GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זיוה מקונן דגן: זאת תופעה בעייתית וצריך לטפל בה.
<זיוה מקונן דגן: אם יש בית ספר עם ריכוזים גבוהים של תלמידים יוצאי אתיופיה, זה לא בגלל שהורים בחרו להיות שם בבית הספר הזה אלא הרשויות המקומיות אפשרו להורים אחרים להוציא את הילדים שלהם והילדים האלה נשארו לבד.
<זיוה מקונן דגן: אנחנו יודעים שהתכניות הייחודיות או המסגרות הייחודיות הן תכניות בינוניות ומטה ומשם להגיע להיות אוכלוסיית קצה, זה מאוד מאוד קרוב.
<זיוה מקונן דגן: אני רוצה לתת שלוש דוגמאות ממפגש של המשטרה עם נערים יוצאי אתיופיה כאשר אחד מהם התקיים בראשון לציון, בשכונת רמת אליהו, שם יש שיטור עירוני.
<זיוה מקונן דגן: נערים מקבלים מכות משוטרים.
<זיוה מקונן דגן: לא שהם עוצרים אותם וכולי, אלא ניידות – שלוש-ארבע ניידות – מסתובבות שם כאילו זאת שכונה של הפושעים ועוצרים את הנערים יוצאי אתיופיה ונותנים להם מכות.
<זיוה מקונן דגן: אני רוצה להגיד לכם שבסיור שקיים השר לביטחון פנים, הנערים באו ודיברו אתו ואחד הנערים אמר לו שהוא היום מתאמן כדי להגן על הגוף שלו כי אם שוטר תוקף אותו, הוא רוצה להחזיר לו.
<זיוה מקונן דגן: דוגמה שנייה - ואני נותנת דוגמאות קצרות – בנתניה.
<זיוה מקונן דגן: בנתניה יש קבוצות של נערים שיוצאים למועדונים.
<זיוה מקונן דגן: בסביבות פסח קבוצות של אתיופים הלכו מכות וילד אחד מלוד אחרי שבועיים נפטר מהלינץ' שעשו לו הנערים.
<זיוה מקונן דגן: מקרה מזעזע.
<זיוה מקונן דגן: בתוך נתניה, בשכונה, ההורים חוו אלימות משטרתית כי כל נער ונער נשלף מהבית שלו לחקירה כי אוטומטית הלכו לפי מוצא הנערים ולא לפי מי שבאמת היה במועדון ואני אומרת שכל מי שעובר עבירה, צריך להיענש.
יואל רזבוזוב: זאת הייתה חקירה.
יואל רזבוזוב: היו צריכים למצוא את החשודים.
יואל רזבוזוב: היה כאן רצח.
יואל רזבוזוב: אם זה היה בשכונה אחרת, היו באים לשכונה אחרת.
<זיוה מקונן דגן: נכון, אבל חיפשו את האתיופים.
<זיוה מקונן דגן: בכוונה אני נותנת את הדוגמאות האלה.
<זיוה מקונן דגן: אם הם היו בודקים מי הם האנשים שהיו במועדון ולפי זה היו הולכים, זה משהו אחר.
<זיוה מקונן דגן: אני מדברת על כך שנכנסו לשכונה וכל בית שאתיופי פתח בו את הדלת, לקחו את הנער וזאת בהחלט ראייה גזענית.
<זיוה מקונן דגן: הדוגמה השלישית, כאן בירושלים.
<זיוה מקונן דגן: הרבה מאוד פניות אנחנו מקבלים מנערים שנעצרים על ידי שוטרים כי הסתובבו באמצע הלילה כאשר אחרים בשכונת בקעה, בשכונת תלפיות וכולי מסתובבים וזה בסדר, אבל את יוצאי אתיופיה עוצרים.
<זיוה מקונן דגן: אנחנו אומרים לנערים שיתלוננו, אבל הם שואלים למי יתלוננו.
<זיוה מקונן דגן: אנחנו סומכים באמת על המשטרה הזאת שתעשה משהו.
<זיוה מקונן דגן: התופעות האלה הן מאוד מאוד בעייתיות והסטיגמה שנוצרה לגבי אוכלוסייה מסוימת.
<זיוה מקונן דגן: התופעה של עולים חדשים, קבוצה של נערים דוברי רוסית שאפשר לעצור אותם ולחקור אותם או יוצאי אתיופיה בגלל המוצא שלהם - זאת תופעה שצריך להילחם בה.
<זיוה מקונן דגן: אתמול הייתי בכנס של המשרד לביטחון פנים בו התקיים דיון בנושא של רב תרבותיות.
<זיוה מקונן דגן: מה זה רב תרבותיות.
<זיוה מקונן דגן: חברים, אם יש מקרה של אלימות, אלימות היא אלימות ויש הגדרה מהי אלימות מילולית ומהי אלימות פיזית.
<זיוה מקונן דגן: זה משנה אם הוא אתיופי או רוסי או קווקזי או אמריקאי או דור שלישי בישראל?
<זיוה מקונן דגן: אלימות היא אלימות וצריכה להיות הגדרה ולא לראות האם לפי צבע העור של האדם הוא יוגדר כאלים או לא אלים.
<זיוה מקונן דגן: לגבי נתוני המיצ"ב אותם הצגת.
<זיוה מקונן דגן: בשאלות שנשאלו בפילוח שעשה רמ"ה על יוצאי אתיופיה, הלוואי והיו 15 אחוזים.
<זיוה מקונן דגן: שם זה בין שלושים ל-35 אחוזים.
<זיוה מקונן דגן: שלושים אחוזים מהילדים האתיופים אומרים שבחודש האחרון לפחות פעם אחת מישהו כינה אותם כינויי גנאי בגלל המוצא שלהם.
<זיוה מקונן דגן: יש לי חמישה ילדים, ארבעה מהם במערכת החינוך, הקטן בן שנתיים, וכל ארבעת הילדים שעברו ממסגרת למסגרת, אין ילד שלא בא עם הסיפור הזה ואמר: אימא, קראו לי כושי, אמרו לי כך וכך.
<זיוה מקונן דגן: אני שלושים שנים בארץ והילדים שלי נולדו בישראל והמפגש הזה והחוויה הזאת של ההדרה קיימת.
<זיוה מקונן דגן: הדרה היא סוג של אלימות כי בסופו של דבר היא מייצרת אלימות.
<זיוה מקונן דגן: אם בכלא אופק לנערים נמצאים שלושים אחוזים יוצאי אתיופיה, זה משהו שצריך להדאיג אותנו.
יואל רזבוזוב: זה מדאיג אותנו ולכן אנחנו מקיימים את הדיון היום.
יואל רזבוזוב: רגינה, בבקשה.
<רגינה ברגין: אני אתייחס בקצרה.
<רגינה ברגין: אנחנו מדברים היום על עתיד המדינה, על מדינה בלי אלימות ובלי גזענות, על העתיד הטוב ביותר אותו אנחנו מבינים ומבינות.
<רגינה ברגין: אני אשת חינוך ועובדת סוציאלית כאשר משנת 1995 עבדתי עם נוער ועכשיו במשך שנים רבות עובדת במרכזי הסיוע.
<רגינה ברגין: אני משוכנעת שצריך גם לדבר על מבוגרים.
<רגינה ברגין: ילד יוצא ממשפחה והוא חוזר למשפחה ומשפחת עולים הביאה עמדות ותרבות משלה.
<רגינה ברגין: גם אני עברתי תהליך עלייה ואני עברתי הרבה דברים במשך 24 שנים כאן ועדיין אני מוצאת את הדברים שהבאתי משם ועדיין אני עומדת ואומרת שכאן אני רוסיה וכאן אני עברתי תהליך ומסתכלת מהצד על עצמי.
<רגינה ברגין: ילד וילדה חוזרים למשפחה ומה הם מקבלים במשפחה?
<רגינה ברגין: האם דיברו עם מבוגרים שעשו הרבה מאמצים לתת לילדים הרבה אבל הם גם נותנים את מה שאנחנו אולי לא רוצים.
<רגינה ברגין: אולי צריכים לעבוד על זה והמדינה צריכה לשים לב לכך.
<רגינה ברגין: אני כבר לא עולה חדשה, בסדר, אבל יש לי תרמיל ובו תרבות.
<אילני אבבה קמפינו: תרמיל טוב.
<רגינה ברגין: נכון.
<רגינה ברגין: אני מדברת על כך שאנחנו צריכים לטפל כי כאן אנשי מקצוע שמבינים.
<רגינה ברגין: מה שטוב, אני נותנת לכולם ואני מאושרת מכך אבל מה שלא טוב, אנחנו צריכים לטפל בו כי אם נטפל רק בחינוך ורק בילדים – הילד חוזר הביתה ושם אומרים לו לא לדבר על משהו מסוים, לא לפנות למשטרה, לא לומר למורה דברים שמוציאים אותו מלשין.
<רגינה ברגין: יש לי נשים צעירות שפונות למרכזי הסיוע אחרי אלימות והן אומרות שהן מפחדות לומר במשפחה כי האח שלהן או האבא שלהן הולך לתת מכות לתוקף.
<רגינה ברגין: זאת התרבות שלנו כי אין אמון במשטרה ואין אמון בחוק.
יואל רזבוזוב: אמרת דברים מאוד מאוד נכונים.
יואל רזבוזוב: גם אני כאבא תופס את עצמי בכל מיני מקומות כשאני מביא את המטען שלי מתרבות אחרת.
יואל רזבוזוב: חברים, אני חושב שהיה כאן דיון מעניין מאוד.
יואל רזבוזוב: אנחנו לא נסיק כאן מסקנות ונלך עם חצוצרות לומר שעשינו כאן דברים ואנחנו משנים את העולם, אבל אני חושב שמהדיון הזה דווקא קיבלנו הרבה תובנות.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי לכל הארגונים, יש לכם כאן את הפלטפורמה של הוועדה ואנחנו תמיד נשמח לסייע וכמובן להעביר למשרדים הרלוונטיים - גם למשרד החינוך, גם למשרד לביטחון פנים וגם לגורמים הממונים - את פרוטוקול הישיבה כדי שהם ידעו שיש דברים וכי יש לנו תכניות רבות.
יואל רזבוזוב: אני כן אשמח שתהיו מעורבים בתכניות כי יוצאות הרבה תכניות על מנת לשנות כך ואחרת.
יואל רזבוזוב: אני רוצה שנראה היכן אנחנו טועים כי באמת מנסים לעשות דברים ובסך הכול הדברים שמנסים לעשות הם לטובה, אבל צריך גם את היד שלכם, של האנשים שנמצאים בשטח ורואים את הדברים כפי שהם, ולכן אני מבקש מכם הערות אותן נשמח להעביר.
יואל רזבוזוב: אנחנו נתחיל את הדיון שלנו בנושא קבורה אזרחית במשפחות עולים אבל אומרים שיש גם ביקוש לא רק במשפחות עולים, אבל בעיקר פלח השוק שאני מתייחס שבאמת זקוק לזה, שדיברנו על זה כבר לא פעם שישנם כ-300 אלף עולים חסרי דת, רשומים במדינת ישראל.
יואל רזבוזוב: זאת אומרת, שבזוגות הם כ-600 אלף – ככה אני מחשב.
יואל רזבוזוב: ומתי שהוא יצטרכו להפריד אותם ואנחנו - - - מאות קילומטרים אחד מהשני כי אין פתרון, ואנחנו רוצים לתת את הפתרון.
יואל רזבוזוב: אני יודע שהמדינה, ישנו חוק משנת 1996, 1997, והוא לא בדיוק מיושם.
יואל רזבוזוב: היו החלטות ממשלה.
יואל רזבוזוב: הגשתי הצעת חוק והיא הגיעה לוועדת שרים לחקיקה, ושר הפנים ביקש לקחת את העניין הזה ברצינות ולהקים צוות מנכ"לים שיטפל בסוגיה, אז קיבלתי את ההצעה הזאת.
יואל רזבוזוב: לי לא משנה באיזו דרך זה עובר: אם זה חוק, אם זו תקנה, איזה משרד זה יהיה.
יואל רזבוזוב: המטרה שלי שזה יבוצע, ואני רוצה לראות שקמים בתי עלמין לקבורה אזרחית שייתנו פתרון לאותם האנשים שזקוקים לכך.
יואל רזבוזוב: ובגלל זה ביקשתי להתכנס היום פעם נוספת, ואני כבר יכול היום להגיד שאנחנו נתכנס עוד.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לראות שהדברים זזים, להיות עם היד על הדופק, כי אני לא חושב שזה מסובך כל כך, כבר ישנו חוק, ישנן תקנות, החלטות ממשלה, אבל הדברים לא זזים, ואנחנו נפעל בוועדה עד שהדברים יזוזו ועד שאנחנו נראה שקיימים כאן יותר ויותר בתי עלמין שמהווים פתרון לאוכלוסייה שלמה, ואנחנו מדברים על מאות אלפי אנשים.
יואל רזבוזוב: מישהו רוצה לדווח לנו כאן?
יואל רזבוזוב: מר ליאור שחר, אתה אולי, מה היה בישיבת המנכ"לים, כדי שאנחנו נתעדכן?
<ליאור שחר: כן.
<ליאור שחר: אני, קודם כל, באמת, כמו שתיארת, אתה דיברת על הצעת חוק, ביקשת להביא לפני ועדת השרים לחקיקה הצעת חוק שמבקשת להעביר את הסמכויות מהמשרד לשירותי דת למשרד הפנים – סמכויות הקבורה האזרחית.
<ליאור שחר: שר הפנים באמת הרים את הכפפה מהבחינה של לטפל בנושא של קבורה אזרחית.
<ליאור שחר: הוא הבין שיש פה מצוקה.
<ליאור שחר: אתה מציע הצעת חוק כי יש פה איזושהי מצוקה.
<ליאור שחר: ואז הוחלט לכנס את ועדת השרים לענייני פנים ושירותים לעניין הזה, ובאמת התכנסה תוך חודשיים, והוועדה, ועדת השרים לענייני פנים ושירותים, קיבלה החלטה להקים ועדת מנכ"לים, שהתפקיד של הוועדה הזאת לבחון את הצעדים הנדרשים בהיבטים של סמכויות, הקצאת תקציבים, משאבים ותיאום בין משרדי הממשלה הנוגעים לכל הנושא ומתן מענה מיטבי בכל הנוגע לקבורה אזרחית חלופית.
<ליאור שחר: היה באמת דיון מאוד חשוב, בעיניי, בוועדת השרים לענייני פנים ושירותים.
<ליאור שחר: המשרד לשירותי דת הציג עבודה שהוא עושה בנושא של קבורה אזרחית שאני לפחות לא הכרתי, ולדעתי אף אחד לא הכיר אותה.
<ליאור שחר: אני מציע לך, היושב ראש, לשמוע מה נעשה בתחום של הקבורה האזרחית.
יואל רזבוזוב: אנחנו נשמח.
<ליאור שחר: אבל ודאי שיש עוד הרבה מה לעשות.
<ליאור שחר: נעשה וחסר, כמובן, תמיד, הנושא של משאבים: חסרים תקציבים גדולים, וחסרים גם תקציבים קטנים, אפילו ברמת התקן, והרכב וכולי.
<ליאור שחר: זה דברים שאני תמיד מדגיש אותם למרות שהם נראים כאילו הם לא חשובים.
<ליאור שחר: וזה גם עלה בוועדת השרים לענייני פנים ושירותים.
<ליאור שחר: ועדת המנכ"לים התכנסה לפחות פעמיים, ובאמת בישיבה האחרונה שהייתה בשני ליוני, פחות או יותר מה שהתקבל זה כמובן העניין שהקבורה האזרחית - - -, זו הסמכות של המשרד לשירותי דת.
<ליאור שחר: יש שם מי שמטפל בזה, וצריך להישאר שם.
<ליאור שחר: אבל כמובן שצריך לפעול: אל"ף, להשגת משאבים; בי"ת, שיהיה באופן קבוע – וטוב שאתה גם תעשה מן follow up כזה – צוות קבוע של משרדים רלוונטיים: אם זה משרד הפנים, המשרד לשירותי דת, רשות מקרקעי ישראל, משרד האוצר וכולי, שהם יתכנסו אחת ל-, לדעתי אחת לחודש, כדי לפתור בעיות של חסמים, והתגלו.
<ליאור שחר: זה מה שהיה מרתק: תוך כדי ועדת המנכ"לים, התגלו באמת שיש חסמים, שיש דברים שאפשר לפתור אותם, אבל אם המשרדים ידברו ביניהם נוכל להגיע לפתרונות.
<ליאור שחר: משהו שעוד חשוב לי לציין שלמעשה זה גם כתוצאה, זה מתחיל תהליך - - - וזה דווקא יפה לראות איך שזה דוחף את הדברים.
<ליאור שחר: בעקבות זה גם המועצה הארצית, כמובן זה גם בעקבות הנחיית שר הפנים, ככה ניערה מהמדפים איזושהי החלטת מועצה ארצית מאוד חשובה שאומרת להקצות 10%, שיוקצה - - -
יואל רזבוזוב: החלטה מ-2002.
יואל רזבוזוב: החלטה, החלטת הממשלה הזאת היא מ-2002 – 10%.
<ליאור שחר: לא החלטת הממשלה.
<ליאור שחר: הייתה, יכול להיות שהייתה.
<ליאור שחר: אני מכיר החלטה של המועצה הארצית לתכנון ובנייה שהייתה באמת מ-2006, שלמעשה לא קרה איתה כלום, שהמועצה הארצית לתכנון ובנייה, ב-13 למאי, שים לב, זה ממש הכול בסמיכות זמנים: ההצעה שלך הייתה במארס, אנחנו דיברנו תוך חודשיים בוועדת השרים לענייני פנים ושירותים.
<ליאור שחר: כבר המועצה הארצית לתכנון ובנייה התכנסה ב-13 למאי והחליטה להעביר את השינוי בתמ"א, תמ"א ארצית לקבורה שמדברת על חובה להקצות 10% מכל בית עלמין חדש לקבורה אזרחית.
<ליאור שחר: והדבר השני, שזה גם בתיאום עם המשרד לשירותי דת - - - שלא קרה שנים, שגם בית עלמין חדש שמרחיבים אותו, שהוא יהיה יותר מ-20 דונם, גם שם יוקצה 10%.
<ליאור שחר: כלומר, זה כבר ברמה הארצית.
<ליאור שחר: זאת אומרת, מהבחינה של התכנון אני יכול להגיד שאנחנו נלווה את זה.
<ליאור שחר: עברה ההצעה במועצה הארצית לתכנון ובנייה, זה עבר להתייחסות המחוזות.
<ליאור שחר: אני, לפי הלוח - - - שאני עשיתי, בעזרת השם, אני מקווה שלקראת ספטמבר נצליח להביא את זה להחלטת ממשלה.
<ליאור שחר: אני אומר את זה בזהירות, אם לא יהיו איזה הערות מיוחדות.
יואל רזבוזוב: אבל הייתה החלטה, החלטת ממשלה מ-2002, שאפשר להציג אותה גם, שהיא קיימת: להקצות 10%, לכל בית עלמין 10% לקבורה אזרחית.
<ליאור שחר: מה שאומרת לי הנציגה מהתכנון שהייתה החלטת ממשלה לגבי הירקון - - -
יואל רזבוזוב: זה רק לגבי הירקון – החלטת הממשלה?
<קריאה: בפתח תקווה, לא?
<נטלי אוסטרובסקי: - - - הירקון, 15% בשטח הירקון.
<ליאור שחר: אבל היושב-ראש, אנחנו עכשיו חוזרים ל-2002, אנחנו - - -
יואל רזבוזוב: "בפתח תקווה ובתל אביב-יפו יוקצו חלקות לקבורה אזרחית בשיעור של 10%, לפחות - - -".
<ליאור שחר: היושב-ראש, זה עצוב שאתה מוציא משהו מ-2002, אבל אנחנו, כמו שאתה רואה באמת, בטווח של חודשים פעלנו, בהנחיית שר הפנים כמובן.
<ליאור שחר: מרגע שהצעת החוק שלך, מרגע שהשר הרים את הכפפה, אנחנו, התכנון, ביצענו פעולות.
<ליאור שחר: הייתה ועדת שרים, יש ועדת מנכ"לים שמתכנסת, ואני חושב שזה הולך לכיוון נכון.
יואל רזבוזוב: 10% ממה בדיוק?
<נטלי אוסטרובסקי: מהשטח לקבורה.
יואל רזבוזוב: מהשטח לקבורה?
<נטלי אוסטרובסקי: כן.
<קריאה: כל שטח - - -
<נטלי אוסטרובסקי: 10% מהשטח לקבורה.
יואל רזבוזוב: כל שטח, לא משנה כמה דונם?
<נטלי אוסטרובסקי: לא, רק בבית עלמין חדש שהשטח לא פחות מ-20 דונם – 10%.
יואל רזבוזוב: ורוב בתי העלמין החדשים הם - - -
<נטלי אוסטרובסקי: יותר גדולים.
יואל רזבוזוב: יותר גדולים מ-20.
<ליאור שחר: אנחנו עשינו את התיקון בתיאום עם הנציג של המשרד לשירותי דת, כמובן.
יואל רזבוזוב: והחדשים.
יואל רזבוזוב: והישנים, מה אנחנו עושים?
<נטלי אוסטרובסקי: הישנים, אם רק מרחיבים אותם.
יואל רזבוזוב: אם מרחיבים.
יואל רזבוזוב: ואם לא מרחיבים מה אנחנו עושים?
<נטלי אוסטרובסקי: אם לא מרחיבים אין אפשרות לשנות את התכנית.
<נטלי אוסטרובסקי: צריך רשות המקום.
<נטלי אוסטרובסקי: אם רוצים להקצות שטח הם יכולים לעשות, אין שום בעיה.
<נטלי אוסטרובסקי: אבל הם לא כל כך רוצים.
יואל רזבוזוב: זה בדיוק, זאת הבעיה.
יואל רזבוזוב: קודם כל, איך אנחנו דואגים שרשויות מקומיות יעשו את זה?
<ליאור שחר: אז עוד פעם, חשוב להבהיר עוד פעם, שאנחנו, מבחינת משרד הפנים, עשינו פעולות שהן בתוך הסמכויות של משרד הפנים.
<ליאור שחר: פעלנו באמת בצורה מאוד מהירה.
<ליאור שחר: אני שוב חושב שכן - - -, יש עוד מה לתקן.
<ליאור שחר: הם מדברים - - -
יואל רזבוזוב: נשמע, אנחנו נשמע עכשיו את המשרד לשירותי דת.
יואל רזבוזוב: ניתן להם.
<ליאור שחר: בדיוק.
<ליאור שחר: אני חושב שתשמע אותו בהרחבה.
<ליאור שחר: הם מדברים גם על תקצוב של 25 מיליון שקל לשנה כדי באמת - - - איזשהו לצעדים משמעותיים.
יואל רזבוזוב: אנחנו נשמע את מר יצחק ישי, מנהל אגף הקבורה במשרד לשירותי דת.
<יצחק ישי: צהריים טובים.
<יצחק ישי: אני קצת כבד שמיעה מהצבא, אבל אני - - -
<יצחק ישי: אז קודם כל אנחנו מברכים ואנחנו עודדנו, באמת, את הקמת ועדת השרים, כי אמנם השר לשירותי דת בחוק לקבורה אזרחית קיבל את האחריות אבל לא נתנו לו מספיק סמכות.
<יצחק ישי: זאת אומרת, הוא לא יכול, לא להקצות קרקע ולא להקצות כסף.
<יצחק ישי: וועדת המנכ"לים הזאת, לפי דעתי, היא תיתן את הכלים הדרושים להזיז את העגלה הזאת קדימה.
<יצחק ישי: ב-2009, כשאני נכנסתי לתפקיד, היו בערך איזה ארבעה מקומות שנתנו פתרון לקבורה אזרחית וגם מסופקים.
<יצחק ישי: היום יש כ-14, 15 ברחבי הארץ שהם גם רשויות מקומיות, גם עמותות פרטיות, גם חברות בע"מ, ויש כ-24 חלקות מסופקים בתוך בתי העלמין הקיימים, שהם נותנים פתרון לחסרי דת – לא לקבורה אזרחית, לחסרי דת ולמסופקים – שזה בתוך בתי העלמין הקיימים.
<יצחק ישי: שאנחנו עוד עודדנו את חברות הקדישא ואת המועצות הדתיות.
<יצחק ישי: עכשיו, צריך להבין דבר אחד: אז באמת בוועדת השרים הוחלט על ועדת מנכ"לים.
<יצחק ישי: בוועדת המנכ"לים הראשונה עשינו תיאום ציפיות ומה עומד מולנו, ובעצם מה אנחנו צריכים, והגענו למסקנה, - - - את המנכ"לים כמובן בראשות המנכ"ל של המשרד לשירותי דת, שהוא מתנצל, הוא רצה להגיע, פשוט היה לו איזה משהו דחוף ברבנות.
<יצחק ישי: ובעצם אפשר לחלק את זה לשלוש בעיות מרכזיות, ואנחנו בעזרת השם נמצא פתרונות לזה עם העבודה המשותפת של ועדת המנכ"לים.
<יצחק ישי: וגם בישיבה האחרונה שהייתה בשבוע האחרון גם הלכנו לצעדים אופרטיביים, איך לעשות ומה לעשות, ואני אגיד את זה בקצרה: בעצם, זה מתחלק לשלושה דברים - - -
<ליאור שחר: אבל סליחה שאני מפריע לך, אם אתה יכול לתאר מה קיים היום - - -
<יצחק ישי: כן, כן.
<יצחק ישי: אז אני אמרתי, קודם כל היום קיימים כ-15 מקומות מורשים עם רישיון, שהם קוברים קבורה אזרחית, מהצפון ועד הדרום.
<יצחק ישי: חלקם הקטן - - -
יואל רזבוזוב: הם פעילים כולם?
<יצחק ישי: כן.
<יצחק ישי: חלקם הקטן קובר גם אוכלוסיות מחוץ לאזור שלהם.
יואל רזבוזוב: זה כולל קיבוצים?
<יצחק ישי: לא, לא, לא, אני לא נוגע קיבוצים, כי קיבוצים, אם יש להם קבורה אזרחית, מבחינתנו זה לתושבי המקום בלבד.
<יצחק ישי: רשות מקרקעי ישראל פה עושה עבודה רצינית מול הקיבוצים שעושים קבורה מסחרית, וזו חלק מהבעיה.
<יצחק ישי: ואם נכניס פה עוד מילה, שחלק מהבעיה זה חוסר מידע של המשפחות, ואנחנו הוצאנו חוברות וביקשנו גם לתרגם את זה לאמהרית ולרוסית, אני לא יודע אם זה התבצע.
<יצחק ישי: כי אחת מהבעיות זה חוסר מידע.
<יצחק ישי: משפחות שיוצאות מחדר המתים, ישר מתנפל עליהם איזה אמבולנס פרטי, במיוחד בחיפה, ולוקח מהם כספים, או בכל מקום אחר בארץ, שלוקח מהם עשרות אלפי שקלים.
<יצחק ישי: היינו בישיבה עם מנכ"ל משרד הבריאות, אמנם הוא פורש אבל לפני זה הוא הבטיח להוציא הנחייה לבתי החולים לא לתת משרדים.
<יצחק ישי: כי היו אמבולנסים שהיו להם משרדים בתוך בתי החולים, ואז המשפחה המסכנה שברגע הקשה בחייה פונה, היא לא יודעת לפנות, בא נהג האמבולנס ובעצם מבקש ממנה כסף על שירות שהיא אמורה לקבל בחינם בכל הארץ.
<יצחק ישי: אז אני מקווה שההנחיה הזאת תצא, של משרד הבריאות, לגבי האמבולנסים הפרטיים, וגם המידע.
<יצחק ישי: ברגע שלמשפחה יש מידע, ברגע הקשה, כי זה דקות, עניין של דקות - - -
יואל רזבוזוב: רגע, למה שירות חינם?
יואל רזבוזוב: שירות חינם באותה עיר - - -
<יצחק ישי: לא, אני אגע בנושאים האזוריים, זה חלק מהבעיה.
יואל רזבוזוב: בינתיים, אני מעביר את זה, כן?
יואל רזבוזוב: נשאר לי ממש דיון אחרון במוסד לביטוח לאומי להחזר הובלה, אבל בינתיים, לפי מה שאני יודע, אם זה באותה עיר אז אין בעיה.
<יצחק ישי: אתה יודע שכן.
יואל רזבוזוב: אבל לרוב זה לא באותה עיר, לרוב זה באזור מרוחק.
<יצחק ישי: יש פה נציג של המוסד לביטוח לאומי, מר שמעון נבון, והוא ייגע בזה.
<יצחק ישי: אני חושב שגם הם נתנו הנחיה, אני חושב, והוא יגיד את זה, שבמקומות שאין מקום לקבורה אזרחית וצריכים להסיע את בן האדם, אני חושב שזה גם מטופל, אבל את זה הוא יגיד.
<יצחק ישי: מה שאני רציתי להגיד שבעצם יש פה שלוש בעיות: נושא הסמכות, ואני אגיד איך פותרים אותה; נושא הקרקעות, ונושא התקציב.
<יצחק ישי: זה בעצם שלושת הבעיות, מה שנקרא פתרון לעניין.
<יצחק ישי: כי מה לעשות, סליחה שאני אומר את המילה: אין ארוחות חינם בשום מקום.
<יצחק ישי: ואם המדינה באמת רוצה קבורה אזרחית, לתת קבורה אזרחית זמינה לכל אזרח, במסגרת המרחק הסביר; כי גם היום, מישהו שנפטר בחולון נוסע לירקון שעה ומשהו, ועוד מעט הוא ייסע לברקת שזה שעה וחצי.
<יצחק ישי: היום, בגלל מצוקת הקבורה בארץ, זה נוגע בכולם וצריך, אבל צריך משחק סביר.
<יצחק ישי: ולשלוח מישהו מחיפה לאזור המרכז זה לא סביר מבחינתי.
<יצחק ישי: וזה בגלל שהייתה עמותה שם, שאנחנו מטפלים בזה, הייתה עמותת מנוחה נכונה תל רגב, היא קיבלה מהמדינה מיליון וחצי שקל דרכנו, קיבלה קרקע שהייתה צריכה להספיק לכל הצפון, וכשלה, לא עשתה כלום, לא עשתה קבר אחד.
<יצחק ישי: אנחנו, בשיתוף עם רשות מקרקעי ישראל, לקחנו מהם את הקרקע.
<יצחק ישי: כרגע אנחנו בתהליך חוקי להקצאה.
יואל רזבוזוב: אז זה מה שגם כלול בתוך 15 בתי העלמין שפועלים?
<יצחק ישי: לא, לא, לא, לא, לא.
יואל רזבוזוב: כי אני לא יודע שיש, שקיימים 15 פעילים.
<יצחק ישי: לא, לא, לא, הוא לא כלול כי הוא לא מוסדר.
<יצחק ישי: תל רגב לא מוסדר, רק - - - אותו.
<יצחק ישי: אבל ברגע שהוא ייכנס לפעולה הוא ייתן מענה לכל אזור הצפון, ששם יש בעיה רצינית באזור חיפה והצפון.
<יצחק ישי: אז זה נושא הסמכות.
<יצחק ישי: עכשיו, מה זו סמכות?
<יצחק ישי: למשל: יש את עיריית מודיעין – אני אתן רק כדוגמה.
<יצחק ישי: הם קיבלו מהמדינה, דרך רשות מקרקעי ישראל, בית עלמין ענק, מטרופוליני.
<יצחק ישי: הם אבל עשו בית עלמין אזרחי לתושבי המקום.
<יצחק ישי: אנחנו רצינו לפתוח את זה לכל האזור.
<יצחק ישי: כי אם מודיעין הייתה נותנת פתרון לכל אזור המרכז אז זה היה נותן, אבל ראש העיר – זכותו, הוא לא פה – הוא אומר: לא, לא מוכן.
<יצחק ישי: אז יש שני דברים: או שרשות מקרקעי ישראל תבוא ותגיד, וזה חלק מהעבודה בוועדת מנכ"לים, יבוא לאדון ראש העיר ויגיד: תראה, יש לך שטח ענק.
<יצחק ישי: אתה לא רוצה להפעיל את זה כאזורי, בוא, תיתן חלק, נוציא מכרז, ישכרו, ואז פותרים את כל אזור המרכז.
<יצחק ישי: זה חלק מהחסם שלנו אין יכולת, כי החוזה מול רשות מקרקעי ישראל.
יואל רזבוזוב: אז מי אמור לפתור את זה, רשות מקרקעי ישראל?
<יצחק ישי: רשות מקרקעי ישראל, אולי גם בעזרה של משרד המשפטים, אולי עם משרד הפנים.
<יצחק ישי: זה חלק מהעבודה של הצוות הזה של המנכ"לים.
<ליאור שחר: צריך להבין את הבעיה, להבין - - -
<יצחק ישי: עוד דוגמה: למשל, כפר סבא.
<יצחק ישי: יש את מנוחה נכונה כפר סבא.
<יצחק ישי: יש את עיריית כפר סבא שהקצתה קרקע למנוחה נכונה כפר סבא, אבל העירייה מתעקשת שזה רק לתושבי המקום.
<יצחק ישי: אם - - -
יואל רזבוזוב: אבל גם שם יש בעיה של מקום, נכון?
יואל רזבוזוב: אין לכם כבר מקום.
<מוריס כלפון: נתנו להם בסך הכול שלושה דונם עכשיו, מה כבר יש?
<יניב לוי: - - - שלושה - - -
<יצחק ישי: אז אני אומר, אם משרד הפנים או גוף אחר היה אוכף אותו, אמנם הקרקע ניתנה לו אבל לתת אזורי, אז זה היה פותר את הבעיה.
<יצחק ישי: זו רק דוגמה לגבי הסמכויות.
<יצחק ישי: נלך לגבי הקרקע: הקרקע, באמת, הנושא הזה שדחפנו אותו, של 10%, של בתי עלמין חדשים, והרחבות של בתי עלמין קיימים, הוא באמת בטווח המיידי אפילו והבינוני, כי יש פה טווח מיידי, בינוני וארוך.
<יצחק ישי: לטווח המיידי-הבינוני זה יכול לתת פתרונות.
<יצחק ישי: אני יכול להגיד שאנחנו לא חיכינו להחלטה הזאת, ואנחנו, בכוחנו הדל, ביקשנו, אכפנו מכל חברה קדישא או מועצה או רשות שעושה הרחבה, למרות שלא היו חייבים, לתת שם 10% לקבורה אזרחית.
<יצחק ישי: ככה עשינו בנהריה, ככה עשינו בעכו, ובעוד הרבה מקומות, ואנחנו ממשיכים לעשות.
<יצחק ישי: יש פה גם כן נציג של מנוחת עולם בנתניה, ששם הייתה הרחבה בנתניה, למרות שלפני ההחלטה, ושם הוא באמת, בימים הקרובים הוא יקבל שם רישיון – זו חברה חדשה – רישיון לקבורה אזרחית, והוא ייתן מענה לכל היישובים באזור נתניה.
<יצחק ישי: אנחנו לאט-לאט מנסים לסגור את הפסיפס.
<יצחק ישי: ואני יכול להגיד - - -
יואל רזבוזוב: רגע, אז בנתניה, אני רוצה להבין, יש קרקע שהיא מוקצית - - -
<יצחק ישי: אז בנתניה יש קרקע - - -
יואל רזבוזוב: אני יודע - - - הם דיברו על הקרקע, אבל היום זה כבר מוקצה?
יואל רזבוזוב: יש - - -
<קריאה: מוקצה.
<קריאה: הרישיון כבר, תוך כמה ימים.
<יצחק ישי: כבוד היושב ראש, בימים הקרובים הרישיון יוצא אליהם, והם יוכלו לתת כבר מענה לנתניה ולכמה ישובים בסביבה, שזה בתיאום עם המוסד לביטוח לאומי כי הם חותמים הסכם, והם ייתנו גם שירות לכמה ישובים.
<יצחק ישי: אנחנו לאט-לאט מנסים לכסות את האזורים האלה, כי בעצם המפה הראשונה שהייתה נתנה אזורים בלתי סבירים, נתנה אזורים ענקיים שאי אפשר לעמוד בהם.
<יצחק ישי: אני רק אקצר.
<יצחק ישי: עכשיו, ברור שבטווח הארוך המדינה צריכה להקצות יותר קרקעות לקבורה אזרחית בפריסה אזורית, ואז זה ייתן פתרון, ויש את זה.
<יצחק ישי: בברקת, למשל, שזה אמור לקום בטווח של שלוש שנים, יש שם עשרות אלפי מקומות, כמו גם לקבורה יהודית הם גם לקבורה אזרחית, ויש גם בצפון ובדרום.
<יצחק ישי: אבל אני חושב, לטעמי, שצריכים לתת יותר קרקעות בטווח הרחוק כדי לתת את זה, לעשות אזורים, ולא להסתמך על חברה כזאת או קטנה שתיסתם, ולתת לשלושה בתי עלמין אזוריים גדולים, שכמובן בתל רגב אנחנו נעשה מאמץ, יחד עם רשות מקרקעי ישראל, שזה יעבוד שם ואז זה ייתן פתרון מצוין.
<יצחק ישי: במרכז יש את מנוחה נכונה - - -
יואל רזבוזוב: איפה זה תקוע היום, תל רגב?
יואל רזבוזוב: מה צריך לעשות בשביל שתל רגב - - -
<יצחק ישי: אז בתל רגב התקדמנו.
<יצחק ישי: סוף-סוף רשות מקרקעי ישראל הצליחה, והיה קשה להוציא מהם את הקרקע חזרה.
<יצחק ישי: עכשיו גם אנחנו מנסים להוציא את הכסף חזרה, ולעשות בהליך מסודר – גם בהתייעצות עם רשות מקרקעי ישראל – להקצות את זה לגוף שיזכה בזה, ואז זה אמור להיות צ'יק-צ'ק אם זה ילך.
<יצחק ישי: עכשיו, יש את מנוחה נכונה פתח תקווה, ואני גולש כבר לסעיף התקציבי, שסוף-סוף היא קיבלה קרקע – אנחנו סייענו בזה – בירקון.
<יצחק ישי: אבל מה לעשות שהיא צריכה לעשות שם גשר, שרק הגשר עולה 25 מיליון שקל.
<יצחק ישי: אז אנחנו דרשנו בוועדה הזאת, ונמשיך לדרוש, הערכה שלנו, לפי מה שעשינו, וגם יש בירושלים, הערכה שלנו היא לפחות 100 מיליון שקל.
<יצחק ישי: כי מה שקורה, רוב העמותות החדשות או החברות החדשות אין להן, הן חדשות, ואין להן כסף כאילו ממה שנקרא ממכירת חלקות בחיים או דברים כאלה, והתשתיות יקרות.
<יצחק ישי: אז מנוחה נכונה פתח תקווה, שהיא נשענת על מתנדבים, לא יכולה להביא את הכסף הזה.
<יצחק ישי: לכן, המדינה צריכה - - -
<מוריס כלפון: כן, אבל מר יצחק ישי, אתה קצת מגזים בסכומים וזה מטעה, כי זה קשה להשיג 120 מיליון שקל.
<יצחק ישי: לא, - - - לארבע שנים.
<מוריס כלפון: אנחנו היינו שם, במקום: הגשר לא עולה 25 מיליון שקל - - -
יצחק כהן: אני דיברתי על פתח תקווה.
יואל רזבוזוב: רגע, רגע, שנייה, אנחנו צריכים אותך לפרוטוקול, אז בוא ניתן לו לדבר וניתן לך אחרי שהוא יגמור, בסדר?
<יצחק ישי: לא, אולי מר מוריס כלפון לא הבין, אני לא אמרתי שלפתח תקווה מאה מיליון שקל, אני אמרתי שהתקציב הכולל, שאמור לתת פתרון לקבורה האזרחית בארבע השנים הקרובות, זה צריך להיות 100 מיליון שקל בחלוקה - - - עם משרד האוצר.
<יצחק ישי: והראנו גם כן אומדנים, זה לא שזה - - -.
<יצחק ישי: אני לא דיברתי על פתח תקווה ששם זה.
<יצחק ישי: פשוט מר מוריס כלפון יכול להגיד את הדברים, הוא מייצג את מנוחה נכונה - - -
אברהם מיכאלי: אתה יכול לתת לנו כמה נתונים על כמות האנשים שהמשפחות מבקשות אותם לקבור בקבורה אזרחית?
אברהם מיכאלי: שנקבל פרופורציות.
אברהם מיכאלי: כל פעם מדברים פה: מקפחים, מקפחים, אבל באיזו כמות מדובר ומה הקריטריונים?
אברהם מיכאלי: אותו נהג אמבולנס שמחכה בכניסה לאותו בית לוויות, - - - הוא מחליט שמגיע לו או לא מגיע לו קבורה אזרחית?
<יצחק ישי: אוקיי.
<יצחק ישי: בסדר, אז אני ברשות חבר הכנסת, ברשות המכובד, אני רק אסיים, רק במילה אחת, את הנושא של התקציב ואענה לך.
<יצחק ישי: אז אני חושב, לגבי התקציב, ואני אתן עוד דוגמה: אני מדבר לירושלים, להכשיר קרקע לקבורה אזרחית עולה כמעט, להתחיל – רק 25 מיליון שקל.
<יצחק ישי: עכשיו, לכבוד חבר הכנסת המכובד: היה סקר פנימי של משרד הפנים, של חושן, שדיבר שבמדינה בסך הכול 94% או 95% מהאוכלוסייה רוצה את הקבורה האורתודוכסית.
<יצחק ישי: אחר כך, בסקר שרשות מקרקעי ישראל ביחד איתנו עשו, אז בעצם אני חושב שהסקר הזה אולי קצת מפספס בכמה אחוזים.
<יצחק ישי: אז היה שם בערך 4%-3% שרוצים קבורה אזרחית.
<יצחק ישי: אבל ברור שאם אתה מסתכל על התקציב שניתן לקבורה האזרחית לעומת התקציב שניתן לחברות הקדישא היהודיות אז יש אפליה מתקנת פה.