GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דניאל שובל: ארגון הבריאות העולמי התלונן מאוד שהמודעות בארצות אפריקה לזיהום באבולה נמוכה ואז התחיל קמפיין גדול מאוד למודעות ואז מערכות הבריאות הדלות שיש באפריקה עמדו פתאום בפני כמויות עתק של אנשים שרצו להיבדק ולא היה מי שיבדוק אותם.
<דניאל שובל: זאת אומרת אנחנו חייבים להכין את זה בהדרגה, זאת האחריות שלנו.
<דניאל שובל: אין לי בכלל ויכוח עם חוליו בורמן לגבי זכות החולה לדעת, אין ספק שזכות החולה לדעת, אבל זה משתרע על הרבה מאוד שטחים, לא רק על הפטיטיס C, וסדרי העדיפויות של זכות החולה לדעת הם ויכוח שלא קל כל כך לענות עליו.
<דניאל שובל: חוליו מייצג את עמותת החולים ואני מבין אותו היטב, אבל ישנם גורמים נוספים שצריך לקחת בחשבון.
<דניאל שובל: נכון הוא שנשא של הפטיטיס C טוב שיידע, שלא ישתה אלכוהול, שלא יפריז, שייזהר עם תרופות, אין לנו ויכוח על זה, אבל אנחנו חייבים לבוא עם תכנית והתכנית הזו היא מאוד חשובה.
<דניאל שובל: הערה אחרונה, שאולי היא לא שייכת לוועדה הזאת ושייכת למשרד הבריאות ואולי לקופות החולים.
<דניאל שובל: בעלות של 1,000 דולר לכדור ליום יהיה מאוד קשה לעמוד.
<דניאל שובל: באירופה, בארגון הבריאות העולמי ובארגון המחלות הזיהומיות באירופה, מתנהל עכשיו מסע לאחד את המדינות השונות למשא ומתן מול חברות התרופות.
<דניאל שובל: כשישנו נפח גדול של צריכה המחיר יורד.
<דניאל שובל: הדוגמאות הן במצרים, שהמחיר ירד לכמה אלפי דולר, או בברזיל, מ-120,000 הוא ירד לכמה אלפי דולר, בגלל שיש שם נפח של חולים שמצפים לטיפול.
<דניאל שובל: מדינת ישראל היא עם כל הכבוד מדינה קטנה, רק 8 מיליון נפש, והיא צריכה באיזה שהוא מקום לחפש דרך להתאחד עם מדינות אחרות כדי להוזיל את המחיר ואז אם כל קופות החולים ישתפו פעולה ביניהן ולא כל קופה תפעל בנפרד על מנת לרכוש את התרופות יש סיכוי שגם פה נוכל להשפיע, גם בגודל היחסית קטן שלנו, כדי להוריד את העלויות.
<דניאל שובל: אלה דברים שצריך לשים לב אליהם עכשיו ולא בדיעבד.
<דניאל שובל: תודה.
יואל רזבוזוב: תודה לפרופ' שובל.
יואל רזבוזוב: נקודה מעניינת, אני חושב שמשרד הבריאות צריך לחשוב על כך.
יואל רזבוזוב: עדיין אין לנו כמות כזאת שהלכו ונבדקו, אז גם ההתחייבות שתהיה מול מדינה אחרת או מול חברת התרופות, אין לנו מספר, כי אין לנו את ה-120,000 שאנחנו צופים שיהיו נשאים של הנגיף.
יואל רזבוזוב: ד"ר יואב לוריא, מנהל המחלקה לרפואת כבד בבית החולים שערי צדק.
<יואב לוריא: יש לי שתיים או שלוש נקודות טכניות.
<יואב לוריא: בשביל לעזור לאנשים שייחשפו ויבקשו את הבדיקה וייצאו החוצה צריך להבין שיש סטיגמה נוראית שהיא בכלל לא נכונה לגבי המחלה הזאת.
<יואב לוריא: הפטיטיס C עוברת בדם בעיקר ודרכי ההעברה שרלוונטיות להפטיטיס B לא רלוונטיות להפטיטיס C.
<יואב לוריא: צריך דם ובדרך כלל הרבה דם או דקירה עם מחט גדולה ועם מחט חלולה וזה לא עובר במגע יומיומי בין אנשים נורמטיביים, זה לא עובר ביחסים אינטימיים נורמטיביים וזה לא עובר בדרך כלל בלידה ולא עובר בהנקה, זה לא עובר כשאוכלים יחד בחדר אוכל בתעשייה האווירית, והדברים האלה לא ידועים.
<יואב לוריא: אנחנו נתקלים במצבים שמשפחות נמצאות בסכנה ואפילו בני משפחה מסתירים את זה.
<יואב לוריא: אז חלק אינטגרלי, אם אנחנו רוצים שאנשים ייצאו החוצה וייבדקו זה שכשיהיה ברור שהכול זה סטיגמה שהיא פשוט שגויה מבחינה מדעית.
<יואב לוריא: עד שלא יורידו את הסטיגמה חלק מהאנשים יפחדו להיבדק.
<יואב לוריא: דבר שני, להפיג את החשש משיטפון של 100,000 איש שעומדים וצועקים עם שלטים שהם רוצים תרופות.
<יואב לוריא: יש היום טכנולוגיות מעולות, זולות, פשוטות, לא פולשניות, שנמצאות בסל אבל בצורה מצומצמת, רק אחת ולחולי הפטיטיס C עם גנוטיפ ספציפי, בדיקה אחת, והן מחליפות במידה רבה את הביופסיה, בוודאי באירופה וגם כעת בארצות הברית.
<יואב לוריא: בעוד שהביופסיה, שהיא כלי מצוין לדברים מסוימים, נמצאת בסל, היא יותר יקרה משתי הבדיקות האלה ביחד כפול 2 ואם הן יהיו יותר בסל אנחנו נדע בדיוק מי זה החולה הקשה, בן אדם בן 60 שגם שתה קצת אלכוהול ויש לו מחלת כבד קשה מאוד ואצלו זה ממש הצלת חיים בטווח של שנה לעומת נערה בת 18, רזה, קטנה, עם אנזימי כבד תקינים, שיכולה בשקט לחכות, כמו שנאמר, מספר שנים לא רב.
<יואב לוריא: אז הטכנולוגיות האלה, אם הן ייכנסו לסל ואפשר יהיה לעשות אותן בתדירות שתיקבע על ידי האנשים שעוסקים בזה, זה יכול מאוד לעזור בתעדוף.
<יואב לוריא: תודה.
יואל רזבוזוב: תודה לד"ר יואב לוריא, מנהל מחלקת מחלות כבד בבית חולים שערי צדק.
יואל רזבוזוב: אנחנו ממש צריכים לסיים.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת ד"ר עפו אגבאריה שהוא דוקטור ורופא, תגיד לנו כמה מילים.
עפו אגבאריה: תודה.
עפו אגבאריה: אני אולי מכיר את המחלה קצת מהצד השני.
עפו אגבאריה: אני כירורג שהייתי צריך עם דאבל סקיוריטי להתעסק עם אנשים שהיינו מודעים לזה שהם חולי הפטיטיס C, אבל עוד בזמן הלימודים, ואני למדתי בחבר העמים בלנינגרד בברית המועצות, אז גם שם הייתה פוביה של הפטיטיס C שבאופן הדרגתי אנחנו למדנו שזה לא כל כך נורא, שאפשר קצת לחיות עם המחלה הזו.
עפו אגבאריה: הדבר העיקרי זה באמת איך להביא את האנשים כדי לגלות אותם.
עפו אגבאריה: פה אני רוצה להגיד שלא רק יוצאי חבר העמים, גם בקרב האוכלוסייה הערבית אין לנו מספיק מודעות לזה וכמובן אני מצדד בזה שמשרד הבריאות חייב לצאת בקמפיין קצת יותר פתוח לגבי האנשים האלה.
עפו אגבאריה: תרשו לי בהזדמנות זו לברך את פרופ' ספדי, שיצא לי לשמוע הרצאה שלו לא מזמן.
עפו אגבאריה: מזמן לא שמעתי הרצאות על הפטיטיס C, בנצרת, היו כ-40 רופאים מכל האזור וזה באמת כדי להעלות את המודעות אצל הרופאים ולא אצל האנשים, כי דרך הרופאים האלה זה יגיע למטופלים שלהם.
עפו אגבאריה: אני חושב שזה צעד מבורך ואני בטוח שיש הרבה רופאים בקהילה וברפואה הראשונית שלא כל כך יודעים את מה שאתם עכשיו כולכם דיברתם עליו, שהמחלה, השד הוא לא כל כך נורא, נדע לחיות עם זה וכדאי לטפל בזה היום.
עפו אגבאריה: אני חושב שמה שד"ר ספדי אמר אז, זו הייתה ממש הרצאה מאלפת, אנחנו יכולנו אולי להבין מזה שזה יכול להיות גם דוגמה למקומות אחרים ואני מקווה שאנחנו נוכל להמשיך עם סדרת ההרצאות האלה במקומות אחרים ולא רק בנצרת, אלא בכל הגליל, המשולש והנגב.
יואל רזבוזוב: תודה לד"ר עפו אגבאריה, כמובן חבר כנסת.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, במשפט אחד.
אברהם מיכאלי: אין ספק שהמטרה של היום הזה זה בעצם להעלות מודעות אצל כולם, אצל חולים, אצל נשאים שלא יודעים שהם נשאים וגם אצל רופאים.
אברהם מיכאלי: אני מכיר רופא משפחה שאמר לחולה שהגיע אליו עם אבחנה של הפטיטיס 'תכתוב צוואה'.
אברהם מיכאלי: רופא משפחה שאומר כך לחולה, אז הוא בטח לא ישמח אחר כך לבוא אליכם ליחידות כבד ולטפל במחלה שלו.
אברהם מיכאלי: אין ספק שיש מה לעשות בתחום הזה והמומחים החשובים שיושבים פה היום הם בהחלט יכולים בצורה הכי מאוזנת, בצורה הכי מידתית, גם לגבש את דרכי הטיפול וגם הבדיקות שנעשות, אפשר לסנן אחר כך מי דחוף ומי פחות דחוף.
אברהם מיכאלי: הכי חשוב לי שאנשים יידעו שהמחלה הזאת, אפשר לטפל בה, לא צריכים לפחד ולא צריך לפחד לא משום סטיגמה ולא משום כלום.
אברהם מיכאלי: החשש מסיבוכים והגדלת כמויות אם לא יטפלו, פרופ' זיו בן ארי אמרה נכון וזה מה שמפחיד אותי, שאנחנו נגיע לכמויות של אנשים שבסוף המדינה תגיד שהיא לא יכולה להתמודד.
אברהם מיכאלי: יש מגזר אחד שנאמר לי שהוא בסיכון, זה אסירים שיושבים בשירות בתי הסוהר.
אברהם מיכאלי: הם אחוז לא קטן.
אברהם מיכאלי: צריך שכולנו נשים לב שיש אוכלוסיות שהן בסיכון, כמעט לא יודעים עליהם.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לשמוע בהמשך, כשנדון בזה, איך שירות בתי הסוהר מתמודד עם זה, יש להם מספיק בעיות עם האסירים האלה גם בלי המחלות.
<אנסטסיה ברודוב: אני יכולה להתייחס בקצרה לכמה נקודות שהועלו?
יואל רזבוזוב: לא כמה נקודות, נקודה אחת.
<אנסטסיה ברודוב: נקודה אחת.
<אנסטסיה ברודוב: קוראים לי אנסטסיה, אני דוברת המגזר הרוסי בעמותת חץ.
<אנסטסיה ברודוב: היה חשוב לי להגיע לפה, קודם כל כדי להגיד תודה רבה לכל הרופאים וגם לכם, שיזמתם את הדיון הזה, זה חשוב ויקר ללבי.
<אנסטסיה ברודוב: נקודה חשובה שעלתה כאן היא עניין הסטיגמה והאוכלוסיות החלשות שחולות במחלה ואני רוצה להגיד לכם שאני סטודנטית שגילתה על המחלה לגמרי במקרה ממש, מזלי שאני יושבת פה ומדברת איתכם היום, ובמהלך המחלה ידעתי להיזהר ולא לשתות אלכוהול באופן מופרז, ידעתי לשמור על עצמי, ידעתי להזהיר את הסובבים ואני חושבת שזאת נקודה מאוד חשובה שאין עליה עוררין.
<אנסטסיה ברודוב: זאת אומרת אנחנו חייבים לדעת.
יואל רזבוזוב: מודעות.
יואל רזבוזוב: מסכים איתך.
יואל רזבוזוב: חברים, לסיכום, אני לא אחזור על הדברים שנאמרו כאן, נאמרו פה הרבה דברים נכונים וחכמים.
יואל רזבוזוב: אני חושב שברמה הפרקטית אנחנו צריכים להמשיך עם הדיונים האלה ולעשות מעקב, לראות איך מתקדמים, מתקדמים מבחינת המודעות, מתקדמים מבחינת משרד הבריאות, מבחינת סל התרופות, מבחינת החיבור להוזלת התרופה ולראות איך כל המרכיבים האלה ואיך כל המנגנונים עובדים ביחד בשביל להימנע כמה שיותר מהמחלה שהיא מחלה איומה ושנגיע בסוף לשלב הסופי שלה.
יואל רזבוזוב: באמת גם זכות הציבור לדעת זאת אמירה מאוד חשובה - - -
<חוליו בורמן: אנחנו יכולים לבקש ממשרד הקליטה לקחת אחריות ולצאת בקמפיין.
יואל רזבוזוב: נציגי משרד הבריאות יושבים כאן, הם גם יפנו למשרד הקליטה וגם אנחנו נפנה לראות איך אנחנו עושים שיתוף בתכנית הלאומית.
יואל רזבוזוב: חברים, תודה רבה, שנהיה בריאים.
יואל רזבוזוב: אני מתכבד לפתוח את הישיבה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, בנושא:
יואל רזבוזוב: חשש לפגיעה בתכנית הלאומית למניעת אובדנות בשל הקיצוץ הצפוי בתקציב שאושר בהתייחס לעולים חדשים.
יואל רזבוזוב: לפני שאני מתחיל בנושא, אני מבקש לברך את חבר הכנסת לאון ליטינצקי, חבר ועדה חדש ולרוברט אילטוב, שיהיה בהצלחה.
יואל רזבוזוב: תבוא, יש לנו דיונים רבים.
יואל רזבוזוב: בקדנציה הקודמת הוא היה חבר וועדה, "תושב חוזר" במונחים שלנו.
יואל רזבוזוב: בישיבה הקודמת שלנו, שמענו ששיעור האובדנות גבוה יותר בקרב העולים החדשים בשל משבר קליטה, הרבה לחצים.
יואל רזבוזוב: אני כאחד שחווה עלייה אני יודע על מה מדובר.
יואל רזבוזוב: כמובן שכל אחד מתמודד בדרכו, אבל לצערנו יש כאלה שנשברים.
יואל רזבוזוב: אנחנו מבינים שישנה גם תכנית לאומית של משרד הבריאות אותה יציגו לנו בהמשך.
יואל רזבוזוב: אני מבקש לתת את רשות הדיבור לחבר הכנסת אברהם מיכאלי, חבר ועדה וגם יושב ראש השדולה בנושא הזה.
יואל רזבוזוב: הוא מאוד מגויס לנושא הזה וגם מכיר אותו מקרוב.
אברהם מיכאלי: תודה אדוני היושב ראש, גם לכך שהוועדה מקדישה את הדיון ביום הבינלאומי למניעת אובדנות וטיפול במשפחות שלצערנו יקיריהן התאבדו.
אברהם מיכאלי: יום המודעות הזה, חשוב מאוד לוועדת העלייה והקליטה שלנו.
אברהם מיכאלי: לצערנו, הנתונים כפי שאמרת הם נתונים מאוד לא פשוטים ביחס לעולים ממדינות שונות.
אברהם מיכאלי: בוועדה אנחנו תמיד משתדלים לא לייצר סטיגמות למי שהוא שכביכול ממגזר כזה או אחר, אבל כשישנה בעיה עלינו להתמודד אתה וחלילה לא לטמון ראש באדמה.
אברהם מיכאלי: ביום החשוב הזה, חשוב לנו במיוחד להוקיר ולהעריך את אלה שכבר בשנה האחרונה עוסקים בנושא הזה.
אברהם מיכאלי: הזכרת את התכנית הלאומית למניעת אובדנות בראשות שרת הבריאות ובראשות עוד חמישה משרדי ממשלה.
אברהם מיכאלי: בשנה האחרונה מאז החלטת הממשלה מתחילת שנת 2013 הם פעילים כבר בשטח.
אברהם מיכאלי: תכנית הפיילוט שהוזכרה בדיונים הקודמים הייתה כבר לפני כן, אבל אז זה היה במסגרת תכנית מצומצמת.
אברהם מיכאלי: כעת התכנית פועלת בצורה רחבה יותר.
אברהם מיכאלי: למען הפרוטוקול, שנזכור, שלצערנו אנחנו עוסקים במספר מאוד גדול של בני אדם.
אברהם מיכאלי: על פי הנתונים שידועים לנו כ- 500 בני אדם מתאבדים מדי שנה ויש כ-5,000 ניסיונות.
אברהם מיכאלי: אלו מספרים עצומים.
אברהם מיכאלי: אנחנו לא יכולים להתעלם מהסוגיה הזאת.
אברהם מיכאלי: לצערנו במשך שנים המערכת הממוסדת טיפלה בנושא בצורה מאוד שקטה, לא רוצים לדבר על הנושא, לא רוצים להרחיב דיבור על כך שמא הדבר גורם כביכול לעידוד וכדומה וכדומה.
אברהם מיכאלי: סטיגמות שאני לא רוצה לחזור עליהן כי אנשי המקצוע החשובים שיושבים כאן היום הם אלה שיודעים, הם גם כתבו על כך וכבר מדברים בקול רם שאת האובדנות אפשר למנוע, את האובדנות אפשר לצמצם.
אברהם מיכאלי: לצערנו יש כאלה שלא יכלו לעמוד בזה והם כבר לא אתנו.
אברהם מיכאלי: 'לא אתנו' זה הדבר הכי קשה.
אברהם מיכאלי: המשפחות שנותרו מתמודדות עם האובדן הגדול , הן מתקשות.
אברהם מיכאלי: צריך לעזור להן ולטפל בהן כדי שתוכלנה ככל האפשר להתגבר על האובדן הגדול.
אברהם מיכאלי: חשוב שהפרויקטים הלאומיים, אותם אנחנו רואים כבר כשנה אותם בשטח, עושים התקדמות מסוימת.
אברהם מיכאלי: אנחנו היינו רוצים שהקצב יהיה יותר מהיר כדי שנמנע התאבדויות.
אברהם מיכאלי: בינתיים הוקצב תקציב ממשלתי לתכנית בראשות שרת הבריאות, תודה לאוצר על כך.
אברהם מיכאלי: שש-שבע שנים נלחמתי כיושב ראש השדולה לתקצב את הפעילות הזאת ולצערנו בכל פעם דחו ודחו.
אברהם מיכאלי: לפני כמה שנים התחילו, לפני שהפרויקט הלאומי הוכר, קיבלנו תקצוב כזה או אחר.
אברהם מיכאלי: הפעם יאמר לזכותה של שרת הבריאות, היא עמדה לידי ונלחמה כדי לקבל את התקציב לפעילות תלת-שנתית.
אברהם מיכאלי: אני מוקיר ומעריך אותה על כך.
אברהם מיכאלי: אני מקווה שבגזרות הכלכליות שדרכן חותכים לרוחב, שהתכנית הזאת לא תקוצץ.
אברהם מיכאלי: אנחנו אומרים את זה בקול רם כדי שהשרים שלהם מגיעים כל השבחים גם יעמדו על הרגליים האחוריות כי אסור לקצץ בתכנית הזאת.
אברהם מיכאלי: אני מקווה ומאמין שאחרי שלוש שנים כשהתכנית הזאת תוטמע בציבור היא תמשיך לעבוד ואפילו בתקציבים גדולים יותר.
אברהם מיכאלי: ככל שאתה מתרחב לישובים נוספים צריך תקציב גדול יותר.
אברהם מיכאלי: אין ספק שבשנתיים שנותרו, שנה כמעט חלפה, יש הרבה מאוד יעדים שאנשי המקצוע ומשרדים השונים שנמצאים יסבירו שצריך להספיק ובכדי שהתקציב הזה ימוצה עד תומו והפעילות שצריכה להיעשות תעשה.
אברהם מיכאלי: יחד עם זאת, יש דברים שאני חייב לומר גם בוועדה הזאת ואני אומר אותם היום גם במליאה, יש כמה מעצורים בירוקרטיים שעדיין מונעים לתת לאנשים רבים להשתלב בתכנית הזאת.
אברהם מיכאלי: ביניהם עמותות שעד היום פועלות ועושות במשך שנים עבודת קודש, הן מתוכננות להיכנס לפרויקטים האלה.
אברהם מיכאלי: היום המכרזים השונים שיצאו ושיצאו לשטח הם עדיין איטיים.
אברהם מיכאלי: אני לא יודע מתי יסתיימו כל המכרזים האלה, שנתיים-שלוש תחלופנה והמכרזים האלה עדיין לא הסתיימו.
אברהם מיכאלי: אני הזכרתי היום בוועדת העבודה והרווחה שגם המשפטנים שבחבורה צריכים להבין שצריך לאתר פתרונות יצירתיים כפי שהשרים רוצים.
אברהם מיכאלי: גם שר הרווחה וגם שרת הבריאות רוצים פתרונות יצירתיים כדי שאותם גופים מקצועיים שעובדים בשטח שנים על שנים יוכלו להשתלב בתכנית.
אברהם מיכאלי: כשאתה מוציא מכרז עם נתונים טכניים, למכרזים כאלה יכולים לגשת מאה איש שאין להם מושג במה עוסקים.
אברהם מיכאלי: אני מזכיר כאן במיוחד שתי עמותות שאני מכיר אותן שנים שעוסקות בנושא, עמותת "בשביל החיים" – המתנדבים שלה עוסקים כבר שנים בשטח, אנשים שהתמקצעו בתחום זה.
אברהם מיכאלי: צריך לעזור שהמחסום הבירוקרטי הזה יוסר כמה שיותר מהר.
אברהם מיכאלי: בשבוע שעבר דנו בעמותת "ער"ן", הבנתי שיש כבר פתרונות, אבל הפתרונות האלה נתקלים במחסומים בירוקרטיים.
אברהם מיכאלי: צריך לפתור את זה.
אברהם מיכאלי: שר הרווחה אמר לי חד-משמעית שהדבר הזה ייפתר.
אברהם מיכאלי: אם יש עדין נושא לא ברור צריך לדבר שוב עם שרת הבריאות כדי שנפתור את הסוגיה הזאת.
אברהם מיכאלי: כשנציין בעוד שנה את היום הבינלאומי הזה נוכל לומר שהתקדמנו בצעדים מאוד גדולים.
אברהם מיכאלי: אני מקווה שכל יום שעובר נמנע מעוד אחד ועוד אחד חלילה שהגיע לאותה מסקנה נוראית של התאבדות.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרת, אם יש מכשולים בירוקרטיים הם אפילו לא עניין תקציבי.
יואל רזבוזוב: אנחנו באמת חייבים לפתור ולעזור לפתור.
יואל רזבוזוב: כעת ניתן את רשות הדיבור לנציג משרד הבריאות, דוקטור בועז לב, משנה למנכ"ל משרד הבריאות.
יואל רזבוזוב: לפני שניתן לך להתייחס אציין, הייתי בהצגה שקשורה לנושא שיזמו בני נוער.
יואל רזבוזוב: הצגה על אלימות בפייסבוק, בסוף הילדה התאבדה, זה לא קשור לעולים זה יכול לקרות לכולם.
יואל רזבוזוב: בהצגה הזאת ישבתי, אני חושב שאם לא היו לי ילדים לא הייתי מסוגל, זו הצגה מאוד קשה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שצריך לבדוק איך משלבים אותה כך שגם ההורים ישימו לב וישמרו על הילדים שלהם דווקא בכל מה שקורה לרשתות.
יואל רזבוזוב: הילדים בשנייה יכולים ללכת לאיבוד, למשל ילד עם קצת עם חוסר ביטחון שפתאום יש עליו מתקפה של כל הכיתה ובית הספר.
יואל רזבוזוב: ההצגה הייתה מאוד מצמררת.
יואל רזבוזוב: אני כן הייתי מציע שתראו אותה, אני אנסה לבדוק איך אתם משלבים.
יואל רזבוזוב: הצטרף אלינו חבר הכנסת חיליק בר.
יואל רזבוזוב: בברכה.
<בועז לב: אני תכף אעביר את רשות הדיבור לגברת שושי הרץ, שהיא מנהלת היחידה.
<בועז לב: אני מבקש לומר שיש כאן שיתוף פעולה והובלה של מספר גורמים.
<בועז לב: בראש ובראשונה, חבר הכנסת מיכאלי שמלווה את הפעילות הזאת, מוביל אותה ומדרבן אותה, את שרת הבריאות הגברת יעל גרמן עם חבריה השרים.
<בועז לב: היא באמת הביאה את הנושא למרכז הבמה, השיגה גם תקציבים והיא גם מניעה את התהליך הזה.
<בועז לב: כפי שחבר הכנסת מיכאלי ציין, עמותות שבעצם היוו לא רק גורם מדברן אלא מוביל גם מקצועית וגם חברתית, גם וכל המשרדים הנוספים שבעצם חברו יחד לפעילות שלקחה את הנושא הזה ומביאים אותו לאט מדי, אני חושב לאט מדי, למרכז הבמה.
<בועז לב: אני בהחלט חושב שזה מתקדם.
<בועז לב: במשרד הבריאות יש יחידה שעוסקת בזה, יש וועדת היגוי בין-משרדית ויש יחידות משרדיות שעוסקות בזה.
<בועז לב: כלומר, יותר ויותר גורמים נכנסים לתוך התמונה הזאת.
<בועז לב: יש קשיים בירוקרטיים, זאת אומרת שזה לא פוסח גם עלינו.
<בועז לב: אין ספק, כפי שציינת, הנושא המגזרי והתרבותי של אוכלוסיות חלשות הוא מאוד מאוד מרכזי.
<בועז לב: הנושא הזה מקבל ביטוי בתכנית הזאת בין אם זה הצגה באמהרית לגבי אובדנות ובין אם זה פנייה לבתי הספר.
<בועז לב: הרב-תרבותיות היא מאוד מאוד מרכזית בסוגיה הזאת.
<בועז לב: המודעות והפתיחה של הנושא הזה, שידברו ויאמרו את המילים האלה כדי שהנושא הזה יעלה על השולחן ויהיה אפשר לאתר.
<בועז לב: ברשותך, אני אבקש כעת ממנהלת היחידה שתציג בפניכם את התכנית.
<שושי הרץ: שלום רב, אני מנהלת את היחידה לאובדנות במשרד הבריאות.
<שושי הרץ: ציינו כאן גם רקע וגם קצת על התכנית.
<שושי הרץ: בקצרה אוסיף מספר דברים ואגיד מהי התכנית כדי שנוכל בוועדה התמקד בנושא של העולים.
<שושי הרץ: דיברו על מספר מתאבדים, על ניסיונות התאבדות.
<שושי הרץ: אלו מספרים אסטרונומיים של למעלה מ- 6,000 שמבצעים ניסיון התאבדות בארץ.
<שושי הרץ: אנחנו בכלל מדברים על תת-דיווח, ידוע על כ-30%.
<שושי הרץ: מעבר לשכול ולצער ולכל השאר יש כאן גם רכיב בושה והסתרה, בקיצור לא מדברים על זה.
<שושי הרץ: בנוסף לעולים, יש קבוצות סיכון נוספות.
<שושי הרץ: בבוקר היה לנו דיון בוועדת החינוך, הרווחה העבודה והבריאות.
<שושי הרץ: מערכת החינוך עוסקת יחד אתנו בנושא יחד עם המשרדים האחרים.
<שושי הרץ: בשנים האחרונות אנחנו רואים בעולם מדינות שהתחילו לפעול בנושא של מניעה.
<שושי הרץ: הוכח שמדינות בהן התחילו לטפל באופן ממשלתי בנושא שיעור ההתאבדויות הצטמצם.
<שושי הרץ: אוסיף דברים שבעצם ידועים פה וזה לשכנע את המשוכנעים.
<שושי הרץ: אנחנו לא באים לשכנע כי אני לא חושבת שיש מישהו שחולק בעניין הזה.
<שושי הרץ: צריך לדעת שבנוסף לכל הצער, כדי לשבר את האוזן בנושא של עליות, כשאנשים שמתאבדים ישנן עלויות למדינה, עלויות ישירות ועלויות עקיפות.
<שושי הרץ: חוץ מכל אותו צער וסבל שאנחנו מדברים עליהם אנחנו מדברים על עלויות ישירות בשווי של כ-100 מיליון שקל בשנה ועליות עקיפות בשווי של 2.5 מיליארד שקל בשנה שהמדינה משלמת עבור הנושא הכאוב הזה.
<שושי הרץ: דובר כאן על החלטת הממשלה שהתקבלה סוף סוף בדצמבר 2013.
<שושי הרץ: מניעת התאבדות הוכרזה כאינטרס לאומי דרך משרד הבריאות בהובלה של כל אותם שהוזכרו כאן, לכן אני לא רוצה להתעכב.
<שושי הרץ: הם באמת ראויים לציון.
<שושי הרץ: הוחלט להפעיל תכנית לאומית במטרה לצמצם את מקרי ההתאבדות וניסיונות ההתאבדות ולסייע לכל בני המשפחות בכל המגזרים שיקיריהן התאבדו.
<שושי הרץ: לתת סיוע מותאם תרבותית, גם מתואם גילאית וכדומה.
<שושי הרץ: אנחנו מדברים על הטמעה של שלוש שנים כדי לקצר את המועדים, זה אתגר מאוד מאוד גדול עבורנו ואנחנו בתקווה שנצליח לעשות את זה.
<שושי הרץ: אנחנו מדברים על הטמעת תכנית בכל הארץ.
<שושי הרץ: דיבר חבר הכנסת מיכאלי על הצורך לזרז את העניינים, מה עוד שכל מי שיושב כאן מרגיש שכל רגע שאנחנו לא עושים מספיק, לא עושים מספיק הכוונה היא להוסיף עוד כמה שעות ליממה כדי לעשות בעניין הזה, בכל רגע עלול בנאדם או שמתאבדים אנשים, זה עניין של חיים ומוות.
<שושי הרץ: כולנו חיים את זה.
<שושי הרץ: הממשלה תקצבה לצורך זה רק 55 מיליון שקלים, תקצוב הדרגתי של שלוש שנים.
<שושי הרץ: מכאן אני רוצה להגיע מהי התכנית, מה עושה התכנית ממש בקצרה.
<שושי הרץ: ישנן שבע אסטרטגיות למניעת אובדנות.
<שושי הרץ: כל האסטרטגיות חשובות, אבל אולי נדבר על הכשרת "שומרי סף" שדיברו עליה הרבה גם היום בוועדות.
<שושי הרץ: אולי גם הגברת שרה כהן ממשרד הקליטה תדבר מה עושים בעניין הזה לעולים.
<שושי הרץ: אנחנו מדברים על טיפול מותאם, זמינות טיפול ושמירה על רצף טיפולי.
<שושי הרץ: אנחנו מדברים על קווים חמים.
<שושי הרץ: דבר שהוא מאוד חשוב, דיברנו על טיפול במשפחות שיקיריהן התאבדו.
<שושי הרץ: יש קידום חקיקה.
<שושי הרץ: כל אסטרטגיה כאן חשובה, אנחנו נתמקד ואני לא יודעת כמה נצליח לעשות את הכול, אבל יש דברים שהם כבר במהלך של עבודה.
<שושי הרץ: למשל, קידום החקיקה בנושא של הקטנת נגישות לאמצעים קטלניים.
<שושי הרץ: בוועדה הקודמת שמענו גם על מחקרים שהוכחו שזו אחת מהאסטרטגיות שמצמצמת את שיעורי ההתאבדות בצורה מאוד משמעותית, הקטנת נגישות לכלי נשק, אנחנו מדברים על הגבלת מכירה של "פרמצטמול".
<שושי הרץ: משרד הבריאות כבר יצא בהנחיות ומגביל את המכירה של הדברים הללו.
יואל רזבוזוב: זה אפשרי?
<שושי הרץ: בהחלט.
<שושי הרץ: לא למכור חפיסות של 50 כדורים.
<שושי הרץ: יש חקיקה - - -
יואל רזבוזוב: אפשר לעקוב.
יואל רזבוזוב: אפשר אבל גם לקנות בחפיסות קטנות ולהגיע לזה.
יואל רזבוזוב: יחסית זה פשוט כי גם כלי נשק - - -
<בועז לב: אבל זה פונקציונאלי וזה נכון לעשות את זה.
<בועז לב: בארצות שונות הראו שזה מגביל ומקטין את שיעורי ההתאבדות.
יואל רזבוזוב: למי שיש כוונה בבת אחת הוא לא יוכל - -
<בועז לב: הוא לא יקנה - - -
<שושי הרץ: אמרו חוקרים למשל, אם המוכרים את התרופות באריזות שצריך להוציא את הכדור אחד אחד, יש פעמים שלאדם שיש לו מחשבות אובדניות, בזמן של הוצאת הכדור שלוקחת לו זמן, פתאום הוא חושב עוד קצת, חשיבה ברזולוציות מאוד גבוהות.
<שושי הרץ: ישנה וועדת שרים מצומצמת שבראשה עומדת השרה.
<שושי הרץ: ישנה וועדת היגוי בין-משרדית בראשותו של דוקטור בועז לב.
<שושי הרץ: מועצה לאומית מקצועית, מועצה מקצועית מייעצת.
<שושי הרץ: אנחנו ביחידה הזרוע הביצועית של כל הנושא הזה ושל הפעלת התכנית הלאומית.
<שושי הרץ: במהלך 2014 אנחנו נכנסנו ל-9 רשויות באזור השפלה.
<שושי הרץ: התמזל מזלנו הרע שהמבצע בקיץ האט את קצב התכנית ולמרות זאת ניסינו לדחוף בכל הדרכים.
<שושי הרץ: נערכו - - -
יואל רזבוזוב: יש לכם רשויות שיותר מסומנות אצלכם על המפה?
<שושי הרץ: האמת שהרשויות האלה נכנסו עוד לפני שאני נכנסתי לתפקיד, עוד לפני שקמה היחידה, עוד כשהיה גורם חוץ שתפעל את זה.
<שושי הרץ: סביב למכרז בריאות הנפש כן שותפים מרכז לבריאות הנפש בבאר יעקב כי הרשויות צריכות עורף של בריאות נפש כדי לעסוק בנושא הזה.
<שושי הרץ: היו גם רשויות מעורבות יהודים וערבים, גם ניסו לקחת רשויות שיש בהן מגוון של אנשים, עולים גם מאתיופיה גם מרוסיה ואוכלוסייה מגוונת עד כמה שניתן.
<שושי הרץ: גם עכשיו בכניסה לישובים חדשים אנחנו חושבים על הרכבי האוכלוסייה.
<שושי הרץ: כבר עכשיו לקראת סוף שנה אנחנו מתחילים מהלכים בצפון, ישובים עם עולים, ערבים, חרדים וזאת כדי לענות למגזרים השונים.
<שושי הרץ: אני מקצרת כי אני רוצה שנספיק להגיע לנושא של העולים.
<שושי הרץ: כמובן שאנחנו בונים תכנית עבודה מפורטת שהיא on going וגם התחילו כבר בטיפול בקבוצות לבני משפחות שיקיריהן התאבדו.
<שושי הרץ: אנחנו יוצאים במכרזים ודיברו על העיכובים, אבל צריך להגיד שדברים מתקדמים.
<שושי הרץ: בכל זאת אנחנו מדברים על מדינה שמובילה מהלכים.
<שושי הרץ: אנחנו מדינה, מה לעשות, יש תהליכים.
<שושי הרץ: אני מוכרחה להגיד שבנושא של מניעת אובדנות, זאת לא השנה הראשונה שאני עובדת במדינה בתפקידים אחרים, כל הגורמים השותפים עושים מאמצים מאוד גדולים כדי לקדם את הדברים בצורה פלאית אפילו הייתי אומרת.
<שושי הרץ: כן, אני יודעת מה זה להוציא מכרזים במדינה, זה לא דבר שהוא מהיום למחר ובכל זאת דברים נעשים.
<שושי הרץ: גם המכרזים לכוח אדם ביחידה עדיין הם לא מאוישים, אני מקווה שעד תחילת 2015 יהיו אנשים נוספים ביחידה חוץ ממני.
<שושי הרץ: גם המכרזים לקווים חמים, למחקר מלווה יוצאים ממש בחודש הזה.
<שושי הרץ: יש עבודה מאוד אינטנסיבית במשרד.
יואל רזבוזוב: חשובים לנו תקנים ייעודיים לעולים בשפות השונות, הנגשה תרבותית.
<שושי הרץ: זה מובנה בתוך התכנית ואולי שרה קצת תדבר על ההנגשה התרבותית בכלל בתכנית.
<שושי הרץ: מערך מחשוב מאוד מפותח.
<שושי הרץ: גם על זה לא נרחיב כאן.
<שושי הרץ: על קידום חקיקה דובר קודם.
<שושי הרץ: אולי שיתופי פעולה, אני חושבת שאולי איבדנו כמה אנשים בדרך, אבל היו עוד בבוקר.
<שושי הרץ: באמת צריך לציין את שיתוף הפעולה בין המשרדים, זה לא מובן מאליו.
<שושי הרץ: תכנית לאומית שבה כל משרד שותף הוא בשיתוף פעולה מלא, מרגיש חלק מהתכנית.
<שושי הרץ: זו ל סיסמה בלבד "יושבים סביב שולחן עגול", באמת נציג של כל משרד הוא חלק מהתכנית הלאומית.
<שושי הרץ: נציגי משרד החינוך משפ"י, גם הפסיכולוגים, גם היועצים, אני לפחות כמנהלת היחידה מרגישה שהם חלק אינטגרלי בתכנית.
<שושי הרץ: כנ"ל נציג משרד הרווחה ושלא לדבר על משרד הקליטה, כולם שותפים פעילים וגם משרדים אחרים שלא הזכרתי כאן, אזרחים וותיקים, משטרה.
<שושי הרץ: בבוקר היה לנו את מפקד משא ומתן של המשטרה, כולם שותפים פעילים.
<שושי הרץ: ברשותכם, אני חושבת שנעבור לשרה כהן.
<שרה כהן: אני מנהלת שירות הרווחה במשרד העלייה והקליטה.
<שרה כהן: לאורך תקופה ממושכת המשרד שותף לתכנית, עוד מהשלב שהיו וועדות שאפילו לא הגיעו לכלל תכנית לאומית.
<שרה כהן: מאותו שלב שהתכנית פרצה לדרך, מתוך שירות הרווחה של משרד העלייה שני נציגים נוספים, עובדים סוציאליים נוטלים חלק באופן שוטף בכל הוועדות ובכל התהליכים שהתרחשו.
<שרה כהן: חשוב לי להגיד, עם הפיילוט של התכנית המשרד הזמין שני מחקרים.
<שרה כהן: האחד שנתן את האפיונים ואת תמונת המצב של אוכלוסיית יוצאי חבר המדינות.
<שרה כהן: את המחקר הזה ערכה עבורנו פרופסור יוליה מירסקי.
<שרה כהן: מחקר נוסף נערך לגבי המאפיינים והמלצות בקרב אוכלוסיית יוצאי אתיופיה.
<שרה כהן: את המחקר הזה ערכו עבורנו דוקטור רפי יונגמן ופרופסור משה שוקד ממכללת רופין.
<שרה כהן: לדעתי שני המחקרים האלה היוו בעצם את הבסיס ואת התשתית האמפירית לפיתוח אחר של הפיילוט בדגש על אוכלוסיית העולים.
<שרה כהן: בעצם נשענו על המלצות המחקרים וכל תהליכי ההכשרה שנעשו גם לגבי הצוותים בפיילוט בעצם התבססו על המאפיינים ומה שעלה מתוך המחקרים.
<שרה כהן: במהלך הפיילוט, נבנתה גם תפיסת עבודה עבור אוכלוסיית יוצאי חבר המדינות וגם עבור אוכלוסיית יוצאי אתיופיה.
<שרה כהן: לא נאמר קודם, שליש מהמתאבדים הם עולים.
<שרה כהן: המאסה הקריטית היא של אוכלוסיית יוצאי חבר המדינות ויוצאי אתיופיה, כרבע.
<שרה כהן: השיעור לאוכלוסייה הוא גבוה במידה ניכרת בקרב יוצאי אתיופיה שהיום זו אוכלוסייה שנמצאת בסיכון הגבוה ביותר ביחס למספר ושיעורה באוכלוסייה.
<שרה כהן: כחלק מהחבירה שלנו לתכנית הלאומית בתחום הפיילוט המשרד עשה כמה מהלכים.
<שרה כהן: אני מבקשת לציין שבינתיים אנחנו נשענים על התקציבים שמהמשרד מקצה.
<שרה כהן: זאת אומרת כל הפעולות שאנחנו עשינו, מרביתם, כולל גם ההזמנה של המחקרים.
<שרה כהן: אציין מספר פעולות שאנחנו עשינו.
<שרה כהן: אחת, בשנה החולפת העברנו את כל עובדי המשרד הכשרה של 'שומרי סף'.
<שרה כהן: ללא יוצא מהכלל כל העובדים שנמצאים עם העולים קיבלו שני ימי הכשרה, זה הרבה מעבר למה שניתן או מקובל במערכות אחרות.
<שרה כהן: זאת מתוך שזיהינו את הסיכון המוגבר בקרב אוכלוסיית העולים.