GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אברהם פוקסמן: באופן מעניין ואירוני, אנו יושבים בוועדה העוסקת בעלייה וקליטה, שאחת המהויות העיקריות של המדינה היהודית, לפרוש ידיה על מנת להזמין, לקבל בברכה, להגן ולחבק את אותם יהודים בכל מקום שבו הם מרגישים מאויימים.
<אברהם פוקסמן: כפי שאמר היו"ר, אנו מאוד רוצים ומקווים שהמאמצים שלנו יהיו כתוצאה מהחיובי ולא מהשלילי.
<אברהם פוקסמן: הליגה נגד השמצה, שאיתה אני מזוהה כמעט 50 שנה, התמודדה עם נושא האנטישמיות עוד מראשיתה, לפני 100 שנה.
<אברהם פוקסמן: אנו עשינו ועושים סקרים בנושא העמדות והיחס לנושא, אבל מעולם לא עשינו זאת בקנה מידה גלובאלי כל כך רחב.
<אברהם פוקסמן: נדבן מארה"ב, המודאג מאוד מנושא האנטישמיות, פנה אלינו ואמר שהוא חש שיש עלייה באנטישמיות, אבל כאשר הוא מנסה לתקשר עם אחרים בנושא הזה, כל מה שיש לו זה איזושהי אנקדוטה או סיפור פה ושם.
<אברהם פוקסמן: השאלה שלו היתה, האם יש איזושהי דרך, בין אם מדעית או חצי מדעית, שאפשר לקבוע את זה?
<אברהם פוקסמן: " התשובה שלנו היתה, שאמנם מדידת עמדות, גישות, היא לא מדע מדוייק, אולם ניתן לקבוע ולפתח מסד נתונים שהאנשים יכולים להתווכח ולא להסכים לקבוע בסיס.
<אברהם פוקסמן: כתוצאה מנדיבותו של אותו נדבן, אשר הפך זאת לאפשרי, כך שיכולנו לשתף את העולם בממצאים ואני משתף זאת איתך.
<אברהם פוקסמן: השאלה המעניינת ביותר שקיבלתי מעיתונאים ברחבי העולם היתה, "אתה לא המום"?
<אברהם פוקסמן: התשובה שלי לכך היתה, שלדעתי זו גם התשובה של רוב היהודים שאיכפת להם, "לא המום, לא מופתע, אבל מאוד מודאג ומאוכזב.
<אברהם פוקסמן: לדעתי מרבית היהודים יודעים שזה קיים, אני גם חושב שזה מאוד מפכח להבין באיזו מידה זה קיים.
<אברהם פוקסמן: זו בעצם משמעות הסקר הזה.
<אברהם פוקסמן: לצורך העניין, אני אקריא בפניכם את אחד עשר הנקודות שלדעתי הן חשובות ומשמעותיות.
<אברהם פוקסמן: יש בפניכם את הגרסה המקוצרת, ניתן להוריד את הגרסה המלאה, זהו אוצר בלום עבור מדעני החברה והעיתונאים, כך שיש עדיין הרבה דברים שיש צורך לרדת לעומק, כדי להבין או לנסות להבין.
<אברהם פוקסמן: אין לנו את כל התשובות, אבל יש שאלות רבות שמעורר עניין ההבדלים בין המדינות, העמים.
<אברהם פוקסמן: יש הרבה שאלות, למה יוון?
<אברהם פוקסמן: למה דרום קוריאה?
<אברהם פוקסמן: הנקודה היא שאין לנו תשובות למרבית השאלות.
<אברהם פוקסמן: לנו זה נותן הזדמנות לאתגר, להסתכל לעומק במונחים של התופעה הקיימת שם בחוץ.
<אברהם פוקסמן: לראשונה ראיות אמפיריות המודדות את שכיחותן של עמדות אנטישמיות על פני אזורים ומדינות ברחבי העולם.
<אברהם פוקסמן: כעת אביא, בקצרה עד כמה שאפשר, את אחד עשר הנקודות, ולאחר מכן נשוחח על כך.
<אברהם פוקסמן: 1 - בכל מחקרי דעת קהל שעשינו ב- 100 מדינות ברחבי העולם, מקומות שונים ומגוונים כמו: קמרון, גואטמלה, דרום קוריאה, מדינות מוסלמיות בעיקר הינדיות, מקומות עם יהודים ובלי יהודים, בעולם המפותח ובעולם המתפתח, יש דבר אחד מאוד ברור, שהאמונה בסטריאוטיפים אנטישמיים נפוצים וקיימים בקרב החברה כמעט בכל מקום.
<אברהם פוקסמן: למרות שיש מעט מאוד מן המשותף בין מרבית המדינות שלקחו חלק בסקר, הנתונים מצביעים בבירור כי עלילות אנטישמיות קלסיות מגדירות גבולות לאומיים, אזוריים, דתיים, כלכליים ותרבותיים.
<אברהם פוקסמן: 2 – במזרח התיכון ובצפון אפריקה, מחלחלת לה האמונה בסטריאוטיפים אנטישמיים.
<אברהם פוקסמן: רמות האנטישמיות גבוהות מאוד, ציון המדד האזורי הממוצע מגיע ל- 74%.
<אברהם פוקסמן: ב- 12 מתוך 18 מדינות / טריטוריות שנסקרו בתחום המדד, במזרח התיכון וצפון אפריקה, ציון המדד או 80% לפחות.
<אברהם פוקסמן: יש מרכיב אחד מעניין, שבעוד שבאירן יש את המדד הנמוך ביותר באיזור, 56, זה עדיין גבוהה יותר מ- 81 המדינות האחרות.
<אברהם פוקסמן: 3 – בסקרים שנעשו ברחבי העולם, לגבי נאמנותם של יהודים למדינות שבהן הם חיים, קיימת הסכמה רחבה של סטריאוטיפים אנטישמיים ספציפיים, כמו: אמונה בשליטה יהודית ענקית בעולם העסקים.
<אברהם פוקסמן: 41% באופן גלובלי, מאמינים שזה כנראה נכון שהיהודים נאמנים יותר לישראל מאשר למדינות שבהן הם חיים, 35% מאמינים שזה כנראה נכון שליהודים יש כוח רב מידי בעולם העסקים.
<אברהם פוקסמן: 4 – הרמות הגבוהות של האנטישמיות, לא מוגבלות בשום אופן רק למזרח התיכון.
<אברהם פוקסמן: יש מגוון של מדינות כגון: יוון, מלזיה, סנגל, ארמניה, דרום קוריאה ופנמה, שבכולן ציוני המדד הם מעל 50%.
<אברהם פוקסמן: ביוון, ציון המדד הוא הגבוה ביותר מחוץ למזרח התיכון וצפון אפריקה, הוא עומד על 69% והיא המדינה היחידה במערב או מזרח אירופה עם מדד של מעל 50%.
<אברהם פוקסמן: במלזיה זה 61%, אמרניה 68%, דרום קוריאה וסנגל 53% ופנמה 52%.
<אברהם פוקסמן: 5 – רמות האנטישמיות יכולות להשתנות במידה רבה בתוך האזורים.
<אברהם פוקסמן: אמנם ציון המדד הממוצע למערב אירופה הוא 24%, אבל, יש כמה חריגים משמעותיים: ציון המדד בצרפת הוא 37%, שזה 13% גבוה יותר מהממוצע האזורי.
<אברהם פוקסמן: בשבדיה 4%, בהולנד 5%, בבריטניה 8% ובדנמרק 9%, לכל אלה חלק מציוני המדד הנמוכים ביותר בעולם, הרבה מתחת לממוצע האזורי.
<אברהם פוקסמן: 6 - המודעות עולמית לשואה, נמוכה באופן מדאיג.
<אברהם פוקסמן: בסך הכל, 54% לא שמעו על השואה באירופה במהלך מלחמת העולם השנייה.
<אברהם פוקסמן: פחות ממחצית מהנשאלים מתחת לגיל 35 שמעו, אבל, רק 33% מאנשים שלא שמעו על השואה, מאמינים שזה תואר במדויק על ידי ההיסטוריה.
<אברהם פוקסמן: שליש מאלה שיודעים, שזה די עצוב בעצמו, מאמינים שזה לא נכון, או מוגזם.
<אברהם פוקסמן: 7 – ADL GLOBAL 100, הוא אחד הסקרים הגדולים ביותר שנערכו אי פעם בעולם, שבו השתתפו 102 עמים, מדינות וטריטוריות.
<אברהם פוקסמן: הסקר כלל 53,100 ראיונות ב- 96 שפות; הוא כיסה 88.4% מהאוכלוסייה הבוגרת בעולם; 96.
<אברהם פוקסמן: 9% מתמ"ג העולם.
<אברהם פוקסמן: הוא נערך ב- 9 מתוך 10 המדינות המאוכלסות ביותר בעולם, במדינה אחת מאוד מאוכלסת לא יכולנו לערוך את הסקר, מסיבה פוליטית וביטחונית.
<אברהם פוקסמן: 8 - גורמים כגון: גיל, רמת ההשכלה, ונוכחות יהודים במדינה מסוימת, משחקים תפקיד בהשפעה על רמות האנטישמיות.
<אברהם פוקסמן: אנשים מבוגרים, נוטים יותר לטפח עמדות אנטישמיות מאשר אנשים צעירים.
<אברהם פוקסמן: לא מכבר אמרתי לאפרים זורוף, שאחת ההשלכות השליליות של רפואה ואריכות ימים היא, שלאנטישמים של היום, יש חיים יותר ארוכים ממה שהיה להם פעם, הודות למדעי הרפואה.
<אברהם פוקסמן: האנשים שחיים במדינות שבהן האוכלוסייה היהודית גדולה יותר, נוטים להחזיק בפחות השקפות אנטישמיות, מאשר אנשים שחיים במדינות שבהן אוכלוסיית היהודים קטנה יותר.
<אברהם פוקסמן: במערב, אנשים יותר משכילים נוטים פחות לטפח עמדות אנטישמיות.
<אברהם פוקסמן: יחד עם זאת, במזרח התיכון ובמדינות צפון אפריקה, לאנשים עם יותר שנות לימוד יש סיכוי יותר גבוה להחזיק בדעות אנטישמיות.
<אברהם פוקסמן: 9 - ככלל, הרבה אנשים מפריזים בהערכת מספר היהודים בעולם.
<אברהם פוקסמן: יחד עם זאת, אלה שמפריזים בהערכת האוכלוסייה היהודית בעולם, נוטים יותר להחזיק בהשקפות אנטישמיות.
<אברהם פוקסמן: בדרך כלל בטיסות, אני קורא חומרים שונים בנושא יהדות ולידי יושבים ג'נטלמן או גברת ובסופו של דבר אני לא יכול לברוח השיחה "מה אתה עושה למחייתך?
<אברהם פוקסמן: " ולבסוף כשאני אומר "אני עובד עם ארגון שנלחם באנטישמיות", התגובה שלהם היא: "יהודים צריכים ארגון כדי להילחם באנטישמיות?
<אברהם פוקסמן: כאן אנחנו נכנסים לשיחה.
<אברהם פוקסמן: "ובכן, כמה יהודים אתה חושב שיש בעולם?
<אברהם פוקסמן: " זוהי שאלה מרתקת שגם תשובתה מרתקת ובעלת השפעה.
<אברהם פוקסמן: שאלנו, כחלק מהשאלון, 40 ומשהו שאלות, "מה שלא יהיה, מהי עמדתך על הקהילה היהודית בעולמך?
<אברהם פוקסמן: " 48% מאמינים שיהודים מהווים לפחות 1% מאוכלוסיית העולם, או מעל ל- 70 מיליון בני אדם, 18% מאמינים שיהודים מהווים לפחות 10% מאוכלוסיית העולם, או יותר מ -700 מיליון בני אדם, 38% חושבים שיהודים מהווים יותר מ 10%, למעט אנטישמים.
<אברהם פוקסמן: פעם ישבתי ליד שולחן במחוז שיאן בסין, שזה מקום שבי החיילים, חיילי טרקוטה.
<אברהם פוקסמן: ישבנו סביב שולחן ארוחת ערב ושוחחנו על כל מיני נושאים.
<אברהם פוקסמן: פניתי למושל מחוז שיאן ושאלתי: "כמה אנשים גרים בשיאן?", הוא ענה: "בסביבות ה- 70 80 מיליון".
<אברהם פוקסמן: שאלתי: "כמה יהודים לדעתך יש בעולם?
<אברהם פוקסמן: " הוא ענה: "ובכן, אנחנו הסינים במקום הראשון, והעם היהודי במקום השני.
<אברהם פוקסמן: " 10 - רוב מכריע של אנשים ברחבי העולם, לא פגש מעולם אדם יהודי.
<אברהם פוקסמן: אולם, למרות שמעולם לא פגשו יהודים, רבים מתוכם עדיין בעלי עמדות אנטישמיות.
<אברהם פוקסמן: למעשה, 7 מתוך 10 מבעלי עמדות אנטישמיות, מעולם לא פגשו באדם יהודי.
<אברהם פוקסמן: 11 והאחרון - יותר מרבע מהאנשים המבוגרים ברחבי העולם, 29%, מאמינים שליהודים יש יותר מדי כוח שליטה על העניינים הגלובליים.
<אברהם פוקסמן: לא רק בתקשורת, לא רק בכלכלה, אלא כלל העניינים גלובליים, שזה כמעט 103.
<אברהם פוקסמן: אלו הם עיקרי הממצעים, אולם, יש עוד הרבה יותר נתונים ומידע.
<אברהם פוקסמן: לא דיברתי על הקשר, לצורך העניין, בין הגישה לישראל ולאנטישמיות ואם יורשה לי, אסיים בשני אלמנטים אלה.
<אברהם פוקסמן: אני מאמין שרובנו, למי שאיכפת מישראל ומהעם היהודי, כאשר אנו רואים / קוראים את החדשות, בין אם זה הפרסביטריאנים וכאלה, אנו מגיעים למסקנה שקיים קשר בין אנטי ישראל ואנטישמיות.
<אברהם פוקסמן: כך שזה נמצא עמוק בתוכנו, במחשבתנו ואנו מבטאים זאת.
<אברהם פוקסמן: ניסינו לבסס מבחינה סטטיסטית, את ההשפעה הסיבתית, אולם, לא הצלחנו לקשר סטטיסטית בין סיבה אחת לשנייה.
<אברהם פוקסמן: מדוע, שוב, מבחינה סטטיסטית קשה להגיע למסקנה זו?
<אברהם פוקסמן: קיימת קבוצת מדינות שהמדד האנטי ישראל שם הוא גבוה מאוד, שהן מדינות סקנדינביה ומדינה אחת שהיא בריטניה.
<אברהם פוקסמן: לכן, כאשר שואלים לגבי הגישות ובסקר קיימת סוגית הגישות הנוגעות לישראל, מעבר לרמות הביקורת, שהרי גם בישראל יש ביקורת על ישראל ובכל זאת לא קוראים לזה אנטישמיות, למרות שיתכן וחלקם היו רוצים בכך, כך שבסקנדינביה ובבריטניה קיית רמה גבוהה של אנטי ישראל ורמה נמוכה של אנטישמיות קלאסית.
<אברהם פוקסמן: לעומת זאת, בברית המועצות לשעבר, קיימת רמה גבוהה של תמיכה בישראל, גבוהה בהרבה מהקיים במערב אירופה, יחד עם זאת, רמת האנטישמיות שם גם גבוהה מאוד, מה שמקשה עלינו לומר שאנטי ישראל זה בעצם אנטישמיות.
<אברהם פוקסמן: נתון מאוד מטריד אחר, שעליו צריך להתמקד, מצאנו שהשפעות האיזור מאוד משמעותיות על העמדות האנטישמיות, יש כאן את המזרח התיכון וצפון אפריקה.
<אברהם פוקסמן: לדעתי, אלה מאיתנו שבאים מעולם שבו אנו משקיעים כל כך הרבה מאמץ במונחים של דיאלוג וממשק, מוצאים ש- 49% מהעולם המוסלמי, מבלי כל קשר למקום מגוריהם, בין אם במזרח התיכון, צפון אפריקה, אירופה או אסיה, או כל מקום אחר, אחד מתוך שני מוסלמים בכל מקום בעולם, "נגוע" קשות באנטישמיות.
<אברהם פוקסמן: לא הייתי אומר שזה ממצא חדש, אבל זה ממצא מאוד מדאיג לראות שזה המקום שהיום רמת האנטישמיות בו מאוד גבוהה, כפול מהקיים בקהילה הנוצרית, שהיא בסביבות ה- 24%.
<אברהם פוקסמן: אני מניח שהנתון האחרון הוא בעצם הנתון הראשון, המהווה את הסטריאוטיפ מספר אחד בעולם, שהוא חוסר האמון ביהודים.
<אברהם פוקסמן: אם הם לא נאמנים לך, אתה לא יכול לסמוך עליהם ושם זה מתחיל להדרדר לאנטישמיות פוליטית, כלומר, מאוד אנטישמי עם עלילות חמורות מאוד.
<אברהם פוקסמן: בארצות הברית, ששם רמת האנטישמיות היא בין 9% - 10%, שזה רציני במונחים של מיליון אבל לא כל כך רציני מאחר ועדיין אחוז הנאמנות הוא גבוה.
<אברהם פוקסמן: בסקר האחרון שעשינו לפני שנתיים, אחד מכל שלושה אמריקאים, שזה 30, האמינו שיהודים אמריקאים נאמנים יותר לישראל מאשר לארצות הברית.
<אברהם פוקסמן: בסקר הזה, 26% שזה אחד מתוך 4 ב- "חברה הפתוחה והנאורה" של ארצות הברית, "נגועים" באמונה שיהודים אמריקאים אינם אמריקאים נאמנים.
<אברהם פוקסמן: זו עלילה אנטישמית פוליטית רצינית מאוד.
<אברהם פוקסמן: היום, כל יהודי יכול לחיות בכל מקום, ללמוד בכל מקום, לנסוע לכל מקום ולמורת רוחם של רבנים להתחתן בכל מקום.
<אברהם פוקסמן: אבל מבחינה פוליטית, אחד מתוך ארבע אמריקאים, עד היום, מאמינים שהיהודים אינם נאמנים וזה סיפור עלילה מאוד רציני.
<אברהם פוקסמן: הרשו לי לעצור בנקודה זו, על מנת להשיב על שאלותיכם ולשמוע מכם המלצות ואתגרים וכד'.
<אברהם פוקסמן: אנו רואים זאת כתחילתו של תהליך ולא סופו.
<אברהם פוקסמן: אנו נשוב ונמשיך בסקר, לא 100 בו זמנית אלא עם מספר נמוך יותר.
<אברהם פוקסמן: אם תהיה מדינה עם בעיית התבטאות, נגיע לאותה מדינה בתוך שבוע או שבועיים, על מנת להמשיך בסקר.
<אברהם פוקסמן: תודה לכם על תשומת הלב, הדאגה וההתמקדות בנושא זה.
יואל רזבוזוב: תודה, שוב, למר אברהם פוקסמן, המנכ"ל העולמי של הליגה נגד השמצה.
יואל רזבוזוב: עכשיו חברי הכנסת ליפמן דב.
דב ליפמן: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי): תודה לך על המצגת המאוד אינפורמטיבית.
דב ליפמן: שתי שאלות: (ממשיך בשפה העברית) האם כאשר שאלו את השאלות, האם היו שאלות לגבי אלו שיש להם מבט חיובי על העם היהודי והאם יש איזה בסיס לכולם, שיכולים ללמוד מזה, על מה הם מבססים את הרגשות החיוביים לעם ישראל?
<אברהם פוקסמן: (אומר דברים בשפה האנגלית.
<אברהם פוקסמן: להלן התרגום החופשי): אמרת שיש לך שתי שאלות.
דב ליפמן: השאלה השנייה, האם בשאלות למדו על קשר בין מדינת ישראל והמבט השלילי שלהם, זאת אומרת, האם הם אמרו שזה בגלל צה"ל והגוליית מול המסכנים שזורקים אבנים, האם זה גם יצא מתוך הדו"ח?
<אברהם פוקסמן: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי): בעיקרון, האלמנט הוא ברובו חיובי.
<אברהם פוקסמן: כלומר, אם מבחינה מקומית יש לי 26% בעלי דעות שליליות על יהודים או שהם "נגועים" באנטישמיות אזי 74% הם לא, שזו הצהרה לכשעצמה, שזה דבר טוב.
<אברהם פוקסמן: לעניין השאלות האחרות, אף אחד לא שאל מה הולכים לעשות בהקשר זה, באיזו מידה האנשים הטובים, אלה שאכפת להם, יעמדו למול אלה שלא.
<אברהם פוקסמן: יש גם חדשות טובות.
<אברהם פוקסמן: יש מדינות כמו לאוס, קמבודיה וכו', ששם שום דבר, כלום, אז אתה אומר מי יודע, אולי בגלל שהם לא יודעים מי או מה אנחנו.
<אברהם פוקסמן: אבל, אנו מוצאים דבר מעניין במדינה אחת באסיה, שיש בה אחוז גבוה של אנטישמיות.
<אברהם פוקסמן: בביקור של נציגי המדינה אצלנו, הם אמרו שהדברים אצלנו הם נתפסים כשלילי, עבורם זה חיובי.
<אברהם פוקסמן: כלומר, הם רוצים שכל האזרחים שלהם שפזורים ברחבי העולם, יהיו נאמנים למדינה שלהם, גם אם הם חיים בארצות הברית או בקנדה, הם רוצים את נאמנותם.
<אברהם פוקסמן: אז אם הם נאמנים להם, הם מוקירים ומעריכים את זה.
<אברהם פוקסמן: לסוגיית השליטה על התקשורת, המסחר והתעשייה, הלוואי והיה לנו את זה.
<אברהם פוקסמן: יש עדיין מקום לחנך, הם לא בהכרח מבינים זאת בהקשר ההיסטורי, שהוא קו מאוד מאוד דק.
<אברהם פוקסמן: אתן לכם דוגמא, בעניין מה שנראה חיובי יכול להיות שלילי.
<אברהם פוקסמן: הספר האחרון שכתבתי, הוא בנושא "שנאה נגיפית", שזה נושא אחר המשפיע על כל מה שנאמר כאן והוא האינטרנט, שזה לא נושא הדיון בוועדה זו.
<אברהם פוקסמן: זה מחלחל בכל, בדרכים שאנו לא יכולים לתאר.
<אברהם פוקסמן: האינטרנט הוא דבר נפלא, אבל, הוא גם "אוטוסטרדה לבטן הרכה של צרות אופקים.
<אברהם פוקסמן: זה הרס את הפרטיות, הורס את האדיבות ותהליך השמדת האדיבות שיפר את האמינות, הלגיטימיות והכבוד לאנטישמיות, לגזענות וכול'.
<אברהם פוקסמן: שני ספרים לפני כן, כתבתי את הספר בנושא השקרים הקטלניים ביותר, שכותרת המשנה שלו היתה "המיתוס של כוח יהודי ושליטה", כתגובה לג'ון מרשהיימר וואלט וג'ימי קרטר.
<אברהם פוקסמן: נתתי את הספר ליועץ ראש ממשלת טורקיה, שעיין בספר ואמר: "אייב, זה לא נכון".
<אברהם פוקסמן: שאלתי: "מה לא נכון?
<אברהם פוקסמן: " והוא השיב: "שיש לכם שליטה ויש לכם כוח".
<אברהם פוקסמן: אמרתי לו שיש לנו השפעה, עבדנו קשה מאוד כדי שתהיה לנו השפעה.
<אברהם פוקסמן: אנו מממשים הזדמנויות דמוקרטיות של ערכים, אנו פעילים בזירה הפוליטית ובתמיכה במועמדים.
<אברהם פוקסמן: אנו לוקרים את כל יתרונות הערכים הדמוקרטיים, מה שנותן לנו את ההשפעה.
<אברהם פוקסמן: הוא שאל: "מה ההבדל?
<אברהם פוקסמן: " ואני השבתי, כאן זה מתייחס לחיובי, שההבדל הוא שכאשר טורקיה מגיעה לקהילה היהודית בארצות הברית או באוקראינה או כל מקום, הם מגיעים כי הם תופסים את מה שנתפס אצלם כחיובי, כשאנחנו לא תמיד בטוחים שזה חיובי, שואלים: האם אתם יכולים לעזור לנו בבעיה X?
<אברהם פוקסמן: ואז אנו מנסים אבל לא מצליחים.
<אברהם פוקסמן: ההבדל הוא, שאם אתה מאמין שכל מה שיש לנו זו השפעה ולא כוח, אם אנו לא מצליחים אתה תאמר לנו "אנו מעריכים את עזרתכם ומודים לכם על מאמציכם".
<אברהם פוקסמן: אבל, אם אתם מאמינים שיש לנו את ההשפעה ואת הכוח אבל אנו לא מצליחים למלא את מבוקשכם, התשובה שלכם תהיה: "היהודים הארורים האלה לא רצו לעזור אז הם לא חברים שלנו".
<אברהם פוקסמן: למיטב זכרוני, הוא אמר לי: "אתה יודע מה אייב, אתם צריכים לומר זאת לראש ממשלת טורקיה, מאחר והוא מאמין שיש לכם כוח ושליטה".
<אברהם פוקסמן: זה האלמנט החיובי שהרבה לא יהודים מאמינים בו, אשר לפעמים אנו מעודדים אותם להאמין, אבל עדיין, כאשר הדבר הזה לא קורה, זוהי בעייה.
<אברהם פוקסמן: לשאלתך השנייה בעניין העמדות כלפי ישראל, התשובה היא "כן".
<אברהם פוקסמן: המדד שלנו מבוסס על אחד עשר שאלות, כאשר במידה ותשיב בחיוב על שש מתוכן, אנו נקטרג אותך כאנטישמי קיצוני.
<אברהם פוקסמן: יש לנו שאלות על הכל, אני אתן לכם את העותק המלא.
<אברהם פוקסמן: שאלנו שאלות על ישראל, אבל לא ביקשנו פרטים כמו: "האם אתה מאשים את הצבא או את הממשלה?
<אברהם פוקסמן: " אבל שאלנו לגבי ההעדפות כלפי פלסטינים וישראלים.
<אברהם פוקסמן: שוב, כפי שאמרתי קודם, לא יכולנו סטטיסטית לעשות קישור סיבתי בין האחד לשני, אבל, בהחלט חקרנו אותם על עמדותיהם כלפי ישראל והפלסטינים.
<אברהם פוקסמן: מתוך 44 השאלות, אני חושב שכנראה יש שמונה העוסקים בנושא המזרח התיכון לכשעצמו.
יואל רזבוזוב: הצטרפה אלינו חברת הכנסת עליזה לביא.
יואל רזבוזוב: היא התעקשה מאוד לבוא.
שמעון אוחיון: קודם כל, תודה רבה, אדוני היושב ראש ותודה לך, באמת, מר אייב פוקסמן, זה באמת תענוג תמיד לשמוע אותך, כאחד המגנים הגדולים של עם ישראל בכלל.
<אברהם פוקסמן: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי): אמור זאת באנגלית, כדי שאשתי תבין.
שמעון אוחיון: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי): אנסה, כאשר אפגוש אותה, אומר לה באנגלית, כמובן.
שמעון אוחיון: אבל אתה לא זקוק לתרגום, כולנו יודעים זאת.
שמעון אוחיון: (ממשיך בשפה העברית) אנחנו נחזור לעניין הזה באמת וזה חשוב, גם הכרת הטוב, אני לא יודע, החדר הזה בוודאי מכיר את פועלו ואת תרומתו של אברהם פוקסמן והיה רצוי שבכל הזדמנות שגם כלל עם ישראל ובמדינת ישראל, יכירו את עבודתו.
שמעון אוחיון: אייב פתח ואמר שהוא חשב שזה היסטוריה, בעבר חשב שזה היסטוריה, אבל זה איננו היסטוריה.
שמעון אוחיון: ואל"ף, אני מודה על הדו"ח הזה, לא רק על המאבק היומיומי שאתם מנהלים והמעורבות והפעילות, אלא גם לתרגם את זה, גם אם זה איננו מדעי במאת האחוזים.
שמעון אוחיון: במקום לדשדש, כמו שאתה אמרת באירועים ובאנקדוטות, יש לנו כאן נתונים, יש לנו כאן מספרים, יש לנו כאן באמת תמונה כללית, מה קורה.
שמעון אוחיון: לפחות שאנחנו, גם כחברי כנסת ופעילי ציבור אחרים, יודעים מהי התמונה ומה אנחנו יכולים לתרום בעניין הזה.
שמעון אוחיון: ולכן, הדיווח הזה והעדכונים שאתם נותנים לנו כל הזמן מטעם ADL, בוודאי יש להם תפקיד חשוב והם תמריץ לפעילות שלנו, גם מול גופים אחרים, כמו ההסתדרות הציונית והמחלקה למאבק באנטישמיות ואחרים נוספים בעניין הזה.
שמעון אוחיון: אבל אני רוצה לומר משהו, להתחיל גם משהו על החברה בישראל.
שמעון אוחיון: לצערי, ואני אומר את זה גם כחבר כנסת, וחבל גם שאולי ואמרתי את זה גם בהזדמנויות אחרות, בתוקף היותי חבר ועדת החינוך, המודעות לנושא הזה בקרב הנוער בארץ, ובמיוחד מה שאני קורא לו חלק מן הזהות וההזדהות היהודית, ותחושת השייכות לעם היהודי בכלל, היא לוקה במידה כזאת או אחרת ואנשים אינם מודעים.
שמעון אוחיון: חלק מן התהליך כשרוצים גוף או מדינה בוודאי שהיא גם תירתם, בוודאי זה גם שכל החברה כולה והנוער והצעירים, חלק מן החינוך וההזדהות שלנו עם העם היהודי ועם נושא השואה ומאבק האנטישמיות הוא באמת חלק חשוב ואני תמיד מספר את הסיפור הזה והוא עדיין מלווה אותי.
שמעון אוחיון: יחד עם יעקב חגואל שיושב כאן ובאוניברסיטת בר-אילן, עשינו כנס ותמיד כשעשינו כנסים שעוסקים בנושאים יהודיים, חברתיים, חינוכיים, השתדלנו גם לזמן ולהזמין גם ארגונים וגופים אחרים, בין היתר גם את צה"ל.
שמעון אוחיון: קציני חינוך בצה"ל.
שמעון אוחיון: ואני עד היום תחת הרושם העמוק שהרגשתי רע עם זה, כאשר אותן קצינות חינוך אמרו לי – אנחנו לא מתכוננים לבוא לכינוס, כי אנחנו חושבים שזה לא בעיה שלנו.
שמעון אוחיון: זה משהו שם.
שמעון אוחיון: זה משהו ששייך.
שמעון אוחיון: אנחנו לא חושבים שאותם קציני חינוך בארץ או אותן קצינות חינוך, צריכים להיות מעורבים ולכן חלק מזה, לפי דעתי, צריך להיות גם בתודעה כאן.
שמעון אוחיון: היא צריכה להיות בתודעה שיש לנו בעיה.
שמעון אוחיון: יש לנו בעיה עם נושא האנטישמיות בעולם וגם אנחנו צריכים להיות מעורבים ולייצר רעיונות ופעולות, גם תוך כדי שיתוף פעולה עם הנתונים ועם הפעילות שה- ADL מספק לנו בעניין הזה.
שמעון אוחיון: אני הייתי רוצה להעלות, לפני שאני מציע גם מה אנחנו רוצים לעשות בתור חברי כנסת, להתייחס לדו"ח.
שמעון אוחיון: חיפשתי והייתי מאוד סקרן לדעת, חיפשתי מתוך אותן 100 מדינות, בוודאי ראיתי שבאזור הבלקן ובמיוחד ביוגוסלביה לשעבר, קרואטיה, סלובניה, עדיין מדשדשים 30, 35%.
שמעון אוחיון: והייתי מאוד מאוד סקרן לדעת האם מעורבות חינוכית שנעשית לאחרונה במקדוניה, הייתי שם, וראיתי את המוזיאון של השואה וראיתי את המעורבות של הממשלה ותוך שנתיים ביקרו למעלה מ- 40,000 בני נוער במוזיאון הזה.
שמעון אוחיון: מאוד הייתי רוצה לדעת מה זה עושה להם, האם מדינות דומות שהיינו דוחפים אותן לדבר כזה, אם יש לזה השפעה, בוודאי שזה נושא מורכב, הוא נושא מאוד מורכב באינטרסים, בזהות, בבורות, מודעות, אבל בעיקרו זה אינטרסים ומאבקים וקונפליקטים בוודאי ותחושת הזדהות כאן.
שמעון אוחיון: הנושא הוא מאוד מאוד מורכב.
שמעון אוחיון: אבל אם ישנו קטע כזה, אני פשוט מפנה את זה גם לתשומת לבכם בוודאי פעם לשאול את השאלה.
שמעון אוחיון: דיברתי אתך פעם ואני מקווה ואני שמח שהתחלנו באיזה שהיא פעילות, כאן בכנסת, במסגרת הפורום וגם בתיאום עם יושב-ראש הכנסת ואני מקווה שבחורף הקרוב, נוכל לראות כאן חברי פרלמנט שונים מפרלמנטים שונים בעולם ואני בכל הזדמנות שאני חזרתי עכשיו ממלטה, אני דבר ראשון מדבר, מעלה את הסוגיה הזאת ומתעניין ורוצה לדעת והאם תבוא לכינוס שנעשה כאן בכנסת, בארץ.
שמעון אוחיון: זה דבר ראשון, משום שהמטרה היא בעיקר כאן, בתור חברי כנסת, היא לקדם חקיקה ואכיפה.
שמעון אוחיון: זו המטרה, לנסות, אחד הדברים שלצערי ואני לא רוצה להרחיב את הדיבור, אותה הגדרה של אנטישמיות, שזה בא לידי מימוש, האנגלים עשו לנו בעיות עם הסוגיה הזאת וצריך להחיות את זה מחדש, לקבל, להגיע למשהו מוסכם וכמה שיותר חברי פרלמנט בעולם בכלל ובאירופה בפרט, יהיו שותפים יחד איתנו, יהיו באיזה שהוא כוח משימה שכבר דיברו עליו ויושב-ראש הכנסת בעבר עמד בראש המשימה, כדי שנוכל לקדם את נושא החקיקה והאכיפה בעניין הזה.
שמעון אוחיון: אז זה נושא מאוד מאוד מורכב ואני מודה לך על הדיון הזה באמת, שבזכותך אנחנו מקיימים אותו.
<אברהם פוקסמן: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי): ראשית, אני מודה לך על מילותיך החמות.
<אברהם פוקסמן: הגמול שזכיתי לעשות הוא בעבודה עצמה.
<אברהם פוקסמן: המאמץ היומיומי בעיסוק הזה הוא גמול לכשעצמו, אולם, אני שומע את דבריך ומקבל אותם בתודה.
<אברהם פוקסמן: אתה מעלה מספר סוגיות.
<אברהם פוקסמן: לעניין בני הנוער, אני זוכר שלפני כ- 30 שנה כאשר הליגה נגד השמצה פתחה סניף בישראל, אנשים צחקו ושאלו אותי: "מה בדיוק אתם הולכים לעשות, להילחם באטישמיות?
<אברהם פוקסמן: " אנחנו השבנו: "לא".
<אברהם פוקסמן: אבל, אני כן יכול לומר שלאט, לאט, קלטנו דברים שמעולם לא חשבנו שהם יהיו באחריותנו.
<אברהם פוקסמן: הרבה אנשים אומרים, "הישראלים חיים בתוך בועה משלהם והאנטישמיות לא אומרת להם דבר".
<אברהם פוקסמן: בסדר, אז אולי אם הם יסעו לפולין הם ישמעו פעם או פעמיים את המילה "Zhid", דבר גדול.
<אברהם פוקסמן: ערכנו סקר בנושא האנטישמיות בקרב בני הנוער והיינו המומים לגלות שיותר מ- 70% מתוכם חוו דרך האינטרנט, עלבונות ותקיפות על רקע אנטישמי, שזה נושא אחר השייך למקום אחר.
<אברהם פוקסמן: האינטרנט הוא החלון שלהם לעולם, המקום שאליו, לצורך העניין, הם אמורים להגיע בביטחה לשאלות, מי אני ומה אני וכד' ושם הם "מופגזים".
<אברהם פוקסמן: מה שאומר, שכאשר בני הנוער שלכם בכל מקום שהוא, אפילו בכפר שמריהו, יושבים מול המחשב בכוונה לנהל שיחה דרך האינטרנט עם החברים שלהם, הם פתאום מקבלים "פידבק", מהלומה, של אנטישמיות.
<אברהם פוקסמן: צריך להכיר בעובדה, שהם מודעים לכך אבל אני לא בטוח שהם כבר מוכנים לאיך מתמודדים עם זה.
<אברהם פוקסמן: אני חושב שיהיו עוד מחקרים על בני הנוער שלכם שהולכים לפולין וכד', אבל לא ידעתי איך להתמודד עם הנושא מאחר והם עוד לא מוכנים.
<אברהם פוקסמן: אחת החוויות הנפלאות והמוזרות ביותר של המשרד נגד השמצה, שהצוות והבמאי שלנו פיליס גרבלי נמצאים כאן, יכול להיות שזה יזעזע אתכם אבל אנו בליגה נגד השמצה, הכנו סדרה על אנטישמיות, כמובן, שאותה אנו מעבירים לקציני צה"ל.
<אברהם פוקסמן: לדעתי זוהי אירונה מוזרה ומופלאה, שארגון יהודי אמריקאי הנלחם באנטישמיות בעולם, מוצא את עצמו במצב שבו האנשים המלמדים את הקצינים שלכם, פונים אלינו בבקשה לפתח עבורם סדרה בנושא האנטישמיות, דבר שאנו גאים לעשות ועושים זאת ברצון, אבל יחד עם זאת, משהו כאן שגוי.
<אברהם פוקסמן: כאשר ראש הממשלה דיבר בוועידת התקשורת היהודית, האתגר מספר אחד שנתן ליהדות העולם, הוא בנושא האנטישמיות.
<אברהם פוקסמן: כאן אמרנו, "הסתכל על אופי החינוך שצריך להינתן לקאדרי המנהיגות שלך, כי רבים מהם מבטלים את הנושא.
<אברהם פוקסמן: אכן נשאלתי כבר על ידי אנשים מאוד נחמדים: "מדוע אתה לא נותן את הסקר הזה לישראלים?" התשובה שלי היתה: "אני לא בתעשיית הבידור".
<אברהם פוקסמן: זו שטות לשאול ישראלים באם יש להם נטיה אנטישמית וכאן מדובר בנושא מאוד רציני.
<אברהם פוקסמן: אולם, כאשר מתחילים לשאול ויש כבר מספר טורים שפורסמו בעיתונות הישראלית, אומרים לנו "גם אנחנו מרגישים כך".
<אברהם פוקסמן: ובכן, עם כל הכבוד, אז אתם לא מבינים.
<אברהם פוקסמן: העלית את סוגיית מקדוניה.
<אברהם פוקסמן: אספר על הניסיון שהיה לי עם מספר צעירים בבולגריה.
<אברהם פוקסמן: קבוצה של 15 תלמידי תיכון מבולגריה, זכו בתחרות בעקבות מאמר שהם כתבו.
<אברהם פוקסמן: אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל בולגריה הצילה את כל היהודים שלה.
<אברהם פוקסמן: למרבה הצער, מדובר רק על 50,000.
<אברהם פוקסמן: הם לא הצילו את יהודי מקדוניה.
<אפרים זורוף: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) הם הצילו את כל היהודים שנספו.
<אברהם פוקסמן: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) לא.
<אברהם פוקסמן: לא נתת לי לסיים את המשפט.
<אברהם פוקסמן: הם הצילו רק את היהודים שלהם ולא את יהודי מקדוניה.
<אברהם פוקסמן: גם אלבניה הצילה את היהודים שלה.
<אברהם פוקסמן: אותם 15 הצעירים בבולגריה, למדו את התופעה וכתבו עליה מאמרים.
<אברהם פוקסמן: יש ספר בשפה הבולגרית, שנכתב על ידי בר זוהר ואנו בליגה נגד השמצה תרגמנו אותו לשפה הבולגרית לפני 20 שנה, 20 אלף עותקים, על מנת לוודא שזה יועבר לקצינים שלכם, למורים וכד', אבל אין שם אף אחד שיפרסם אותו ואז הם פונים אלינו שוב.
<אברהם פוקסמן: יש לכם רמות שונות של יחסים בילטראלים עם בולגריה ומקדוניה ואתם עושים דברים למענם.
<אברהם פוקסמן: זוהי סוגיה בתחום שצריך לטפל בו.
<אברהם פוקסמן: מישהו צריך להעיף מבט ולשאול: האם הדברים האלה פועלים במדינות הללו?
<אברהם פוקסמן: יכול להיות שאנו לא יכולים לראות את התוצאות המדוייקות.
<אברהם פוקסמן: אנו נתקלנו בבעיות בברית המועצות לשעבר, ששם הם עושים התאמה בין השואה לבין קומוניזם ואנטי פשיזם ולנו יש חלק בזה.
<אברהם פוקסמן: גם בהונגריה יש בעיות מאוד רציניות, לכן, לדעתי ממשלת ישראל צריכה להתבונן היטב בנושא ולהשתמש בכל הכלים כדי כדי לטפל בו.
<אברהם פוקסמן: שוב, זה לא העניין.
<אברהם פוקסמן: אני יכול לומר לכם, שהיה לי איזשהו מאבק כאשר עשינו את הסקר הזה.