GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אביטל לאופר: היא לא מקבלת תקציב כי זה הגדרות משנת 50'.
<אביטל לאופר: יואל מכיר את זה.
<אביטל לאופר: רמת השרון היא עיר עולים.
<אביטל לאופר: אוכלוסייה אנגלוסקסית רבה שנקלטה בשנות ה-50 הפכה אותה לעיר עולים עם כל ההנחות ועם כל התקציבים הממשלתיים, מה שלא קיים בנתניה.
<אביטל לאופר: זה כבר עיוות ראשוני שקיים.
עודד פורר: הנושא הזה נמצא היום בעבודה - - -
<אביטל לאופר: העזרה הראשונית היא עזרה מאוד גדולה וטובה, אבל אחרי שנה, אחרי שנתיים, אנחנו יודעים שהרשויות הממשלתיות יוצאות ומי שצריכים לתת פה את המענה זה הרשויות המקומיות.
<אביטל לאופר: הבעיה המרכזית שלנו היא לא עם הקליטה הראשונית.
<אביטל לאופר: עם הקליטה הראשונית אנחנו מתמודדים ואנחנו מתמודדים טוב.
<אביטל לאופר: הבעיה המשמעותית שלנו היא אחרי שנתיים, שלוש, חמש שנים, שפורמלית הם לא מוגדרים עולים.
עודד פורר: עולה עד עשר שנים בארץ זכאי גם לעזרה בתעסוקה, זכאי גם לסיוע בשפה.
<אביטל לאופר: ועדיין ההצטמצמות במשרד החינוך - - -
יואל רזבוזוב: את מדברת על תיק החינוך.
<אביטל לאופר: ההצטמצמות במשרד החינוך.
עודד פורר: משרד החינוך - חמש שנים.
עודד פורר: נכון, מאיה?
<אביטל לאופר: זה הולך ויורד.
<מאיה שריר: לא, לא.
<מאיה שריר: מקבלים שעות לרכישת עברית כשפה שנייה, זה תלוי בשלבי הגיל.
<מאיה שריר: ביסודי באמת רק שנה.
<מאיה שריר: מעבר לזה מקבלים תוכניות.
<מאיה שריר: יש מגוון תוכניות ומענים לכל תלמיד שלא נולד בישראל ועדיין זקוק לעזרה.
<אביטל לאופר: אחרי שנה הילדים הללו שבאים מבתים שבהם לא מדברים בבית עברית, לא יודעים את השפה, מצפים מהם לעשות בגרויות ובודקים אותנו על הבגרויות.
<טובה דולב: עם שלוש שעות שבועיות.
<אביטל לאופר: יותר מזה, מי שעושה בגרות בצרפתית הבגרות לא נכללת באחוזי הבגרות העירונית.
<אביטל לאופר: ואז באים אלינו התושבים שלנו ואומרים: איך אחוזי הבגרות בעיר הם לא גבוהים?
<אביטל לאופר: כי המספרים הללו לא נכללים.
<אביטל לאופר: בסוף אנחנו - הרשויות המקומיות - צריכים לתת את הדין בפני התושבים שלנו, גם העולים וגם הוותיקים.
<אביטל לאופר: אנחנו מתמודדים באמת באהבה.
<אביטל לאופר: אבל אנחנו מרגישים שאחרי הקליטה הראשונית אנחנו נשארים מאוד לבד, גם בחינוך הפורמלי, גם בחינוך הלא פורמלי.
<אביטל לאופר: אתה דיברת להוסיף פרויקטורים.
<אביטל לאופר: עודד, פרויקטורים לא עוזרים לנו.
<אביטל לאופר: לפעמים הפרויקטורים שלכם עובדים באופן עצמאי ולא תמיד בתיאום איתנו.
עודד פורר: הם אמורים להיות עובדים שלכם.
<אביטל לאופר: לא תמיד.
עודד פורר: סליחה, הפרויקטורים לפי ההסכם בינינו אמורים להיות או עובדי עירייה או חברת בת של העירייה.
<אביטל לאופר: אנחנו צריכים עובדים בשטח.
<אביטל לאופר: אנחנו צריכים את עובדי הנוער, אנחנו צריכים את אלה שיהיו בקשר עם הנוער.
<אביטל לאופר: אנחנו צריכים שעות לעברית, שעות להפעלת הילדים לאורך זמן וזה הרבה כסף.
<אביטל לאופר: אבל מה שחשוב, וזה אני רוצה שיהיה על השולחן, לא רק השנה הראשונה, אלא לראות איך ממשכים לתמוך באוכלוסייה הזו לאורך טווח כי הבעיות צצות אחרי השנה הראשונה.
יואל רזבוזוב: תודה, אביטל.
יואל רזבוזוב: עיריית נתניה, ממש שתי מילים.
<תמר ישראלי: עוד שתי מילים לנושא אגף הרווחה.
<תמר ישראלי: ברשותך, אני רוצה לציין שאגף הרווחה חווה את הפרויקטורים של משרד הקליטה מאוד חיובי ואפילו את המסמך היום הכנתי יחד עם הפרויקטור פרדו - איש יקר.
<תמר ישראלי: אגף הרווחה – עיריית נתניה, נחשפה בפעם הראשונה למהות העלייה מצרפת בפיצוץ הגז.
<תמר ישראלי: הקהילה חוותה משבר ואנחנו יחד איתה.
<תמר ישראלי: הבנו, ואני מודה שלא הבנו מספיק טוב את העלייה מצרפת.
<תמר ישראלי: אני לא רוצה להכביר במילים.
<תמר ישראלי: אני מבקשת לומר שבשנת 1990 כשאגף הרווחה בתוך העירייה יחד עם כולם קלט את העלייה מחבר העמים הקמנו בתוך האגף יחידה, צוות, לקליטת העלייה מרוסיה, מחבר העמים.
<תמר ישראלי: הצוות הזה התמחה בתרבות, בצרכים, ברגישויות, וזה נתן ללא ספק את אותותיו בקליטה נכונה מאוד של חבר העמים.
<תמר ישראלי: היום אני מבקשת, ואני מבקשת את החיבור של משרד הקליטה למשרד הרווחה.
<תמר ישראלי: תנו לנו שוב כלי של צוות ייחודי לפחות לחמש שנים כדי ללמוד את נושא התרבות, האנשים האלה, הילדים האלה.
<תמר ישראלי: כדי להיות נכון במענה צריך לדעת, צריך להתמחות.
<תמר ישראלי: אני מבקשת צוות ייחודי באגף הרווחה לקליטת העלייה מצרפת.
<תמר ישראלי: תודה.
יואל רזבוזוב: ג'ורג', מנהל אגף קליטה, ממש כמה מילים.
<ג'ורג' דובין: קודם כל, אני רוצה להתחיל מפתגם "מי שטרח בערב שבת יאכל בשבת".
<ג'ורג' דובין: אני רוצה להגיד לעודד תודה.
<ג'ורג' דובין: אנחנו קיבלנו שלושה וחצי פרויקטורים.
<ג'ורג' דובין: הם עובדים בשיתוף פעולה מלא עם כל העירייה.
<ג'ורג' דובין: בינתיים יש לי רק אחת וחצי בגלל שאתה יודע - - -
יואל רזבוזוב: אתה מדבר בחצאים, זה אנשים.
<ג'ורג' דובין: אבל עוד יום יומיים הכול - - -
עודד פורר: חתמתי כבר על החוזים.
<ג'ורג' דובין: כן.
<ג'ורג' דובין: דבר נוסף, אולפנים.
<ג'ורג' דובין: יש צפי יהיו יותר עולים.
<ג'ורג' דובין: אין לי מורים.
<ג'ורג' דובין: משרד החינוך לא מוכן ואין לו אפשרות.
<ג'ורג' דובין: אני ביקשתי מהם, דיברתי איתם.
<ג'ורג' דובין: אני ביקשתי לשריין מורים לאולפן למבוגרים.
<ג'ורג' דובין: אמרו: אין לנו פשוט.
<ג'ורג' דובין: אני אמרתי: תקשיבו טוב.
<ג'ורג' דובין: מחר יש לנו פגישה בכנסת, אני אגיד.
<ג'ורג' דובין: מותר?
<ג'ורג' דובין: אמרו: בבקשה, אתה יכול להגיד.
<ג'ורג' דובין: אז אני אמרתי.
עודד פורר: טוב שמאיה שמעה אותך.
<ג'ורג' דובין: מאיה שריר לא כל כך שייכת למבוגרים.
עודד פורר: לא משנה.
עודד פורר: אבל מאיה יכולה להעביר את המסר, בעיקר אחרי הפגישה שלנו אתמול עם המנכ"לית על האולפנים.
<ג'ורג' דובין: מאיה שריר לא הכתובת למה שאמרתי.
<ג'ורג' דובין: אני מצטער מאוד, מאיה.
יואל רזבוזוב: מאיה, בואי נשמע אותך.
יואל רזבוזוב: אנחנו רואים שבאמת רוב העבודה בינתיים נכון לפרק זה, במיוחד כשאנחנו לפני ראשון לספטמבר, מתנקז למשרד החינוך.
יואל רזבוזוב: חשוב לי, גם דיברתי אריאל לוי, חשוב שהמסר הזה יעבור גם למנכ"לית.
יואל רזבוזוב: אני אדבר גם עם השר.
יואל רזבוזוב: חשוב במידי לעשות את הפגישות האלה.
יואל רזבוזוב: אני גם לא מאמין.
יואל רזבוזוב: זה טוב שיש פרויקטים גדולים ולאומיים, אבל אני חושב שפה צריך ללכת נקודתית.
יואל רזבוזוב: כל עיר שקלטה X עולים אנחנו יודעים על הנייר כמה שעות, מבנים.
יואל רזבוזוב: עוד פעם, יש עכשיו 350 ילד שצריך להכניס אותם לכיתות.
יואל רזבוזוב: מאיפה לוקחים את המבנים?
יואל רזבוזוב: האם בונים אוהלים?
יואל רזבוזוב: איך אנחנו מתמודדים עם זה?
יואל רזבוזוב: מי עושה את זה?
<ג'ורג' דובין: צריך להכין אותם לכיתות, אין להם שפה.
יואל רזבוזוב: זה השפה ושעות.
יואל רזבוזוב: אבל פיזית איך אנחנו מתמודדים.
יואל רזבוזוב: זה מה שחשוב לי.
יואל רזבוזוב: בבקשה מאיה.
<מאיה שריר: תודה.
<מאיה שריר: ראשית, אנחנו שמחים באמת על כל עולה שמגיע.
<מאיה שריר: לחברה הישראלית זה תרומה חשובה מאוד.
<מאיה שריר: אם אתם רוצים תשובה קודם בקשר למבנים - הצפי שיש לי, ויש לי רשימות מדויקות של הערים, זה צפי שקיבלתי מהסוכנות היהודית שהוא כולל חיתוך לפי גילאים.
<מאיה שריר: הוא שונה מאוד מהמספרים שאני רואה מנתניה.
<אביטל לאופר: זה קיבלנו מהפרויקטור.
<מאיה שריר: זה קיבלתי מאריאל מהסוכנות היהודית מדויק לפי יישובים, אז קשה היום לצפות.
<יצחק איזי ענבר: תעזרי בנתונים שלנו.
<מאיה שריר: בסדר.
<מאיה שריר: אני קבעתי כבר ישבתי עם נתניה - זה בסדר.
<מאיה שריר: אני בשמחה באה ביום שני, אנחנו סגרנו כבר.
יואל רזבוזוב: חברים, חשוב לי לציין שיש לנו פה עוד רשויות.
יואל רזבוזוב: יש לנו כאן את ירושלים, פתח תקווה, אשקלון, תל אביב.
<מאיה שריר: בשמחה אבוא לכל רשות.
<איילת שילה תמיר: כעיקרון, ככל שמתקרב זמן ההגעה של העולה והמקל עובר, הנתונים שנמצאים בידי הפרויקטורים ובידי העירייה יותר נכונים.
<איילת שילה תמיר: לכן, חשוב לסנכרן את העניין.
<איילת שילה תמיר: אם אנחנו יכולים לתרום נתרום.
עודד פורר: מאיה, את מסתכלת על צפי שהוא שנה קדימה.
<מאיה שריר: לא, לא שנה קדימה.
<מאיה שריר: עכשיו, ממש מדויק לקיץ.
<יצחק איזי ענבר: תעזרי בנתונים שלנו, אנחנו לא ממציאים מספרים.
<מאיה שריר: בשמחה.
<מאיה שריר: אני אגיד עוד נקודה שמקשה עלינו לעבוד לפי צפי.
<מאיה שריר: תלמידים עולים שמגיעים הם מגיעים לרשות ונרשמים לבתי הספר והזכות של ההורים היא לבחור לאן לרשום את הילדים שלהם, גם בסוג הפיקוח וגם באיזה בית ספר ובעדיפות לשכונה.
<מאיה שריר: אם יש שני תלמידים עולים שמגיעים לאותה רשות, לנתניה, אבל הם נרשמו לבית ספר אחד או לשניים אצלנו זה מכפיל את מספר השעות.
<מאיה שריר: לכן, קשה לנו לעבוד עם צפי כזה.
<מאיה שריר: אבל אנחנו מתחייבים שלפי חוזר מנכ"ל שפורסם כל השעות שרשומות שם יינתנו לכל תלמיד עולה שמגיע.
<מאיה שריר: סיכמתי את זה עם אריאל לוי הסמנכ"ל הבכיר, מנהל המינהל הפדגוגי, זה מתואם.
<מאיה שריר: אותו הדבר לגבי בניית מבנים.
<מאיה שריר: קשה לנו מראש לדעת מפני שאם רושמים את כולם לבית ספר אחד או אם מחולקים למספר בתי ספר זה משנה את התמונה גם בשעות, גם במבנים.
<מאיה שריר: לכן, הצפי הוא קשה מראש.
<מאיה שריר: לכן, חשובה עבודה עם כל רשות ורשות.
<מאיה שריר: לכן, קבעתי.
<מאיה שריר: ביום שני אני אהיה בנתניה מפני שבאמת יש סגנונות שונים של אפשרות קליטה.
<יצחק איזי ענבר: Welcome.
<מאיה שריר: חבר הכנסת מיכאלי, אנחנו מכירים הרבה מאוד שנים על העלייה מברית המועצות לשעבר ואנחנו מכירים דוגמאות שונות של אולפנים.
אברהם מיכאלי: הרי היתה מחלקה שלמה שטיפלה בנוער עולה.
אברהם מיכאלי: אנחנו טיפלנו בזה.
יואל רזבוזוב: טיפלתם, אבל בסופו של דבר אין תקציבים.
אברהם מיכאלי: לא, זה קיים.
אברהם מיכאלי: אנחנו חוזרים לדיון הזה וזה חשוב מאוד.
יואל רזבוזוב: ראש העיר התנצלה, היא לא יכלה להגיע.
<מאיה שריר: הנושא של שעות לרכישת עברית כשפה שנייה הוא בעל חשיבות עליונה, אבל השפה העברית נלמדת בכמה ערוצים מקבילים.
יואל רזבוזוב: צריך לעשות תיקון בזה.
יואל רזבוזוב: זה לא שפה שנייה, זו צריכה להיות שפה ראשונה כי הם צריכים ללמוד.
יואל רזבוזוב: אם זו צורת המחשבה אז ישקיעו אותם מחשבה כי בסופו של דבר אותם תלמידים צריכים ללמוד בשפה הזו.
<מאיה שריר: נכון, אבל עדיין קוראים לזה זו שפה שנייה והיא נלמדת על בסיס שפת האם.
<מאיה שריר: כאשר מגיעים עולים ששפת האם שלהם היא מאוד גבוהה זה קל ללמד עוד שפה ועוד שפה, על בסיס זה היא נלמדת.
<מאיה שריר: זה נכון שנדרשות הרבה שעות לרכישת עברית כשפה שנייה שזה מיומנות וגם חשובה נקודת ההתחלה שלהם בשפה, אבל במקביל החשיפה לשפה בבתי הספר היא מאוד חשובה כי יש הווי בית ספרי, לומדים עוד הרבה מקצועות.
<מאיה שריר: אולפן בנפרד הוא גם מנתק אותם מהאוכלוסייה שאמורים להתחבר אליה והקולטת, גם יוצר מעבר נוסף אחרי פחות משנה וגם יוצר פערים בכל מיני מקצועות לימוד אחרים כמו: באנגלית, במתמטיקה.
<מאיה שריר: יש דגמים שונים.
<מאיה שריר: יש אולפן שיכול לפעול מהצהריים, יש מספר ימים.
<מאיה שריר: אנחנו נשב ונראה מה מתאים לכל עיר.
<טובה דולב: עם שלוש שבועיות שנותנים לילד באולפן אין סיכוי - - -
<מאיה שריר: לא נותנים שלוש.
<מאיה שריר: המינימום של ילד אחד בבית ספר הוא שש.
<ג'ורג' דובין: יש ירידה בשעות.
<מאיה שריר: לא.
יואל רזבוזוב: ג'ורג', בוא לא ננהל דיון.
<מאיה שריר: מעבר לשעות של הקצאת שעות תקן של המערכת שהן לא זולות, שעה אחת כזו היא 7,500 שקל, לכן היה לנו החישוב הזה ומנכ"ל משרד העלייה והקליטה היה איתי לפני יומיים בוועדה לביקורת המדינה וראינו שהשעות הן מאוד מאוד יקרות.
<מאיה שריר: לכן, אנחנו מעבר לזה מקצים גם תוכניות שמאפשרות הרחבת הטווח של הסיוע לתלמידים עולים.
<מאיה שריר: מעבר לשנה, מעבר לשנתיים, אנחנו אומרים: כל תלמיד שלא נולד בישראל ועדיין זקוק לסיוע יקבל סיוע.
עודד פורר: מאיה, תאמיני לי שאם הייתם נותנים חינוך בלתי פורמלי לכל הילדים האלה בשעות אחרי הלימודים הייתם פותרים שתי בעיות ביחד.
עודד פורר: מצד אחד, הייתם מעבירים להם איזה תכנים שאתם רוצים, גם אם זה תגבור של השפה כזה או אחר למה שלומדים באולפנים.
עודד פורר: מצד שני, הייתם פותרים בעיה גדולה למשפחות.
עודד פורר: הילדים מסתובבים ברחובות.
<מאיה שריר: זה בדיוק מה שהצעתי.
<מאיה שריר: אתה צודק, מסכימה איתך.
עודד פורר: זה לא 7,500 שקל לשעה.
<מאיה שריר: כן, כי זה שעות תקן.
יואל רזבוזוב: אני גם אדבר עם שר החינוך בנושא.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת אוחיון שהוא גם חבר ועדת החינוך, בבקשה.
שמעון אוחיון: בקטע הזה משהו מבחינה פרופורציונלית מפריע לי נורא.
שמעון אוחיון: אני רואה שוועדת הקליטה לקחה את העסק הזה ברצינות והיא מקדישה לזה ישיבות רבות.
שמעון אוחיון: משרד הקליטה לקח את זה והוא מכין פרויקטים והוא מכין תקציבים.
שמעון אוחיון: כחבר ועדת חינוך, לצערי, לא ראיתי דיון אחד.
שמעון אוחיון: מאז שנכנסתי אני חושב שהשתתפתי במשהו כמו 180 ישיבות, ואני עכשיו בא משם.
שמעון אוחיון: כמעט ולא היתה ישיבה אחת שהוקדשה שבה הוצגו בפנינו היערכות של משרד החינוך, לא מענה נקודתי: פה סידרתי עם סמנכ"ל פלוני ועם זה.
שמעון אוחיון: האם יש כאן איזושהי היערכות רצינית של המשרד עם תוכנית מפורטת כדי שנוכל לדעת ובאמת כדי להצדיק שגם משרד החינוך יקבל את התקציב הראוי בעניין הזה?
שמעון אוחיון: לכן, מאוד מאוד הייתי מבקש לשמוע.
אברהם מיכאלי: למה אני חוזר לעבר?
אברהם מיכאלי: לא תמיד אני שמח על כל הדברים שעשינו בעבר, אבל שוכחים דברים טובים שעשינו בעבר.
אברהם מיכאלי: משרד החינוך ומשרד הקליטה ביחד הקמנו פה בוועדת משנה בוועדת עלייה.
אברהם מיכאלי: זאב אלקין עמד בראשה.
אברהם מיכאלי: טיפלנו בכל הסוגיות, במיוחד של נוער עולה כי זו סוגיה נפרדת בקליטת עלייה.
שמעון אוחיון: אני מסכים איתך.
שמעון אוחיון: צריך לחדש את זה בוועדה וזה אולי רעיון.
אברהם מיכאלי: לחדש את זה כי עד שמצנע יקיים איזשהו דיון פעם ב-, זה לא מספיק.
שמעון אוחיון: מצנע הוא בוועדה מאוד מאוד חשובה והיא עמוסה מאוד.
שמעון אוחיון: אבל אם צריך חמש, שש, שבע ישיבות בשבוע גם עושים.
שמעון אוחיון: אבל שתהיה לנו תוכנית ונוכל לראות איזושהי התייחסות.
נסים זאב: זה לא רשות השידור, לא ייתן לך חמש ישיבות.
<מאיה שריר: מעבר לרכישת השפה העברית והשלמת פערים בכל מקצועות הלימוד אנחנו כמובן גם דואגים לביסוס הזהות היהודית, הישראלית, החיבור למקום החדש.
<מאיה שריר: יש לנו גם לזה מגוון תוכניות.
<מאיה שריר: אנחנו גם מפעילים מגשרים דוברי צרפתית, ספרדית, רוסית ואמהרית, וגם את זה כשמגיעות הרשויות.
<מאיה שריר: בתוכניות של שילוב חברתי אנחנו בתוכנית בשיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית.
<מאיה שריר: תוכנית שפועלת, חברים, בנתניה בבית גם בהצלחה רבה מאוד.
<מאיה שריר: זה מגוון.
<מאיה שריר: צריך להתייחס לכל ההיבטים.
יואל רזבוזוב: מאיה, אני ממש מבקש ממך לשבת עכשיו רשות רשות.
יואל רזבוזוב: יש לנו כמה רשויות וגם להן ניתן עכשיו את רשות הדיבור בקצרה כי יש לנו מליאה שמתחילה עכשיו.
יואל רזבוזוב: אין לנו חקיקה אבל יש עדיין הצעות לסדר.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, קודם כל אני רוצה לשבח על זה שאתה חוזר כרגע לסוגיה הזו.
אברהם מיכאלי: אני מבקש שהסוגיה הזאת לא תהיה ישיבה אחת.
אברהם מיכאלי: אנחנו כן נתחיל לקיים את זה.
אברהם מיכאלי: היתה פה שדולה לפני שבוע בדיוק ביום שנסעת או יום לפני ואני שיבחתי גם את שרת הקליטה.
אברהם מיכאלי: ראיתי ששיטת העבודה במשרד הקליטה השתנתה לטובה.
אברהם מיכאלי: הביאו לשם פנל שלם של כל בעלי התפקידים במשרד הקליטה לענות על שאלות ספציפיות בכל תחום.
אברהם מיכאלי: גם שמעון היה שם.
אברהם מיכאלי: זה חידוש.
אברהם מיכאלי: אני שמח לשמוע על חידושים.
אברהם מיכאלי: יחד עם זאת, חברים, תנברו בתיקים שלכם – דברים שטיפלו בעלייה הגדולה מברית המועצות לשעבר ששם היו הרבה בעיות ובעיות הרבה יותר קשות מאלה של העולים מצרפת.
אברהם מיכאלי: נכון שהעלייה מצרפת היא עלייה ברוכה, אבל היא שונה.
אברהם מיכאלי: צריך להתייחס אליה בצורה אחרת.
אברהם מיכאלי: אנחנו לא מעתיקים מודלים בשביל להחזיק מודל, אנחנו רוצים לשפר כל מודל ולכל עלייה בנפרד.
אברהם מיכאלי: העלייה של יהודי צרפת היום היא ברוכה ויש לה ייחודיות מיוחדת.
אברהם מיכאלי: לכן, טוב שאתם כבר מתחילים לטפל בזה בצורה הייחודית הזו.
אברהם מיכאלי: יחד עם זאת, מהניסיון הטוב שלנו בעבר אני מציע לקחת את אותם דברים שהרשויות גם עבדו איתם, הן מכירות את זה.
אברהם מיכאלי: היו תלונות גם אז, אבל השתדלנו.
אברהם מיכאלי: למה הזכרתי את ועדת המשנה?
אברהם מיכאלי: יואל לא היה אז בכנסת אבל דנה זוכרת את זה כמנהלת הוועדה.
אברהם מיכאלי: אנחנו קיימנו ישיבות מאוד רצופות בוועדת המשנה יחד עם אלקין כדי לרדת לנשמה של הפקידים – סליחה – כדי שהם יבינו שאנחנו רוצים אולפן בעיר מסוימת עם תקצוב מסוים.
אברהם מיכאלי: לא היתה אז בעיה כי ידענו שיש תקציב.
אברהם מיכאלי: המנכ"ל לא יכול לשבת עם כל רשות ורשות או משרד אחר.
אברהם מיכאלי: אני חושב שאנחנו פה צריכים ליזום את זה.
אברהם מיכאלי: אנחנו נקרא להם לפה ונקבל דיווחים מידי שבועיים או מידי חודש איך זה מתקדם כי אם נדחה לזה לעוד שנה, שנת לימודים חדשה, ולא יהיה להם תקציב - - -
יואל רזבוזוב: אין לנו לאן לדחות את זה, עוד חודשיים שנת הלימודים.
אברהם מיכאלי: לכן, בקטע הזה בואו ניערך אנחנו לעלייה שמתחדשת טיפין טיפין.
אברהם מיכאלי: אני לא קורא לזה עלייה גדולה, זה טיפין טיפין.
אברהם מיכאלי: בכמויות אנחנו מאוד רחוקים ביחס לעלייה של שנות התשעים, אבל חייבים להתייחס לזה ברצינות.
אברהם מיכאלי: נקלוט אותם אבל בפיקוח של הכנסת, לא בפיקוח של משרדי הממשלה.
יואל רזבוזוב: מקבל.
יואל רזבוזוב: חברים, אנחנו נפנה לרשויות המקומיות.
יואל רזבוזוב: לב מאשקלון, ממש בקצרה כמה מילים.
<לב ברדני: בבקשה שני דברים.
<לב ברדני: אנחנו מרגישים בעיר, וכמובן שיש עליה משמעותית, גם כמותית מאוקראינה.
<לב ברדני: רבותיי, אנחנו נמצאים בתהליך מאוד מעניין.
<לב ברדני: התהליך – עלייה ממדינת רווחה שהיא אחת מהמתקדמות בעולם, ועלייה ממדינת מצוקה.
<לב ברדני: אני חושב שצריך להפריד את הדברים האלה.
<לב ברדני: לדוגמה, באשקלון כמעט 85%, אפילו 90%, מקהילת יהודי צרפת שעלו ארצה קנו בתים שם.
<לב ברדני: במקרים נדירים אנחנו מבקשים דיור ציבורי.
<לב ברדני: עודד, אני מסכים איתך.
<לב ברדני: יש לנו בעיה כבר כעת.
<לב ברדני: רוב העולים שמגיעים מאוקראינה דווקא כן מבקשים את הסיוע.
<לב ברדני: יש לנו בעיה מאוד רצינית.
<לב ברדני: מחפשים כל מיני דרכים וסוגים שונים של עזרה, אבל הם באים ממש וזה מזכיר לי את המבצעים האלה של סוחומי וכל המקומות האלה.
<לב ברדני: פשוט באים בלי כלום.
<לב ברדני: דבר שני, נכון שבאשקלון זה כמעט 38% אוכלוסיית העולים משנות התשעים ומתוכם יש לנו גם 30% שבתוך הרווחה.
<לב ברדני: אבל אני חושב שהדגש הוא שצריך להרחיב את כלל העירוניות, לעולים במיוחד, בוודאי בחינוך.
<לב ברדני: יואל, משרד הקליטה עושה עבודה מבורכת – לא בגלל שעודד נמצא פה.
<לב ברדני: אנחנו רואים את זה בכל התחומים האלה, אני כבר שנים בתוך המערכת.
<לב ברדני: אבל יש הגבלה מסוימת.
<לב ברדני: היום, לצערי הרב, כלל המערכת קצת נסוגה על ההשקעות על העלייה הזו.
<לב ברדני: אני חושב שבחינוך, בשעות פנאי של התלמידים שהם יוצאים לרחובות.
<לב ברדני: סך הכול אני חושב ששני התחומים האלה צריכים יותר דגש ותשומת לב.
יואל רזבוזוב: המסר הועבר.
יואל רזבוזוב: נציג עיריית תל-אביב, בבקשה.
<אמיר דור: קוראים לי אמיר ואני מנהל רשות הקליטה בעיריית תל-אביב-יפו.
<אמיר דור: תרשו לי להתחיל דווקא במילה טובה על משרד הקליטה.
<אמיר דור: נכנסנו איתם עכשיו לפרויקט של עידוד עלייה.
<אמיר דור: אנחנו אמורים בשבוע הבא לראיין ולקבל שלושה פרויקטורים: ברוסית, אנגלית וצרפתית.
<אמיר דור: פעם ראשונה שאנחנו נכנסים לזה.
<אמיר דור: זה גם ייתן פתרון פרטני לעולים שהגיעו ויגיעו, וגם יעודד עולים להגיע לתל אביב.
<אמיר דור: ייאמר באמת לזכותם שכל הסיפור של קליטה בקהילה של תגבור לימודי בשעות הלא פורמליות מתקיים, אין עם זה בעיה.
<אמיר דור: הבעיה כרגע זה בשעות הפורמליות של ההוראה של האולפנים לקראת שנת הלימודים.
<אמיר דור: זה בעיה בעיקר מול משרד החינוך, פחות מול משרד הקליטה.
<מאיה שריר: ישבתי אצלכם לפני שבוע, היתה לי פגישה.
יואל רזבוזוב: אנחנו רואים שלמשרד החינוך הועבר מסר ואני אמשיך להעביר דרך הגורמים הפוליטיים, דרך השר.
יואל רזבוזוב: אני מאמין שגם נוכל בישיבה בשבוע הבא להעלות את זה יחד עם שר האוצר שאם צריך שיתקצב את משרד החינוך.
יואל רזבוזוב: נציג עיריית פתח תקווה, בבקשה.
יואל רזבוזוב: אני מתחבר למה שאמרה ממלא מקום ראש עיריית נתניה.
יואל רזבוזוב: אצלנו אין עולים מצרפת, אבל יש לנו בעיה מאוד מאוד גדולה עם העולים יוצאי אתיופיה שלמעשה כשאנחנו מדברים על המשכיות מבחינת העזרה בתחום החינוך יש לנו בעיה מאוד מאוד גדולה.
יואל רזבוזוב: בשנים עברו כולם פה נחשפו לחלק מהבעיות שהיו לנו בעיר כשהיו לנו בתי ספר שהיו על טהרת יוצאי אתיופיה והם פוזרו.
יואל רזבוזוב: אבל כתוצאה מכך כרגע הרשות נושאת בעול מאוד מאוד כבד, הן בנושא של הסעות, הן בנושא של התגבור, הן בנושא של מגשרים, יועצות.
יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים על היקפים של מיליונים רבים שהרשות כרגע נושאת בנטל הזה ולמעשה אנחנו לא מקבלים עזרה.
יואל רזבוזוב: חלק מהמרכיב זה, למשל, מרכיב ההסעות שמאחר והאוכלוסייה הזאת מתפזרת בכלל העיר, לצורך חלוקתם כדי לא לאפשר את המצב הזה של בית ספר אחד שיהיה על טהרת יוצאי אתיופיה, המשמעות היא כשאנחנו משקיעים שני מיליון שקלים רק 20% אנחנו מקבלים החזר.
יואל רזבוזוב: זה לא סביר, זה נטל מאוד מאוד גדול על הרשות.
יואל רזבוזוב: פה אני חושב שבהתחברות באמת למה שאמרו בעיריית נתניה צריך ליצור איזה המשכיות למעקב ובטיפול בעולים עצמם לטווח של משנתיים ואילך כי בשנתיים הראשונות באמת יש עזרה גדולה, אבל לאחר מכן העזרה מצטמצמת בצורה דרמטית.
יואל רזבוזוב: תודה, איציק.
יואל רזבוזוב: אני חושב שבמאת במשרד החינוך אנחנו נקיים.
יואל רזבוזוב: לפני חודש היתה לנו גם ישיבה עם משרד החינוך לגבי כל הנושא של העולים, הבגרויות, איזה בגרויות צריך להקל עליהם.
יואל רזבוזוב: קבענו שיהיה שולחן עגול והיה כבר פעם אחת.
<מאיה שריר: היה ויש מכתב בדרך.
יואל רזבוזוב: היה ויש מכתב בדרך, יש דיווח לוועדה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאולי צריך לבחון מחדש את העניין של קליטת עולים מבחינת השעות כי אם אחרי שנתיים עדיין הקשיים ממשיכים ואנחנו רואים הרבה במערכת החינוך, כמובן החינוך הבלתי פורמלי שזו החוליה החלשה שלנו בכלל במדינה כי הורים שאין להם אמצעים לממן את הילדים אחרי שעות בית ספר הם אלה שנקלעים למצבים ולמקומות לא נכונים.
יואל רזבוזוב: בסופו של דבר, אנחנו כמדינה משקיעים הרבה הרבה יותר כסף בהמשך בכל מיני תוכניות של שיקום אסירים ועיר ללא אלימות ויש הרבה הרבה סמים ואלכוהול.
יואל רזבוזוב: יש הרבה רשויות, הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, הרבה כסף מופנה.
יואל רזבוזוב: אם אנחנו נשקיע קצת כסף בחינוך בלתי פורמלי, וזה לא הרבה כסף, אנחנו נחסוך כסף בפרויקטים הללו בהמשך.
יואל רזבוזוב: חברים, אני חושב שזה היה דיון ראשון.
נסים זאב: התורה התייחסה לשיבת העם היהודי לארצו בשני היבטים: או בגלל שהם נרדפים ובאים לארץ או בגלל האידיאולוגיה וההערכה והזיקה שלהם לארץ ישראל.
עודד פורר: "מי אלה, כעב תעופינה; וכיונים אל ארובתיהם" – ישעיהו.
נסים זאב: נכון.
נסים זאב: אם כבר אמרת פסוק, וכל הכבוד לך, אז יש פסוק: "ושב ה' אלוקיך את שבותך ורחמך, ושב וקבצך".
נסים זאב: למה פעמיים שיבה?
נסים זאב: אומר יש שני סוגים שיבות: העם היהודי בא לארץ ישראל או מתוך זה שהוא היה צריך להתקבץ לארץ ישראל או מתוך זה שהיו נרדפים.
נסים זאב: אני גם כן יודע איך להתמודד עם עולים, בעיקר מצרפת, כי יש לי בית ספר עם אלף בנות ואני מבין את המשמעות כאשר יש שתי בנות או בת אחת בכיתה שהן עולות חדשות והן צריכות להתמודד עם השפה.
נסים זאב: אני יודע איזה השקעה צריכים לתת לבת אחת בכיתה.
נסים זאב: זה כמו עוד כיתה בפני עצמה, עוד מורה.
נסים זאב: אתה חייב בכדי להכניס אותה למסלול להשקיע בה.
נסים זאב: אדוני היושב-ראש, ההצעה שהיתה לוועדה משותפת היא הצעה נכונה וראויה.
<דנה גורדון שושני: ישיבה משותפת.
נסים זאב: לא יודע.
נסים זאב: אבל אני חושב שגם ועדת הרווחה צריכה להיכנס כגורם כי משפחות באות עם בעיות כלכליות קשות ולא כולם באותו מצב סוציו-אקונומי.
יואל רזבוזוב: יש לנו כאן נציג רווחה?
<תמר ישראלי: לא הגיעו.
<תמר ישראלי: אני רוצה לומר לך שכתבתי כבר להם על זה.
יואל רזבוזוב: הסתבכתי עם יש עתיד בדיון הזה.
נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאתה דווקא תיזום את זה יחד עם יושב-ראש ועדת החינוך ושתהיה ועדת משנה וכמובן חברי כנסת מכל הוועדות האלה, וכמובן שגם הנציגים.
יואל רזבוזוב: ד"ר אלן זיתון, מנכ"ל עמותת בוגרי מוסדות אקדמיים דוברי צרפתית שהיה שותף בהכנת התוכנית בדבר החסמים לעלייה, בבקשה.
<אלן זיתון: תודה רבה.
<אלן זיתון: אני קצת מרגיש בסרט "לול" עם אריק איינשטיין ואורי זוהר.
<אלן זיתון: כל עדה אומרת לי: שלי סובלים יותר.
<אלן זיתון: העדה שלי סובלים, אין להם כלום.
<אלן זיתון: זה סרט "לול".
<אלן זיתון: חבר'ה, אני מזמין אותנו להחליף דיסקט.
<אלן זיתון: גם באוקראינה יש אנשים עם דירות, עם כסף ועם דיפלומות, גם בצרפת יש אנשים עם כסף ודיפלומות.
<אלן זיתון: גם באוקראינה וגם בצרפת יש אנשים בלי כלום, בלי הון עצמי, בלי דיפלומות, עם ארבעה, חמישה, שישה ילדים, אבל לא שומעים.
<אלן זיתון: למה לא שומעים?
<אלן זיתון: כי בצרפת יש מדינת רווחה.
<אלן זיתון: אם אין לך כסף המדינה נותנת לך, חינוך חינם, אוניברסיטה חינם, ספרים – הכול חינם.
<אלן זיתון: האנשים האלה יגיעו לפה והם יהיו בצרות חמורות.
<אלן זיתון: אנחנו מכינים לעצמנו אסון אנושי, אסון חברתי.
<אלן זיתון: אני מזמין להחליף דיסקט.
<אלן זיתון: זה לא אוקראינה או צרפת.
<אלן זיתון: יש אוכלוסיות עם השכלה, עם הון עצמי, עם סידור.
<אלן זיתון: אל תטפלו בהן, יסתדרו לבד.
<אלן זיתון: אנחנו רואים אותן.
<אלן זיתון: יש אנשים שאין להם כלום.
<אלן זיתון: בצרפת לא שומעים, אבל כשהם יגיעו לפה אתם תשמעו מהם ואתם תראו ילדים במצוקה ותראו עבריינות.
<אלן זיתון: זה כבר מתחיל, זה מה שקורה.
<אלן זיתון: האנשים האלה לא מפוזרים בכל מקום בישראל.
<אלן זיתון: אלה שברעננה ודאי קנו דירות, יש לכולם השכלה גבוהה ומרעננה לא שומעים, הכול בסדר.
<אלן זיתון: יש פה מישהו מרעננה?
<קריאה: לא, אין לנו.
<קריאה: - - -לא כנציג ה- - -
<אלן זיתון: ברעננה הכול בסדר.
<אלן זיתון: יש בעיה של ריכוז, האוכלוסיות במצוקה מרוכזות באזורים מסוימים.
<אלן זיתון: צריך דחוף תוכנית לזהות אותם.
<אלן זיתון: כשכתבנו את הדוח לממשלה עשינו מטריצה.
<אלן זיתון: הטיפול באנשים בהשכלה גבוהה זה הכרה בתארים.
<אלן זיתון: אני אשמח שמשרד החינוך יתחיל לתרגם לצרפתית את האתר שלו סוף סוף.
<קריאה: יש דף אחד, אבל בסדר.
<אלן זיתון: עכשיו משרד הקליטה עובד על זה.
<אלן זיתון: משרד הבריאות הכול בצרפתית, באנגלית, בעברית, ברוסית - איך להעביר את התואר שלך כרופא, קליק בצרפתית הכול בפנים.
<אלן זיתון: אם אני היום מורה ואני רוצה את משרד החינוך – עשינו סימולציה, לקחנו עולים חדשים מצרפת טרום עלייה, הם לא מסוגלים למצוא את המידע.
<אלן זיתון: אני מזמין אתכם מהר להעביר את כל מערכת החינוך, את כל המידע.
<קריאה: והרווחה.
<אלן זיתון: דבר שני, כשמדובר על אמצעים יש כמות.
<אלן זיתון: אבל אני רוצה לעבור לנושא האיכות.
<אלן זיתון: לא מספיק כמות, הבעיה היא של איכות.
<אלן זיתון: כשבא עולה חדש הוא מקבל את אותו דף מידע שקיבלו עולים לפני עשר שנים.
<אלן זיתון: העולים החדשים צוחקים איתו כי אותו דף מידע מסתובב.
יואל רזבוזוב: דף מידע איפה?
<אלן זיתון: לא משנה איזה משרדים, לא משנה.
<אלן זיתון: מגיעים אלינו עם אותו דף מידע שגברתX נתנה בעיר מסוימת ואנשים מסתכלים ואומרים: גם אתה קיבלת את הדף הזה?
<אלן זיתון: ואז: כן.
<אלן זיתון: זה אותו דף.
<אלן זיתון: עשר שנים אותו דף מידע מסתובב, אבל זה כבר פאסה.
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים להיות פרקטיים.
יואל רזבוזוב: אם אתה בתור מנכ"ל ארגון יודע לזהות איזה דף באיזה נושא תפנה לוועדה ואנחנו נדאג לראות אם צריכים לשנות את הדף.
<אלן זיתון: אין לנו זמן.
<אלן זיתון: כל תהליך לוקח שישה-שבעה חודשים.
יואל רזבוזוב: אם אנחנו לא נדע על הדף אנחנו לא נוכל לשנות.
<אלן זיתון: אנחנו שלחנו, אנחנו נשלח מידע, דף דף, אתר אתר, כל המידע.
<אלן זיתון: אנחנו - העמותות - עשינו עכשיו משהו אחר.
<אלן זיתון: אין לנו זמן לחכות, אנחנו מאוחדים - כל העמותות של הצד השלישי, ה-NGO .
<אלן זיתון: אנחנו מתחילים לעשות ועדות בינינו, מתחילים לחדש את המידע ממישהו שכבר עבר את התהליכים האלה.