GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אברהם פוקסמן: מה שהם עושים זה, להעריך מה עובד, מה לא עובר ומה יכול לשמש מעבר לגבול.
<אברהם פוקסמן: כאן זה המקום הטוב ביותר לעשות זאת, מאחר וכאן אתה בא במגע עם חברי הכנסת.
<אברהם פוקסמן: תודה לכם על שהייתם כאן, אני מקווה שהיה היגיון בדבריי.
יואל רזבוזוב: נעבור למר יעקב חגואל, ראש המחלקה לפעילות בישראל ולמאבק באנטישמיות בהסתדרות הציונית העולמית.
<יעקב חגואל: ראשית, אני רוצה לברך את ידידי הטוב, יושב ראש הוועדה, שדואג ככה כל כמה שבועות לעשות דיון על נושא האנטישמיות.
<יעקב חגואל: אני חושב שזה חשוב מאוד, אני חושב שזו הבעיה הכי גדולה שלנו, זה חוסר המודעות וחוסר ההבנה שלנו הישראלים, במה שקורה היום בעולם ואני שמח שאתה עושה את זה ואני אשמח שתעשה את זה עוד בהמשך.
<יעקב חגואל: אני רוצה לברך את מר פוקסמן על העבודה האדירה שלו, בעשרות השנים האחרונות, בנושא המאבק באנטישמיות והצטערתי לשמוע שאתה מסיים את תפקידך עוד מעט, אז אני רוצה לברך אותך להצלחה בהמשך דרכך.
<יעקב חגואל: אני רוצה גם לברך את הרב שלמה ואת שאר חברי הוועדה בהונגריה ואני חושב שזו דוגמה קלאסית למה שלא קורה היום בעולם היהודי.
<יעקב חגואל: כי רוב הקהילות היהודיות, רוב ראשי הקהילות היהודיות, טומנים את ראשם בחול ומבחינתם, אין אנטישמיות ומבחינתם לא צריך לעשות משהו כדי למגר את האנטישמיות ואני חושב שזו דוגמה קלאסית למה שצריך כן לעשות ואמר פה הרב שלמה את העניין גם בעניין האפקטיבי של העבודה מול חקיקה ומול אכיפה ומול דעת הציבור וגם העניין של, אני חושב ואין לי ספק, שהעניין של גם הוספת ביטחון עצמי לאנשי הקהילה ולחברי הקהילה ולצעירי הקהילה ובעיקר גאווה יהודית, שנגעת בזה.
<יעקב חגואל: אני חושב שזה דבר מאוד מאוד חשוב ואין לי ספק שזה אחד הגורמים למאבק באנטישמיות.
<יעקב חגואל: אני מאוד מודאג ממה שקורה, גם הדו"ח הזה, אני חושב שצריך לחזק מאוד את ה- ADL בדו"ח המקיף, זה דו"ח ענק, זה דו"ח עם הרבה מאוד נתונים ועם הרבה מאוד משתתפים שהשתתפו בו.
<יעקב חגואל: אני חושב שהוא חשוב מאוד ואני מאוד מודאג מנתון שהולך אתי בחצי שנה אחרונה והוא מתוך סקר שנעשה על-ידי האיחוד האירופאי, שהוא סקר ענק ומקיף את אירופה והנתון שהכי מדאיג אותי שם, הוא הנתון הבא – ש- 73% מהנשאלים בסקר הזה שנפגעו באלימות אנטישמית אמרו שהם לא דיווחו עליה לשום גורם אחר.
<יעקב חגואל: אני אחזור שוב על מה שאמרתי – ש- 73% מהנשאלים בסקר שנפגעו באלימות אנטישמית, לא דווחו עליה לשום גורם אחר.
<יעקב חגואל: לא למשטרה, לא לקהילה היהודית, לא לקב"ט, לא לאף אחד אחר.
<יעקב חגואל: וזה נתון שהולך אתי בחצי השנה האחרונה ואני כל הזמן נבהל ממנו, כי כל הנתונים שיש לכל הדינה פורתים האלה למיניהם, לכל הפרופסורים, לכל האחרים שאוספים נתונים, הם כנראה נתונים שלא קרובים לאמת בכלל.
<יעקב חגואל: כן?
<יעקב חגואל: כי אלה נתונים של מה שדווחו, לא מה שלא דווחו.
<יעקב חגואל: והם רחוקים מהאמת, לפחות ב- 73%.
<יעקב חגואל: אלה נתונים שמדאיגים אותי מאוד כי אנחנו מדברים על אלימות אנטישמית.
<יעקב חגואל: אנחנו לא מדברים על אמירה, אנחנו לא מדברים רק על זה שלא אוהבים אותנו, אומרים שיש לנו יותר מדי כסף, אומרים שאנחנו שולטים יותר מדי בשלטון.
<יעקב חגואל: אלא זה פגיעות אנטישמיות אלימות ממש.
<יעקב חגואל: וזה נתון שמדאיג אותי מאוד ואני חושב שאנחנו נמצאים בעשור האחרון במדרון חלקלק שנגמר בסופו של יום במה שקרה בבריסל, במה שקרה בקנזס סיטי, במה שקרה בטולוז.
<יעקב חגואל: ואני אומר את זה לא מתוך מי שבא להפחיד כאן, אלא מתוך מי שמודאג שאנחנו צריכים לעצור את הטוקבקים האנטישמיים, אנחנו חייבים לעצור את האתרים האנטישמיים.
<יעקב חגואל: אנחנו חייבים לעצור את הגרפיטי האנטישמי, כי שם הכל מתחיל.
<יעקב חגואל: כי הרעה החולה מתחילה שם, בזה שאנחנו עוצמים עיניים ובזה שאנחנו מראים את הלחי השנייה.
<יעקב חגואל: אנחנו צריכים להבין שלא יורד גשם בחוץ, אלא עושים עלינו דברים אחרים.
<יעקב חגואל: ואני אומר את הדברים מתוך כאב ואני אומר את הדברים מתוך דאגה ואני אומר את הדברים בכך שאנחנו צריכים לרתום את כולם.
<יעקב חגואל: כן, כמו שאמר פה חבר הכנסת אוחיון, גם את הציבור הישראלי.
<יעקב חגואל: ברוך השם, הריכוז היהודי הכי גדול בעולם נמצא פה בישראל ואנחנו צריכים להירתם כישראלים למאבק הזה.
<יעקב חגואל: אני רוצה לספר פה, אנחנו בחודשים האחרונים, בהסתדרות הציונית העולמית, פתחנו קורס מאבק באנטישמיות לישראלים בניו מדיה, כן?
<יעקב חגואל: זה קורס שנרשמים אליו הרבה מאוד ישראלים וזה קורס שיש אליו אהדה ואנשים מתחברים אליו, כי מה לעשות, הכפר הגלובאלי, אותו כלי אינטרנטי, אפשר להשתמש בו גם לחיוב, לא רק לשלילה ואנחנו רותמים את הישראלים לעניין הזה ואני אשמח שיהיו עוד דיונים בעניין הזה פה בוועדה.
יואל רזבוזוב: נעבור לגב' רות זך.
<קריאה: כבוד היושב ראש, אני מבקש למחות פה כנגד מילות הבלע ששמעתי מהאדם הזה, כנגד פרופ' דינה פורת.
<יעקב חגואל: אף לא מילת בלע אחת.
<קריאה: כנגד הפרופסור, שהיא למעלה מ- 20 שנה מובילה בישראל את נושא - - -
<יעקב חגואל: אני לא יודע מי אתה.
<יעקב חגואל: אבל אני יודע מי אני ודינה פורת היא פרופסור מכובדת מאוד והיא חברה מאוד טובה שלי ולא אמרתי מילה זלזול עליה, ההפך, ואם לא הבנת את העברית שלי, אני אשמח להבהיר את זה שוב.
יואל רזבוזוב: תבהירו את זה אחר-כך.
יואל רזבוזוב: גב' רות זך, יועצת במחלקה למאבק באנטישמיות משרד החוץ, בבקשה.
יואל רזבוזוב: בואו נתחיל לקצר, חברים, כי אנחנו צריכים לסיים.
<רות זך: כולנו באותו צד.
<רות זך: אני רוצה שוב, תמיד להתגאות בשיתוף הפעולה של משרד החוץ עם ADL ועם משרד התפוצות ועם מר חגואל ועם פרופ' דינה פורת הנהדרת ועם יד ושם שעושים עבודת קודש על חלק שלא הובלט פה, זאת אומרת, מר פוקסמן הבליט, של מודעות לשואה, הם מביאים מחנכים, משרד החוץ עוזר, אבל הם עושים את עבודת הקודש ללמד על השואה.
<רות זך: למען הסר ספק, אם מישהו חושב שמשרד החוץ פה אמור להיות מי שעדין פה ומה נעשה ונריב, אנחנו מרגישים מספיק בטוחים לכך שמייד אחרי שמר אייב פוקסמן הציג את הדו"ח שלו ביום ראשון במשרד החוץ, רצנו והעברנו לכל השגרירים שלנו הודעה חד-משמעית להציג את הנתונים בכל המדינות, דווקא משום שאנחנו מרגישים מספיק בטוחים.
<רות זך: אנחנו חברים של הונגריה, אנחנו חברים של צרפת ואנחנו חברים של בלגיה ואנחנו מרגישים מספיק בטוחים לבוא ולהגיד להם – חברים, מדינת ישראל חברה שלכם, אבל ככה לא דואגים ליהודים שלכם, אתם צריכים לדאוג יותר טוב, זה היהודים שלכם, במובן שהם אזרחי המדינות שלכם, אנחנו לא מתערבים, אין נאמנות כפולה, יהודי הונגריה נאמנים אך ורק להונגריה, יהודי בלגיה אך ורק לבלגיה.
<רות זך: אבל כן, כמדינת העם היהודי, שגרירינו ילכו ויימחו ואנחנו תמיד מחפשים כלים, יחד עם עוד משרדים פה, ועושים כנסים, אנחנו בפורום הגלובאלי עשינו ב- 2013, שמר פוקסמן דיבר בו והיה בולט בו ואנחנו נעשה גם ב- 2015, יחד עם משרד התפוצות, יחד עם הרבה גורמים פה ותודה גם לוועדה שלך שתיפגש עם היו"רים בשבוע הבא וגם חבר הכנסת אוחיון ייפגש אתם והרב ליפמן ואנחנו מודים מאוד וגם יושב ראש הכנסת אדלשטיין ואנחנו בהחלט נעשה כל מה שאנחנו יכולים, במשרד החוץ, על-מנת להפיץ את הסקר הזה בכל מקום בעולם ותודה רבה, מר פוקסמן, שאתה נותן לנו כלים עובדתיים אובייקטיביים, מר פוקסמן בפנינו הדגיש מאוד יפה שהוא לא מפרש.
<רות זך: הוא אמר בצדק – הוא לא מפרש.
<רות זך: אני מאוד אהבתי איך שאמרת, הוא אמר לראש ממשלת יוון – ואם זה לא 69%, אם זה 49%?
<רות זך: אז נכון, והוא גם אמר יפה ואנחנו אמרנו לשגרירים שלנו – כל מדינה שרוצה לחלוק ולהתווכח עם הנתונים, אנחנו נשמח שהם ישתפו פעולה עם מר פוקסמן ויעשו עוד סקרים עם מדגמים יותר גדולים.
<רות זך: אני מקבלת לחלוטין את הגישה שלך שלא צריך לטמון את הראש בחול.
<רות זך: יחד עם זאת, אנחנו כמובן מכבדים את העמדות של הארגונים היהודיים שלא רוצים ומרגישים בואו נכבד גם אותם.
<רות זך: מי שרוצה לא להבליט, זו גם זכותו וזכותנו לכבד גם את הקהילות היהודיות שרוצות לנקוט גישה אחרת, זה בסדר גמור.
<רות זך: תודה רבה.
יואל רזבוזוב: רק הערה קטנה, עם משרד החוץ, העלינו את זה באחת הוועדות ואנחנו באמת צריכים לבקר האם זה נעשה.
יואל רזבוזוב: אני רואה, יש פחות שיתוף פעולה של משרד החוץ עם המשרדים הממשלתיים ישנו, אבל שיתוף הפעולה עם השליחים, כמו סוכנות ועוד גופים, הוא פחות טוב.
יואל רזבוזוב: אנחנו כן היינו רוצים לראות שחומרי הסברה יעברו לאותם השליחים, כי אנחנו צריכים לנצל, יש לנו את המשאב הזה וצריך לדעת לנצל אותו, שהשליחים יקבלו את כל החומרים.
יואל רזבוזוב: יצחק סנטיס, מכון המחקר NGO monitor.
<יצחק סנטיס: תודה.
<יצחק סנטיס: אני עולה חדש, הגעתי לפני שלוש שנים ואני רוצה להמשיך באנגלית.
<יצחק סנטיס: אפשר?
יואל רזבוזוב: בקצרה, בבקשה.
<יצחק סנטיס: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי): מאוד בקצרה.
<יצחק סנטיס: ב- NGO Monitor, בחנו מספר סוגיות, בעיקר בכל הנוגע לאופן שבו ההחרמה והדה-לגיטימציה עושים דרכם דרך הכנסיות בארצות הברית, כמו גם באירופה ובמקומות אחרים.
<יצחק סנטיס: אני רוצה להתמקד מעט בפרסביטריאנים, שמר פוקסמן הזכיר קודם.
<יצחק סנטיס: אייב, אני הולך להשאיר אותך עם משהו שהולך להיות מאוד חשוב אשר נצא איתו ב- 24 השעות הקרובות.
<יצחק סנטיס: אנחנו עוקבים, אני יושב כמו זבוב על קיר בדף הפייסבוק, של קבוצה סגורה המשתייכת לרשת "משימת ישראל / פלסטין" הפועלת בתוך הכנסייה הפרסביטריאנית, שהיא הארגון המרכזי, אשר דוחפת ומעודדת להחרים את ישראל.
<יצחק סנטיס: רציתי להשתמש בחומר הזה ולהביא אותו עד לעצרת הכללית, שבו הם הצביעו בעד משיכת השקעות, אבל בעלי הברית הפרסביטריאנית שלנו, יעצו לנו שלא לעשות זאת, מה שהוביל למאבק מאוד אמיץ וחזק בכנסייה, כנגד משיכת השקעות, אבל לא יכולתי להביא זאת לקו הסיום דבר שגרם להפסד בהצבעה.
<יצחק סנטיס: אני צמוד לדף הפייסבוק של הקבוצה הזאת ואני יכול לומר לכם, שכשהם יודעים שהם מדברים ביניהם, הם נותנים לנושא האנטישמיות "לעוף חופשי".
<יצחק סנטיס: הם לא מרשים לעצמם לומר בציבור דברים בעלי אופי אנטישמי, אבל הם מאוד "פתוחים" כשזו שיחה בינם לבין עצמם.
<יצחק סנטיס: יש לנו את צילומי המסך הבאים ואנו נפיץ דוח זה.
<יצחק סנטיס: אייב, אני אשאיר לכם את חומר הגלם, כי אני רוצה לשוחח איתך על האופן שבו אנו יכולים לקחת את הליגה נגד השמצה לתוך זה.
<יצחק סנטיס: לדעתי, זו הולכת להיות כמו "פצצה" בארצות הברית, ברגע שאנו נשחרר את הדבר הזה.
<יצחק סנטיס: אנו רואים את האנטישמיות הזאת בכנסיות, כשהנושאים הם כל מה שדיברת בענין הסקר שלכם, ציונים או יהודים ששולטים באמריקה, שולטים בממשלה, בתקשורת.
<יצחק סנטיס: שיהודים ציוניים הם מחרחרי מלחמות והם מנסים לגרור את ארצות הברית למלחמה עם אירן.
<יצחק סנטיס: יש כאן גם כניסה להגדרות גזעניות של זהות יהודית, שהיהודים הם באמת הכוזרים, שהם אינם שמיים ואין להם שום קשר אתני לישראל, לארץ ישראל או פלסטין, לכן הם צריכים לחזור לאירופה.
<יצחק סנטיס: סוג זה של שיח אנטישמי גס בקרב פרוטסטנטים ליברלים, הוא די מזעזע ואולי מפתיע, אבל, אולי זה לא צריך להיות כל כך מפתיע, כי כל מה שאמרנו בדיאלוג עם פרוטסטנטים בחיים הקודמים שלי בארה"ב, תמיד היה סמוי ולא ממש הצלחתי להצמיד אותו, דבר שאני יכול לעשות כעת.
<יצחק סנטיס: אנחנו מתכוונים לצאת עם זה במהלך ה- 24 השעות הקרובות, כאשר המטרה שלנו היא בעצם, לכפות על הכנסייה הפרסביטריאנית להתבונן היטב על עצמה.
<יצחק סנטיס: הם קיבלו את ההחלטה של משיכת השקעות, נגד שלוש חברות שיש להן עסקים בישראל, אנחנו מתכננים להביש את הכנסייה על מעשיה והם יצטרכו להשיב כיצד הם מאפשרים שיקרו דברים כאלה, עם קישורים לאתרים ניאו-נאצים המהללים את רשת הטלוויזיה האיראנית Press TV?
<יצחק סנטיס: איך זה שהם מאפשרים לכל זה לקרות תחת חסותם?
<יצחק סנטיס: הם יצטרכו להסביר את כל זה בפומבי.
<יצחק סנטיס: אז המשיכו לעקוב, כי במהלך 24 השעות הקרובות, כל זה הולך לצאת החוצה.
<אברהם פוקסמן: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי): זו דילמה אחרת שאיתה אנו מתמודדים.
<אברהם פוקסמן: יש אנשים טובים בכנסייה הפרסביטריאנית, צריך אומץ כדי לעשות מה שהם עשו, אבל, הם כבלו את ידינו.
<אברהם פוקסמן: היינו שם קודם, שמענו זאת קודם, חיינו זאת קודם.
<אברהם פוקסמן: אנחנו יודעים שזה שם, אנחנו יודעים על זה קצת יותר ממה שאנחנו מבינים את זה.
<אברהם פוקסמן: הדילמה היא, אפשר לראות זאת גם בהונגריה, אתה מזהה את החברים שלך שאומרים: "תנו לנו את ההזדמנות, את האמון הטוב כדי לעשות את העבודה".
<אברהם פוקסמן: אנחנו נותנים, כי אנחנו זקוקים לתמיכה ולידידות שלהם.
<אברהם פוקסמן: אבל אז הם מפסידים ומפסידים שוב, אז אנחנו צריכים לתייג את התנועה, וזה מתייג אותם.
<אברהם פוקסמן: זו דילמה מאוד רצינית, שאיתה אנו התמודדנו כל כך הרבה פעמים, אבל בסופו של יום, אין לנו ברירה.
<אברהם פוקסמן: אני מבין שהיה דיון בעניין הסרת תפילה לעם היהודי מהתפילה הדתית שלהם, כי לא מגיע לנו שום תפילה עבור כל דבר שהוא.
<אברהם פוקסמן: לכן, אני כן חושב שבשלב מסוים אנחנו צריכים להודות לחברים שלנו ולהגיד, "אין לנו שום ברירה אחרת.
<אברהם פוקסמן: "
יואל רזבוזוב: נעבור לד"ר רוברט רוזט מיד ושם, בבקשה.
<רוברט רוזט: קודם כל, תודה על ההצגה של העובדות והדברים.
<רוברט רוזט: לגבי הדברים על השואה, כמובן הדבר הראשון שחשבתי שאתה אמרת שאתה ב- ADL 50 שנה, אני ביד ושם 30 שנה ואני חושב איפה היינו לפני 30 שנה בהוראת השואה ואיפה אנחנו היום, אין מה להשוות, כל-כך הרבה פעילות.
<רוברט רוזט: העובדה שבעוד שבועיים יהיה לנו כינוס עם מחנכים מ- 48 מדינות, כולל סנגל וקונגו, זה אומר המון על מה שקורה.
<רוברט רוזט: למרות הכל, זה לא מספיק וזה מה שאתה מראה כל-כך ברור בדו"ח הזה, שיש עוד הרבה הרבה הרבה יותר מה לעשות בעניין הזה.
<רוברט רוזט: הדבר השני שנדמה לי שכל-כך ברור ממה שבדו"ח ומה שאתה אמרת, שחייבים לא רק ללמד את השואה, חייבים לחבר את זה עם מי אנחנו, מי היהודים.
<רוברט רוזט: עם התרבות וההיסטוריה שלנו, חייבים את ההקשר הזה, כי אם אנחנו רק מלמדים את הקטע של השואה, או אפילו משתדלים ללמד את הקטע של השואה בהקשר הלאומי היותר צר שלו, חייבים מעבר לזה.
<רוברט רוזט: כי אחת מבעיות היסוד כאן זה אי-הבנה מי אנחנו היהודים ולא מבינים מי אנחנו היהודים, לא יכולים להבין מה היה השואה ומה המשמעות שלה.
<רוברט רוזט: אז אני חושב שיש אתגר גדול, יש הרבה מה לעשות.
<רוברט רוזט: אנחנו חייבים אולי אפשר להגיד בעוד כמה שנים שאיפה היינו היום ואיפה נהיה בעוד כמה שנים.
<רוברט רוזט: הייתי רוצה שהקולגה שלי, ג'יין, תגיד עוד מילה אחת או שתיים.
יואל רזבוזוב: צריכים לסיים.
<ג'יין ג'ייקובס קימלמן: ממש בקצרה.
<ג'יין ג'ייקובס קימלמן: אנחנו בבית-הספר הבינלאומי להוראת השואה עכשיו מפתחים הרבה on line tours יחד עם כל מיני שותפים, חלקם נמצאים כאן.
<ג'יין ג'ייקובס קימלמן: בינתיים יש לנו ב- 22 שפות והרשימה כל הזמן מתארכת ואני גם שמחה מאוד לראות שחלק מהמדינות שמופיעות יחסית גבוה ברשימה שלך בכל-זאת שולחות משלחות של מורים כל שנה.
<ג'יין ג'ייקובס קימלמן: יש לנו הרבה הסכמים עם ממשלות ולמרות שהנתונים קשים, the future hopefully is bright.
יואל רזבוזוב: חברים אנחנו צריכים לסכם אז קודם כל, תודה למר פוקסמן על הנתונים, שמענו הם מדאיגים, אבל אנחנו יודעים את הבעיה ועכשיו אנחנו צריכים לדעת ולראות איך אנחנו מתמודדים.
יואל רזבוזוב: אנחנו כל הזמן מנסים לעשות פעולות, כנראה חלקן לא מספיקות, מבחינת המודעות בארץ, אני חושב שאין מודעות בארץ, מעבר לזה שאין מודעות בארץ על אנטישמיות בתפוצות, אנשים לא יודעים בכלל מה זה תפוצות.
יואל רזבוזוב: גם אני אמרתי את זה כבר לא פעם לפני שהייתי יושב-ראש ועדה, לא היה לי יותר מדי מושג.
יואל רזבוזוב: זאת היתה מילה בשבילי, לא יותר ממילה ואני חושב שרוב החבר'ה, בני הנוער, הדור הצעיר, לא בדיוק נכנסים.
יואל רזבוזוב: יודעים שיש מילה, בסדר, יש יהודים בתפוצות, אבל לא באמת מודעים למה שהם עוברים ובאמת אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מגייסים את כל מי שנמצא כאן, את כל אזרחי ישראל באמת להילחם בתופעה ואני מברך את כל אותם הארגונים שמנסים ויוזמים, עושים פעולות נגד אנטישמיות ברשת, כי התופעה, אנחנו רואים, לא סתם יש לנו, אני מזה שנה יושב-ראש ועדה ואנחנו מקיימים ממש דיונים תקופתיים כי פעם אם הייתי פותח עיתון, אז משהו, איזה אירוע אנטישמי זה היה נורא חריג והיו כותבים וזה ישר כותרת.
יואל רזבוזוב: היום זה על בסיס יום יומי, פותחים, כל הזמן אפשר למצוא משהו.
יואל רזבוזוב: וחלק, אני חושב שאחת הסיבות זה העולם הגלובאלי והאינטרנט.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, התחלתי עם זה את הדיון, שאנשים, לא היתה להם דעה על ישראל פתאום יש להם דעה כשהם מקבלים חומרים אחרי הניצחון של מכבי תל-אביב בכדורסל, היה לנו ב- Ynet 17,000 טוקבקים נגד יהודים, נגד ישראל.
יואל רזבוזוב: אנשים פשוט מערבבים הכל ביחד ועם זה, כמו שאמרתי, אנחנו צריכים לדעת להתמודד.
יואל רזבוזוב: אנחנו כמדינה נמצאים ב- level די גבוה ברמה הטכנולוגית ואנחנו באמת צריכים לגייס את כולם.
יואל רזבוזוב: אני חושב שכל נער היום מסתובב עם סמארטפון ויכול להקדיש למדינת ישראל חצי דקה ביום, לא צריך יותר מזה, ואנחנו באמת מעבר למלחמה נגד הטוקבקיסטים שגם אותה צריך לדעת לנהל נכון ואנחנו גם יכולים פה לעשות תופעה הפוכה, זה חשוב לדעת איך שגוף אחד ייקח וידע איך אנחנו מנהלים את זה ועל זה אני מדבר כבר לא פעם וצריך שבאמת אחד המשרדים ייקח על זה אחריות, יקים מטה כזה שיכוון וידע מהי תוכנית העבודה.
יואל רזבוזוב: אני מבין גם שברמה של המדינה זה קצת יותר קשה, גם להתערב במה שקורה במדינות האחרות, אבל עדיין אנחנו צריכים איזה שהיא תוכנית, כי יש הרבה גופים וולונטאריים שעושים, עושים די הרבה, אבל עדיין, ברגע שזה מפוזר ולא ממוקד, אז אנחנו נופלים בזה.
יואל רזבוזוב: אנחנו נעביר את הסקר ליושב ראש הכנסת ולחברי הכנסת שיידעו.
יואל רזבוזוב: מר פוקסמן אמר ואני בהחלט מסכים אתו, מגיעות לכאן הרבה משלחות, גם אנחנו יוצאים במשלחות ואנחנו נפגשים ויש אגודות ידידות בילטראליות.
יואל רזבוזוב: צריכים להציף את הנושא הזה.
יואל רזבוזוב: רק לפני כמה חודשים נסענו לאסוף חתימות נגד מה שהיה עם ברית המילה ודיברנו על זה.
יואל רזבוזוב: אז כנראה גם במשלחת עבודה לא קשורה לנושא הזה, אנחנו צריכים להעלות את הסוגיה ולדבר.
יואל רזבוזוב: כי סך-הכל אנשים שאנחנו נפגשים אתם, הם חיוביים.
יואל רזבוזוב: צריך באמת, אני לא אומר לנצל את זה, אבל לדבר על זה על-מנת שידעו ושינסו לעשות משהו.
יואל רזבוזוב: גם אני, כמו שאמרתי, כשהייתי בספורט והייתי מתחרה בזירה הבינלאומית, אז רוב האנשים גם ממדינות ערב, כשהיינו לוחצים ידיים ואמרנו תמיד שזה המסגרת הספורטיבית ואנחנו בסדר.
יואל רזבוזוב: אז גם במסגרת הדיפלומטית כולם בסדר.
יואל רזבוזוב: אבל בסוף עדיין יש תוצאות מדאיגות.
יואל רזבוזוב: אז אנחנו נעשה את העבודה, נדאג להוציא באמת מכתבים לכל חברי הכנסת שיעשו את העבודה.
יואל רזבוזוב: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
יואל רזבוזוב: התכנסנו היום לטפל בפעילות של ארגוני "דור אחד וחצי", בהמשך אסביר מהי הכוונה ב"דור אחד וחצי", אם כי אני בטוח שרובכם יודעים.
יואל רזבוזוב: שמעתי שיש הפסקת אש במבצע צוק איתן וכעת אנחנו מקבלים דיווחים שטיל פגע באשדוד.
יואל רזבוזוב: למרות שאנחנו משתדלים להמשיך בשגרת חירום הרבה חברי כנסת מתרוצצים בנושא, שגרת חירום זה מושג שקיים רק בישראל.
יואל רזבוזוב: נראה לאן כל זה מוביל אותנו.
יואל רזבוזוב: כאמור, נושא הדיון היום הוא פעילות ארגוני "דור אחד וחצי", שזה מונח בסוציולוגיה המתייחס לצעירים שהגיעו לארץ בגיל נוער, גיל גיבוש זהות, שחצי מחייהם הם חיו בארץ המוצא ואז עלו לישראל.
יואל רזבוזוב: אני רואה כאן כמה חבר'ה שאני מכיר, שהרי גם אני דוגמה של "דור אחד וחצי"'.
יואל רזבוזוב: הקבוצה הזאת מתמודדת עם סטריאוטיפים, כשבראש עומדת ההתייחסות של הצברים הישראלים אליהם כ- "רוסים" ואנחנו מכירים את זה, מצד שני יש להם קשיים.
יואל רזבוזוב: אני חוזר לנקודה שכל הזמן אני מתייחס אליה, בעניין של הרבנות לגבי הנישואין.
יואל רזבוזוב: בארץ המוצא התייחסו אליהם כאל יהודים, שם הם חוו השפלות בשל יהדותם וכשהם מגיעים לכאן הם הופכים אוטומטית להיות "רוסים".
יואל רזבוזוב: אנחנו לא מדברים רק על דוברי רוסית יוצאי ברית המועצות לשעבר, יש לנו גם את הקהילה האתיופית שחווה את אותם דברים.
יואל רזבוזוב: יש לנו כעת את הנוער הצרפתי, שבזכות גל העלייה הגדול הם הולכים להיקלע לאותו מצב, אולם יש ארגונים הפועלים בנושא.
יואל רזבוזוב: לדעתי, זו הפעם הראשונה שאנו מעלים את הנושא הזה בכנסת ישראל, מציפים את הנושא.
יואל רזבוזוב: זה נראה כמשהו טריוויאלי, מתייחסים לבעיה כאל דבר שהוא חלק מהחברה והבעיות הן בעיות טבעיות, שעליהן אומרים "עם הזמן הן תעבורנה".
יואל רזבוזוב: אנחנו מדינת עלייה, הקולטת עולים כל הזמן.
יואל רזבוזוב: זו בעיה שלא נגמרת, בעיה המתעוררת בעקבות העלייה.
יואל רזבוזוב: אחת הסיבות שאני בכנסת ישראל, מאחר והרבה מהאנשים שאני מכיר הם הדור וחצי המובהק, הם למדו כאן ושירתו בצבא, אולם משום מה הם לא מוצאים את עצמם עד הסוף במדינה שלנו.
יואל רזבוזוב: אנחנו כן היינו רוצים לראות אותם כאן, הם עוזבים בגלל קשיים שונים, אני חושב שדווקא הארגונים שמתייחסים לזה הם אלה שיציגו את הבעיות ואנחנו כאן כדי לפתור את הבעיות הללו.
יואל רזבוזוב: יש גם את תקרת הזכוכית שאנו מכירים אותה.
יואל רזבוזוב: אני אומר לאותו דור וחצי, לאותם בני עולים שלהם אין את האבא, הסבא או הסבתא שיורישו דירה, אין להם את האבא ששירת בצבא או דוד ששירת בצבא שיחד עם הדוד ההוא הוא עוזר לו להסתדר ולהתקבל לעבודה.
יואל רזבוזוב: אני מקבל לא מעט פניות של חבר'ה, אנשים מאוד מוכשרים שלא מצליחים, איך שהוא הם נתקלים בקשיים.
יואל רזבוזוב: לדעתי חשוב שאנחנו מעלים כאן הנושא הזה.
יואל רזבוזוב: היום רק נציף אותו, נשמע מה הארגונים עושים ו בהמשך נפעל לקידום ועזרה לאותם ארגונים כדי שבסופו של דבר אוכלוסיית דור וחצי תשתלב כאן במדינת ישראל, שתהייה כמה שיותר אינטגרציה טובה.
יואל רזבוזוב: הגיעו לדיון גם חלק מהתורמים שעוזרים לארגונים האלה, נציגי עיריות ונציגי משרד הקליטה.
יואל רזבוזוב: בבקשה רשות הדיבור לדבורה גולדמן גולן בשם הפורום הארצי לזהות היהודית ישראלית ודיאלוג בין תרבותי עם דוברי רוסית ושאינם דוברי רוסית בישראל.
יואל רזבוזוב: כמו כן היא תציג ממצאים של מספר מחקרים שמבהירים מהו דור אחד וחצי.
<דבורה גודלמן גולן: תודה רבה לך וגם לוועדה על העלאת הנושא החשוב הזה היום ועל ההזדמנות שניתנה לארגונים שלנו לשוחח ולהציף את הנושא.
<דבורה גודלמן גולן: אני "מעתיד במדבר", כאן אני מדברת כחברה מובילה בפורום הארצי של הנושא הזה.
<דבורה גודלמן גולן: מילה על הפורום הארצי.
<דבורה גודלמן גולן: הפורום הארצי מאגד בתוכו עד 30 ארגונים ועוד 10 - 12 חוקרים ואנשי מקצוע מסוגים שונים של ארגונים.
<דבורה גודלמן גולן: הוא הוקם על ידי "עתיד במדבר", מרכז הרצוג בבית ספר אימפולס בסיוע "שתיל" לפני כארבע וחצי שנים.
<דבורה גודלמן גולן: המייחד את הפורום הוא הגיוון של הארגונים, גם ארגוני שטח שהקימו דוברי רוסית, גם ארגוני התחדשות יהודית וגם ארגונים קהילתיים שונים כמו הנוער הלומד והעובד.
<דבורה גודלמן גולן: הנחנו על שולחנך נייר, יש כאן עוד עותקים של רשימת חברי הפורום ואנשי המקצוע שמלווים אותנו.
<דבורה גודלמן גולן: אנחנו פועלים פנימה וגם החוצה כדי לעלות את המודעות של מקבלי ההחלטות לכל הנושא של דיאלוג בין תרבותי וזהות יהודית וישראלית של דוברי רוסית ושל כאלה שאינם דוברי רוסית.
<דבורה גודלמן גולן: העלייה מברית המועצות לשעבר, היא באמת אחת העליות הגדולות.
<דבורה גודלמן גולן: מה שמייחד את העלייה בגלל גודלה, למרות ההצלחה של הקליטה הכלכלית והמקצועית, בהרבה מאוד מקרים יש עדיין קשיים בתחום של הזהות, של התרבות מבחינת הקליטה החברתית.
<דבורה גודלמן גולן: האוכלוסייה עליה אנחנו מדברים הם אלה שעלו בגילאי 9.10,12 ומעלה.
<דבורה גודלמן גולן: לפעמים את רוב חייהם, ולא מחצית מחייהם, הם בילו בארץ, הם פספסו את אותן מסגרות שיכלו לספק להם את הידע היהודי, את תחושת השייכות ואת הרגישות החברתית שהיו יכולים לעזור להם להיקלט גם תרבותית וחברתית.
<דבורה גודלמן גולן: ההגדרה של מיהו "דור וחצי" הזה, כמו שאמרת, הם ילדים ובני נוער שעלו לישראל בשנות ה- 90 עם או בלי הורים.
<דבורה גודלמן גולן: רבים מהם משולבים כבר מקצועית, כלכלית, הם רכשו השכלה, רבים שירתו בצבא.
<דבורה גודלמן גולן: כקבוצה מייחד אותם מצבם, כעת הם דור ההורים הצעירים של הדור הבא.
<דבורה גודלמן גולן: אנחנו תופסים אותם בחלון הזדמנויות בדיוק בגיל שבו הם מתחילים להקים משפחות.
<דבורה גודלמן גולן: שלב שבו בעצם הם שואלים את עצמם 'מה מהמסורת, מה מהמורשת, מהי התרבות היהודית-ישראלית שאנחנו יכולים להעביר לילדים שלנו ומה בעצם קושר אותנו לכאן'.
<דבורה גודלמן גולן: השקף הבא מספר קצת על ייחודה של האוכלוסייה הזאת, על הניידות התרבותית, על החיפוש איך לשלב בין הזהות הרוסית-יהודית לבין הזהות הישראלית.
<דבורה גודלמן גולן: החסר שהם מרגישים הוא מה להעביר לדור הבא שלהם ומה קושר אותם כאן לישראל.
<דבורה גודלמן גולן: בנקודה הזאת יש את הסכנה של הירידה מהארץ.
<דבורה גודלמן גולן: הנתון המובהק, אחוזי הירידה מהארץ בקרב צעירים דוברי רוסית הוא גבוה ביחס לחלקם בקרב ישראלים ותיקים באותם גילאים.
<דבורה גודלמן גולן: כמו כן גם הנכונות או המחויבות שלהם להמשיך לחיות בארץ ולגדל את הילדים שלהם בארץ היא פחות מאשר בקרב הישראלים ותקים בני אותם גילאים.
<דבורה גודלמן גולן: כלומר, אם נתמקד רק בנתון האחרון, הורים עולים צעירים מודאגים יותר לגבי עתיד ילדיהם בישראל.
<דבורה גודלמן גולן: 80% מקרב בקבוצת הגיל 31-40 של הותיקים בטוחים שהם יגדלו את הילדים שלהם בארץ לעומת 28% בלבד מקרב צעירים דוברי רוסית.
<דבורה גודלמן גולן: הצרכים שלהם נוגעים באמת בשאלות של זהות, שייכות ותרבות ולכן הארגונים שחברים בפורום פועלים בלי לשאול על מידת היהדות ועל הייחודיות של הזהות היהודית.
<דבורה גודלמן גולן: קודם כל אנחנו כאן מדינת ישראל ומטרתנו היא חיזוק זהותם היהודית והישראלית של ה"דור וחצי".
<דבורה גודלמן גולן: זה בעצם מה שיבטיח את עתיד המדינה, את הדור הבא.
<דבורה גודלמן גולן: הם יהיו מנהיגי העתיד, הם כבר משולבים בעמדות ובמקצועות שונים, הם יובילו את המדינה.
<דבורה גודלמן גולן: הארגונים החברים בפורום פועלים גם לחיזוק הידע, גם את תחושת השייכות וגם ליצור מרחב בו ניתן לשלב בצורה לגיטימית, בצורה רב-גוניות את הזהויות הרוסיות השונות, הישראליות השונות והיהודיות השונות.
<דבורה גודלמן גולן: למה דווקא עכשיו זה חלון הזדמנויות?
<דבורה גודלמן גולן: כמו שאמרתי, יש מספר הולך וגדל לעסוק בזה.
<דבורה גודלמן גולן: יש גם בשלות בקרב הארגונים שפועלים הרבה זמן בשטח וצברו הרבה ניסיון ותובנות, אבל גם, משום שהם הולכים להיות אוטוטו הורים לדור הבא.
<דבורה גודלמן גולן: המחקרים מוכחי, שמצד אחד הרבה מ"הדור וחצי" לא זכו לרכוש את הידע היהודי, את תחושת השייכות, את ההעמקה של הקשר לישראל כמדינה יהודית וכמדינה דמוקרטית, כי הם פספסו סוכני חִברוּת כמו למשל צבא, תנועות נוער.
<דבורה גודלמן גולן: חלקם למדו בתיכון ממלכתי ולא זכו לקבל את המטענים התרבותיים.
<דבורה גודלמן גולן: מצד שני, מהמחקרים ומהניסיון של חברי הפורום אנחנו רואים שהפעילות של הארגונים שלנו כן מספקת את הצורך הזה, כן מספקת את הידע, את התחושה, את הרגש ואת האפיקים לעבודה ליישום בפועל שהיא מורכבת יותר ומשולבת יותר.
<דבורה גודלמן גולן: התבונות שלנו הן תוצאה של שנות עבודה רבות, אנחנו רואים את החשיבות.
<דבורה גודלמן גולן: זה נכון לגבי כל קבוצה של עולים לארץ, יש צורך בהמשכיות בין הגורמים הקודמים, בין האלמנטים הישנים לבין האלמנטים החדשים של הזהות.
<דבורה גודלמן גולן: צריך לתת מרחב וכבוד לחוויות היהודיות ולזהויות היהודיות שאנשים הביאו איתם לארץ.
<דבורה גודלמן גולן: לדוברי רוסית במיוחד האוריינטציה האינטלקטואלית דורשת באמת עיסוק גם בידע ברמה גבוהה ותיווך תרבותי ולשוני.
<דבורה גודלמן גולן: מצד אחד כצעד ראשון להשתלבות יש הצדקה לפעילות מיוחדת לדוברי רוסית, אבל יש גם צורך בחיוניות, ביצירת הזדמנויות למפגש ודו-שיח ודיאלוג בין תרבותי.
<דבורה גודלמן גולן: לכן אחת מתת-כותרת של הפורום זה הנושא שאנחנו עוסקים בו: האפשרות לתרגם את הידע הזה לפעילות התנדבותית ומעורבות חברתית.
<דבורה גודלמן גולן: לסיכום, ציטטנו כאן מפרופסור זאב חנין.