GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מנחם וגשל: לדוגמה, אני אתן דוגמה שנדמה לי שעפרה לא נתנה אותה, אבל היא דוגמה מאוד חשובה לעניין הזה.
<מנחם וגשל: חישוב ההכנסות בביטוח הלאומי והעובדה שקודם ניצולים שקיבלו את הרנטה שלהם כאן
<מנחם וגשל: בישראל זה נרשם בביטוח הלאומי לחישוב הכנסה ועכשיו זה לא נחשב לחישוב הכנסה, זה לא רק לגבי כספי הביטוח הלאומי, זה הכניס הרבה מאוד נפגעי שואה, או ניצולי שואה במקרה הזה, למעגל של אנשים שאמורים לקבל שעות סיעוד, שזו בשורה מאוד גדולה, מעבר לכל הדברים שנאמרו כאן, וזה דבר שהוא מאוד חשוב.
<מנחם וגשל: זה גם היה חלק מהמלצות של הוועדה, לנסות לראות איך אנחנו מכניסים את הסיפור הזה לדרך עבודה מסודרת.
<מנחם וגשל: הנושא הנוסף, עפרה נגעה, לא ארחיב בזה, זה הכספים לניצולים.
<מנחם וגשל: למעט בבירוקרטיה, להוריד את כל הנושאים האלה שאפשר לשלם, וגם אם נפגעי השואה או ניצולי השואה, בעניין הזה נפגעי השואה, הכסף שהם יקבלו הם ייקחו אותו לאיזה צרכים שהם רוצים לקחת אותו, זכותם לעשות עם הכסף מה שהם חושבים שהם צריכים לעשות.
<מנחם וגשל: הנושא השלישי שלא הוזכר כאן, שהוא גם לא בהכרח מופיע בהחלטת הממשלה זה השירותים בעין, שירותי רווחה, שירותי בריאות ושירותי שיקום או שירותי דיור שדיבר עליהם רוני.
<מנחם וגשל: אנחנו עובדים על זה כרגע, כאן עומדים סכומים לא מבוטלים, עומד כאן סכום של 30 מיליון שקל שעפרה נגעה בו בנושא השירותים הפסיכולוגיים, שזה רק מסגרת.
<מנחם וגשל: כל המעגל כולו, כל נפגעי השואה, המעגל הראשון קיבל עד היום, המעגל השני אמור לקבל את השירותים כפי שקיבל המעגל הראשון ואנחנו יודעים שהמעגל הראשון קיבל שירותים טובים, ואנחנו יודעים שכרגע אין שום סיבה בעולם שזה לא יתרחב למעגל השני באותה צורה.
<מנחם וגשל: אבל גם שירותי הרווחה.
<מנחם וגשל: שירותי הרווחה שתוקצבו במהלך הזה הם בסדר גודל של 70 מיליון שקל, 70 מיליון שקל נוספים למה שהיה קודם לכל הנושא של סיוע לנפגעי שואה במרכזי יום, בקהילות תומכות, עובדים שיגיעו אליהם הביתה.
<מנחם וגשל: אנחנו עושים מאמץ מאוד גדול, זאת המלצת הוועדה, לגייס את המתנדבים סביב ארגון אחד גדול, שלא יהיו מתנדבים מכל מיני מקומות, שמגיעים מכל מיני מקומות, אלא לרכז את המאמץ ולנסות להוביל אותו.
<מנחם וגשל: אם שר החינוך מדבר היום על תלמידים שצריכים לעבוד לטובת נפגעי שואה, או עמותות שעובדות, צריך לראות מישהו שינהל את כל המערך הזה ויראה איך הוא מרכז את הכוח כדי ליצור מכפילי כוח.
<מנחם וגשל: החברה האזרחית היא מכפיל כוח גדול מאוד בחברה הישראלית, צריך רק לארגן אותה בעניין.
ישראל חסון: קבעתם איזה שהם מנגנוני בקרה, פיקוח ודיווח?
<מנחם וגשל: זה הדבר האחרון שרציתי לומר אותו, וזה הדבר שאמרנו, צריך להיות גוף שמתכלל את כל הפעולה הזו, שעושה בקרה על התהליך הזה, שרואה שהכספים שיועדו אכן מוצאים והולכים לכיוון שלהם.
ישראל חסון: אפשר שאלה אינפורמטיבית?
ישראל חסון: הגוף שמרכז את זה הוא משרד הרווחה, נכון?
<מנחם וגשל: לא.
<מנחם וגשל: אני אגיד לך, היו דיבורים על העובדה שהרשות תעבור למשרד הרווחה, הדיבורים האלה ירדו מהפרק.
<מנחם וגשל: אני לא חושב שנכון לכרגע - - -
ישראל חסון: עזוב, מי מרכז?
<מנחם וגשל: מי שמרכז ייקבע.
ישראל חסון: עוד לא נקבע?
ישראל חסון: ובקביעה של מי שירכז אמור להיות גורם שיהיה לו תהליך דיווח מובנה?
<מנחם וגשל: יהיה לו תהליך דיווח מובנה והוא יצטרך לעשות תהליך בקרה מובנה על התהליך, כן.
ישראל חסון: זה הקטע הכי חשוב, כי תשומות אפשר לשפוך המון, השאלה אם אתה עושה את זה יעיל, אם אתה עושה את זה ממוקד.
ישראל חסון: זו שאלה מאוד כבדה והיא באה לביטוי בהרבה מאוד נושאים שהמדינה עוסקת בהם, מטיפול בנכים לנכי צה"ל ומשפחות שכולות וכו'.
ישראל חסון: ברגע שאין את המנגנון הזה הוועדה, לפי דעתי, צריכה לדרוש קיום של מנגנון כזה ודיווח פעמיים בשנה.
יואל רזבוזוב: מסכים ומקבל את זה ובאמת כמו שאמרתי לפני זה אנחנו נעקוב.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו, אין לנו הרבה זמן ואנחנו צריכים לראות במהרה שהוועדה תחליט או מי שאמור להחליט על גוף שייקח אחריות ואנחנו יודעים את זה ובשנה בדיונים של ועדה זיהינו לא מעט מקרים שישנם הרבה גופים שמתעסקים בדבר אחד ואף אחד לא לוקח אחריות ובסוף הדברים נופלים.
יואל רזבוזוב: אז במקום הזה חשוב לנו שלא יהיה - - -
<עפרה רוס: אני רק רוצה להדגיש, סליחה שאני אומרת, הדברים שנעשים על ידי הרשות לזכויות ניצולי השואה מבוקרים, אנחנו נותנים דיווחים ויש צורך שניתן דיווחים, מנחם דיבר על דברים שהם שונים.
<עפרה רוס: אנחנו, עם הקטע של המענקים, כל הדברים האלה הם דברים שאנחנו מדווחים.
יואל רזבוזוב: העניין הכספי, אנחנו גם מבינים את הפרוצדורה, זה רשימות והעברת הכספים לחשבונות.
יואל רזבוזוב: השאלה, ישנם עוד דברים שקבעה הוועדה - - -
<מנחם וגשל: רק עוד משפט אני רוצה, משפט אחד שנדמה לי שהוא משפט חשוב מאוד כרגע.
<מנחם וגשל: במדינת ישראל בסך הכול נעשים לא מעט מאמצים בנושא של נפגעי שואה בכל מיני מקומות, העניין הוא שצריך איכשהו לתכלל את כל המאמצים האלה.
<מנחם וגשל: יש היום כספים שכתוצאה מהעובדה שהממשלה הקצתה את הכסף שלה יכול להיות שיתפנו במקומות אחרים.
<מנחם וגשל: צריך איכשהו לראות, באיזה שהוא מקום, וזה הגוף הזה שעליו חבר הכנסת חסון דיבר, גוף שרואה את התמונה הכוללת ומנווט את המשאבים שמסתובבים בשטח ומסתובבים לא מעט משאבים כדי לנווט אותם בצורה מסודרת אל המטרות שעליהן דיברתי.
<מנחם וגשל: בימים האלה הממשלה דנה בעניין הזה כדי לקבוע את הנושא.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, קודם העיר פה רוני קלינסקי שלא יצטרכו להעסיק עורכי דין ולא יצטרכו לערב גורמים אחרים.
אברהם מיכאלי: לצערנו, עם כל הרצון הטוב של הממשלה, מכירים בסוף איך האנשים האלה צריכים לקבל בפועל את הדברים ולכן אני כן מציע שתיתן להם להתארגן איזה שבוע, עשרה ימים, ושיבואו אלינו ויפרטו לנו בדיוק איך הם מתכוונים לממש את מה שהחוק קבע, כי יש הבדל בין הצהרות יפות לבין מה הבן אדם צריך לקבל בפועל.
אברהם מיכאלי: פה התקלה בסוף, אנשים לא מסתדרים, חלק עם שפה, חלק עם תקשורת כזו או אחרת, צריכים להקל, שהאנשים האלה יזכו לקבל את הכסף הזה מיידית, לכך הכסף הזה נועד.
יואל רזבוזוב: אני אענה, אני קצת התעמקתי בנושא הזה, קצת הרבה, במשך השנה.
יואל רזבוזוב: סך הכול רוב האוכלוסיות שאמורות לקבל את הסיוע הזה מוכרות ואנחנו יודעים דרך הקרן, אלה אוכלוסיות מוכרות.
יואל רזבוזוב: פה ושם אני רואה באמת אוכלוסיות שהן אולי עדיין לא שם ופה הייתה הפנייה לא לקחת עורכי דין אלא לחכות כי יכול להיות שאנחנו נזהה אותם וניתן להם, נכון?
<עפרה רוס: אני אמרתי בראשית דבריי שאין צורך לפנות לאף אחד, אין אפילו צורך לפנות אלינו.
<עפרה רוס: אנחנו נאתר את כל האוכלוסייה ונפנה לאוכלוסייה.
<עפרה רוס: ברגע שאנחנו נסיים לפנות לכולם, אנחנו נפנה גם לציבור ונודיע לו, ואם יש מישהו שלא פנינו אליו ולמרות זאת הוא חושב שהוא זכאי למשהו הוא יוכל לפנות אלינו.
<עפרה רוס: יש לנו מרכז מידע משוכלל שאפשר להתקשר אליו ולקבל הסבר.
<עפרה רוס: אבל בואו נעשה את זה שלב אחרי שלב, לא צריך באמת להיות בשלב הרביעי כשאנחנו בשלב ההתחלתי.
<עפרה רוס: רק לפני שבועיים עבר החוק, רק לפני שבועיים קיבלנו מוועידת התביעות את הקובץ הגדול שמכיל 280,000 איש, אנחנו בודקים, אנחנו מאמתים את הנתונים.
<עפרה רוס: ברגע שיהיה לנו את הקובץ הנכון והאמיתי של האוכלוסייה שנמצאת וקיימת וכו' וכו', אנחנו נפנה אליה, יהיה מכתב גם ברוסית, אין צורך לפנות לאף אחד.
ישראל חסון: כמה אנשים עובדים אצלכם במה שנקרא גיבוש הרשימה?
<עפרה רוס: בגיבוש הרשימה, בוא אני אגיד לך, לא כל כך הרבה אנשים, אנחנו בכלל משרד שהוא לא כל כך גדול.
ישראל חסון: אני שואל שאלה נורא קצרה.
<עפרה רוס: שלושה, ארבעה אנשים.
<עפרה רוס: לא צריך יותר.
<עפרה רוס: באמת שאין צורך ביותר.
<עפרה רוס: אנחנו מקבלים את הרשימה, אנחנו מבצעים הצלבות.
יואל רזבוזוב: מה שחבר כנסת חסון שואל, אם תקבלו עוד תקנים זה יעזור לכם?
יואל רזבוזוב: העבודה תיעשה?
יואל רזבוזוב: ככה אני מבין, נכון?
ישראל חסון: תראי, את צריכה בפרק זמן קצר יותר להגיע לרשימה המלאה ביותר ומאז הרשימה היא סגורה, נכון?
<עפרה רוס: נכון.
ישראל חסון: אוקיי, זאת אומרת שאם את באה ואת לא אומרת לי כאן, 'תדע לך שאני תוך חודש גומרת לעבוד על הרשימה', אז אני פה שם שאלה.
ישראל חסון: אם את יודעת לעשות את זה תוך חודש, מאה אחוז, סגרנו עניין, הדיון מקובל.
ישראל חסון: אבל אם את יודעת לעשות את זה תוך שנה - - -
<עפרה רוס: לא, לא.
<עפרה רוס: אנחנו אמרנו קודם, הרשימה הזו - - -
יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים על חודשיים.
ישראל חסון: שהם יגידו את זה.
<עפרה רוס: אני אומרת את זה.
<עפרה רוס: אני בן אדם אחראי, אני לא אומרת דברים שהם לא באחריות.
<עפרה רוס: אני מניחה שאנחנו נפנה לאנשים תוך חודשיים ואני אמרתי את זה.
ישראל חסון: תוך חודשיים את מסיימת ל - - -
<עפרה רוס: תהיה לי רשימה ונפנה לאנשים, נודיע לאנשים - - -
יואל רזבוזוב: אלה שכבר זוהו אפשר לפנות אליהם עכשיו?
יואל רזבוזוב: בשביל לשחרר את ה - - - או שאתם רוצים לשחרר את כולם ביחד?
<עפרה רוס: אנחנו רוצים ביחד, כי זה יהיה בלבול.
<עפרה רוס: חשבנו על זה, אבל פשוט אנחנו ניצור בלבול.
<עפרה רוס: ברגע שחלק יקבלו וחלק לא יקבלו וכולם מכירים את כולם אז יתחיל להיות בלבול.
<עפרה רוס: אנחנו מעדיפים להמתין עוד איזה חודש, לקבל את הרשימה כולה, לפנות ביחד ולהודיע 'פנינו'.
<עפרה רוס: אנחנו גם נפרסם, 'פנינו לכל האוכלוסייה', אנחנו נודיע את הכול גם בתקשורת, הדברים יהיו גם בתקשורת, אנחנו נפרסם כל דבר בעיתונות.
ישראל חסון: לא, מה?
ישראל חסון: 'פנינו' אוקיי, את פונה ל-280,000 - - -
<עפרה רוס: לא 280,000.
<עפרה רוס: אמרתי שהקובץ שקיבלנו מכיל 280,000 איש שוועידת התביעות נתנה להם בכל השנים מענק כלשהו.
<עפרה רוס: אנחנו לוקחים את האוכלוסייה הזו, מפגישים אותה עם המרשם, רואים מי קיים, מי לא קיים, בודקים את התעודות, כל מה שצריך לבדוק, לאמת את הרשימה.
<עפרה רוס: בודקים מול רשימות אחרות שיש לנו ויוצרים רשימה אחת, אומרים 'זאת הרשימה'.
<עפרה רוס: קיבלנו אישור מהביטוח הלאומי שהם מוכנים להעמיד לרשותנו את מספרי הזהות של אותה אוכלוסייה, אנחנו נפנה גם לאוכלוסייה, נודיע לה שקיבלנו מהמוסד לביטוח לאומי את האפשרות להשתמש במספר החשבון, מי שלא מתנגד, אנחנו נשתמש במספר החשבון הזה, זה לפחות להעביר בפעם הראשונה את התשלום, ואז נעביר את התשלום באופן אוטומטי לחשבונות הבנק.
<עפרה רוס: זה לא איזה שהיא פעולה - - -
ישראל חסון: זאת אומרת עבודת הסנכרון הזו בין ועידת התביעות לבין מרשם האוכלוסין, לבין הביטוח הלאומי, תוך חודשיים את מסיימת אותה.
<עפרה רוס: נתתי לכם תאריך, תרשמו את זה, זה לא - - -
ישראל חסון: מטבע הדברים באירועים מהסוג הזה יכולים ליפול בשוליים דברים, יכולים, רישום לא מדויק - - -
<עפרה רוס: אנחנו נבדוק.
ישראל חסון: איך אדם יודע שהוא לא מופיע אצלך ברישום?
<עפרה רוס: אז כך, קודם כל כפי שאמרתי, נפרסם באמצעי התקשורת.
<עפרה רוס: דבר שני, יש את ועדת הקליטה, יש לנו את כל הארגונים, במרכז הארגונים, בכל המקומות, נודיע לכולם, 'אם אתם מכירים מישהו, תודיעו לאוכלוסייה שלכם'.
<עפרה רוס: אנחנו נצא החוצה ואני מניחה שנאתר את כולם.
<עפרה רוס: אז אולי זה לא יהיה תוך חודש, גם אם זה יהיה יותר מאוחר אנשים יקבלו, גם מישהו שיאותר בשלב יותר מאוחר הוא יקבל.
יואל רזבוזוב: בשנת 2014 כולם צריכים לקבל את הכסף.
יואל רזבוזוב: אני בינתיים קיבלתי מהאוצר שביולי הכסף ייכנס לחשבונות, אבל עכשיו אני רואה שיולי לא יהיה.
<עפרה רוס: ביולי הוא נכנס לחשבונות של אלה שמקבלים מאיתנו.
<עפרה רוס: זאת אומרת כל נכי המלחמה שדיברנו עליהם, שקיבלו 2,000 שקל - - -
יואל רזבוזוב: זאת אומרת שאם אנחנו מדברים על פליטי שואה, בלוקדניקים, הם לא יקבלו ביולי?
יואל רזבוזוב: הם יקבלו בסוף אוגוסט-ספטמבר?
אברהם מיכאלי: יקבלו השלמה לאחור?
<עפרה רוס: זה תשלום חד פעמי.
יואל רזבוזוב: תשלום פעם אחת בשנה, 3,600.
יואל רזבוזוב: טוב, אז פה לפחות אנחנו סידרנו את זה ואנחנו יודעים.
אברהם מיכאלי: מי אמר שוועידת התביעות אכן מחזיקים רשימות?
<עפרה רוס: הם נתנו לנו את הרשימות.
אברהם מיכאלי: כן, אבל מה שהם מחזיקים, מי אמר שאלה הרשימות הנכונות?
<עפרה רוס: הם אמרו לנו.
אברהם מיכאלי: אולי צריך להיות הרבה יותר ולא פנו עד עכשיו לוועידת התביעות?
<עפרה רוס: זה מה שאמרנו קודם, יש לנו את הרשימה שוועידת התביעות טוענת 'זאת הרשימה של האנשים שפנו אלינו וקיבלו אי פעם מאיתנו משהו'.
<עפרה רוס: אם יש אנשים אחרים שקיבלו מוועידת התביעות ולא נמצאים בקובץ - - -
אברהם מיכאלי: לא, לא קיבלו ולא בקובץ.
<עפרה רוס: לא קיבלו ולא בקובץ?
<עפרה רוס: זה סיפור אחר.
יואל רזבוזוב: בואו נמשיך, חבר הכנסת מיכאלי, אנחנו ממש קצרים בזמן.
אברהם מיכאלי: אותי מטריד הביצוע.
אברהם מיכאלי: אני אומר לך, כל החוק הזה, אם הוא לא יהיה בר ביצוע בכל הפרטים - - -
יואל רזבוזוב: משם התחלנו את הישיבה הזאת, אמרנו שאת חלקנו עשינו, העברנו חוק, עכשיו אנחנו מודאגים שהביצוע יהיה כמה ש - - - אבל בוא נסמוך גם על הגורמים שלנו ואני מקווה מאוד ואנחנו כוועדה נעקוב שהביצוע יהיה כמה שיותר מהר.
יואל רזבוזוב: מר אבי רוזנטל, מנכ"ל מרכז הארגונים לניצולי שואה, בבקשה.
<אבי רוזנטל: אני רוצה לקצר, כי הרוב אמרו, את כל הדברים במקרו.
<אבי רוזנטל: אני רוצה להסביר, אנחנו ארגון גג של 54 ארגונים, כשארגון חזית הכבוד של שרנופולסקי ושל ברמן נמצא אצלנו, ואנחנו נסייע להם במיקרו, לא רק במקרו, לקיים כנסים של מיצוי זכויות או חומר שצריך להעביר למי שצריך על מנת שיידעו למצות את הזכויות שלהם.
<אבי רוזנטל: אני גם מציע שהוועדה, אני לא יכול, אני אומר ליושב ראש הוועדה אולי לקבוע לנובמבר, או לא יודע למתי, ישיבה נוספת של כל הגופים, שכל אחד פה יתחייב שהוא עושה דברים על מנת שנוכל לעקוב אחרי זה, ולדעתי לאור הנושאים שעומדים על הפרק צריך שיהיו פה גם נציגים של משרד השיכון וגם נציגים של משרד הבריאות.
<אבי רוזנטל: הוועדה הזאת המשותפת שקמה היא תוצאה של הוועדה המתמדת של מנכ"ל משרד ראש הממשלה ומרכז הארגונים, שחברים בה כל הגופים האלה ואנחנו פועלים על פי הנחיותיה.
<אבי רוזנטל: תודה רבה.
יואל רזבוזוב: אנחנו מקבלים את ההמלצות שלך.
יואל רזבוזוב: אנחנו באמת נקבע, אני מאמין שאפילו באזור אוקטובר.
יואל רזבוזוב: אני מצפה שבספט
יואל רזבוזוב: מבר רוב האנשים יקבלו את הכסף ושם באמת נבקר את התהליך ונראה באמת - - -
<אבי רוזנטל: התכוונתי באוקטובר, אחרי סוכות, החגים.
יואל רזבוזוב: מיד אחרי אנחנו נעשה את הדיון הזה.
יואל רזבוזוב: מילה אחת לאברהם.
<אברהם מיכאל גרינזייד: אני כבר אמרתי אותה.
<אברהם מיכאל גרינזייד: כשנותנים מתנות מה להגיד?
<אברהם מיכאל גרינזייד: תודה לשר האוצר, יושב ראש הוועדה וכל חברי הכנסת שהצביעו פה אחד, תודה לכולכם, אנחנו מעריכים אתכם.
<אברהם מיכאל גרינזייד: עכשיו דיבור קצר, אני יושב ראש ברית ותיקי מלחמת העולם השנייה, הרוב מאיתנו גם היו פליטים במלחמת העולם השנייה, ברחנו, אנחנו ברחנו, ניצלנו ואחר כך לקחנו את הרובה בידיים והלכנו להילחם והצלנו את אלה שעכשיו יושבים כאן.
<אברהם מיכאל גרינזייד: ברוך הוא ושיברך את השרים ואת הכנסת שקיבלו חוק מצוין, ותיקי מלחמת העולם השנייה שהיו במלחמה, אבל הם היו גם פליטים, מקבלים את המתנה הזו.
<אברהם מיכאל גרינזייד: יפה.
<אברהם מיכאל גרינזייד: זה משהו מיוחד בכנסת, תודה לכולכם, אבל יש קבוצה של ותיקי מלחמת העולם השנייה שלא היו פליטים ומה קורה?
<אברהם מיכאל גרינזייד: הקבוצה הזאת נפלה בין הכיסאות, לא כאן ולא כאן.
<אברהם מיכאל גרינזייד: הם לא כל כך הרבה, ב-1 בינואר היו 1,000 איש כאלה.
יואל רזבוזוב: אברהם, כמו שאמרתי, אנחנו נבחן את הקבוצות.
יואל רזבוזוב: אני מכיר את הקבוצה, כבר דיברנו על זה, אנחנו נדון בזה, לא נעשה את זה בשולחן עכשיו.
יואל רזבוזוב: אנחנו מכירים את הקבוצה של הווטרנים שנלחמו, אז יש וטרנים שהיו גם וטרנים וגם פליטים והם מקבלים עכשיו את התוספת, ויש את הווטרנים שנלחמו, הם לא מקבלים, כביכול הם מקבלים פחות כסף.
יואל רזבוזוב: אנחנו מכירים את הסוגיה הזאת, נדבר על זה בהמשך.
<אברהם מיכאל גרינזייד: שנית, יש הרבה פליטים, הם עכשיו נכים.
<אברהם מיכאל גרינזייד: מה לעשות איתם?
<אברהם מיכאל גרינזייד: כאן כתוב הרבה על נכים.
<אבי רוזנטל: בגלל זה הזכרתי את משרד הבריאות, כי אנחנו יושבים עכשיו בוועדה על פרק שלם בנושא של - - -
יואל רזבוזוב: יש את ועדת וגשל שמתכנסת ומטפלת.
יואל רזבוזוב: לא שוכחים, אנחנו מדברים על הדברים האלה ונראה.
<אברהם מיכאל גרינזייד: משפט אחרון, אני מאוד מבקש לתרגם את החוק לרוסית.
<אברהם מיכאל גרינזייד: העיתונים כותבים, כולם מדברים, אבל אף אחד לא יודע מה כתוב בסעיף, סעיף כזה או סעיף כזה, אני יודע את כל הסעיפים ואנחנו לא יכולים להסביר לאנשים, להגיד להם את האמת, שיהיו רגועים, שהכול שלהם מה שקיבלו.
יואל רזבוזוב: אלכסנדר ברמן, בבקשה.
<אלכסנדר ברמן: (מדבר ברוסית).
יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו באמת, אלי, אנחנו צריכים לסיים.
יואל רזבוזוב: אנחנו אמורים לסיים בשתיים.
<אבי רוזנטל: אדוני היושב ראש, אגב היום יום 100 שנה לפתיחתה של מלחמת העולם הראשונה.
<קריאה: אין לנו וטרנים פה, אל תדאג.
יואל רזבוזוב: עוד תאריך.
יואל רזבוזוב: חברים, אני מצטער, יש פה עוד הרבה אנשים שרוצים לדבר, משרד המשפטים מילה אחת.
<שרי ורדי: אני עורכת דין באגף לסיוע משפטי, אחראית על נושא ניצולי שואה.
<שרי ורדי: אני מברכת כמובן על ההרחבה ועל הסיוע שהולכים לתת לניצולי שואה.
<שרי ורדי: במסגרת הפעולות, עוד לפני התיקון של החוק של עכשיו, יחד עם עפרה רוס, מנהלת הרשות לזכויות ניצולי שואה, אנחנו קבענו והשרה תיקנה את החוק לסיוע משפטי באופן שאנחנו נותנים סיוע משפטי חינם ללא בדיקת זכאות כלכלית לכל ניצולי שואה גם בפן הראשוני של ייעוץ וגם בפן של ייצוג ניצולי שואה בערכאות משפטיות.
יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים על נפגעי שואה או ניצולי שואה?
<שרי ורדי: פליטי שואה, כל מי ש - - -
יואל רזבוזוב: כל נפגעי השואה.
<שרי ורדי: יכולים לפנות לסיוע המשפטי.
<שרי ורדי: אם יש להם החלטה של הרשות, אנחנו גם יודעים, זה בשיתוף פעולה, הרשות לניצולי שואה בהחלטות מצרפת את האפשרות לפנות לסיוע המשפטי.
יואל רזבוזוב: חברים, הייתי שמח לתת לעוד הרבה אנשים את רשות הדיבור, אבל לצערי אין זמן ואנחנו צריכים לסיים.
יואל רזבוזוב: אני שמח שקיימנו את הדיון הזה, אני חושב שהוא היה נורא חשוב וגם אני הבנתי איך המערכת עובדת, איך היא מוכנה להוציא את החוק הזה לפועל.
יואל רזבוזוב: חברים, תודה רבה ושיהיה לכם רק בריאות.
יואל רזבוזוב: אנחנו מקיימים ברמת גן ישיבה לבחינת קליטת העלייה ברמת גן, אני מברך כאן את כבוד ראש העיר ישראל זינגר.
יואל רזבוזוב: היינו באירוע תרבותי מסוג אחר, בפעם האחרונה נפגשנו בגמר כדורגל.
יואל רזבוזוב: אני מברך את כל הנמצאים כאן, את מנהלת הוועדה, הצוות של העירייה, יש פה עוד אנשים מהצוות, אני רואה פה צוות גדול, עוד מעט הם יציגו את עצמם, גם ממשרד הקליטה, אגף החינוך.
יואל רזבוזוב: מה שחשוב לי להבהיר, אנחנו כמדינה, אני תמיד חוזר על זה בדיוני הוועדה, קיימנו השבוע שלושה-ארבעה דיונים, אנחנו נמצאים בשגרת חירום, זה מושג שהומצא בישראל ואנחנו ממשיכים בשגרת חירום, ואמרו שאם תהיה כאן אזעקה אנחנו נלך לאחד המקלטים, מרחב מוגן, אבל עדיין החיים ממשיכים ואנחנו צריכים להיות חזקים ודווקא במצב של היום, בעת הזאת, לראות את הילדים האלה שרים וככה מתחבקים ושמים ראש אחד על השני, אני חושב שזה מאוד מרגש.
יואל רזבוזוב: אנחנו, כמדינת ישראל, תמיד מאותגרים, אבל אנחנו ממשיכים ואנחנו חזקים ואנחנו ננצח בסוף.
יואל רזבוזוב: השאלה באמת מתי יהיה הסוף, אבל זה נשאיר לקבינט שיחליט בשבילנו, אנחנו צריכים לסמוך על האנשים שיושבים שם ומחליטים.
יואל רזבוזוב: יש הרבה טענות כלפי כל מיני החלטות, אני לא בטוח שאנחנו יודעים וחשופים לכל המידע שהאנשים שיושבים בקבינט חשופים, אז אני בטוח שהם בסוף יקבלו את ההחלטות הנכונות.
יואל רזבוזוב: אני מצטער על האיחור, אני בדרך כלל לא נוהג לאחר, אבל בשבילי רמת גן זה תמיד יותר קרוב לאיילון, בורסת היהלומים, הייתי בצפון תל אביב, אמרתי, טוב, זה חמש דקות נסיעה - - - זהו, הכניסה לספארי, אז אמרתי, זו פעם שנייה שזה קורה לי, אז אני אומר שאני צריך לזכור שרמת גן היא עיר גדולה ומשמעותית ויש פה באמת - - - לפני הקדנציה, לפני שנהייתי חבר כנסת ויושב ראש ועדה הייתי חבר מועצת העיר בנתניה, מחזיק תיק הספורט, אז התקבלתי ללמוד כאן את המודל של הספורט, פגשתי את נסים פלד, שהוא תושב נתניה, באמת איך משמרים אולמות, איך מפעילים אולמות.
יואל רזבוזוב: אני חושב שכל המדינה צריכה ללמוד איך שאתם עושים כאן.
יואל רזבוזוב: אז אני בטוח שגם בעניין של קליטת עלייה תוכלו להראות לנו את מה שאתם עושים ואנחנו, כוועדה, נתמוך, בשביל זה אנחנו מתכנסים.
יואל רזבוזוב: אני רוצה להראות לאנשים, היום חלק מחברי הכנסת הם חברי כנסת צעירים וחדשים שבאו לעבוד ואנחנו באמת מסתובבים ברחבי הארץ ולא יושבים רק במשרדים ורוצים גם לראות ולשמוע מה חסר ובמה אנחנו יכולים לסייע.
יואל רזבוזוב: אנחנו כוועדה, רוצים לראות האם ישנם חוקים שאנחנו יכולים להעביר, עם רגולציה, דרך משרד הקליטה, ישנן בקשות, ואני בטוח שהיום אנחנו כאן נלמד ונשמע ואולי חלק מהדברים גם נוכל להעביר לרשויות אחרות, איך מתפקדים ואיך צריך לעשות.
יואל רזבוזוב: רמת גן היא באמת עיר איתנה ואני בטוח שיש, הבנתי שיש כאן כ-17,000 עולים, שזה - - -
<ישראל זינגר: מתקופות שונות.
יואל רזבוזוב: מתקופות שונות.
יואל רזבוזוב: עוד פעם, עולֶה, תמיד הבעיה אצלנו בוועדה מה זה עולה.
יואל רזבוזוב: יש משרדים שזה עד חמש שנים, עד עשר שנים, שלוש שנים, במשרד החינוך זה שנתיים, כל משרד לפי איך שנוח לו ולפי התקציבים כמובן.
יואל רזבוזוב: ככל שזה פחות שנים זה פחות תקציבים.
יואל רזבוזוב: אני מתייחס לעולים, גם אלה שעלו בעלייה הגדולה, בגל העלייה שהיה בשנות ה-90, מבחינתי הם גם עולים.
יואל רזבוזוב: עכשיו הייתה לנו בדיוק ישבה על דור אחד וחצי, אני דור אחד וחצי, אני הדור שגדל חצי מהזמן ברוסיה וחצי מהזמן בארץ, אפילו שני שליש בארץ ושליש ברוסיה.
יואל רזבוזוב: השבוע בדיון בוועדה, פעם ראשונה חשפנו את הנושא הזה, שמנו אותו על סדר היום הציבורי, הקבוצה המיוחדת, גם שם יש לא מעט בעיות שאנחנו יכולים לשפר.
יואל רזבוזוב: אחת הבעיות זה באמת הירידה מארץ, באחוזים גבוהים ביותר, אז אנחנו גם נעסוק בזה.
יואל רזבוזוב: אבל כמו שאמרתי, אנחנו באנו להקשיב לכם, לשמוע אתכם, אז בבקשה, כבוד ראש העיר.
<ישראל זינגר: בוקר טוב.
<ישראל זינגר: תודה ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת יואל רזבוזוב.
<ישראל זינגר: הוועדה, יש לזה משמעות מעבר להבנה, משמעות מעשית לזה שוועדת כנסת מקיימת ישיבות מחוץ למשכן הכנסת, בוודאי בימים אלה.
<ישראל זינגר: לפי הספירה שלך, אני עשיתי חשבון, אז אני דור אחד חמש, כי אני חמישית הייתי בחו"ל וארבע חמישיות אני פה ואני לא זכיתי לקבל, כשעליתי ארצה, שום התחשבות, שום הקלות.
<ישראל זינגר: אני מוכרח להגיד, מה שעזר לי להיקלט, שלושה דברים שעזרו לי, ידעתי לשחק כדורגל, שם לא צריך לדבר, אז קיבלו אותי, ידעתי חשבון, כי במזרח אירופה מתמטיקה זה צד מאוד חזק, אז גם אם לא ידעתי עברית עזרתי להם לפתור וזה כבר מיצב אותי בחברה.
<ישראל זינגר: אז זה מזל אישי, אבל באמת לא זכורה לי גישה מסודרת של הרשות, ובוודאי, לפחות לא ידעתי, של המדינה.
<ישראל זינגר: אני לא רוצה להאריך, אני רק שתי מילים אגיד לך בשביל חברי הכנסת וחברי הממשלה מצד של ראש רשות.
<ישראל זינגר: זה בסדר, כולם מתווכחים, קואליציה-אופוזיציה, התפקיד העיקרי שלי כראש רשות וכמי שחתום על התושבים זה לדאוג לשמור על השקט, על השגרה שבחירום, כמו שנאמר היום.
<ישראל זינגר: הדבר הכי חזק שמאפשר למבוגרים ולהורים לשמור על שקט, ללכת לעבודה, זה שהם יודעים שהילדים - - - ופה מדובר בערך מעל 6,000 ילדים קטנים בעיקר שהם במסגרות שונות, בבתי הספר של הקיץ, כשלא ידענו שזה יהיה המצב, אבל נערכנו כמובן, קייטנות שונות, וכשהילדים נמצאים בגנים או בפעילות, רק אז ההורה יכול ללכת בשקט יחסי, ולא רק יחסי, לעבוד וכך המשק לא נעצר.
<ישראל זינגר: אז אני מקווה שעם כל המצב וכל הקשיים אנחנו נמשיך לשמור על החוסן.
<ישראל זינגר: הציבור גם מביע אמון, מעל 80% מההורים שולחים את הילדים לפעילויות הללו ואז זה מאפשר כמובן למקבלי ההחלטות, אנחנו לא צריכים להחליט מה יהיה, אבל אנחנו צריכים לאפשר להם להחליט בשקט כאשר העורף נותן להם את החוזק.
<ישראל זינגר: אז אני מודה לך ואני רואה את זה כרצף של גישות.
<ישראל זינגר: יש פה אנשים ממחלקות שונות, מיחידות שונות, נעשית פה עבודה, אמרתי את זה לא רק לכבוד הביקור שלך, יש גם מנהלת אגף חינוך חדשה והמחלקה לקליטת עלייה נמצאת באגף החינוך, אבל יש פה גם אגף הרווחה ויש פה מחלקות שונות, זה עניין מורכב, יש גילאים שונים, אתה תשמע מה עושים.
<ישראל זינגר: אני יודע שאנחנו עיר איתנה, לא חלילה מתבכיינים ומה שצריך אנחנו ניתן, אני חושב שמבחינת רגולציה ומבחינת עזרה, חשוב מאוד לתת יותר, לאו דווקא בכסף, מבחינת יחס, מבחינת שותפות, וזה מה שהייתי רוצה שיהיה.
<ישראל זינגר: מנהלת אגף החינוך, בבקשה.
<דליה לין: ראשית אני רוצה שנעשה איזה שהוא סבב קצר, כל אחד יציג את השם והתפקיד ואז נמשיך מכאן.
<דליה לין: בבקשה.
<דליה לין: (סבב נוכחות).
<דליה לין: כמה מילים מהלב לפני שאני נכנסת לנתונים וטבלאות ונושאים שאנחנו צריכים לדון בהם.
<דליה לין: אני חזרתי לרמת גן לפני חצי שנה, 22 שנים בחינוך.
<דליה לין: בעשור שלא הייתי כאן הייתי מנהלת תיכון ברעננה, עיר שבהחלט אפשר להתייחס אליה כעיר קולטת עלייה.
<דליה לין: קלטתי הרבה מאוד עולים, אבל כשחזרתי לרמת גן, והייתי פה 13 שנים בחינוך לפני כן, פגשתי יחידה, אני רוצה כבר לקרוא לה מחלקה, בזכות הגודל שלה אנחנו כבר קוראים לה מחלקה, שהיא באמת נדירה בנושאים שהיא מביאה ומעלה על הפרק.
<דליה לין: אנחנו רגילים, כמו שפתחתם, להתייחס לעולה חדש על פי החוקים, ואני פגשתי כאן יחידה שאין הגדרה של עולה, כל מי שזקוק לעזרה, אם הוא דור שני, דור שלישי, מקבל כאן עזרה, מקבל כאן סיוע.
<דליה לין: יש כאן הבנה מאוד עמוקה שזה לא נגמר, שזה קיים כל הזמן, במיוחד בקהילות מסוימות שצריכות את הליווי הזה לאורך הרבה מאוד זמן.
<דליה לין: אנחנו תיכף נציג את הדברים שהיחידה הזו עושה, אבל אלה באמת דברים שהם יוצאי דופן ואני התאהבתי ואני מלווה מאוד צמוד את היחידה הזו, באופן אישי, כמנהלת אגף היא כפופה ישירות אליי, מאחר שאני חושבת שזה אחד הדברים היפים והנכונים שנעשים בחינוך.
<דליה לין: ניכנס קצת לנתונים.
<דליה לין: כדי להבין, אז רמת גן לא סתם עיר גדולה, יש גם אוכלוסיית עולים גדולה מאוד, אוכלוסיית העולים כוללת 17,328 עולים, בעצם 11% מאוכלוסיית העיר, מכל התקופות.
<דליה לין: תיכף גם נפרט.
<דליה לין: אם מדברים על התפלגות, אז מברית המועצות לשעבר יש לנו 13,562 עולים, מארצות דוברות אנגלית 2,966 ומכל מיני קהילות ומדינות אחרות כ-800.
<דליה לין: קצת התפלגות תושבים על פי גילאים.
<דליה לין: נוער וילדים, אנחנו רואים, 1,895, צעירים 4,210, כך שרואים שנוער וצעירים זו אוכלוסייה גדולה יחסית.
<דליה לין: בוגרים 8,665 ויש לנו גם קשישים, שהם 2,628.
<דליה לין: מספר העולים החדשים שהגיעו הגיעו לרמת הגן, אנחנו לקחנו פה שלוש שנים, 2010 עד 2013 ובדקנו, אז באמת סך הכול הגיעו 1,980, כשמתוכם תושבים חוזרים 773 ועולים חדשים 1,207.
יואל רזבוזוב: יש לכם ציפייה עכשיו, או שאתם לא בדיוק יודעים אם גל העלייה מצרפת ואוקראינה - - -
<אלכס שמידט: אנחנו יודעים.
<אלכס שמידט: גם משרד הקליטה יכול להגיד את הנתונים על 2014, הגיעו אלינו עכשיו 15 משפחות מאוקראינה, מה שמאפיין אותם, הם באים כולם עם ילדים קטנים, אז עכשיו הילדים כולם בקייטנות, לימודי עברית.
יואל רזבוזוב: בדיוק, צריך להיות ערוכים, יש שעות עברית במשרד החינוך.
יואל רזבוזוב: אם אתם רואים שחסר לכם שעות דרך משרד החינוך אז יש את מאיה שריר.
<אלכס שמידט: אנחנו נפגשנו איתה - - -
<דליה לין: השבוע, לפני יומיים פגשנו אותה.
יואל רזבוזוב: עשינו דיון בוועדה.
יואל רזבוזוב: לדוגמה, עיריית נתניה קלטה עכשיו 700 ילדים עולים ואין מספיק שעות.
יואל רזבוזוב: משרד החינוך מתקצב בהתחלה, שנתיים ראשונות, ומה אחרי זה?
יואל רזבוזוב: לא כולם לומדים בשנה-שנתיים את השפה.
<דליה לין: כשהגיל הרך לא מתוקצב בכלל ואנחנו מתקצבים אותו עירונית.
<דליה לין: גם זה משהו שמאיה העלתה, שאין תקצוב לגיל הרך וצריך לקחת את זה בחשבון.
<דליה לין: אלכס ימשיך.
<אלכס שמידט: אני אמשיך מפה את המצגת.
<אלכס שמידט: קודם כל מה שמאפיין את רמת גן, שוב, זה קצת לא מאפיין את הרשויות האחרות אז אנחנו באמת מדברים על אתגרים שיש לנו, קודם כל אנחנו מטפלים בילדים מגיל 3 ועד 120.