GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יאיר פז: במפגש אישי וחי הם מסיירים, יוצרים גיבוש חברתי וגם חוגגים את חגי ישראל.
<יאיר פז: הקבוצות הופכות להיות סוג של קבוצות תמיכה האחד לשני.
<יאיר פז: כמו שתיארת, כשימשהו מגיע עם בעיה עוזרים לו למרות שזה לא הנושא שלנו, אבל זה קורה המון בתוך הקבוצות.
<יאיר פז: האנשים מוצאים בקבוצה ובמרצים אוזן קשבת ודרך להפעיל קשרים כדי לפתור בעיות.
יואל רזבוזוב: אני מנסה לחשוב.
יואל רזבוזוב: מדרשה, האם השם לא מרחיק, האם אנשים באים?
יואל רזבוזוב: בסופו קשה לקחת קהל, אני אומר דוברי רוסית "דור אחד וחצי", ולהגיד להם בואו תלמדו באיזה בית ספר, במדרשה ויכול להיות שתהיו רבנים, אני לא חושב שזה מושך.
<יאיר פז: אני בדיוק מגיע לנושא של קבוצות "מיל"י".
<יאיר פז: באמת דור ההורים שלכם כשהם הגיעו לארץ הם באמת הרגישו את הלקונה, את החוסר ביהדות.
<יאיר פז: בתחילה זה היה למגוון גילאים ואחר כך לאט לאט הצעירים התחילו לעבוד וההורים המשיכו לבוא.
<יאיר פז: מצאנו את עצמנו עם מבוגרים, עם פנסיונרים ועם אנשים שלא מצאו עבודה.
<יאיר פז: הם באמת אהבו ללמוד.
<יאיר פז: ישבהו אצלי קבוצת פרופסורים שחבריה לימוד במוסקבה וכאן הם ישבו מסביב לשולחן - - -
יואל רזבוזוב: אבל אלו אנשים שאוהבים ללמוד.
יואל רזבוזוב: הם יבואו איפה שתיתן להם.
יואל רזבוזוב: השאלה, אנחנו מדברים על חבר'ה צעירים, האם אתה חושב שזה מספיק אטרקטיבי ?
יואל רזבוזוב: האם התכנית הזאת, האם באמת יש לה ביקוש?
<יאיר פז: באמת כשראינו שיש פחות ביקוש שמנו דגש על שתי תכניות שהתברר שהן מושכות את כל הגילאים.
<יאיר פז: האחת, סיורים להכרת הארץ, לזה כולם באים וכאן הבעיה היא העלות שהיא גבוהה יחסית.
<יאיר פז: התכנית השנייה, זה פרויקט שאנחנו קוראים לו "פרויקט מיל"י" - מדרשת ירושלים ללמידה יצירתית.
<יאיר פז: זה כבר מותג שמוכר.
<יאיר פז: תחילתו במשחק שכל דובר רוסית מכיר.
<יאיר פז: למי שלא מכיר, זה פיצוח חידות, זה לא משחק טרויה רגיל.
<יאיר פז: מכינים כתב חידה ויושבים בקבוצות של שישה, יש להם דקה.
<יאיר פז: המנחה מקריא את החידה ויש להם בדיוק דקה.
<יאיר פז: במלחמת מוחות מהירה תוך דקה יש להבין את העוקץ בחידה ולהביא את הפתרון.
<יאיר פז: אנחנו לקחנו את המשחק הזה, במרכאות, גיירנו אותו לטובת מושגים ושאלות ביהדות.
<יאיר פז: לא עשינו את זה בהתנפלות.
<יאיר פז: קודם כל הקמנו צוות, השאלות האלה הן שאלות ברמה מאוד גבוהה.
<יאיר פז: יש לזה רייטינג, יש אפילו ליגה עולמית.
<יאיר פז: נכנסנו לליגה העולמית של המשחקים האלה.
<יאיר פז: השאלות עוברות כל מיני וועדות ופיקוח כדי להגדיר שהן שאלות מוצלחות.
<יאיר פז: אדוני היושב ראש, הדבר הזה מושך בדיוק את הקהל הזה ששאלת לגביו, חבר'ה מגילאי 20 עד 40.
<יאיר פז: היו לנו אפילו קבוצות של חבר'ה תיכוניסטים שההורים רצו שהם לא ישכחו את הרוסית לכן הם שלחו אותם לחידונים האלה.
<יאיר פז: הכול מתנהל בשפה הרוסית.
<יאיר פז: יש צוות שמחבר שאלות מיוחדות.
<יאיר פז: אנחנו אמרנו שרבע עד שליש מהשאלות תהיינה בתחומים של תרבות יהודית, תרבות יהודית זה הכול, והשאר בתחום כללי.
<יאיר פז: זה גורם לאנשים גם נוחיות שהם לא באים לאיזה מכבש של יהדות אלא באים למפגש תרבותי.
<יאיר פז: הם נפגשים כל שבוע.
<יאיר פז: אתן דוגמה לשאלה ואיך היא מחברת אותנו לנושאים שלנו.
<יאיר פז: השאלה "בשנת 1988 הצטרפה ישראל למועדון היוקרתי של ה-8 אך היא עשתה זאת הפוך מכולם" השאלה, "מה בדיוק היא עשתה הפוך?
<יאיר פז: יש לכם דקה".
<יאיר פז: אני אגלה לכם את התשובה.
<יאיר פז: בשנת 1988 מדינת ישראל שילחה את הלוויין הראשון שלה, "שביט", היא שלחה אותו לחלל ובזה היא הצטרפה למועדון של 8 מדינות בעולם ששלחו לוויינים, אבל היא עשתה את זה הפוך.
<יאיר פז: כלומר, כל המדינות שולחות את הטילים לכיוון מזרח כי כדור הארץ מסתובב מערבה אז מרוויחים יותר מרחק.
<יאיר פז: ידוע שבמזרח לישראל נמצאות מדינות ערב ולא רצו שהטיל ייפול בעיראק או באיזו מדינה ערבית, בניגוד לכל המקובל בתחום הלוויין, שלחו אותו לכיוון ים התיכון, לכיוון מערב.
<יאיר פז: מה לומדים החבר'ה מהסיפור הזה?
<יאיר פז: הם לומדים שני דברים, א', גאווה ציונית, הנה מדינת ישראל, איזה הישגים.
<יאיר פז: הדבר השני, הסיטואציה הבלתי אפשרית הביטחונית שמדינת ישראל נמצאת.
<יאיר פז: זאת דוגמה לשאלה.
<יאיר פז: כך יש לנו גם ביהדות.
<יאיר פז: משפט סיום, בפרויקט מיל"י, ביקר בו מנכ"ל משרד הקליטה והתלהב ממנו מאוד.
<יאיר פז: הוא אמר 'תגישו אותו כמיזם משותף'.
<יאיר פז: אנחנו הגשנו אותו כמה פעמים ולא קיבלנו.
<יאיר פז: הפרויקטים האלה נמצאים בסכנת סגירה.
<יאיר פז: אני לא אומר את זה כמשהו תיאורטי אלא כדבר ממשי ביותר בגלל שלא משרד הקליטה תומך בו ולא האגף לתרבות תורנית של משרד החינוך תומך בו כי הוא אומר שזה לא ממש יהדות כמו שהם מבינים את זה ואילו משרד הקליטה אומר, הם כבר לא עולים.
<יאיר פז: הסיפור הנפלא הזה שנותן הזדמנות לאנשים צעירים ישראלים להתחבר בכל מיני דרכים נחמדות למקורות וליהדות הולך ליפול.
יואל רזבוזוב: תודה לדוקטור יאיר פז על שיעור במדרשת ירושלים, מכון שכטר.
יואל רזבוזוב: אני חייב לספר להורים שלי, לא חשבתי שבכנסת ישראל אני אדבר על המשחק הרוסי.
יואל רזבוזוב: יש לנו כאן תקדים.
יואל רזבוזוב: אמרת נכון וגם ציינו שהנושא הזה נופל בין הכיסאות.
יואל רזבוזוב: בבקשה אנה פרלמן סמנכ"לית קרן Genesis בבקשה.
<אנה פרלמן: כבוד היושב ראש, חבריי היקרים.
<אנה פרלמן: האמת, נמצאים פה אנשים שהם לגמרי חברים לדרך.
<אנה פרלמן: כבוד להיות בשולחן הזה וכבוד להיות בפורום הזה, תרתי משמע, יום יום.
<אנה פרלמן: את כל הפנים החדשות אני מקווה שנכיר בהמשך.
<אנה פרלמן: כמה מילים.
<אנה פרלמן: עצם זה שכל אחד מחבריי שהציג לפני כן הוא הפרטנר שלנו, זה אומר שקרן Genesis בתוך הפורום הזה היא לא במקרה.
<אנה פרלמן: קרן Genesis זו קרן מיוחדת, צעירה מאוד.
<אנה פרלמן: היא הוקמה לפני כשבע שנים על ידי יהודים דוברי רוסית, לעולם דוברי הרוסית, לעולם היהודי עם תפיסה מאוד ברורה שאומרת מצד אחד שיש צורך עצום לא רק בישראל.
<אנה פרלמן: אנחנו קרן בינלאומית, אני אתייחס לזה בהמשך.
<אנה פרלמן: יש צורך עצום בקרב קהילה צעירה דוברת רוסית בהעצמת יהודית.
<אנה פרלמן: לא בהעצמת זהות יהודית במודל הישן של 'אוקיי, תכף נלמד אתכם מה זה להיות יהודי, נסביר לכם כי לא בדיוק ידעתם בברית המועצות'.
<אנה פרלמן: להפך, לחבר את אותו דור צעיר למורשת היהודית העצומה שיש לקהילה הזאת.
<אנה פרלמן: מורשת יהודית שקשורה גם להקמת מדינת ישראל, לא רק שהיא קשורה אלא היא תופסת חלק נכבד במה שנקרא ציוויליזציה יהודית מודרנית, לקשר אותם לא ל-20 שנות עלייה, אלא ל-120 שנות עלייה עם כבוד והבנה שהחבר'ה האלה שהגיעו לכאן לפני 120 שנה דיברו רוסית.
<אנה פרלמן: חלקם אם לא כולם בפירוש התייחסו לתרבות הרוסית והיהודית כשתי תרבויות שמעצבות אותם.
<אנה פרלמן: אין לי שום ספק ואני חושבת שלאף ישראלי אין ספק שהתמהיל המיוחד הזה של יהודי רוסי עם קצת אידיש, עם בדיחות שעוברות ממשפחה למשפחה זה חלק מהחברה הישראלית המודרנית ביום-יום שלנו.
<אנה פרלמן: קרן Genesis הוקמה לפני כשבע שנים.
<אנה פרלמן: בשבע השנים האלה אנחנו רק בישראל תמכנו בכ-150 פרויקטים.
<אנה פרלמן: מבחינת התחומים אנחנו תמיד פועלים להעצמה יהודית.
<אנה פרלמן: כמעט בכל הפרויקטים שלנו אנחנו נתקלים באותו "דור וחצי" שלמענו הפורום הזה מתכנס היום.
<אנה פרלמן: ברור לנו שזה דור שיוביל בסופו של דבר את העולם היהודי קדימה, אם הוא לא מוביל אותו כבר.
<אנה פרלמן: ראינו כאן
<אנה פרלמן: שאנחנו עדים לגמרי לרנסנס יהודי מרתק בהקהל היעד הזה.
<אנה פרלמן: אנחנו נתקלים בזה בארגונים, לחלקם היה לנו הכבוד לעזור לו לקום על הרגליים, כמו "פישקא", "הורים לצברים" כמו "שישי שבת ישראלי" שלא הגיעו לכאן ולעוד רבים אחרים.
<אנה פרלמן: אנחנו נתקלים - - - <קריאה:> הם בדיוק הגיעו.
<אנה פרלמן: כן, גם "שישי שבת ישראלי".
<אנה פרלמן: אלפים אם לא עשרות אלפים משתתפים היום וכבר חברים באותן קהילות.
<אנה פרלמן: אנחנו נתקלים בהם בפעילות חינוכית משותפת שלנו עם צה"ל.
<אנה פרלמן: פתאום רואים שאותו קצין שבפירוש נקלט במדינת ישראל ותורם למדינת ישראל מתמלא בגאווה.
<אנה פרלמן: פתאום לאחר 20 שנה בארץ הוא תופס שיש לו קשר ישיר מאוד לאדמה הזאת, למדינה הזאת ולעם הזה, שהוא לגמרי חלק בלתי נפרד, ללא קשר איך תופסת אותו הרבנות, לנהר הזה שנקראה העם היהודי, הוא יודע איפה הוא נמצא.
<אנה פרלמן: כשמגיעות קבוצות "מהות" של קצינים לקהילות דוברות רוסית בעולם, אתה רואה פתאום את המפגש הזה של קהילה דוברת רוסית, דוברת יהודית בקייב עם קצינים ישראלים צעירים שבאו ממשפחות דוברות רוסית.
<אנה פרלמן: זה עושה משהו שאומר 'אנחנו לגמרי על המפה כיהודים ישראלים עם רקע דוברי רוסית ויש לנו המון כוח בידיים'.
<אנה פרלמן: בסופו כוח הידיים הזה הביא להקמת עשרות ארגונים שקמים היום.
<אנה פרלמן: מה שאפיין את הקהילה לפני 120 שנה ומה שמאפיין אותה זה אותו אי שקט ורצון לשנות את העולם סביבה.
<אנה פרלמן: לשנות את העולם, להתאים אותו לקדמה מודרנית, לא לשכוח את העולם היהודי והמשפחה שנשארה, אנחנו נביא אותה.
<אנה פרלמן: זה מקדם אותו ומצד שני גם אם הוא מקושר לשורשים כפי שאנחנו מבינים, הקהל לאחר שטיפה התמקם כאן בארץ גם מהבחינה חברתית ומקצועית הוא ממשיך.
<אנה פרלמן: "הורים לצברים" "פישקא" ו-"שישי שבת ישראלי" פועלים שעוד לפני שאנחנו ממשיכים את הדרך נבין מה אנחנו מעבירים הלאה לילדים ואיך אנחנו מעבירים לילדים הלאה.
<אנה פרלמן: לצורך כך קרן Genesis משקיע לא מעט גם בפיתוח התוכן.
<אנה פרלמן: אותם עמודי ההיסטוריה של הקהילה הזאת נשכחו שמעט, למשל השואה והגבורה של יהדות דוברת רוסית, כמו ההיסטוריה הציונית המפוארת של קהילה הזאת, ההיסטוריה היהודית המפוארת שהושמדה באותן בשנות האנטישמיות יחד עם השואה בארצות העבר.
<אנה פרלמן: צריך לציין.
<אנה פרלמן: בשבע שנות פעילות של קרן Genesis בישראל, צפון אמריקה, ברית המועצות לשעבר, כפי שאתם שומעים אנחנו לא תומכים, תפיסת הפעילות של קרן Genesis מתמקדת מצד אחד בהעצמת זהות יהודית ומצד שני בהשקעה ולא בתרומה.
<אנה פרלמן: אנחנו לא תורמים לארגונים האלה, אנחנו לא תורמים לאנשים שיושבים כאן.
<אנה פרלמן: אנחנו לגמרי משקיעים במחר של החברה הישראלית, במחר של מדינת ישראל ובעם היהודי כולו.
<אנה פרלמן: נשמח לענות על שאלות.
<אנה פרלמן: לכבוד להיות כאן.
<אנה פרלמן: אנחנו מאוד מאמינים במחר של הקהילה הזאת ועושים הכול שהמחר יהיה אמיץ יותר, יהודי יותר, שהקהילה הזאת כהרגלה תיקח אחריות על עצמה ועל העולם סביבה, שתשנה את העולם שמסביבה לטובה.
<אנה פרלמן: אני אתן דוגמה קטנה.
<אנה פרלמן: בימים הטרופים האלה, הישראלים באמת מתנהגים לתפארת מדינת ישראל, גאווה להיות חלק מהחברה הישראלית, חבל שדווקא בימים האלה אנחנו נזכרים בזה.
<אנה פרלמן: מיד עם תחילת המבצע פנינו לכל השותפים שלנו והתגובה הייתה מדהימה.
<אנה פרלמן: אתמול נפתח מחנה קיץ באזור חדרה.
<אנה פרלמן: מתוך 140, 40 הגיעו מחו"ל, היו 5 ביטולים.
<אנה פרלמן: לא רק, המארגנים ברגע האחרון ויתרו על משכורת של חלק הצוות החינוכי והזמינו 20 חבר'ה מהדרום.
<אנה פרלמן: בהמשך לבקשה שלנו נפתחה עוד קבוצה בחיפה והביאה ילדים מאשדוד.
<אנה פרלמן: קהילות דוברות רוסית מכרמי
<אנה פרלמן: אל ארחו אצלן משפחות מאשקלון.
<אנה פרלמן: זה רק מתחיל.
<אנה פרלמן: אנחנו רואים את התפיסה העצמאית הוולונטרית של הקהילה הלא מתנדבת, כפי ששמענו, אז הקהילה הזאת מתנדבת, הקהילה הזאת חזקה מאוד, הקהילה הזאת משדרת המון עוצמה חיובית.
<אנה פרלמן: זאת קהילה לומדת, אנחנו לומדים גם על המורשת שלנו, גם על עצמנו ועל כמה כוח יש לנו בידיים לעשות ולשנות כדי להעביר את זה הלאה לילדים.
<אנה פרלמן: תודה.
יואל רזבוזוב: תודה לאנה פרלמן סמנכ"לית קרן Genesis.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרת, אתם לא תורמים ולא נותנים לנזקקים אלא אתם רואים את דור העתיד.
יואל רזבוזוב: אתם רוצים לתת מעצמכם לטובת עתיד מדינת ישראל.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה ראוי ביותר.
יואל רזבוזוב: באמת שומעים עליכם הרבה, בכל מקום שאתם נוגעים הפעילות והפעולות שאתם עושים הן ברוכות וטובות.
יואל רזבוזוב: כמו שציינת, גם אמרנו כאן שאותה קבוצה הלא מתנדבת הזאת, אמרתי שזה רק סטיגמה.
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים להעביר את זה לכולם ולהראות שזו אוכלוסייה חזקה שרוצה ועושה הרבה למען המדינה, היא משרתת בצבא, יש בה אקדמאים, רוצים ועושים, פשוט לא שומעים ולכן נוצרה סטיגמה.
יואל רזבוזוב: את זה עלינו, עליכם לשנות.
יואל רזבוזוב: אנחנו נעבור למר ברק לוזון מנהל של המשרד הישראלי, הפדרציה של סן פרנסיסקו.
<ברק לוזון: שלום.
<ברק לוזון: שמי ברק, אני מנהל את המשרד הישראלי ואת הפעילות הגלובלית של הפדרציה היהודית סן פרנסיסקו.
<ברק לוזון: נמצאת כאן גם תמר אלפרוביץ שהיא רכזת תחום המענקים לפלורליזם יהודי.
<ברק לוזון: ראשית אני מבקש לומר שאנחנו בעמדה מאוד מאוד צנועה להיות פה.
<ברק לוזון: מי שעושה את העבודה ביום יום זה החבר'ה שיושבים בצד הזה של השולחן.
<ברק לוזון: אנחנו מנסים עד כמה שניתן לתמוך בארגונים האלה ולהיות בשבילם, בדיוק כמו שאמרת, מתוך ראיה שזה השקעה ולא תרומה.
<ברק לוזון: אני מבקש לנסות להציג, קודם כל מאד מרגש להיות פה, מרגש מהרבה בחינות.
<ברק לוזון: אוכל לומר בשתי מילים מי זאת הפדרציה מסן פרנסיסקו כי אני חושב שאולי זה מייצג תופעה יותר רחבה.
<ברק לוזון: זו קהילה יהודית של כרבע מיליון יהודים שיושבים באזור המפרץ ומשקיעים בישראל ב-25 שנה האחרונה.
<ברק לוזון: ההשקעה היא של מיליוני דולרים מדי שנה באמצעות פילנתרופיה שאנחנו מכירים, היום זה קרוב ל-40 עמותות.
<ברק לוזון: כמו שאתם מכירים את העולם היהודי, הכסף הזה הולך וקטן.
<ברק לוזון: זה לא כסף שהולך וגדל, לפחות מתוך המוסדות היהודיים.
<ברק לוזון: אני אבקש לומר משהו על השותפות עם אותו "דור אחד וחצי".
<ברק לוזון: בעולם הגלובלי הזה "דור אחד וחצי" לא נמצא רק מסביב לשולחן הזה ולא רק בישראל.
<ברק לוזון: בעצם הוא נמצא בכל מקום.
<ברק לוזון: הפדרציה משקיעה למלגות ל"תגלית" בברלין.
<ברק לוזון: רוב החבר'ה שמקבלים את המלגות האלה שמגיעים ל"תגלית" בברלין הם אותם חבר'ה.
<ברק לוזון: כנ"ל בניו יורק, כנ"ל בטורונטו – אנחנו רואים יותר ויותר חברים שעושים בסן פרנסיסקו.
<ברק לוזון: 50 אלף מיהודי סן פרנסיסקו הם יהודים דוברי רוסית.
<ברק לוזון: זאת אותה קהילה.
<ברק לוזון: הקבוצה הזאת היא רבע מכלל הקהילה הזאת.
<ברק לוזון: הם לא בקשר עם הקהילה המאורגנת, גם שם אין תרבות של שותפות של קשר ושל תרומה, עם זאת זה מגנט מעורר השראה ענקית של יצירתיות, של יצירה יהודית מתחדשת וכדומה.
<ברק לוזון: אני רוצה לציין שעשינו בשנים האחרונות כמה פעולות שהם מאוד מעניינות גם לדיון הזה, אולי הן פרספקטיבה קצת אחרת.
<ברק לוזון: בעולם היהודי בכלל יש קושי או אתגר גדול להיות בקשר ולהביא לתוך העולם היהודי פנימה את אותו דור אחד וחצי היהודי.
<ברק לוזון: בכל מקום 80% מיהודי העולם אינם מתחברים ליהדותם דרך תורה ומצוות והם שואלים מה זה אומר להיות יהודי, בטורונטו, בברלין, בתל אביב ובבאר שבע.
<ברק לוזון: אנחנו מצאנו שזה הקשר שעליו דיברת קודם בין אותן תתי קהילות והיכולת לייצר זהות שהיא גם פרטיקולארית שקשורה למשל לזהות הרוסית, היסטוריה, תרבות, מורשת גאווה וכדומה.
<ברק לוזון: גם לייצר סיפור אחד גדול של קהילה עולמית מתחדשת, זה כוח ענק.
<ברק לוזון: היום אנחנו מצליחים להביא לתוך הפדרציה בסן פרנסיסקו חבר'ה דוברי רוסית דרך עבודה שלנו בחבר המדינות, דרך עבודה שלנו איתם בגרמניה, דרך עבודה שלנו איתם בתל אביב.
<ברק לוזון: כלומר, פתאום סוג האתגר הזה שלשמו התכנסנו הופך להיות משאב לקהילה היהודית המאורגנת להביא צעירים יהודים למקום שהוא אטרקטיבי, שהוא רלוונטי, שהוא יצירתי, שהוא אופטימי.
<ברק לוזון: זה לא לשלב אותם עם הקהילה, זה הישראלי החדש.
<ברק לוזון: בעצם כשזה הישראלי החדש ושזה האמריקאי היהודי החדש פתאום הדרך להסתכל על זה משתנה.
<ברק לוזון: אנחנו מתחילים ביחד ליצור יצירה מקורית חדשה ומשותפת.
<ברק לוזון: בונים איזה פרק חדש במה זה להיות יהודי צעיר של מחר ביחד.
<ברק לוזון: לסיום, אני מבקש לומר שיש כאן כמה ארגונים שתמכנו בהם.
<ברק לוזון: אנחנו נמשיך למצוא דרכים לתמוך בארגונים כאלה.
<ברק לוזון: אנחנו מאוד מחויבים לסיפור.
<ברק לוזון: בעיקר אנחנו מחויבים לעשות את השינויים בפרדיגמה, לעבור ממקום של תרומה למקום של שותפות ושל השקעה.
<ברק לוזון: תודה.
יואל רזבוזוב: תודה לברק לוזון מנהל המשרד הישראלי של הפדרציה סן פרנסיסקו.
יואל רזבוזוב: אנחנו עוברים לגברת יהודית ויינשטיין-גרוס, אחראית מחלקת גיור, מכון עיתים.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: תודה ושלום לכולם.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: מסתבר שאני כאן בשני כובעים.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: מצד אחד אני מנהלת מחלקת גיורים במכון עתים.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: מיד אספר עליו.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: מצד שני אני שותפה לפרויקט "שישי שבת ישראלי" שהוזכר כאן לא פעם, הוא הוקם לפני ארבע שנים.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: אני אספר על שני הפרויקטים.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: אתחיל עם פרויקט "שישי שבת ישראלי".
<יהודית ויינשטיין-גרוס: "שישי שבת ישראלי" הוא פרויקט שקם לפני כארבע שנים כסוג של תשובה לתופעה שהיינו ערים לה.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: התופעה היא הירידה מהארץ של צעירים אקדמאים דוברי רוסית שהגיעו לכאן בכל מיני מסגרות ותכניות לעליית בודדים.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: החל מ"נעלה" וכלה ב"מסע".
<יהודית ויינשטיין-גרוס: למעשה החבר'ה האלה מגיעים לארץ, מסיימים מסגרות חינוך, בדרך כלל רוכשים השכלה איכותית כמקובל בקרב האוכלוסייה ויום למחרת הם מקבלים הצעה מאוד מפתה מאיזו מדינה אחרת ברחבי תבל, ארה"ב, אוסטריה וכל מקום אחר.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: הם אוספים את הפאקלך ויורדים מהארץ.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: הסיבה העיקרית, יש מגוון סיבות, אבל הסיבה העיקרית לירידה היא בעצם חוסר אחיזה חברתית.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: לחבר'ה שהגיעו לכאן אין להם משפחות, המשפחות בהרבה פעמים נשארו מאחור.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: בעצם לאחר שאולי הייתה להם מסגרת חברתית באוניברסיטה, במעונות כמה שנים הם מוצאים את עצמם את עצמם כחייל בודד.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: הם הולכים בעצם אחר מקור פרנסה הכי טבעי ואיפה שיהיה קל יותר להסתדר.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: אנחנו, קבוצת אנשי חינוך הבנו שיש לנו דרך להתמודד עם התופעה הזאת, לפחות רצינו לנסות להתמודד עם התופעה הזאת ולכן הקמנו את העמותה.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: חלק ממקימי העמותה הם אנשים שומרי מצוות, אבל מלכתחילה פנינו לאוכלוסייה חילונית.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: עם הזמן גילנו ששתי אוכלוסיות, גם דוברי רוסית מרקע דתי יותר או מכל סוג דתי יותר, בתוך הגרעין הפעיל שלנו יש לנו גם חבר'ה שמשייכים את עצמם לחב"ד ולכיפות הסרוגות, למסורתי ולכל דבר אחר, אבל הקובץ הגדול הוא באמת של חבר'ה חילוניים.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: ראינו שבאמת לאוכלוסייה הזאת אין מספיק מענה.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: ההתעסקות העיקרית של העמותה היא בשאלת הזהות.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: נקודת המוצא היא האמונה שניתן לאמץ באופן חלקי, שלם או כל דרך אחרת, זהות חדשה זה רק כאשר אתה נמצא במקום של כוח, במקום של ביטחון ובמקום שאתה נמצא בשביעות רצון מהזהות הקיימת.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: כלומר, אם אתה נמצא במקום של חולשה, אם אתה מתבייש במי שאתה, אם לא נוח לך עם המוצא שלך או שאתה מתבייש במבטא שלך, לעולם אתה לא תהייה פתוח לקבל, לאמץ או ליצור סינרגיזם של זהויות בתוך עצמך.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: לכן אתה מסתגר מהזהות היהודית ולא מקבל אותה.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: כלומר, כשאתה מתבייש בזהות הרוסית שלך אתה לא באמת מסוגל גם לאמץ זהות ישראלית.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: השיטות שלנו בעמותה הן דווקא לעבוד בשפה הרוסית ואנחנו לא מתביישים בכך.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: לפעמים יש לנו פעילות גם בשפה העברית כשיש איש תוכן שחשוב לנו להביא אותו.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: אבל בתחילת הדרך הקפדנו לעבוד עם השפה רוסית על מנת להראות למשתתפים שאין לנו במה להתבייש ושיש לנו מקום במדינה הזאת ושהזהות שלנו היא זהות מורכבת, אבל היא ממקום שהוא מקור לגאווה.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: למה אנחנו נקראים "שישי שבת ישראלי"?
<יהודית ויינשטיין-גרוס: – כי מההתחלה התחלנו בפורמט של סמינרים "שישי שבת ישראלי", התרחבנו והיום יש לנו בית מדרש שבועי וטיולים פעמיים בחודש ועוד ועוד המון פעילויות.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: בארבע השנים האחרונות עברו אצלנו יותר 3,000 משתתפים.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: יש לנו גרעין של כמה מאות שהוא גרעין מאוד מאוד חזק שהתחיל איתנו בסמינר הראשון וממשיך עד היום.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: אני חושבת שהבאנו מגוון רחב של אנשי ציבור, אנשי אקדמיה, אנשי תרבות ישראלים ממדרגה ראשונה שהם דוברי רוסית.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: את כל ההרצאות הם העבירו בשפה הרוסית.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: באמת האמנו שזה יהיה מקור השראה לאותם חבר'ה.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: גם זאב אלקין הרצה אצלנו באחד הסמינריונים.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: המטרה באמת למצוא את המקום של הנכות עם הזהות הקיימת ואז באמת להיפתח לזהות החדשה.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: זה קצת על "שישי שבת ישראלי".
<יהודית ויינשטיין-גרוס: ההישגים שמרגשים אותי באופן אישי, לנו בכלל אין אתר.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: הסתפקנו בעמוד פייסבוק פעיל ביותר, כל החיים שלנו מתקיימים דרך העמוד הזה בגלל שהפייסבוק מאפשר צפייה של כל מיני תופעות שמתרחשות.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: אחת התופעות המדהימות שאנחנו רואים היום, משתתפי "שישי שבת ישראלי" גרים בדירת שותפים עם משתתפי "שישי שבת ישראלי".
<יהודית ויינשטיין-גרוס: יש כאן שתי תופעות שהן אולי הפוכות.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: או שהם הכירו חברים ב"שישי שבת ישראלי" ועברו לגור בדירת שותפים או שכל מי שהיה פעם "בשישי שבת ישראלי" הביא את השותפים שלו ל"שישי שבת ישראלי".
<יהודית ויינשטיין-גרוס: כלומר, בצורה כזאת או אחרת זה נגמר בכך שחברי "שישי שבת ישראלי" גרים בדירות שותפים עם חברי "שישי שבת ישראלי".
<יהודית ויינשטיין-גרוס: בנוסף לזה יש לנו כבר דור שני ל"שישי שבת ישראלי" – זה מאוד מרגש.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: יש לנו מספר זוגות, אנחנו עובדים על זה.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: סתם, אנחנו לא עובדים על זה, זה עובד לבד.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: יש לנו כבר ילדים שהם ילדי "שישי שבת ישראלי" וזו כמובן תופעה מרגשת ביותר שצריך להמציא לה שם כי "שישי שבת ישראלי" זה ארוך מדי.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: זה לגבי העמותה הזאת.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: חשוב לציין שמנהלת העמותה לינדה פרידבורג לא נמצאת, היא רק נחתה מחו"ל.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: אני שותפה להקמה ואני אחראית תוכן בעמותה.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: זה על "שישי שבת ישראלי" וזה הכובע ההתנדבותי שלי בתור רוסיה לא מתנדבת.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: הכובע האמיתי הנוסף שהוא כן העבודה שלי, אני אחראית מחלקת גיור במכון עתים.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: את מכון עיתים אתם בטח מכירים כי הוא פועל שנים רבות.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: הוא עובר טרנספורמציה מסוימת בתקופה האחרונה.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: אני חושבת שאם לנסות להגדיר מה מכון עיתים מנסה לעשות, נבין שבעצם זה לא רק עבור האוכלוסייה דוברת רוסית, אבל גם, בעצם זו אוכלוסייה מאוד משמעותית עבור המכון.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: המטרה להנגיש את כל שירותי הדת שקיימים המדינה עבור המדינה ולגשר על הפער ולפתור את המקומות הבעייתיים שהקשר עלול, יכול או כבר מייצר.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: כלומר, אנחנו מתעסקים בכל הלווי של אזרחים שנצרכים לכך בכל המערכת הרבנית.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: הם יכולים להיתקל בה החל מלידה, ברית, בר מצווה, בת מצווה, נישואין, נושא שמאוד מאוד מפורסם ואתם יכולים לתאר לעצמכם, ועד לקבורה.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: כל אדם שפונה למרכז סיוע של "עתים" יקבל מענה בצורה כזאת או אחרת בהתאם ליכולות שלנו.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: יש לנו מספיק מקצועיות גם למצוא דרכים צדדיות וגם לא צדדיות כדי לסייע לאנשים האלה לעבור חוויה חיובית.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: במובן מסוים אנחנו כן מייצגים יהדות אורתודוקסית, אנחנו מאמינים שהיא אינה מפחידה ושלא בהכרח היא דורשת איזו טרנספורמציה, אולי לפעמים היא דורשת איזה גישור.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: מחלקת גיור פועלת היום על מנת לפתור את כל סוגית הגיור המורכבת והבעייתית במדינת ישראל.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: משפט סיום, בעצם כל אדם שמעוניין מסיבה כזאת או אחרת, אנחנו לא שופטים אף אחד מהן הסיבות שהביאו לכך, אנחנו מאמינים שברגע שיש רצון כאן היא שעת רצון וחייבים להיענות לה.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: אנחנו מאמינים שיש לנו דרך בתוך העולם האורתודוקסי לסייע לכל אדם שמעוניין היום לעבור תהליך גיור בישראל, אם זו דרך ממלכתית ובין אם זה בדרך אלטרנטיבית בתוך העולם האורתודוקסי.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: כאן אני אומרת שאם מישהו מעניין לו לשמוע פרטים שיש לנו, נשמח לענות.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: גם לפליט המערכת הממלכתית, כרגע אני מדברת על מכון ללימודי יהדות ומערכת הגיור המקובלת, לא מוצא את דרכו בדבר הזה, יש לנו פתרונות עבורו.
<יהודית ויינשטיין-גרוס: גם בתוך המערכת הממלכתית אנחנו יודעים ללוות אנשים נכון כדי שיחוו חוויה חיובית ושיגיעו לתוצאות שחשוב להם להגיע אליהן.
יואל רזבוזוב: תודה ליהודית פיינשטיין גרוס, אחראית מחלקת גיור במכון עיתים וכמובן מתנדבת ב"שישי שבת הישראלי".
יואל רזבוזוב: מסרת לנו הרבה מידע בזמן קצר.
יואל רזבוזוב: הוועדה כאן בשיתוף פעולה עם מכון עיתים.
יואל רזבוזוב: אני כן רואה את נושא הזה כנושא חשוב וכמובן גם לאוכלוסייה שלנו, לעולים.
יואל רזבוזוב: אני לקחתי על עצמי גם לטפל בעניין של קבורה אזרחית.
יואל רזבוזוב: אנחנו מתקדמים בצעדי ענק בנושא, ממש כל חודשיים-שלושה אנחנו מקיימים כאן דיונים בוועדה.
יואל רזבוזוב: בדיון הבא משרד הדתות יציג מצגת.
יואל רזבוזוב: ממש חתמו עם נתניה ואנחנו הולכים לקבל בתי עלמין.
יואל רזבוזוב: המטרה שלי שתוך שנתיים-שלוש יקומו פה 20 בתי עלמין.
יואל רזבוזוב: עד היום פועלים רק שניים: באר שבע וכפר סבא.
יואל רזבוזוב: המטרה היא להגיע לכ-20.
יואל רזבוזוב: זה המספר שאני רואה כהגיוני לתקופה הקרובה.
יואל רזבוזוב: על נושא הגיור אנחנו עובדים.
יואל רזבוזוב: יש לנו כאן קואליציה רועדת בעניין "חוק הגיור".
יואל רזבוזוב: נקווה שגם הנושא הזה יוסדר.
יואל רזבוזוב: אחד הנושאים האחרונים שזיהיתי, אני עברתי ואני חושב שגם הרבה אנשים עברו בדיון האחרון בוועדה בנושא בירור יהדות.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאסור שבירור יהדות יהיה בבית דין רבני, אנשים לא פושעים, האנשים לא חטאו ולא רצחו אף אחד.
יואל רזבוזוב: כשהם מגיעים בבית דין הדיינים יושבים למעלה וצועקים עליהם 'תכנסו, תכנסו, תצאו, תגידו' ושואלים את השאלות הללו.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהרבה אנשים חווים השפלה.
יואל רזבוזוב: עכשיו אני פועל מול הרבנות הראשית לדאוג שזה יהיה חדר לבירור ולא בית דין, זה שיהיה בגובה העיניים, שזה יהיה אחד לאחד מול הבנאדם.
יואל רזבוזוב: העניין הזה משפיל והעניין הזה מרחיק את האנשים.
יואל רזבוזוב: במקום שזו תהייה חוויה חיובית אנשים מתרחקים ולא רוצים לשמוע על הממסד, על היהדות, על המסורת ואז כל מה שאנחנו עושים כאן בשולחן הזה לא יעזור.
יואל רזבוזוב: ברגע שאנשים שומעים משהו על יהדות הם מתרחקים כי הם עברו חוויה לא נעימה ומשפילה.
יואל רזבוזוב: אנחנו באמת פועלים הרבה עם מכון עתים.
<יאיר פז: ואתה שואל איך לא עשו את זה עד עכשיו.
יואל רזבוזוב: כנראה שיש כאן הרבה נושאים שאנחנו מטפלים בהם כאן בכנסת ולא יודעים.
יואל רזבוזוב: אני חוויתי את זה על בשרי, כל אחד מביא מטען מהבית, זה משהו שחוויתי וכאן אני מתמקצע ולומד את הנושא הזה עוד יותר.
יואל רזבוזוב: יש לי גם הזדמנות לפגוש עוד אנשים שנמצאים באותו סיטואציה.
יואל רזבוזוב: אנחנו באמת פועלים.
יואל רזבוזוב: בסיכום אני אומר אגע ב"דור אחד וחצי".
יואל רזבוזוב: בבקשה נציגת משרד הקליטה, שרי פייר בבקשה בקצרה.
<שרי פייר: משרד העלייה והקליטה מאמין שתהליך הקליטה הוא תהליך דו-כיווני.
<שרי פייר: מצד אחד יש את הקולטים ומצד שני יש את הנקלטים.
<שרי פייר: זה לא בשני צדדים שלעולם לא יפגשו.
<שרי פייר: אנחנו שואפים למפגש הזה.
<שרי פייר: בתהליך הבחירה לעלות לארץ יש את הבחירה הראשונית שבאה מכל מיני מניעים, אבל יש גם בחירה מתמשכת בשאלה האם להישאר כאן ובאיזה סטאטוס להישאר כאן.
<שרי פייר: כפי שנאמר כאן ובצדק, הספרות המחקרית אומרת שככול שהרגליים נטועות חזק גם בתרבות המוצא וגם תרבות הארץ הקולטת הסיכוי שלך הוא טוב יותר.
<שרי פייר: במסגרת הדברים שהמשרד עושה כדי לקדם את הדברים האלה, המשרד נותן תקציבים מאוד גדולים לרשויות הן בתקציב השוטף והן בתקציב אומנות ותרבות.