GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל רזבוזוב: אני חושב שבכלל את החלק הזה אפשר להוציא מהפרוטוקול.
<איריס בולצקו: זה כל מקרה לגופו של עניין, אבל זה מספר שנים לפחות.
<איריס בולצקו: הרבה מאוד עובדים שהם יוצאי חבר העמים או ברית המועצות לשעבר הם - - -
יואל רזבוזוב: אלה הוותיקים, דור וחצי, כמוני כאלה.
<איריס בולצקו: הרבה מאוד נוטים ללמוד את המקצועות ההנדסיים, אז מגיעים המון, אבל כאלה שהם כבר ותיקים בארץ.
<איריס בולצקו: וסיפור מעניין - - -
<יגאל סרברו: המצטיינים בפקולטה לחשמל, יש המון אנשים.
יואל רזבוזוב: כן, הייתי בטקס בטכניון, ראיתי.
<יגאל סרברו: אבל יש לנו הרבה פעמים שיש לנו בעיות ביטחון.
<איריס בולצקו: וסיפור מעניין, שזה באמת סופר הגמישות של יחידת הביטחון שלנו.
<איריס בולצקו: בחור בן 24 שהוא סטודנט מצטיין בשווייץ, הוא לא ישראלי, הוא מועסק פה במסגרת משלחת של סטודנטים במשך מספר חודשים, רק בתקופת הקיץ, כדי לנסות אותו לרפאל.
<איריס בולצקו: הוא מרוצה עד הגג ומרגיש תורם.
<איריס בולצקו: מה שכן, הוא ממודר פנימית, הוא עובד בסביבה מסוימת, הוא לא מחובר למחשב רפאל.
<איריס בולצקו: אבל הוא עובד, מקבל שכר ומועסק פה מספר חודשים.
<איריס בולצקו: גם דברים מעניינים, יש לנו מפעל מאוד מאוד ענף של אחריות חברתית ופעילות בקהילה ובחרתי להביא לכם רק שתי דוגמאות שקשורות לשילוב עולים חדשים בקהילה, אז מועדונית אופק שנותנת סיוע ליוצאי אתיופיה בארץ, עובדי רפאל מגיעים לשם אחת לשבוע, כל יום בשבוע, כל פעם זה מתנדבים אחרים, כל אחד אחת לשבוע, וחוגים, אתם רואים, וחיילי מג"ב שמשרתים אצלנו במכונים משולבים בעשייה הזו.
יואל רזבוזוב: אתם כפופים לחוק העדפה מתקנת של יוצאי אתיופיה, הדרוזים?
יואל רזבוזוב: אתם מחויבים, או שאצלכם הביטחון יכול לפסול?
<יגאל סרברו: אין בעיה, הבעיה האמיתית, למשל באתיופים, אנחנו עושים מאמצים אדירים, פונים לאגודות, הבעיה שכמות האתיופים שרלוונטיים למקצועות שלנו היא מעטה מאוד.
<יגאל סרברו: אנחנו פונים לעמותות, אומרים 'תביאו לנו מועמדים, אנחנו נותנים העדפה מתקנת', אנחנו לא נתפשר וניקח מישהו שהוא לא מתאים, אבל אנחנו נעשה את כל המאמצים להגדיל את מספר האתיופים.
<איריס בולצקו: אנחנו עובדים מאוד בממוקד עם עמותה שקוראים לה טק קריירה שפועלת - - -
יואל רזבוזוב: יש כמה עמותות.
יואל רזבוזוב: מקסימום אנחנו נסמן אותם ונעביר לכם את הפרטים.
יואל רזבוזוב: גם היינו בביקור באולפני עציון ודווקא שם יש הרבה עולים שהגיעו שלמדו ורובם מהנדסים - - -
<יגאל סרברו: אנחנו נשמח עם כל עמותה שתבוא ותציע לנו מועמדים.
רינה פרנקל: הבן שלי לא הצליח פה איכשהו בתהליכים של רפאל.
רינה פרנקל: הוא בוגר תואר שני של הנדסת מערכות, תואר ראשון הנדסת מכונות.
<יגאל סרברו: דרך אגב, זה לא אומר שמי שלא עובר אצלנו אז הוא לא טוב.
<יגאל סרברו: מה שקובע זה סטטיסטיקה, יכול להיות שהבן אדם לא מצליח בראיונות ואנחנו לא יכולים לקחת סיכון.
<יגאל סרברו: ברגע שנכנסים לפה הסיכוי שתצא הוא מאוד קטן אז אנחנו לא לוקחים סיכונים.
<יגאל סרברו: אנחנו מעבירים באמת במסרק פלדה את כל התהליך הזה ובטח יש כאלה שהציון - - - יש אנשים שיש להם ציון נמוך ו - - - זה לא אוטומטי, כל מי שיש לו ציון נמוך הוא פחות טוב.
<יגאל סרברו: יש כאלה שעבדו והתפרנסו בזמן הזה ולא היו טובים, אבל אין מה לעשות, אנחנו חייבים, כי כשאתה מגיע לרפאל הסיכויים שתלך הם מאוד קלושים.
יואל רזבוזוב: עובדים מהעדה האתיופית יש לכם, או שבכלל אין?
<יגאל סרברו: יש לנו עובדים מצוינים.
<יגאל סרברו: אנחנו עכשיו עובדים מול הנציבות שאחראית על מיעוטים והיא אמרה לנו שאם נכין תכנית איך מטפלים במוגבלים ובאתיופים ובמיעוטים אז ייתנו לנו אישור לרשום בכלל במחשב מי זה דרוזי, מי זה - - - היום אני לא יכול לרשום בכלל, אני לא יכול לזהות מי זה מוכר ומי זה זה.
<יגאל סרברו: בקליטה אתיופי קל לזהות - - -
<איריס בולצקו: אבל אנחנו לא רושמים במערכת.
<יגאל סרברו: דרך אגב, יש מנהלת כוח אדם שהיא אתיופית במערך שלי ובעלה הוא מהנדס אלקטרוניקה ברפאל גם כן.
<יגאל סרברו: שכנעה אותו להיקלט.
<איריס בולצקו: ודוגמה שנייה, כיתת לימוד עברית שפתחנו מ-2007, שפועלת כל שנה, של עובדים של חברות שמספקות שירותים לרפאל.
<איריס בולצקו: אנחנו מביאים את זה כחלק מההתנדבות שלנו בקהילה.
<איריס בולצקו: בעיקר היו שם יוצאי העדה האתיופית.
<יגאל סרברו: כן, זה חברות ניקיון.
<יגאל סרברו: זה בא לבד כאילו.
<יגאל סרברו: לשים אנשים כאלה במקצועות הגבוהים, לא במקצועות ה - - -
יואל רזבוזוב: מה שחשוב באמת זה לנסות לזהות את החבר'ה המוכשרים במיוחד, אני מתייחס לעדה האתיופית, כי שם ייקח לנו עוד דור לאינטגרציה טובה יותר.
יואל רזבוזוב: אני אופטימי.
יואל רזבוזוב: לשלוח אנשים שהצליחו, לתת להם תקווה, להרצאות, אם יש לכם כאלה, לשלוח אותם לארגונים ושיספרו ש'אנחנו הצלחנו ועובדים'.
<יגאל סרברו: אנחנו מוכנים לעשות הרבה.
<יגאל סרברו: תראה, אני למדתי שבדברים האלה צריך להיות צד שני.
<יגאל סרברו: לנו יש פעילות קהילתית מכל הסוגים בהיקף אדיר, מעל 10,000 איש פה מתנדבים לפחות פעם בשבוע בקהילה על חשבון זמנם החופשי, בכל מיני פעילויות.
<יגאל סרברו: אני אומר, למשל, באים אלינו עידוד בנות למדעים.
<יגאל סרברו: אז אנחנו נותנים הרצאות.
<יגאל סרברו: אבל בעבודה בהתנדבות אתה חייב שהצד השני ירצה ויידע מה הוא רוצה.
<יגאל סרברו: אנחנו לא יודעים.
<יגאל סרברו: כלומר אם היו באים אלינו מעמותה ואומרים 'תשמע, אנחנו רוצים הרצאה של מדענים, ביקור אצלכם של אנשים מפה', אין לנו בעיה, אנחנו נשמח לעשות, אנחנו לא מצליחים לדוג את הדגים.
יואל רזבוזוב: יש הרבה ארגונים שאוהבים לבוא ולדבר, אבל כשבאים למעשים אז אנחנו באמת פחות רואים את המעשים.
יואל רזבוזוב: אנחנו כוועדה נצטרך לתפוס את האנשים האלה.
אברהם מיכאלי: אגב, לגבי עידוד במקצועות שחסרים לכם, שוב, אני מבין שאתם משולבים בתוך עוד כמה מפעלים דומים לכם בנושא של גיוס, כשאנחנו ככנסת מפקחים על זה, גם על משרדי הממשלה שאמונים לטפל בתחום הזה, לעודד, ללמוד הנדסה, מקצועות כאלה ואחרים שאתם גם צריכים אותם, השאלה באיזה פורום יצא לכם לשבת ולדבר על זה.
<יגאל סרברו: אני לא הבנתי את השאלה.
אברהם מיכאלי: אני אגיד לך מה קורה.
אברהם מיכאלי: היום לדוגמה יש לנו ועדה בכנסת, ועדת מדע וטכנולוגיה, יש לנו קודם כל שר מדע וטכנולוגיה ואנחנו שמים להם יחד עם משרד החינוך את הבעיות שיש בתחום הזה, האוניברסיטאות כבר אומרות שאין להן סטודנטים כי הסטודנטים לא באים, זה לא שבעצם אתה לא מקבל - - -
רינה פרנקל: אז אתה מתכוון לעידוד?
אברהם מיכאלי: לעידוד המקצועות המדעיים האלה, במיוחד תחום הנדסה.
<יגאל סרברו: יש לנו במשרד החינוך פרויקט כבר כמה שנים, שהם מדברים.
<יגאל סרברו: יש קושי בין מה אתה אומר למה אתה עושה.
<יגאל סרברו: שוב, לדבר להגביר את לימודי ה-5 יחידות במתמטיקה, אנחנו עכשיו בשניים-שלושה פרויקטים שהתחלנו מכיתה ז' לשים אנשים שלנו פעם בשבוע לילדים שמובילים ולשכנע אותם כבר מכיתה ז' לקחת 5 יחידות.
<יגאל סרברו: אז אני אומר, מי שצריך להוביל את זה הוא משרד החינוך, אנחנו לאו דווקא - - -
אברהם מיכאלי: הבקשה צריכה לבוא ממפעלים כמו שלכם, כי אתם בעצם - - - זה כבר ביטחון המדינה.
<יצחק גת: נכון, אבל אנחנו לא יכולים לעשות.
<יצחק גת: אמרתי לכם שהייתי מעורב, הייתי יושב ראש ארגון בוגרי הטכניון, יזמנו פרויקט וגייסנו את בנק הפועלים, 4.5 מיליון שקל, קראנו לזה 'פועלים מ-3 ל-5', זאת אומרת בעיני רוחי לפחות לימודי המדעים, מתמטיקה, פיזיקה ושפה, הם התחומים שיובילו את האנשים למקצועות הטכנולוגיים.
<יצחק גת: בתי הספר לא משקיעים בתחומים האלה בגילאים הצעירים, לצערי.
<יצחק גת: אני התייחסתי בעיקר לכיתות ט' עד י"ב.
<יצחק גת: אני יכול להגיד לך שהיו בבת ים 58 מתנדבים בוגרי רפאל וטכניון, לימדנו אותם, קראנו לזה עיר מצוינת ויש קושי.
<יצחק גת: אני יכול להגיד שיש לי נכדה שהמורה שלה אומרת שהיא לא צריכה לדעת את לוח הכפל.
<יצחק גת: אני הייתי לפני שבועיים אורח במערכת החינוך בסינגפור.
<יצחק גת: הייתי שם אורח של מנכ"ל משרד החינוך וראיתי את ההבדלים.
<יצחק גת: שאלתי איך מלמדים לימודים בסיסיים, לקחתי ילד, שאלתי אותו את לוח הכפל, בשנייה הוא ענה לי על הכול ואני יודע שזה אירוע שצריך להיות מנוהל בשלבים הנמוכים כי אחרת הם לא יגיעו לשם.
<יצחק גת: אי אפשר לתקן ילד שלא יודע לוח הכפל, להביא אותו ל-3-5 יחידות.
<יצחק גת: אי אפשר.
יואל רזבוזוב: אני למדתי מכיתה ו' כאן, את לוח הכפל למדתי ברוסיה.
יואל רזבוזוב: בגן ידעתי את לוח הכפל בעל פה ובבית, אם לא הייתי יודע איזה מספר - - -
רינה פרנקל: זה צריך להעיר אותך בלילה ושתדע.
יואל רזבוזוב: השאלה באמת במערכת החינוך כאן, לא לומדים את לוח הכפל?
<יצחק גת: לומדים, אבל הכול יש בתוך המחשב, את הלימודים הבסיסיים.
<יצחק גת: בסינגפור אסור להחזיק טלפונים בתוך ה - - - יש בכישורים מיוחדים כן טלפונים שהם מספקים, ששם עושים תהליך של לימוד אחר.
<יצחק גת: אני חושב שצריך להסתכל בכיתות א' עד ו', להביא את הילדים שיידעו ויאהבו את החשבון וזה לא קורה.
יואל רזבוזוב: ביסודי.
יואל רזבוזוב: נעביר את זה לשר החינוך.
אברהם מיכאלי: אנחנו גילינו שכימיה בכלל הפסיקו ללמד.
אברהם מיכאלי: זה לא מקצוע חובה, ואז בעצם המפמ"ר של כימיה במשרד החינוך אומר 'טוב, אנחנו כבר לא מכריחים ללמוד כימיה'.
אברהם מיכאלי: אז כימיה לא מלמדים, פיזיקה מלמדים פחות, אז בסוף עם מה יגיעו לטכניון?
<יצחק גת: אני גייסתי פה לצפון את ביטוח לאומי.
<יצחק גת: הוא היה מוכן לתת 7 מיליון שקל, משרד החינוך לא היה מוכן לשים שום דבר.
<יצחק גת: עשיתי חשיפה אישית בטכניון, הייתי חשוף 150,000 שקל, משרד החינוך נסוג, בסוף הייתי צריך לסגור את זה איכשהו.
<יצחק גת: נו, בחייך.
<יצחק גת: משרד החינוך לא - - -
<יגאל סרברו: הבעיה היא פשוטה.
<יגאל סרברו: כמות האנשים שלומדים 5 יחידות פיזיקה ומתמטיקה, מתמטיקה עוד יש קצת, גם זה יורד, או לא עולה לפחות, הפיזיקה בכלל נעלם, אין מורים כבר לפיזיקה.
<יגאל סרברו: אז אני אומר שמי שרציני צריך לקבוע יעדים במשרד החינוך ולהגיד לו 'אתה צריך את היעדים האלה, אם לא חלק מהתקציב שלך מותנה'.
<יגאל סרברו: אני לא יודע, אצלי גת נותן לי יעדים ואומר 'חלק מהשכר שלך מותנה בזה שתגיע ליעדים האלה'.
<יגאל סרברו: אז מה הבעיה להגיד למנכ"ל משרד החינוך 'אתה רוצה את התקציב הזה?
<יגאל סרברו: בסדר, חלק מהתקציב מותנה בזה שתראה לי שאתה גדל בזה'.
<יגאל סרברו: אבל זה לא יעלה על הדעת, כנראה, אז אני מגזים.
<יגאל סרברו: אבל אנחנו עושים מה שאנחנו יכולים.
<יגאל סרברו: אבל עזוב, כל הדיבורים האלה.
<יגאל סרברו: אני הולך לפעמים לפגישות עם אינטל, עם אלביט, עם כל מיני חברות ועם משרד החינוך ומנכ"ל אינטל תמיד מוביל את זה ומדבר, אבל בפועל, אני בן אדם מאוד מעשי, אני לא רואה שבאמת מצליחים.
<יגאל סרברו: אנחנו עושים פעילות אדירה לשכנע בנות יותר ללכת, מה שתיארתי, ממש הולכים, עושים להם ביקורים.
<יגאל סרברו: יש מכון בקרית שמואל, אולפן סגולה, של דתיות, ברמה גבוהה יחסית, ואנחנו מגיעים ומנסים לשכנע אותם.
<יגאל סרברו: דרך אגב הבאנו אותן ומדעניות שלנו, לוקחים נשים, שיראו להן מה עושה מדענית, איך היא מתקדמת ואיזה שכר מקבלות.
<יגאל סרברו: לשכנע אותן שכדאי להן.
<יגאל סרברו: אז פה אני רואה באמת אחוזים גבוהים יותר שהולכים, אבל אני לא מאמין שזה רק בגללנו.
<יגאל סרברו: זה תלוי בהורים, בהרבה - - -
<יצחק גת: כשהייתי באלישרא אימצנו אולפנה של 400 תלמידים בבני ברק, אימצנו אותם, סידרנו להם מחשבים, כיתת מחשבים, סידרנו להם תקשורת, סידרנו הכול, היו שם הרבה אתיופים והיעד שלי ש'אתם בסוף תעבדו באלישרא'.
<יצחק גת: תשמע, לקחתי עשרה, חלק אני שילמתי, חלק בהתנדבות, לימדו אותם מתמטיקה ופיזיקה, זה קריעת תחת.
<יצחק גת: זה היה מאוד קשה.
<יצחק גת: אם הייתי מצליח להביא בעוד עשר שנים חמש בנות כאלה לאלישרא הייתי מרוצה.
<יצחק גת: זו עבודה סיזיפית, כל היום וכל הלילה.
<יצחק גת: ברמת השליחות אנחנו רואים את זה כשליחות, מבחינת היעד שלנו אנחנו - - -
יואל רזבוזוב: דווקא האוכלוסייה החרדית, שסך הכול הם יודעים ללמוד ואנחנו כן רוצים שילוב עכשיו, לשלב אותם כמה שיותר, השאלה אם הם באים בלי מקצועות הליבה בגילאים קטנים, אתה אומר שיהיה להם קשה.
<יגאל סרברו: יש כמה חרדים שבאו לא בגלל שהם חרדים.
<יגאל סרברו: כלומר אני אפילו לא מסתכל אם הם חרדים או לא, הם נקלטו, עמדו בדרישות ונקלטו.
<יגאל סרברו: כלומר יש לנו חרדים ברפאל.
יואל רזבוזוב: כי הם יודעים ללמוד.
<יצחק גת: לא, בלי התהליך הבסיסי הם נעצרים.
<יגאל סרברו: עשינו פעולות מיוחדות, שזה בכל הארץ, של נשים חרדיות שלומדות באולפנה והם עשו שנה באולפנה לימודים דרך חברות כמו מטריקס וזה, דרך תיאום עם רבנים ויש לנו פה היום כ-25 חרדיות דרך חברת מטריקס.
<יגאל סרברו: זה באישור הרב, סידרנו להם מקום מבודד עם חדר אוכל מיוחד, עם אוכל כשר ותנאים, אנשים שלי נפגשים איתם רק עם דלת פתוחה, כל מיני כללים שהרב קבע והן עושות בדיקות תוכנה.
<יגאל סרברו: אלה מקצועות שרפאל לא מתעסקת איתם, היא קונה שירותים כאלה, אבל ממש בנינו כזה דבר.
רינה פרנקל: זה כאן במקום, בדיקות התוכנה?
<יגאל סרברו: לא פה, ב - - -
רינה פרנקל: יש הרבה שסיימו את הקורס הזה, עד כמה שאני יודעת, באמת בנות חרדיות והן מצליחות.
<יגאל סרברו: לא, אנחנו מרוצים מהן, אם זאת השאלה.
רינה פרנקל: וגם מהמגזר הלא יהודי.
<יגאל סרברו: יש לנו דרוזים.
רינה פרנקל: יש למשל דרוזיות, 100 בנות מוכנות לבדיקות תוכנה, בכפר ירקא
<יגאל סרברו: אז אני אומר שיש לנו אותו דבר, אחרי שהצלחנו עם החרדיות עשינו גם עם דרוזיות ויש לנו היום כ-15 דרוזיות כאלה שעושות עבודה דומה.
<יגאל סרברו: דרך אגב, הדרוזיות לא רק שנה, יש כאלה שגמרו טכניון, אבל הם לא גמרו בציונים שאנחנו - - - אבל לבדיקות תוכנה הם בסדר.
<יגאל סרברו: אז יש לנו ערוצים כאלה, דרוזיות וחרדיות.
<יגאל סרברו: עכשיו אנחנו מנסים לחפש ערוץ של אתיופים.
<יגאל סרברו: איך קוראים לגוף הזה שמכשיר אתיופים?
<יגאל סרברו: טק קריירה, שלקח על עצמו לעשות קורסים לאתיופים בנושאי מחשוב, ברמה הזאת, הוא עושה את זה שנתיים או משהו כזה, הם פנו אלינו, דיברנו איתם, 'בואו תיקחו את האנשים ותנסו לשלב אותם', לא בבדיקות אלא בתמיכת חומרה של מחשבים וקלטנו, נדמה לי, 3 אנשים עכשיו בצורה כזאת, שוב, דרך חברה, שנותנת תמיכת מחשבים.
<יגאל סרברו: בהתחלה לא רצו, אמרו 'מאיפה?
<יגאל סרברו: אין לו ניסיון', צריך שנה עד שהוא יוכשר, אז אמרתי אני מוכן לממן את השנה הזאת, שנה שהוא לא מביא תועלת, בשנה הראשונה, את זה אני מוכן לעשות.
<יגאל סרברו: אמרתי, אנחנו מוכנים להשקיע, אנחנו לא מוכנים להתפשר על איכות.
רינה פרנקל: זו בעצם השקעה ותרומה של המפעל באמת לאוכלוסיות ש - - -
<יגאל סרברו: כן, רפאל הוא גוף רציני - - -
יואל רזבוזוב: טוב, חברים, תודה לכם, תודה, יגאל ואיריס.
יואל רזבוזוב: אנחנו נמשיך לחלק הבא.
<ארי סחר: שלום לכולם.
<ארי סחר: שמי ארי סחר, עולה ישן מ-1982.
<ארי סחר: עליתי מארצות הברית דרך קנדה, עובד רפאל מאז 91', עובד בפרויקט שהרבה אנשים לא שמעו עליו, כיפת ברזל.
<ארי סחר: אולי שמעתם עליו.
<ארי סחר: אוקיי.
<ארי סחר: אני מהנדס בפרויקט, אני גם איכשהו הפכתי להיות הפה של הפרויקט מול גורמים, במיוחד גורמים אמריקאיים.
<ארי סחר: אז אם תסלחו לי, את חטאיי אני מזכיר היום, המצגת כאן באנגלית אבל אני אשתדל לדבר בעברית צחה, אמנם במבטא אמריקאי, זה מה יש.
<ארי סחר: אגב, חתן שלי אתיופי והבנות שלי למדו בסגולה.
<ארי סחר: אתם מבינים שאנחנו מוקפים במדינות שכל אחת ואחת רוצה לעזור לנו לבנות את החלום הציוני, איש איש תורם את התרומה שלו.
<ארי סחר: כשרוצים להזיק למישהו נותנים לו בוקס והיה והוא רחוק מדי יורים בו, והיה והוא עוד יותר רחוק אז שולחים עליו רימון יד.
<ארי סחר: אם הוא רחוק מדי לרימון יד אז לוקחים את הרימון, עוטפים אותו בגליל אלומיניום, שמים מנוע רקטי למטה, שמים אותו על איזה משגר, it goes up, it goes down, מתפוצץ וכולם שמחים.
<ארי סחר: הכול התחיל ב-91' ששילחו עלינו 39 סקאדים, אומרים דוסים כמוני 40 חסר 1 סקאדים.
<ארי סחר: ב-91', לא יעזו לשגר עלינו טילים, התבדינו.
<ארי סחר: אחרי זה חברינו מלבנון נכנסו לאקשן בשנות ה-90, תחילת שנות האלפיים, בל נשכח את חברינו מעזה, הם לא נותנים לנו לשכוח מהם וחברינו במזרח, האירנים, שהם הבטיחו למגר את הסרטן הציוני, אני מקווה שאני מצטט אותם נכון, והסורים, שלא בחלו מלהשליך על הסורים עצמם נשק להשמדה המונית, סביר מאוד להניח שלא יהיו להם בבוא העת בעיה להשליך עלינו.
<ארי סחר: הבעיה היא שלא כראי זה כראי זה.
<ארי סחר: אי אפשר לפתח מערכת אחת שהמערכת הזאת תטפל בשלל האיומים שלנו.
<ארי סחר: זה פשוט פיזיקה.
<ארי סחר: יש לי כמה וכמה ילדים, כשאני זורק כדור לילד קטן, אני עומד קרוב מאוד לילד.
<ארי סחר: כשהילד גדל אני זורק אותו יותר רחוק, וכי למה?
<ארי סחר: ככל שאני זורק את הכדור יותר רחוק אני זורק את הכדור יותר מהר ויותר גבוה.
<ארי סחר: הווה אומר רק ילד שהוא מפותח יכול לתפוס כדור שאני זורק 50 מטר והוא עולה למעלה למעלה והוא במהירות גבוהה מאוד.
<ארי סחר: כנ"ל עם טילים.
<ארי סחר: אני לא יכול לפתח מערכת אחת שהיא טובה גם לטילים קצרי הטווח וגם לטילים שהם ארוכי טווח.
<ארי סחר: ככל שהטיל בא יותר מרחוק, מהאירנים, הוא טס יותר מהר ויותר גבוה ולכן הוא יותר קשה ליירוט.
<ארי סחר: לכן מה שאנחנו עושים בארץ הקודש, אנחנו עושים מה שנקרא modular missile defense, ואנחנו מנסים לעשות פלחים בשמים.
<ארי סחר: איך אנחנו עושים זאת?
<ארי סחר: אנחנו מתחילים ברובד הכי נמוך.
<ארי סחר: הרובד הכי נמוך זה כיפת ברזל.
<ארי סחר: כיפת ברזל נועדה להגן על אזורים אורבניים, בוא נגיד עיר בישראל, מטילים שבאים עד 70 קילומטר.
<ארי סחר: אתם יודעים מה?
<ארי סחר: קצת יותר מ-70 קילומטר.
<ארי סחר: בעצם מה ששיגרו עלינו מעזה עד נובמבר 2012.
<ארי סחר: יש טילים שמשוגרים עכשיו מעזה, אלה הטילים שבאים מעזה לחיפה, שהם ארוכי טווח, ארוכים מדי, הטווח שלהם ארוך מדי והם אינם מהווים טרף לכיפת ברזל.
<ארי סחר: אבל זה בסדר, במקום לפתח את כיפת ברזל, שהיא כן תוכל ליירט את המערכת הזאת, יש לנו עוד מערכות.
<ארי סחר: יש לנו מערכת שרביט קסמים, בפיתוח מתקדם אצלנו.
<ארי סחר: שרביט קסמים נועדה, ואני אדבר גם על כיפה וגם על שרביט, שרביט נועדה לטפל בטילים שבאים מטווח של 400 קילומטר, כל מה שטס בשמים באטמוספרה זה טרף בשביל כיפה, גם טילי שיוט.
<ארי סחר: טיל שיוט זה טיל שלא טס ככה, אלא טס ישר, ואם ישימו ראש קרב, כמו שאומרים מהנדסי הטילים, עם פיכסה, אז סביר מאוד להניח שזה יהיה טיל שיוט.
<ארי סחר: מה קורה אם משגרים אותו עוד יותר מרחוק, אז יש לנו את חץ 2 וחץ 3 של התעשייה האווירית שמטפלת.
<ארי סחר: כמובן שהרובד החמישי זה הקדוש ברוך הוא.
<ארי סחר: מה שאנחנו מנסים לעשות עכשיו זה שמרגע שיש לנו את ארבע מערכות אנחנו צריכים לחבר בין ארבע המערכות.
<ארי סחר: כיפת ברזל נמצאת מ-2011, שרביט קסמים, אם ירצה ה' תהיה מבצעית בשנה הבאה, חץ 2 בתחילת שנות האלפיים, חץ 3 2016, בהינתן תזרים נכון של כספים.
<ארי סחר: אנחנו מנסים לתפור בין המערכות, כי כשזורקים כדור ויש הרבה אנשים ויהיה 'אני תפסתי', 'אני תפסתי', 'אני תפסתי' ו-זה נופל, אז זה נופל, אבל אם הכדור מכיל ראש קרב כימי, זה לא טוב.
<ארי סחר: לכן אנחנו מנסים לתפור את כל המערכות ביחד, עם מה שנקרא מערכת שו"ב, שליטה ובקרה, ומערכת השליטה ובקרה מסתכלת על כל המכ"מים וכל הסנסורים שיש לנו, היא מסווגת את האיום, משערכת איפה האיום הולך ליפול ואז אומרת 'אוקיי, שיגור על באר שבע מעזה, 2 גרם, אז ניקח אותם עם כיפת ברזל, סוללה 11 בבאר שבע', 'שיגרו עלינו עכשיו 2 שיהאבים מאירן על חיפה, אז אנחנו נטפל בהם עם חץ 2 ונשלח עוד מיירט של שרביט קסמים' ושום דבר לא ייפול בין הכיסאות.
<ארי סחר: התקווה היא והתכנון הוא שכאשר כל המערכות יהיו מבצעיות, ב-2016, אז הכול יהיה תפור כבר.
<ארי סחר: קוראים לזה מערכת מאני שכבה תחתונה, כל זה יעבוד.
<ארי סחר: אני רוצה לעשות זום אין על כיפת ברזל.
<ארי סחר: הדבר היפה בכיפת ברזל הוא שמסתכלים על כמות היירוטים, אפשר להסתכל על זה, זה מתחלף כל הזמן, כי חברינו בעזה עוזרים לנו להפעיל את המערכת.
<ארי סחר: כיום יש לנו קרוב ל-1,700 יירוטים מוצלחים בכיפת ברזל.
<ארי סחר: הגענו כמעט ל-1,000 במלחמה הקודמת, לפני קודמת, בעמוד ענן הגענו ל-1,000 ועכשיו הגענו כמעט ל-1,700, באחוזים לא רעים בכלל.
<ארי סחר: עכשיו מול מה הכיפה?
<ארי סחר: והנה השאלה, קודם כל הכיפה נועדה ליירט טילים בליסטיים, טילים פשוטים שמשוגרים לטווח של עד 70 קילומטר.
<ארי סחר: גם פצמ"רים, פצצות מרגמה, זה גם טרף לכיפה, ובמלחמה האחרונה, וזה לא מסווג, יירטנו פצמ"רים.
<ארי סחר: מה הבעיה עם יירוט פצמ"רים עם כיפה?
<ארי סחר: בעיה מספר אחת, אין לנו מספיק סוללות.
<ארי סחר: יש לנו היום תשע סוללות, סוללה מגינה על עיר.
<ארי סחר: תשים את הסוללה בבאר שבע, הגנת על 500,000 איש, תשים את הסוללה בקיבוצים בעוטף עזה, הגנת על 50 או 500 איש.
<ארי סחר: זו שאלה של השמיכה הקצרה.
<ארי סחר: בעיה שנייה זה פשוט הזמן שהדבר הזה טס.
<ארי סחר: אם הפצמ"ר טס הרבה זמן, יש פצמ"רים ארוכי טווח, אנחנו ניירט אותם ויירטנו אותם.
<ארי סחר: אם יש פצמ"ר שהוא טס 15 קילומטר, כאשר הם פגעו בניצני עוז, הביאו את הפצמ"ר שלהם ממש עד הגבול והוא טס 10-15 שניות, אין לנו מספיק זמן, כי הטיל שלי צריך לטוס מנקודה איי לנקודה בי וזה לוקח זמן.
<ארי סחר: אז אין לנו את הזמן הזה.
<ארי סחר: אבל אנחנו כן עשינו פצמ"רים.
<ארי סחר: בניסויים גם יירטנו תותחים, יש לי סרט יפה שאני לא יכול להראות לכם היום כי זה במקום אחר, לא על המחשב הזה, שאנחנו יירטנו, שיגרו איזה שישה תותחים, כל אחד ירה באוויר ואנחנו בחרנו בשניים שרצינו ליירט ולקחנו אותם.
<ארי סחר: UAV, הלוא הוא מל"ט.
<ארי סחר: אנחנו עושים קצוץ ממל"ט.
<ארי סחר: אנחנו עשינו כבר עד היום חמישה ניסויים, אנחנו יודעים ליירט מל"טים היטב.
<ארי סחר: למה יירטנו את המל"טים האחרונים במלחמה עם פטריוט?
<ארי סחר: כי היו פטריוטים בעלי תוקף ושיגרנו את הפטריוט.
<ארי סחר: אבל באמת הטיל שלנו יודע לעשות מל"ט והוא עושה מל"ט במחיר של 80,000 דולר ליחידה ולא כמה מיליונים כמו פטריוט.
<ארי סחר: אבל הפטריוט הזה, אם לא היינו משתמשים בו, היינו צריכים לזרוק אותו לפח.
<ארי סחר: יש לנו גם נגד פצצה מונחית, guided bomb, ואנחנו יודעים איך לפגוע בה.
<ארי סחר: עשינו את זה בניסויים.
<ארי סחר: אנחנו מניחים שמטוסים ומסוקים לא יהיו בעיה.
<ארי סחר: אבל היום הטוב במדינת ישראל הוא שני אלה, אנחנו משתמשים בכיפה מול זה וזה מול זה וסה טו.
יואל רזבוזוב: היירוטים בתל אביב זה לא על ידי כיפת ברזל, זה היה השרביט?
יואל רזבוזוב: זה מעל 70 קילומטר מעזה.
<ארי סחר: תל אביב הוא 70 פלוס, בתל אביב אנחנו משתמשים בכיפה בהצלחה פנטסטית.
יואל רזבוזוב: חדרה?
<ארי סחר: אתה מדבר עכשיו על חיפה.
<ארי סחר: במלחמה הסוללה הכי צפונית הייתה בבנימינה.
<ארי סחר: זה הגבול הצפוני שאנחנו יודעים לעשות.
<ארי סחר: והיה ומשגרים על חיפה ושיגרו על חיפה ואם היינו צריכים ליירט אותו, אפילו אם היינו מציבים כיפה בחיפה לא יכולנו רשמית ליירט.
<ארי סחר: אולי יכולנו באחוזים יותר נמוכים אבל זה לא מהווה איום בתוך ההגדרה של האיומים - - -
יואל רזבוזוב: ואם הטיל מיועד לתל אביב, נגיד, אז אפשר ליירט אותו באזור אשדוד?
<ארי סחר: חיובי.
יואל רזבוזוב: אז אולי לא צריך בכלל לפרוש ליד תל אביב?
יואל רזבוזוב: או שזה במקרה ויתפספס?
<ארי סחר: הטווח שלנו, בוא נגיד ברמה של 10 קילומטרים, אז אם אתה פורש באשדוד יהיה לך קשה לפגוע בתל אביב.
<ארי סחר: זו בדיוק הבעיה.
<ארי סחר: אתה צריך לכסות את הכול והטווח שלך הוא לא מי יודע מה.
<ארי סחר: צריכים להגן על עיר, לא יותר מזה.
<ארי סחר: מה זה כיפת ברזל?
<ארי סחר: יש ארבעה רכיבים שנמצאים בכל מערכת נגד טילים או נגד מטוסים.
<ארי סחר: יש לנו את המיירט עצמו, השם של המיירט טמיר.
<ארי סחר: מה זה טמיר?
<ארי סחר: אני אשאל אתכם שאלה, האם מאייתים תמיר עם ת', מהמילה תמר, צדיק כתמר יפרח והתמיר מגן כמו עץ תמר על אלה שיושבים מתחת, או האם טמיר עם ט' וזה טמיר שמור, טמיר ונעלם בשם כל ישראל, אז מה זה, ת' או ט'?
<ארי סחר: זה לא זה ולא זה, טמיר זה ראשי תיבות טמי"ר, טיל מיירט רקטות.
<ארי סחר: אבל אל תגידו לאף אחד זה הסוד שלנו.
<ארי סחר: טמי"ר זה דבר הכי פשוט בעולם, בנינו אותו כדי שהוא יהיה זול.
<ארי סחר: אם הוא לא זול, אנחנו נמצא את עצמנו בעיה.
<ארי סחר: אגב, שיחה שהייתה לי כמה וכמה פעמים עם אנשי קונגרס אמריקאים.
<ארי סחר: אחד שואל אותי, 'תגיד לי כמה עולה קטיושה', אני אומר 'כמה עולה קטיושה?
<ארי סחר: כמה עולה מכונית?
<ארי סחר: תלוי מאיפה אתה קונה את הקטיושה'.
<ארי סחר: אם אתה קונה את הקטיושה במקום רשמי כמו ממשלת אירן, או ממשלת אלג'יריה או ממשלת לוב, זה יעלה לך 3,000 דולר, אבל אם אתה קונה אותו במקומות שאנחנו אוהבים לכנות אותם 'מוסטפה - - - קטיושות', אז זה יעלה לך 1,000 דולר, אבל אתה מקבל עבודה, תסלחו לי, עבודה ערבית.
<ארי סחר: הריתוך זה לא ריתוך והצבע זה לא צבע, אבל מה לעשות, הוא עולה והוא יורד והוא עושה בום.
<ארי סחר: אז אמרתי לו 3,000, כי ידעתי ברגע שהוא שאל את השאלה שהוא הולך לעשות השוואה, ו'כמה', הוא שאל, 'עולה המיירט שלכם?' אמרתי לו, 'אדוני, אתה יושב בוועדת ההקצבות שם בארצות הברית, אתה יודע בדיוק כמה זה, כי אתה נותן לנו כסף, זה עולה כ-100,000 דולר למיירט'.
<ארי סחר: האמת היא שזה קצת פחות, זה 80,000, זה לא 100,000, אבל לשם השוואה זה מספיק.
<ארי סחר: הוא אמר, 'אתה רוצה להגיד לי שכל פעם שהם משגרים 3,000 דולר אתם משגרים מולו 100,000 דולר?
<ארי סחר: ', אמרתי 'לא', הוא אמר 'למה?' אמרתי, 'כי בדרך כלל אנחנו משגרים שניים'.
<ארי סחר: כי בהתחלה אנחנו לא היינו בטוחים בעצמנו אז שיגרנו שניים, היום אנחנו משגרים אחד, חוץ מבאזור תל אביב וירושלים, כי מה שהם משגרים על תל אביב וירושלים, יש לו פי 10 חומר נפץ מהגראד והקטיושה הרגילים ולכן אנחנו רוצים להיות בטוחים.
<ארי סחר: אז הוא שאל אותי, 'תגיד לי, כל פעם שמשגרים עליך 3,000 דולר אתה משגר עליו 200,000?' אמרתי 'כן'.
<ארי סחר: 'וזה באמת affordable?', אמרתי, 'כן', 'אתה יכול להסביר לי?' 'כן'.
<ארי סחר: שאלתי אותו 'כמה עולה כדור אם-16?' הוא אמר לי, 'אנחנו קנינו עכשיו כדורי אם-16 לכוחותינו במזרח התיכון, זה 25 סנט'.
<ארי סחר: בדקתי באינטרנט, כתוב 25 סנט, מה שכתוב באינטרנט זה אמת, אוששתי את מה שהוא אמר.
<ארי סחר: אז שאלתי אותו 'כמה עולה שכפ"ץ קרמי?
<ארי סחר: ' שכפ"ץ קרמי שאנחנו נותנים לכל חיילינו, הוא אמר 'זה עולה 6,500 דולר', אמרתי נכון, ושאלתי 'אדוני, האם אתה רוצה להגיד לי שכדי להגן על כדור שעולה 25 סנט אתה משלם 6,500 דולר?
<ארי סחר: ואל תגיד לי שהשכפ"ץ שלך יכול להגן על יותר מכדור אחד, כי אתה יודע כמוני שברגע שהכדור הראשון פוגע בשכפ"ץ שלך אתה צריך לקחת את השכפ"ץ לתיקונים וזה יעלה לך 6,500 דולר לתקן את השכפ"ץ', ואז הוא אמר לי ואני מצטט, כי רק איש קונגרס אמריקאי יכול להגיד דבר כזה, אני אגיד באנגלית ואחר כך בעברית, 'we are going to have re-visit the word affordable', אנחנו נצטרך להסתכל שוב פעם, במבט מחדש, על המילה affordable.
<ארי סחר: למה?
<ארי סחר: תסתכלו מה היה במלחמה הנוכחית ובמלחמה הקודמת.
<ארי סחר: במלחמה הקודמת, אין ספק ששימוש בכיפת ברזל מנעה פלישה לעזה.
<ארי סחר: מי יודע כמונו כמה עולה פלישה לעזה, כמה אמר השר יעלון?
<ארי סחר: 9 מיליארד שקל, או משהו כזה.
<ארי סחר: היא פשוט מנעה את זה.
<ארי סחר: אז אסור להסתכל על העלות של מה שהוא עושה, צריכים להסתכל על מה הוא עוזר לנו.
<ארי סחר: במלחמה הנוכחית, למה נכנסנו לעזה?
<ארי סחר: אני שמעתי בחדשות, לא נכנסנו לעזה כדי לפתור את בעיית הטילים אלא לפתור את בעיית המנהרות, כי כיפת ברזל פתרה את בעיית הטילים.
<ארי סחר: אז לפחות זה מה שאמרו בחדשות וזה מה שאמרה מדינת ישראל.
<ארי סחר: כיפת ברזל אפשרה לצה"ל להיכנס לעזה בקצב שלנו, איפה שרצינו ומתי שרצינו ולא להיגרר כתוצאה מצעקות של העם היושב בציון ושל התקשורת שהאתיקה שלהם שונה מהאתיקה שלי.
<ארי סחר: יש לנו את המיירט, יש לנו את העיניים שלו, זה מכ"מ של חברת אלתא.
<ארי סחר: אלת"א ראשי תיבות 'אנחנו לא תעשייה אווירית'.
<ארי סחר: יש לנו את המשגר שלנו.
<ארי סחר: כל משגר סוחב עד 20 מיירטים, המיירטים באים במארזים, כל מארז חמישה, כמו פיתה, שמים ארבע פיתות אחת על השנייה, מחברים אותן וכולם שמחים.
<ארי סחר: יש לנו את השו"ב, השו"ב זה מה שאני קורא היידישע קופ של המערכת.
<ארי סחר: המערכת שלנו זולה כי החלטנו על ההתחלה להשקיע בתוכנה ופחות בחומרה.