GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יוסף הדנה: אדוני יושב הראש, קודם כל הדיון בעצמו חשוב, וכפי שדובר פה, בנושא ברור יהדות – אצל יהודי אתיופיה אמנם הברור שונה מהשאר – בברית המועצות או בשאר העדות, אבל בכל זאת הרבנות עמדה על זה ונתנה את דעתה ומצאה פתרון הולם, שיכול לפתור את הבעיה, וכן גם במשרד הדתות.
<יוסף הדנה: אבל הרבנות הראשית הנחתה שיבדקו אנשים מאותה העדה - בגלל שהמבוגרים יודעים היטב את השורשים ויכולים להגיד ויכולים לספור עד שבעה דורות ולומר מי כן יהודי ומי לא יהודי – אז נתנו את התפקיד לעבדכם הנאמן.
<יוסף הדנה: אני האחראי על כל העניין הזה של בירור יהדות, וברוך השם אנחנו עשינו את העבודה ממש לגופו של עניין.
<יוסף הדנה: ובכן, אפשרתי, בהמלצתי, עוד 12 רבנים מבררי יהדות, שהם פזורים בכל הארץ, על מנת להקל על הזוגות, כדי לא לנדוד מעיר לעיר, ממקום למקום – שיוכלו להתחתן כל אחד במקום שלו וברוך השם הם נרשמים בכל המועצות הדתיות.
<יוסף הדנה: אותם 12 דיינים נותנים את המענה, את התשובות.
<יוסף הדנה: אם ישנם קשיים או שלא יודעים – אז מעבירים את התיק אלי.
<יוסף הדנה: אני בעצמי מטפל בנושא.
<יוסף הדנה: עכשיו, כדי שיהיה אחידות בבירורי יהדות, כדי שכולם יעשו כמו שצריך, עשינו נוהל לגבי העבודה של הרבנים וזה נמצא עכשיו על שולחנם של הרבנים הראשיים לישראל, וברגע שם יאשרו את זה, אנחנו נפרסם את זה.
<יוסף הדנה: המשרד לשירותי הדת וגם סגן השר בעצמו – מאד עוקבים אחרי העניין הזה, שכולם יוכלו להתחתן ושלא יהיו קשיים.
<יוסף הדנה: וברוך השם, יש לנו קשרים עם בתי הדין, עם כל הגופים שנוגעים בדבר.
<יוסף הדנה: נכון הוא, נאמר פה, זה נכון שצריך עוד כוח אדם, צריך עוד רבנים, עוד דיינים כדי להקל.
<יוסף הדנה: לעניות דעתי, אני חושב שאם יש בעיה – זה מחוסר כוח אדם, מחוסר תקציב.
<יוסף הדנה: אז זה יכול להיות שמקשה על העבודה, אבל אם הדברים האלה יסתדרו, אז יש נכונות ברבנות הראשית, באמת מאז שאני בעצמי הייתי קשור עם כבוד מרן הגאון הרב עובדיה יוסף, זכר צדיק וקדוש לברכה.
<יוסף הדנה: מאז אני עובד עם כל הרבנים הראשיים לישראל, שכולם דואגים באמת ורוצים שהקהילה תקלט בתוך החברה, בתוך עם ישראל וכולם באים ומקלים.
<יוסף הדנה: אז אני חושב, לעניות דעתי אנחנו רק צריכים לחזק גם את הרבנים, גם את המשרד לשירותי הדת ולתת את הקלים.
<יוסף הדנה: כך אני חושב שנוכל לעשות הרבה יותר.
<יוסף הדנה: נכון שיש קשיים בכמה מקומות, גם ברשמי הנישואין, אבל אנחנו ברוך השם עובדים על זה, מתגברים על הבעיות.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לרב יוסף הדנה, הרב הראשי ליהודי אתיופיה.
יואל רזבוזוב: אחרון הדוברים, עמי מהל, מנהל מחלקת קהילות יהודיות במשרד החוץ.
<עמנואל מהל: ארבע הערות קצרות.
<עמנואל מהל: קודם כל אני רוצה לומר, מתוקף ניסיוני, כארבע שנים שגריר ישראל באוזבקיסטן, מדינה פוסט סובייטית, אני רוצה להחמיא לאנשי לשכת הקשר שעושים עבודה יוצאת מן הכלל, חופרים ונוברים ובודקים ומוצאים את המסמכים ובודקים את אמיתות ואמינות המסמכים בצורה באמת שלהסיר את הכובע, והבדיקות האלה לפעמים נמשכים שבועות ארוכים וחודשים ארוכים.
<עמנואל מהל: בסופו של דבר מי שמקבל את האישור של לשכת הקשר, אני כשהייתי צריך לתת את אשרת העולה, ידעתי שאין שום פקפוק לגבי השורשים היהודיים, במידה ודובר על שורשים יהודים, או לגבי היהדות של אותו אדם, במידה והבן אדם הוכר כיהודי על סמך הבדיקות של לשכת הקשר.
<עמנואל מהל: באמת להסיר את הכובע, הם עושים עבודת קודש, עבודה רצינית מאד.
יואל רזבוזוב: רגע, עמי, יש לי שאלה.
יואל רזבוזוב: כל אותם עולים שעלו ונרשמו במשרד הפנים כיהודים, זה על פי מה שלשכת הקשר מסרה, ועדיין ברבנות רובם בגדר חשודים.
אברהם מיכאלי: לא, עוד פעם.
אברהם מיכאלי: הוא מדבר כרגע על אשרת עולה שהוא נתן לפי חוק השבות.
יואל רזבוזוב: כן, אבל זה מה שאני שואל.
יואל רזבוזוב: הוא נרשם במשרד הפנים וכשהם מגיעים לרבנות הם כבר הופכים להיות לא יהודים.
אברהם מיכאלי: זה לא שהם לא יהודים, צריך פשוט מאד-, זה מה שאמרו פה.
אברהם מיכאלי: זה שני הליכים מקבילים.
יואל רזבוזוב: למה לא סומכים על לשכת הקשר?
אברהם מיכאלי: לא, אבל הוא לא בודק ברור יהדות במובן של יהודי או לא יהודי, הוא בודק את זכאות העלייה.
אברהם מיכאלי: נכון?
<עמנואל מהל: בודקים, אבל בדיעבד זה גם זה, בוודאי.
יואל רזבוזוב: בודקים.
יואל רזבוזוב: בגלל זה משרד הפנים סומך עליהם.
אברהם מיכאלי: לא, אבל בנתונים שהם אוספים נעזרים בזה לברור יהדות בהמשך, לגבי תעודה אותנטית או לא.
<עמנואל מהל: אני אסיים.
<עמנואל מהל: זו הייתה ראשונה.
<עמנואל מהל: ההערה השנייה, אנחנו לא יכולים לנוח על זרי הדפנה כאן, אין לנו זמן.
<עמנואל מהל: המצב במדינות ברית המועצות לשעבר, לפחות במדינה אחת, הופך להיות או חוזר להיות מצב משברי ולהבנתי לא נעשות מספיק פניות לבירור על ידי לשכת הקשר, באותה מדינה – אני מדבר על אוקראינה.
<עמנואל מהל: יכול להיווצר מצב בעוד כמה שבועות, בעוד כמה חודשים ואולי לא ייווצר, אנחנו לא יודעים איך הדברים יתפתחו, שיהיה לחץ גדול לעלייה מאותה מדינה ואז אנחנו נהיה שוב, נגיע שוב למצב שיגיעו הנה הרבה מאד אנשים בבת אחת ואנחנו נעמוד בפני שוקת שבורה, שאנשים יגיעו הנה, לא ידעו אם הם יהודים או לא יהודים, וכל הסיפור של בירור היהדות יצטרך לקבל פה עדיפות מאד מאד גדולה.
אברהם מיכאלי: אבל אם יקרה ויהיה חס וחלילה משהו המוני, הוא לא פונה הרי לכל פוטנציאל עלייה.
אברהם מיכאלי: מי שפונה אליו הוא בודק ומי שלא פונה אליו - - -
<עמנואל מהל: זה נכון.
<שלום נורמן: היום מחכים במוסקה 4 – 5 חודשים לקבל תור.
<עמנואל מהל: מה שאני אומר עכשיו - - -
<חנן אחיטוב: אם יותר לי, אני אתייחס גם למוסקבה.
יואל רזבוזוב: אנחנו כבר ניתן.
<עמנואל מהל: זה בהקשר הזה של יהדות ברית המועצות לשעבר.
<עמנואל מהל: אני רוצה לומר כי ההיבט הוא הרבה יותר רחב.
<עמנואל מהל: אנחנו צריכים להבין שיהדות התפוצות אינה בנויה כמו היהדות במדינת ישראל.
<עמנואל מהל: מרבית יהודי התפוצות, ואני מעריך את זה בהערכה מינימאלית כ-75% מיהודי התפוצות, הם לא יהודים אורתודוכסיים, הם יהודים רפורמים, קונסרבטיביים או יהודים שלא משויכים לשום זרם כזה או אחר.
<עמנואל מהל: זה משפיע כמובן על ההתייחסות של יהדות התפוצות למדינת ישראל ומדינת ישראל צריכה לקחת לתשומת ליבה, שככל שמקשים בנושא היהדות פה במדינת ישראל, יש לזה השפעה מיידית על היחס של יהדות התפוצות למדינת ישראל.
<עמנואל מהל: דומני, ופה אני אומר, זה לא עניין של משרד החוץ, זה עניין שלהבנתי, אולי אפילו כחבר ועד עובדי משרד החוץ, שבשביתה האחרונה נתן אישורים או לא נתן אישורים, לאנשים לקבל חריגות מהשביתה שלנו, הרבה מאד אנשים נוסעים להתחתן בחו"ל בנישואין, אתם הגדרתם את זה כנישואי קפריסין.
<עמנואל מהל: לצערי רוב הנישואין הם לא נישואי קפריסין, רובם נוסעים דווקא לפראג, אבל זה בסדר.
יואל רזבוזוב: פראג.
יואל רזבוזוב: מלטה.
<עמנואל מהל: הרוב לפראג.
<עמנואל מהל: 95% נוסעים לפראג.
<עמנואל מהל: הבעיה של מדינת ישראל שבמדינת ישראל לא כל האזרחים יכולים להינשא במדינה.
<עמנואל מהל: עכשיו, איך תפתרו את הבעיה כחברי כנסת, זו בעיה שלכם - - -
יואל רזבוזוב: עמי, בזה אנחנו מטפלים על ידי חקיקה.
<עמנואל מהל: אבל זו בעיה של מאות אלפים במדינת ישראל וצריך לתת על זה את הדין.
יואל רזבוזוב: תודה עמי.
יואל רזבוזוב: חנן אחיטוב מנתיב, בבקשה.
<חנן אחיטוב: טוב, כבר צהריים טובים לכולם, מי שנמצא פה.
יואל רזבוזוב: התחלנו בבוקר.
<חנן אחיטוב: כן, התחלנו בבוקר ואנחנו ממשיכים לכיוון הצהריים.
<חנן אחיטוב: אני אתייחס למוסקבה.
<חנן אחיטוב: לבעיה של תגבור הקונסולים שלנו אני לא הייתי רוצה להיכנס, זו סוגיה שהיא יותר מדינית, ולכן נכון להיום אכן נוצר תור ואני מאד מקווה שאנחנו נפתור את הבעיה תוך חודש ואולי פחות.
<חנן אחיטוב: זו סוגיה מסוימת פשוט, שזה לא המקום להתייחס.
<חנן אחיטוב: לגבי אוקראינה, אין אחד שביקש, נכון להיום, אשרת עלייה – ולא קיבל אותה.
<חנן אחיטוב: אנחנו מצאנו פתרונות יצירתיים כיצד להקל על האנשים לקבל אשרה, הגם שהייתה שם בעיה מסוימת ואנחנו פתרנו גם את הבעיה הזאת.
<חנן אחיטוב: אנחנו תגברנו את השטח עם הקונסולים ולכן אין תורים באוקראינה, מאחר שהשלטונות לא מתערבים בנושא, ולכן אם - - -
יואל רזבוזוב: לגבי הבירור.
<חנן אחיטוב: עכשיו אני אתייחס גם לנושא של הבירור.
<חנן אחיטוב: אנחנו לא עוסקים בבירור יהדות, אנחנו פועלים לפי חוק השבות.
<חנן אחיטוב: עכשיו, אם קבענו שהאיש או האישה היא 4 ב' זאת דעתנו, אחרי שבדקנו את הנושא.
יואל רזבוזוב: אז בדקתם.
<חנן אחיטוב: בדקנו, ללא ספק בדקנו את הנושא.
<חנן אחיטוב: האם אין לנו טעויות, כמובן שיש.
<חנן אחיטוב: גם לנו יש טעויות.
<חנן אחיטוב: האם לא היו לנו טעויות?
<חנן אחיטוב: כמובן שהיו לנו טעויות.
<חנן אחיטוב: למי אין טעויות?
<חנן אחיטוב: למי שלא עושה שום דבר.
<חנן אחיטוב: אין ספק שבמהלך השנים האלו צברנו ניסיון רב ולכן אני מקווה שנכון להיום, אם יש לנו פה ושם טעות, אז כנראה שהיא קיימת.
<חנן אחיטוב: ברוב המקרים מה שאנחנו קובעים – צריך להתייחס לזה כנושא שנבדק ונחתם.
<אלעד קפלן: אבל איך מתקנים טעויות?
<אלעד קפלן: אם אדם נרשם כנוצרי ובטעות, בגלל שאיתרו אותו - - -
<חנן אחיטוב: אני לא רוצה עכשיו להיכנס לנושא של הנוצרים, זה לא הדיון.
<חנן אחיטוב: אני לא רוצה להיכנס לזה.
<חנן אחיטוב: אם יבקשו דיון בנושא הזה נוכל להתייחס.
אברהם מיכאלי: חנן, רק שנייה.
אברהם מיכאלי: מה שאתה שואל את חנן – איך אפשר לתקן – בשביל זה קיים בירור יהדות בבית הדין.
אברהם מיכאלי: אם חנן ברישום - - -
<חנן אחיטוב: אני פועל לפי - - -
אברהם מיכאלי: חנן לא קובע את היהדות שלו.
אברהם מיכאלי: חנן נתן מסמכים שעל פיהם הוא עלה לארץ.
אברהם מיכאלי: הוא אחר כך מגיע לבית הדין ומוכיח שהוא לא נוצרי.
יואל רזבוזוב: חברים, אנחנו חייבים לסיים.
יואל רזבוזוב: אנחנו חרגנו בחצי שעה.
אברהם מיכאלי: אני רוצה שתי מילים לסכם.
יואל רזבוזוב: שתי מילים.
אברהם מיכאלי: אלף, חשוב מאד שאנחנו מקיימים את הדיונים האלה, כי הפערים שנוצרים בשטח הם גורמים לתסיסה גדולה, ואנשים שמתלוננים בתחושתם הסובייקטיבית הם צודקים.
אברהם מיכאלי: אני לא בא חלילה למחות את התחושה הסובייקטיבית שלהם.
אברהם מיכאלי: לכן, אם אנחנו לא ניכנס לעומק העניין, לא נוכל לחנך אולי את הצדדים כך שהפער יצטמצם בין יום, אבל את הפערים האלה צריכים לצמצם.
אברהם מיכאלי: אני מציעה ככה: לקבוע פגישה בהקדם, בתיאום איתך, בתיאום עם הנהלת הוועדה, עם נשיא בית הדין הרבני הגדול, שהוא היום חייב להיכנס לעובי העניין יחד איתנו, כדי לשבת ולנסות לפתור מה שניתן לפתור.
אברהם מיכאלי: יש דברים של תקנים, יש דברים של תקציבים.
אברהם מיכאלי: אנחנו נעזור לו ונראה איך להתגבר על זה, אבל בסך הכל הנושא הזה הוא מאד חשוב.
אברהם מיכאלי: זה כואב.
אברהם מיכאלי: זה שחנן היום קיבל פה תשבחות, אני לא רוצה עכשיו להוסיף, כי הוא ילך בסוף הביתה עם יותר מדי תשבחות.
אברהם מיכאלי: זה שהם מתמודדים בשטח עם בעיות, זה כתוצאה מכך שגם הם צריכים לקבל הנחיות.
אברהם מיכאלי: הרי הוא מקבל הנחיות איך לברר מסמכים או איך לבדוק מסמכים.
אברהם מיכאלי: מצד שני, כמובן שכוח העזר הגדול הזה שיש לנו בשטח, של נתיב היום, הוא יעזור אחר כך גם לבתי הדין לקבוע את היהדות באופן הלכתי, מה לעשות?
יואל רזבוזוב: אני מקבל את ההמלצות שלך.
יואל רזבוזוב: אנחנו באמת נקבע פגישה, דיון וננסה גם לזרז את כל העניין הזה.
יואל רזבוזוב: אנחנו התכנסנו כאן היום כי ישנה בעיה, לא כי אין בעיה, לא הכל טוב ויפה.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, הרצון פה של כל היושבים סביב השולחן הוא לשפר את המצב ולעזור לאנשים שנתקלים בבעיות – לפתור אותן.
יואל רזבוזוב: מה שאני מבקש מהגוף האחראי זה לפרסם.
יואל רזבוזוב: גם אנחנו נעזור לקרוא לגשת לבירור, כל עוד לא מאוחר, כי אנחנו אמרנו שבסוף כל אותם מיליון אנשים שנמצאים בגדר חשודים, יגיעו לרבנות וברגע שהדור השלישי הולך ונעלם יהיה יותר קשה להוכיח ואז יהיה לנו פה לא דיון כזה, אלא משהו יותר גדול עם הרבה הרבה צעקות.
יואל רזבוזוב: לגבי תקצוב שורשים, שבאמת עושים עבודה נפלאה, בשביל לתקצב כל דבר, כל גוף, אנחנו צריכים תכנית עבודה מסודרת עם ביקושים ועם הכל, כדי לראות איך אנחנו עוזרים.
יואל רזבוזוב: אנחנו נבדוק גם את הסוגיה של משרד הפנים ואני בכלל, עוד פעם, זה יכול לעשות מהומות, אבל אני חושב שאם נתיב עושים את הבירור הזה ומשרד הפנים יקבל את הבירור הזה, אז גם הרבנות צריכה להתחשב.
יואל רזבוזוב: אז אתם יודעים, יהיו אחוז אחד או שניים של טעויות, אז מה, מה קרה?
יואל רזבוזוב: אנשים רוצים להיות יהודים, יש להם זיקה לישראל, הולכים לצבא, משלמים מסים, אז טעו, אז במקרה, אז הוא יהפוך להיות יהודי טוב יותר.
יואל רזבוזוב: הוא יהודי, הוא ממשיך ורוצה להמשיך את המסורת, אז צריך להכיר בזה, ואנחנו נפתור את כל הבעיה הזאת.
יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים כאן על כ-300,000 אנשים שבסוף הם לא יהודים על פי מה שנתיב קבע, אבל יש עוד 600,000 או 700,000 שאותם אתם מחשיבים גם כלא יהודים, הם בספק, ואז הם מגיעים.
יואל רזבוזוב: לתת להם.
יואל רזבוזוב: לתת להם, כי בסוף אלה יהיו אזרחים טובים ויהודים טובים, זה מה שחשוב.
יואל רזבוזוב: במיוחד כשהרבה אנשים פה שיבחו את נתיב ואמרו שהם בודקים ועושים את העבודה שלהם.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה לא הדיון האחרון, יהיו לנו עוד הרבה דיונים.
יואל רזבוזוב: למה יהודים רוצים להיקבר כאן ולא בבית עלמין יהודי?
<יוסף רגב: הסיבה העיקרית ארון.
<יוסף רגב: אצלנו אפשר להיקבר בארון, במקומות אחרים חברה קדישא החליטה שאסור להיקבר בארון.
<יוסף רגב: מי שרוצה ארון בא אלינו.
<יוסף רגב: זו סיבה אחת.
יואל רזבוזוב: מטעמים הלכתיים או - - -
<יוסף רגב: יש הרבה אנשים בעולם שחושבים שבן אדם שהוא נקבר צריך להיקבר בארון, זה המושג שלהם של קבורה ואם לא מרשים להם לקבור בארון זה פוגע ברגשותיהם.
<דנה גורדון שושני: זה בלי חברת קדישא.
<יוסף רגב: נכון.
יואל רזבוזוב: אבל חברת קדישא, על פי מה הם החליטו - - -
<יוסף רגב: איזה שהוא רב שממונה על חברה קדישא החליט לפני כך וכך שנים שאל עפר תחזור זה אומר שבלי חציצה.
<יוסף רגב: בלי חציצה זה אומר שאסור בארון.
<יוסף רגב: בחוץ לארץ יהודים נקברים בארון, רק בארץ מישהו החליט.
<יוסף רגב: אז כאמור שם זו חלקה יהודית, פה זה חלקה מעורבת שנקברים בה כל מי שרוצה.
<יוסף רגב: זוגות מעורבים נקברים פה, נקברים פה גם, זו הקבוצה השנייה שאנחנו עונים על הצרכים שלהם, זו קבוצת האחרים.
<יוסף רגב: אותם האנשים שבמשרד הפנים רשומים לא יהודים, לא נוצרים ולא מוסלמים, אלא חסרי דת.
<יוסף רגב: בנים של אב יהודי, או נכדים של סב יהודי, שהם לפי הסטטיסטיקה האחרונה שראיתי 340,000.
<יוסף רגב: זו סטטיסטיקה ישנה, אני מניח שהיום יש הרבה יותר.
<יוסף רגב: הם אינם יכולים להיקבר בבית קברות של חברה קדישא, חברה קדישא לא רוצה אותם, אז הם נקברים אצלנו.
<יוסף רגב: אז אלה שתי הקבוצות, האחרים והזוגות המעורבים.
<יוסף רגב: נוסף על כך יש בארץ לא מעט אנשים יהודים חילוניים שאינם רוצים להיקבר בחברה קדישא, הטקס לא נראה להם ואז הם מגיעים אלינו ופה אדם יכול לבחור איזה טקס שהוא רוצה.
<יוסף רגב: אם הוא רוצה טקס קונסרבטיבי, אם הוא רוצה טקס רפורמי, אם הוא רוצה טקס חילוני, ויש לנו כל מיני נוסחאות שאנחנו מציעים, או טקס אורתודוקסי.
<יוסף רגב: אם מישהו רוצה טקס אורתודוקסי אנחנו מזמינים מבית הקברות הסמוך מישהו שיעשה את הקבורה קבורה אורתודוקסית, כרגיל, כפי שזה נעשה שם.
<יוסף רגב: גם גויים, נוצרים או מוסלמים, יכולים להיקבר פה ואז הם מביאים כומר אורתודוקסי, או כומר קתולי או קאדי מוסלמי ועושים פה את הטקס לפי הבחירה שלהם, באיזה שפה שהם רוצים, בעברית, באנגלית, רוסית, ספרדית, כל מה שהם רוצים הם יכולים לקיים פה.
<דנה גורדון שושני: בעיקרון מישהו בודק אם הם יהודים או לא.
<דנה גורדון שושני: לגבי כאלה שחיו כיהודים הם יכולים להיקבר כאן?
<יוסף רגב: אנחנו לא עושים חקירה.
<יוסף רגב: ברגע שבא יהודי ואומר 'אני יהודי ואני רוצה להיקבר בחלקה היהודית', אנחנו מאמינים לו.
<יוסף רגב: אין פה בעיה אמיתית הלכתית, מכיוון שקוברים גויי עמים עם יהודים, משום דרכי שלום.
<יוסף רגב: בארץ ישראל משום דרכי שלום זה לא עיקרון מקובל, אבל בהלכה המקורית כתוב בפירוש קוברים גויים עם יהודים משום דרכי שלום.
<יוסף רגב: כך שאין לנו בעיה הלכתית בדבר הזה.
יואל רזבוזוב: אתם בית עלמין אזורי, ארצי?
יואל רזבוזוב: מגיעים מכל הארץ.
<יוסף רגב: אלינו מגיעים מכל הארץ, והבעיה, שאני מקווה שהוועדה שלכם תדון בזה, היא שאנשים שרוצים להיקבר אצלנו מכל הארץ צריכים לשלם עבור האמבולנס.
<יוסף רגב: אמבולנס עולה 1,000 שקלים, או כפי שאת סיפרת - - -
יואל רזבוזוב: כן, זה כבר מטופל.
<יוסף רגב: יופי.
<יוסף רגב: זו ממש בעיה.
<יוסף רגב: האנשים האלה לא יכולים לשלם, היא סיפרה עכשיו בדיוק סיפור על מישהו כזה שלא היה לו לשלם כדי להגיע לפה.
יואל רזבוזוב: גם המודעות וגם כמה זה עולה.
יואל רזבוזוב: אבל כשנפרסם שהוצאנו את זה, כי זה אמור לעבור ממש שלב אחרון באוצר וב - - - ועדה אחרונה, וזה אמור להיות מאושר.
יואל רזבוזוב: ברגע שזה יאושר אנחנו נוציא, שאנשים יידעו.
<יוסף רגב: פה אנחנו לא גובים שום תשלום מכל מי שבא להיקבר אצלנו.
יואל רזבוזוב: כמה דונם יש לך פה?
<יוסף רגב: בינתיים יש לנו מספיק.
<יהודה אסף: 16 דונם.
<יוסף רגב: התחלנו עם מה שאתם רואים פה לנגד עיניכם, אבל במשך הזמן באו יותר אנשים, גם קיבלנו תקציבים ממשרד הדתות והרחבנו והרחבנו ואנחנו מיד נלך ותראו שאנחנו פה משתרעים על שטח מאוד מאוד גדול.
<יוסף רגב: אבל העיקרון הוא שאצלנו זה לא עולה כסף.
<יוסף רגב: מי שרוצה להיקבר קבורה חילונית, ויש בארץ לא מעט כאלה, משלמים עד 17,000 שקל עבור התענוג הזה.
<קריאה: גם יותר לפעמים, בקיבוץ - - -
<יוסף רגב: וואלה, זה מה שאני ידעתי, אז אתה אומר שזה אפילו יותר גרוע.
<יוליה צירולניק: כאן אתה אומר שהקבורה עולה סכום כזה, כאן זה לא עולה.
יואל רזבוזוב: לא, פה זה בחינם.
<יוסף רגב: חינם.
<יוסף רגב: אנחנו מקבלים מביטוח לאומי את כל ההוצאות שלנו.
<יוסף רגב: - - -
יואל רזבוזוב: - - - איפה זה עומד?
<יוליה צירולניק: זה צריך לעבור עוד שתי ועדות, בביטוח לאומי.
<יוליה צירולניק: יש שם ועדה על ועדה על ועדה.
<ג'ני ברנר: אפשר לשאול משהו בקשר להובלה דווקא?
<ג'ני ברנר: זה אמור להיות בחינם, או זה אמור להיות - - -
יואל רזבוזוב: לא, כבר חתמו, שר האוצר - - - אי אפשר, כמה זמן אפשר לחכות?
יואל רזבוזוב: צריך להוציא את זה.
<ג'ני ברנר: אני עובדת בעתים.
<ג'ני ברנר: קיבלנו פנייה אחרי חג השבועות ממישהו בחיפה שאמר שקרוב משפחה שלו נפטר בערב חג, חסר דת, והוא התקשר לחברה קדישא בחיפה וכמובן הם לא יכלו לטפל בו והוא היה צריך לשלם הובלה לבחן.
<ג'ני ברנר: עד שהוא מצא מקום, זה דבר ראשון - - -
יואל רזבוזוב: לא, זה מה שאנחנו מטפלים.
יואל רזבוזוב: אנחנו הולכים לתת החזר מלא על הובלה מכל הארץ.
<ג'ני ברנר: זה מה שרציתי לדעת, כי אנחנו מקבלים פניות כל הזמן מאנשים כאלה, וכמו שאמרתי לו קודם, הוא לא יכול להגיע לבאר שבע, זו משפחה שחיה מביטוח לאומי, אז לשלם אמבולנס לפה זה - - -
יואל רזבוזוב: זה יטופל.
<יצחק שי: ביטוח לאומי יקבע לכל אחד שנפטר בתחום שלו בית עלמין שהוא - - - אז הביטוח לאומי יישא בעלות של הובלת הנפטר עד המקום.
<יוסף רגב: החוק אומר שהמדינה תספק קבורה לכל אחד.
<יוסף רגב: זו הלאקונה שצריך היה לסגור.
<יוסף רגב: בואו נעשה סיור קצר במקום.
<יוסף רגב: (סיור בבית עלמין)
<יוסף רגב: הזוג הזה, חנה ויעקב, נפטרו ב-1996, אבל הם ידעו שיהיה בית קברות אלטרנטיבי, הם ציוו בצוואה שלהם להחזיק אותם בבית החולים עד ליום שבו יהיה בית קברות וביום שבו אנחנו חנכנו, הם היו חלק מן הטקס הזה.
<יוסף רגב: יש עוד לא מעט אנשים כאלה שרצו.
<יוסף רגב: זה איש באר שבעי שבשלב מסוים הוא היה חולה.
<יוסף רגב: לפני שהוא חלה לגמרי הוא הודיע למשפחה שלו, 'אני רוצה להיקבר בבית קברות חילוני ואני מקווה שיהיה'.
<יוסף רגב: אחרי זה הוא נכנס לאלם ולא יכול היה יותר לדבר, היה חולה כמה שנים וכמה חודשים אחרי שבית הקברות שלנו נפתח הוא נפטר והמשפחה שלו זכרה את הצוואה שלו והביאה אותו לפה.
<יוסף רגב: חלקת אפר.
<יוסף רגב: דומני גם כן שאנחנו המקום היחידי שמאפשר קבורת אפר.
<יוסף רגב: לא מעט יהודים שחיים בחוץ לארץ ורוצים להיקבר בארץ, במקום לשלוח את הגווייה לארץ - - - הם בעיקר מחו"ל, אני לא חושב שיש פה אפילו אחד שעבר קרמטוריום בארץ, כולם מחוץ לארץ.
<יוסף רגב: הגופה שלהם נשרפת בחוץ לארץ והם שולחים את האפר לפה ואנחנו קוברים אותם פה.
<יוסף רגב: הסיפור המעניין זה של אלדו טודסקו.
<יוסף רגב: האיש הזה לא יהודי, איטלקי שבמלחמת השחרור הוא התנדב לבוא לארץ ישראל ולהילחם במלחמת השחרור ואחרי שנגמרה המלחמה הוא חזר לאיטליה, למשפחה שלו, חי כאיטלקי נוצרי ולקראת מותו הוא הודיע שהוא רוצה להיקבר דווקא בבאר שבע, העיר שעליה הוא נלחם.
<יוסף רגב: אז שרפו אותו והגיעו לפה.
<יוסף רגב: זה סיפור לא הכי יפה אבל אני מוכרח לספר אותו.
<יוסף רגב: אישה אחת הודיעה לנו שבעלה מת ברוסיה בזמן שהם היו בביקור והיא רוצה להביא אותו לשריפת אפר פה.
<יוסף רגב: היא עשתה מזה טראסק מאוד מאוד גדול ולא הבנו למה היא עושה טראסק כל כך גדול, עד שיום אחד חברת הביטוח צילמה אותה כשהיא טסה בחזרה לרוסיה ונפגשת עם הבעל שיעני קבור פה.
<יוסף רגב: זו הייתה הונאת ביטוח.
<יוסף רגב: - - - לרנר שהיא הייתה הראשונה שהגתה את הרעיון של מנוחה נכונה בבאר שבע.
<יוסף רגב: היא יזמה את הדבר הזה ולכן כשהיא נפטרה היא נקברה פה.
<יוסף רגב: אבל היא עצמה בעצם לא כל כך הצליחה לממש את זה, אלא אחרי זה בא פנחס ורדין עליו השלום והוא זה שלחם והקים את הדבר הזה, עם המון המון מאבקים.
<יוסף רגב: היו מאבקים מאוד גדולים כדי לממש את הרעיון של מנוחה נכונה.
<יוסף רגב: פה זוג שנהרגו בפיגוע והם לא היו נשואים והיה אחר כך ויכוח איפה הם ייקברו.
<יוסף רגב: בסופו של דבר הילדים שלהם הסכימו שהם ייקברו פה אצלנו.
<יוסף רגב: אחד הקברים שאנחנו מתגאים בו, קונטר קאסם.
<יוסף רגב: דרוזי, ממקימי יחידת המיעוטים הדרוזית בצה"ל, כלומר איש שלחם הרבה בשביל מדינת ישראל, אבל הוא התחתן עם יהודייה.
<יוסף רגב: ברגע שהוא התחתן עם יהודייה העדה הדרוזית מדירה אותו והוא לא יכול להיקבר אצל הדרוזים, והוא לא יכול להיקבר בבית קברות יהודי כיוון שהוא לא יהודי ולכן הוא כל הזמן היה מתקשר ושואל 'מה המצב?
<יוסף רגב: מה המצב?
<יוסף רגב: האם אני אוכל להיקבר?
<יוסף רגב: ' ברגע שנודע לו שבית הקברות הוקם הוא אמר 'אה, רווח לי, אני יודע שיהיה לי איפה להיקבר'.
<יוסף רגב: אחרי שלוש שנים הוא נפטר והילדים שלו פתחו את תעודת הזהות ומצאו שם פתק, 'נא להתקשר ל'מנוחה נכונה' ולקבור אותי ב'מנוחה נכונה'.
<יוסף רגב: ' זה הוא שם בתוך תעודת הזהות שלו, זה היה נורא נורא חשוב לו, אחרת איפה הוא ייקבר?
<ג'ני ברנר: יש הרבה מצבות שכתוב עליהם 'אלמוני'.
<יוסף רגב: נכון, כאשר יש מישהו שמת בבית החולים ולא יודעים מי הוא, אז אחת האפשרויות, לא תמיד שולחים אלינו, אבל לפעמים בית החולים מבקש לקבור אצלנו וביטוח לאומי משלם.
<יוסף רגב: הביטוח משלם גם עבור אלמוני באותה מידה ואנחנו מקבלים כל אחד, אבל כמובן קוברים אותו בחלקה המעורבת ולא בחלקה היהודית.
<יוסף רגב: הוא אלמוני, אז ברור שלא ידוע אם הוא יהודי.
<יוסף רגב: עכשיו אנחנו עוברים ל - - - שנעביר את הקבר שלהם לתל אביב.
<יוסף רגב: בינתיים בתל אביב עוד אין שום דבר.
<יוסף רגב: לא רחוק מפה יש קבר של שתי נשים שבעצם לא ברור בדיוק מי הן ומה הן.
<יוסף רגב: הן היו שתי זונות בבית זונות בתל אביב ואיזה שהוא משוגע דתי הלך ושרף את בית הזונות עם שתי הנשים האלה ביחד.
<יוסף רגב: ואז הביאו אותן לפה וקברו אותן אצלנו ועשו להם טקס גדול.
<יוסף רגב: זהבה גלאון הייתה פה והיה ממש טקס גדול של שתי הנשים האלה שנשרפו חיים על ידי משוגע.
<יוסף רגב: אני חושב שזה פחות או יותר מה שרציתי להראות לכם.
<יוסף רגב: כפי שאתם רואים, אנחנו עונים על הצרכים של בני אדם.
<יוסף רגב: כפי שאתם רואים, יש לנו מקום לעוד די הרבה אנשים שיבואו וייקברו.
<יוסף רגב: כפי שאתם גם רואים, החלקה המעורבת יותר גדולה מאשר החלקה היהודית.
<יוסף רגב: כשבנינו את זה היינו בטוחים שדווקא החלקה היהודית תהיה קטנה, מסתבר שגם יהודים רוצים להיקבר שם, במיוחד הנושא של הזוגות המעורבים, לכן יש הרבה יותר קברים מאשר שם.
<יוסף רגב: שם זה כבר בית הקברות האורתודוקסי.
<קריאה: כדאי שתתחילו לעשות קבורה רוויה, כדי שתנצלו את הקרקע יותר טוב.
<יוסף רגב: אנשים לא כל כך רוצים ויש גם הוראה של הרבנות לא לעשות כזה דבר.
<קריאה: הוראה של הרבנות?
<קריאה: ההיפך, בירושלים ארבע קומות.
<יצחק שי: אין הוראה כזאת בכלל.
<יצחק שי: כל הקבורה היא קבורה רוויה.
<יוסף רגב: כל הקברים בחלקה הראשונה היו כולם כפולים.
<יצחק שי: אם תמשיכו ככה אתם תגמרו את השטח מהר.
יואל רזבוזוב: אתם עושים עבודה טובה, שומעים עליכם בכל הארץ, הלוואי שכולם - - -
יואל רזבוזוב: בוקר טוב לכולם, אנחנו מתחילים ישיבת ועדה בנושא אנטישמיות 2014 – סקר הליגה נגד השמצה.
יואל רזבוזוב: זה איננו הדיון הראשון שלנו בנושא האנטישמיות והלוואי וזה היה האחרון, אבל המצב לא נראה מעודד ואנחנו יותר ויותר נתקלים במקרים אנטישמיים, גם אלימים פיסית, גם מילולית, פשוט התבטאויות כנגד ישראל וכנגד היהודים.
יואל רזבוזוב: נמצא איתנו כאן המנכ"ל העולמי של הליגה נגד השמצה, מר אברהם פוקסמן שיציג בפנינו סקר חדש ומקיף בכ- 100 מדינות ברחבי העולם, באמצעות עריכת סקר, מעל 50,000 ראיונות לבחינת דעות ועמדות כלפי היהודים.
יואל רזבוזוב: אני מבין שהסקר בחן התייחסות לסטריאוטיפים כלפי יהודים ונמצאו תוצאות מדאיגות וכמובן, אנחנו מדינה של עלייה, קליטה של עולים ואנחנו מתחילים לקלוט הרבה הרבה עולים עכשיו והיינו רוצים לקלוט דווקא שהעולים יבואו מטעמים אחרים ולא בכפייה ממצב האנטישמי ששורר בעולם ואין ספק שאנחנו צריכים להיות ערים, צריכים להיות עם יד על הדופק ולנסות בכל דרך להילחם נגד התופעה.
יואל רזבוזוב: אני פעם אחר פעם אומר שאנחנו יכולים לעשות הסברה טובה יותר.
יואל רזבוזוב: אנחנו מדינה של טכנולוגיה, של הייטק, אנחנו פשוט צריכים לשים יותר לב לכך, כי שוב, אנחנו מדברים הרבה אבל אני רואה פחות ופחות מעשים.
יואל רזבוזוב: אני פעם אחר פעם אומר – לא כולם בעולם יודעים או יש להם איזו שהיא דעה כלפי ישראל, אבל עם העולם הגלובאלי ועם האינטרנט יותר ויותר תכנים אנטישמיים מופצים ואנשים פשוט אין להם כל דעה על ישראל, הם הופכים להיות נגד יהודים, נגד ישראל, כי אלו התכנים שהם מקבלים.
יואל רזבוזוב: לפני שאני אתן להציג את הסקר למר אברהם פוקסמן, המנכ"ל העולמי של הליגה נגד השמצה, האם חבריי, חברי הכנסת, מבקשים להוסיף מילה?
דב ליפמן: בוקר טוב, כבוד היושב ראש.
דב ליפמן: אני גם רציתי, אם אפשר, אם מישהו פה, אולי אפילו אברהם יכול להתייחס לשאלה האם יש משהו ספציפי שאנחנו יכולים לעשות.
דב ליפמן: זאת אומרת, אנחנו, יש לנו רעיונות משלנו, אבל אם יש מישהו בעל מקצוע פה, שגם יש להם רעיונות, נשמח לשמוע אותם.
יואל רזבוזוב: אני מסכים עם חברי, חבר הכנסת ליפמן.
יואל רזבוזוב: אתם צריכים לדרוש מאיתנו ואנחנו צריכים לנסות להשיג את זה ולעשות.
יואל רזבוזוב: אז בבקשה, מר אברהם פוקסמן, תציג לנו את הסקר, או הוא יציג את הסקר באנגלית.
<אברהם פוקסמן: ברשותכם, אני אדבר באנגלית.
<אברהם פוקסמן: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי): בשלב הזה של חיי, הרבה יותר קל לי להתבטא באנגלית.
<אברהם פוקסמן: עבורי באופן אישי, כניצול שואה, זה עדיין רגע מאוד מרגש לקבל את הזכות וההזדמנות לבוא לכאן, לכנסת, הפרלמנט של העם היהודי, בירושלים בירת המדינה העצמאית והריבונית ולהביא את הידע והמידע, גם אם זה לא בצורה המרוממת ביותר.
<אברהם פוקסמן: עבורי זה לא עוד אירוע, זה אירוע מאוד מיוחד.
<אברהם פוקסמן: הדבר המצער בהזדמנות זו, זה שאנו שוב עוסקים בנושא שכל כך מעסיק את החיים היהודיים, ההיסטוריה היהודית.
<אברהם פוקסמן: לפני כמעט 50 שנה, היתה לי הזכות להתמודד עם סוגיות של בטיחות, ביטחון ורווחה ליהודים.
<אברהם פוקסמן: אני יכול לומר לכם בוודאות, שכאשר התחלתי לעבוד עם הליגה נגד השמצה, הייתי משוכנע שהאנטישמיות היא נושא ששייך להיסטוריה, שזוהי עובדה היסטורית שאנו משתמשים בה כנקודת התייחסות בחינוך של הדורות הבאים על מה שהקנאות, השנאה והגזענות המבוססות על אנטישמיות, יכולות לגרום.
<אברהם פוקסמן: אני לא מאמין שבכל שנותיי בשירות זה, הנושא הזה משמעותי וחמור כל כך גם היום, כאשר אנו יושבים כאן בישיבת ועדה של הפרלמנט הישראלי ודנים על האנטישמיות לא כנושא, אלא כאיום עכשוי.