כמה השקענו אנחנו לא רואים שום פירות על ההשקעה ביוצאי אתיופיה.
<שרה מאיר: לו מישהו היה משקלל את מה שניתן, ולא רק על ידי המדינה, על ידי כל יהודי העולם, תצילנה אוזנינו לתוצרים שאנחנו רואים לפנינו.
<שרה מאיר: אני חושבת שהגיע הזמן לא לבקש תשומות אלא לבקש מול כל תשומה תפוקה.
<שרה מאיר: אני לא עושה את זה כל שנה וכל רגע אבל לאורך עשרות שנים לא יכול להיות שכל הזמן אתה תלך ל - - -
יואל רזבוזוב: בשביל זה אנחנו כאן, מה קורה עם תכנית החומש שהופסקה, ביקשנו שולחנות עגולים, ביקשתי שיוצאי העדה יהיו שם בשולחנות והם אלה שיגידו לאן צריך לכוון את הכסף.
<קריאה: התהליך מתקיים.
יואל רזבוזוב: השאלה איפה זה עומד, אנחנו נבדוק את זה.
יואל רזבוזוב: זה לא לדיון הזה, אנחנו נקיים עוד דיונים ואני באמת רוצה להתלבש על הנושא הזה.
<חגית חובב: אני רוצה לדעת מה משרד החינוך מתכוון לעשות השנה, כי אנחנו רואים שבגרות איכותית, המספר כמעט שאינו עולה.
<חגית חובב: בהתחשב בעובדה שיותר ויותר תלמידים הם כבר ילידי הארץ חלק מהעלייה במספרים כאן, בנתונים, מוסברת על ידי העובדה שהתלמידים הם ילידי הארץ, ההורים כבר יותר משכילים, אבל אנחנו רואים שבעיקר בבגרות האיכותית אנחנו נמצאים בתחתית וכנראה שהתכניות הקיימות היום, מאיה, והייתי שמחה אם מישהו מהאגף לחינוך על יסודי היה מדבר על זה, אין בהן תמורה, אין בהן תוצאה, כפי שהנתונים מראים.
<אלי זרחין: אני חושב שצריך לשאול שאלה - - -
יואל רזבוזוב: אלי, אני מנהל את הדיון.
יואל רזבוזוב: תמי דיסקין, מפקחת ארצית בשירות להתמכרויות, משרד הרווחה, בבקשה.
<תמי דיסקין: כן.
<תמי דיסקין: כמו שנאמר קודם על ידי אורנה, באמת האוכלוסייה שמגיעה לשירות היא אוכלוסיית קצה, בשום פנים ואופן אין בדבריי להכתים את הקהילות השונות ואת העדות השונות.
<תמי דיסקין: אני רוצה רק להוסיף למה שוואגי ואורנה אמרו קודם, על החלקים הרגשיים, השייכות, הניכור, משבר העלייה, שבמחקרים ראו שהם מעלים את הסיכון להתנהגויות סיכוניות, בכללן גם שימוש בחומרים פסיכו אקטיביים.
<תמי דיסקין: לעניין הזה, מעבר לטיפול הפרטני שניתן, טיפול ייחודי על פי צרכים של כל נער שנכנס ליחידות, אני רוצה לדבר על שתי תכניות.
<תמי דיסקין: תכנית אחת 'מתבגרים בעלייה', שהיא תכנית בשיתוף פעולה של משרד העלייה והקליטה והשירות לטיפול בהתמכרויות, הוא מופעל על ידי עמותת אפשר - - -
יואל רזבוזוב: אנחנו שמענו על זה, אני פחות רוצה עכשיו לשבח תכניות.
יואל רזבוזוב: יש המון תכניות, יש הרבה דברים - - -
<תמי דיסקין: אני רק מדברת על שיתופי פעולה, גם הרשות למלחמה בסמים, גם משרד הקליטה, גם משרד החינוך.
<תמי דיסקין: זו תכנית שנותנת מענה גם להורים וגם לבני הנוער.
<תמי דיסקין: עוד תכנית שהיא לא ייעודית לעולים זו תכנית יחידת האיתור, שהיא גם שיתוף פעולה בין משרדי, על הפלטפורמה של התכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון, שזו גם תכנית לאיתור בני נוער שעושים שימוש באלכוהול.
<תמי דיסקין: היא מאתרת את כלל בני הנוער, אבל הייחוד שלה שהיא גם בהתאמה תרבותית, המאתרים.
<תמי דיסקין: שוב, דיברתם על תוצרים אבל באמת חשוב שנסתכל בדיון על כל הרצף, על כלל בני הנוער, על כלל הסיבות שמובילות להצלחה או אי הצלחה בהקשר הזה.
<תמי דיסקין: לכן היה חשוב לי להגיד את הדברים.
שמעון סולומון: לפני הסיכום של היושב ראש אני חושב שפשוט התחלנו להתאהב בתהליך ואני חושב שצריך, כמו שנאמר פה, לדרוש תוצאות.
שמעון סולומון: היה לנו מקרה אחד עם החיילים.
שמעון סולומון: שנה וחצי אנחנו עובדים, בדיון כמו פה, נדמה לי שזה היה בשדולה, ביקשנו רק שיראו לנו איך הם משפרים, לא רוצה לשמוע מה היה בתהליך.
שמעון סולומון: עומד להתקיים דיון נוסף של השדולה ואני יודע שיש ירידה כבר ב-10%, כי אמרנו שאנחנו יותר לא רוצים לדבר, לא רוצים להגיד עשינו ועשינו ועשינו ועשינו, כי אנחנו קהילה בריאה ואם אנחנו עושים צריכים לראות תוצאות.
שמעון סולומון: אני חושב ואני פה מכוון לאותם ארגונים שמסנגרים על בני הקהילה, כולל אני וכולל כל הארגונים, אנחנו צריכים לקיים דיון על איך משפרים, מה התוצאות בשנה הבאה, להגדיר יעד, כמו שהגדרנו עם הצבא, שבשנה, שנתיים, שלוש הקרובות מורידים ב-15%, למי שהיה בדיון.
שמעון סולומון: ממש הצבת יעד, שבשנה הבאה יורדים ב-15% ואני יודע שכבר לפני חודש אנחנו יודעים שהייתה ירידה של 10%, שזה הישג אדיר.
שמעון סולומון: אני חושב שגם במערכת החינוך צריכים להתחיל להציב תוצאות, לשנות את השיח, גברתי הנכבדה מהאגודה לקידום החינוך, להציב נתונים ולהגיד מה המדד, מה התוצאה בעוד שנה, בכמה להגדיל.
שמעון סולומון: היום 48%, האם אפשר להתחייב, גברתי מאיה, על 55%?
שמעון סולומון: לדבר במספרים, לדבר על פעולות קונקרטיות, איך אנחנו מגדילים, כי מה שנראה לי, מה שחורה לי, זה כמו בתכנית החומש, שחמש שנים חלפו ולא קרה כלום, אבל בשנה אחת, בתכנית דיור למשל, מאז שאני התערבתי ושינינו קריטריונים, מה שלא קרה בחמש שנים קרה בשנה אחת, השנה הנוכחית, רכשו 100 זוגות צעירים דיור בתכנית חומש.
שמעון סולומון: כי הצבנו יעד.
שמעון סולומון: אמרנו שבין 2008 ל-2013 רכשו 2 זוגות, אתם יודעים על מה אני מדבר, 2 זוגות, למה?
שמעון סולומון: כי היה תהליך.
שמעון סולומון: ב-2014 אמרתי שאנחנו לא מדברים יותר, שינינו קריטריונים, ב-2014 עד לפני חודש רכשו 100 זוגות צעירים, נתון שעוד הולך וגדל.
שמעון סולומון: מה שאני רוצה להגיד, אדוני היושב ראש, זה לשנות את השיח, לדבר על תוצאות, להגיד איך אנחנו משפרים ב-10%, ב-15% ואני איתכם, אני מניח שמשרד החינוך יאהב את השיח הזה, כי זה מכניס לתכנית עבודה.
שמעון סולומון: לכן אני מציע שנשב אחרי זה ונדבר על מספרים מוחלטים, איך אנחנו מעלים באחוזים, גם את הבגרות האיכותית וגם את הבגרות הרגילה.
שמעון סולומון: אני חושב שצריך לשנות את השיח כמו ששינינו את השיח בצבא.
יואל רזבוזוב: אני מסכים עם חברי.
שמעון סולומון: רק עוד משפט אחד.
שמעון סולומון: לגבי ארגוני נוער ותנועות נוער, מישהו פה הזכיר, בשנה הקרובה משרד החינוך, אני מניח שאתם יודעים, עומד לתקצב ב-3 מיליון שקל, להגדיל ב-20% בכל ארגוני נוער ותנועות נוער, ותודה, כבר אני אומר לכם.
שמעון סולומון: אני חושב שהדברים האלה בחינוך הבלתי פורמלי זה לא מספיק, אבל הפעולות האלה בחינוך הבלתי פורמלי זה הדבר הכי קריטי שיש.
יואל רזבוזוב: אני מסכים עם חברי, חבר הכנסת סולומון, שבשביל להשיג תוצאות צריך לקבוע יעדים.
יואל רזבוזוב: בשביל לקבוע יעדים בנושא הזה, מה שישבנו כאן סביב השולחן, צריכים לעשות סדר.
יואל רזבוזוב: יש לנו קצת בלגן, יש לנו קצת מחסור בכסף, בשעות, בשביל לסדר את זה אנחנו צריכים נתונים, צריכים להבין איך זה יעבוד.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהחלטות הוועדה, עלה כאן הנושא שלא התעמקנו בו, זה תכניות קדם בית הספר, הגן, איפה הבעיה שם, אני רוצה שכל משרד, שזה חינוך, רווחה, העלייה והקליטה, כל משרד רלוונטי, יגישו לוועדה תכניות, את התכניות ומה עלותן של אותן התכניות שמתוקצבות לטובת תלמידים עולים.
יואל רזבוזוב: להבין בכלל איזה סכומים, איזה משאבים יש לנו.
יואל רזבוזוב: בנוסף עם התכניות קצת סטטיסטיקות.
יואל רזבוזוב: כמה משתתפים באותה התכנית ומה התפוקה של התכנית.
יואל רזבוזוב: כמו שביקשתי, חוזר מנכ"ל.
יואל רזבוזוב: לבחון גם את כל מה שמשרד החינוך עושה היום ועשה לפני כן, לראות את הדלתא.
יואל רזבוזוב: יכול להיות שהיו דברים טובים ובגלל חוסר תקצוב ירדו, אנחנו רוצים לראות אותם.
יואל רזבוזוב: חינוך בלתי פורמלי, אנחנו נקיים דיון בוועדה.
יואל רזבוזוב: אני חושב ששם גם אנחנו נכניס את כל שאר הדברים שאנחנו פחות אוהבים, אבל זה חלק ממה שאנחנו צריכים לעשות סדר.
יואל רזבוזוב: אני גם אקיים כמה פגישות אישיות עם גורמים רלוונטיים.
יואל רזבוזוב: אנחנו רוצים להתלבש על הנושא, רוצים לעשות סדר, אני ביקשתי דיון פרקטי כדי להבין את הבעיה ויש לנו הרבה בעיות.
יואל רזבוזוב: לפתור זה כמובן לוקח זמן, שאין לנו זמן, יש לנו הרבה עולים עכשיו, יש לנו שנת עלייה, אנחנו רוצים את העולים, אנחנו יודעים שישנם הרבה עולים שהם מאוד איכותיים ואין סיבה שלא תהיה להם בגרות איכותית ואין סיבה שהם לא ישתלבו במערכת להשכלה גבוהה ואחרי זה יקבלו מקום עבודה טוב והאינטגרציה תהיה טובה יותר.
יואל רזבוזוב: חברים, תודה על הדיון.
יואל רזבוזוב: צהריים טובים לכל המשתתפים בישיבה הזו והצופים בנו בערוץ הכנסת.
יואל רזבוזוב: אנחנו נדון בנושא חוסר מודעות וסיכון גבוה לתחלואה בצהבת נגיפית C בקרב העולים, לציון יום ההפטיטיס הבינלאומי בכנסת.
יואל רזבוזוב: מצאתי לנכון לערוך את הישיבה, ישיבת מעקב אחרי ישיבה של שנה שעברה, לראות איך אנחנו מתקדמים בנושא, מכיוון שקיבלנו נתונים מחקריים ששיעור הנשאים של הנגיף בקרב העולים, גם מברית המועצות לשעבר וגם יוצאי אתיופיה, הוא גבוה ביחס לשאר האוכלוסייה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שעדיין הרבה אנשים לא מודעים לכך שחשוב לגלות את זה לפני ולטפל בזה לפני, ומעבר לעניין הבריאותי, מבחינת הקושי של הטיפול והכאבים ויש גם השלכה פיננסית רבה, אם יש מישהו שהוא נשא ולא טיפל לפני כן אז הוא מגיע לשלב שיכול להיות שלב סופי.
יואל רזבוזוב: אני יכול להגיד שאחרי הדיון הקודם, גם להעלאת המודעות וגם בעצמי, כמי שעלה מברית המועצות לשעבר, הלכתי ועשיתי את הבדיקה, הבדיקה הייתה שלילית לשמחתי, אבל, אני לא רוצה מבחינת צנעת הפרט, מישהו מהסביבה הקרובה שלי שכן נבדק וכן הוא נשא ולא טיפל נמצא היום במצב קשה מאוד.
יואל רזבוזוב: אני לא יודע איזה טיפולים כבר יעזרו ואם יעזרו, וכל זה נהיה עסק הרבה הרבה יותר מסובך.
יואל רזבוזוב: אני באמת רוצה לקרוא לכל הגופים הרלוונטיים, כמובן המשרד לעלייה וקליטה, להוציא, להשיק איזה שהוא קמפיין, קמפיין ידידותי, אנחנו לא רוצים להבהיל את האנשים שזאת מגיפה כמו האבולה ועכשיו צריכים כולם להיזהר, אבל אנחנו כן צריכים להעלות את המודעות שאנשים יילכו להיבדק בקופת חולים ולראות איך אנחנו יודעים להתמודד עם המצב הזה.
יואל רזבוזוב: היוזם של כל היום, יום ההפטיטיס C הבינלאומי, הוא חבר הכנסת מיכאלי.
אברהם מיכאלי: הכנסת אכן מציינת ימים לאומיים ופעם ראשונה בכנסת שזה יום בינלאומי והמטרה של היום הזה אכן להעלות את המודעות של הציבור להפטיטיס C ולעודד מניעת הידבקות ואיתור החולים שלצערנו חלק גדול מהם אפילו לא יודע שהוא נושא את המחלה.
אברהם מיכאלי: אני מדבר פה על לחשוב על אבחון מהיר ושיפור הטיפול בחולים.
אברהם מיכאלי: אין ספק שהישיבה שקיימת פה לפני כשנה, בדצמבר בשנה שעברה, אכן זה היה קטליזטור לכך שאנחנו החלטנו, אני ואתה ביחד, שנדחף, את הסוגיה הזאת ועמותת חץ שהופיעה אצלנו בדיון הקודם בוועדת העלייה והקליטה הם אכן ביקשו ודחפו שאנחנו גם נכניס את הנושא הזה לאירועים שהכנסת מציינת היום מיוחד.
אברהם מיכאלי: אנחנו מצטרפים לכ-100 מדינות שמקיימות ימים בינלאומיים בסוגיה הזאת והנתונים שהמומחים פה יציגו, ונמצאים פה מומחים מהשורה הראשונה, אני קורא לזה מומחים בינלאומיים בתחום הזה, שאנחנו במדינת ישראל התברכנו בהם, והם מייעצים לכל העולם אז קל וחומר שהם יכולים בוודאי בקטע הזה לייעץ למדינת ישראל איך לפתור את הבעיה של המודעות ואיך נוכל לאחר מכן, בלי להכניס לפאניקה, בלי להכניס סטיגמות, גם לגבי קבוצות אוכלוסייה כאלה ואחרות, כי אני כמוך, שבאנו מברית המועצות לשעבר, אנחנו לא רוצים שמישהו ייצא בכותרות אחר כך, 'וואו, אלה פה הביאו לנו מחלות'.
אברהם מיכאלי: אתה מכיר את הסוג הזה של הצהרות שלצערנו לפעמים אומרים.
אברהם מיכאלי: חס ושלום מדובר באוכלוסייה שמתפקדת בצורה רגילה, וכדי למנוע את החמרת המצב שלהם או גם להדביק אחרים אנחנו בדיון, גם שלך בוועדה וגם בדיון הבינלאומי היום, קיימנו היום כמה ועדות וגם נעלה את זה במליאה בערב.
אברהם מיכאלי: את זה אנחנו רוצים לעשות.
אברהם מיכאלי: אין ספק שההגדרה של המחלה הזאת הוא פצצה מתקתקת, כי כל עוד אתה לא יודע שיש לך מחלה ואתה גם לא מטפל בה, אז אצל כל אחד ואחת זה יכול להוות בשבילו נזק חמור וגם נזק לכל הסובבים לו.
אברהם מיכאלי: המומחים שעוסקים בזה יודעים היום כבר להצביע על שיפור של טיפול במחלה, הם יודעים להצביע על תרופות שלא היו לפני עשרות שנים ועכשיו יש.
אברהם מיכאלי: צריך כרגע להתמודד גם עם זה שנגייס את האמצעים השונים שצריך לעשות במשרדי הממשלה כדי לעזור למערכות להשתמש באותן תרופות וגם לשכנע את החולים, כי מסתבר שיש חולים שכבר אמרו להם שיש להם את הסימנים למחלה ומשום מה הם לא רוצים לעשות כלום בעניין הזה, כי הם חושבים שזה שום דבר.
אברהם מיכאלי: אפילו אם הם רוצים שהרופאים יעשו את מה שצריך לעשות, כדי שיסבירו לאותם חולים שאכן זה חשוב מאוד לטפל במחלה והמודעות שלנו צריכה להיות שמדובר פה במחלה ממש לא פשוטה, אם אנחנו לא מטפלים בה בזמן ולא מונעים את ההתקדמות שלה.
אברהם מיכאלי: לכן אני מודה לך שוב על הקיום של הדיון המיוחד הזה ואני חושב שתפקידנו כאנשי ציבור לשים על השולחן דברים שלא תמיד גם יכולים לפתור אותם מהיום להיום.
אברהם מיכאלי: אני יודע שמשרד הבריאות כבר נרתם לפתרון הסוגיה בצורה חיובית וצריך לדחוף ולשכנע ולזרז את הגורמים השונים שקשורים בתכנית הזאת כדי שהדבר ייכנס לביצוע כמה שיותר מהר.
אברהם מיכאלי: אם בדיון של היום נגרום גם לזה עשינו את שלנו.
יואל רזבוזוב: אני מסכים איתך שגם אלה שהלכו ונבדקו והבדיקה הייתה חיובית עדיין לא ממהרים לעשות שום דבר עם זה, כי לא מרגישים את זה.
יואל רזבוזוב: אין שום תופעות, לא מרגישים את זה ואז ביום אחד זה יכול להתפרץ.
יואל רזבוזוב: אני חושב שמבחינה הסברתית צריך להדריך ולהכשיר את הרופאים להסביר את ההשלכות של זה, גם מבחינת הטיפול וגם מבחינה פיננסית, יש פה גם השלכות תקציביות, גם על המדינה וגם על המטופל.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזאת הדרך הנכונה.
רינה פרנקל: אני מודה לחבר הכנסת מיכאלי על זה שהוא יזם את הדיונים החשובים האלה.
רינה פרנקל: לא מזמן דנו על הדבר החשוב הזה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות וכרגע אני חושבת שאנחנו נמצאים כאן בוועדה מאוד רלוונטית לחולי הפטיטיס C, ועדת הקליטה והעלייה, כי אנחנו יודעים שמ-100,000 חולי המחלה האיומה הזו 80% הם עולי ברית המועצות לשעבר.
רינה פרנקל: אני חושבת שחשוב מאוד להעלות את המודעות קודם כל על המחלה והעלאת המודעות תביא אותנו גם לתוצאות בסופו של דבר.