GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בת שבע ראובני: המגזר הציבורי, קרי, הרשויות המקומיות, שקיבלו - - - מהמשרד לקליטת העלייה לפני 20 שנה, על מנת לקדם את קליטתם של עולי אתיופיה כל אחד ביישוב שלו צריכים לפתור את הבעיה, ואנחנו בצורה עקיפה דואגים לזה שלפחות יהיה העסקה ותשלום של מה שמחייב החוק.
<בת שבע ראובני: בתוך ההסכמים שאנחנו חותמים עם הרשויות, רשום סעיף מיוחד שהרשות חייבת לשלם מה שמוגדר בחוק.
<בת שבע ראובני: מה שמעבר לחוקים, אנחנו מעודדים את הרשויות כדי להוסיף כל רשות והאפשרויות שלה, אבל המגזר הציבורי והמוקדים הם חלק מהפעילות קליטה לטובתם של העולים בני העדה האתיופית, או כפי שאתה קורא להם – הישראלים יוצאי אתיופיה זה נכון מאוד, כדי שהם יוכלו להתערות כמה שיותר מהר בדיוק כמו שהחבר אומר ולהפוך לחלק מהקהילה ומהתושבים עצמם.
<בת שבע ראובני: זאת המטרה למעשה, ולכן גם הפרויקט למרות שהוא לוקח הרבה שנים, מוכיח שהייתה פה אחריות, משום שאם הפרויקט היה נפסק קודם, הייתה איזושהי השפעה מאוד גדולה על מודלים של טיפול ועבודה מול הקהילה עצמה.
יואל רזבוזוב: תודה בת שבע.
יואל רזבוזוב: בכלל, אני שואל כאן אם יש מישהו מהשלטון המקומי, ראיתי ששלחו את עובדי מוקדי הקליטה, במקום לשלוח את מי שאמור לשלם להם את המשכורות.
יואל רזבוזוב: אנחנו דנים עם האנשים הלא נכונים, זה שאתם מציפים את הבעיה זה בסדר גמור, אנחנו נצטרך עוד דיונים בנושא.
<וונדה אקלה: אני אתמקד רק על המוקדים, נכון שזה זמן קצר, אם אנחנו נתמקד לפחות על הנקודה הזאת וניתן פתרון לעובדים, הם יכולים להיות מודל לעובדים אחרים.
<וונדה אקלה: בהתחלה כאשר משרד הקליטה יזם להקים מוקדים היה איזשהו דיון.
<וונדה אקלה: בדיון גם אני השתתפתי בהתחלה כאשר התחילו לפתוח את המוקדים.
<וונדה אקלה: שם כשזה עלה, אם נגיד שזה צריך להיות רק מוקדים ליוצאי אתיופיה ולבד, או צריכים להיות אחרת.
<וונדה אקלה: אבל בסוף כשזה הוחלט שזה לשים את העניין הזה, לשלוח את האנשים הטובים ביותר לאוכלוסייה שהיא צריכה אותם.
<וונדה אקלה: לכן, אלה אנשים שנבחרו, לא אנשים שסתם הלכו, האנשים הטובים ביותר גם בהשכלתם, גם בניסיונם, גם ביכולתם אלה נבחרו על מנת לשרת את האוכלוסייה.
<וונדה אקלה: אחרי שעברו את העניין הזה, היה איזשהו הסכם עם רשות מקומית.
<וונדה אקלה: הרשות המקומית ומשרד הקליטה הם צריכים לתפור את העניין הזה לדעתי, כי עכשיו זה התפספס.
<וונדה אקלה: משרד הקליטה שולח לזה את המוקדים לרשויות המקומיות, הרשויות המקומיות זה לא העניין שלי, לכן זה המוקדים.
<וונדה אקלה: כולם בשותפות צריכים לפתור את הבעיה הזאת.
<וונדה אקלה: העובדים - אני מכיר, בגלל שאני מסתובב בשטח, את העבודה שלהם אני מכיר.
<וונדה אקלה: כשאנחנו מסתכלים על המצב של הקהילה היום שזה עבודה שלהם, זה לא עבודה של מישהו אחר.
<וונדה אקלה: לכן כאן אנחנו צריכים לתת איזשהו פתרון בכל המגזרים לקלוט אותם כדי שישרתו את האוכלוסיות האחרות וגם יוצאי אתיופיה, הם לא יהיו מנותקים על מנת לשרת את יוצאי אתיופיה, לכן אנחנו בנציבות תומכים בהם בכל המאבק שהם צריכים לעשות, כי זה הדבר הראשון.
<וונדה אקלה: אנחנו ניצור איזשהו פקק של שירותים, בוא נגיד שאנחנו נפטר אותם, או נשלח אותם הביתה, מה עשינו בזה?
<וונדה אקלה: יש כאלה שסיימו את הלימודים, יש כאלה שהם מנוסים, עכשיו הם נמצאים בתחרות, אנחנו מגדילים את המובטלים שהם מתחרים ביניהם, לכן כאן צריך לתת מענה על הנקודה הזאת, כולם צריכים לשבת ולפתור את הבעיה.
יואל רזבוזוב: יושבת ראש המרכז למהנדסים עולים.
<ג'נט וינברג: שלום לכולם, אני יושבת ראש המרכז למהנדסים עולים ואדריכלים, זה עמותה משנת 97', לכן אנחנו יודעים את כל הבעיות בתחום המהנדסים והאדריכלים.
<ג'נט וינברג: לפי הסטטיסטיקה 30 אלף הגיעו מהנדסים ואדריכלים, זה תואר שני ושלישי.
<ג'נט וינברג: יש כמה חסמים בגלל זה שהאנשים לא יכולים להגיע לקליטה ישירה.
<ג'נט וינברג: למשל, למהנדסים והאדריכלים יש חסמים עכשיו של משרד הכלכלה לקבלת רשיונות, למרות שהאנשים הגיעו לארץ – מצד אחד מקבלים תואר שני ועם נסיון רב והאנשים לא יכולים, יש חסמים במשרד הכלכלה שהם צריכים לעבור שלוש שנים נסיון.
<ג'נט וינברג: זה חלק מהחסמים שהאנשים לא יכולים להגיע.
<ג'נט וינברג: למכרזים העולים גם לא יכולים להגיע מפני שהמכרזים לא מפורסמים גם בשפות לא רק בעברית.
יואל רזבוזוב: אנחנו נעשה על זה דיון נפרד, דיון מלא, עליתי כבר על לא מעט בעיות.
יואל רזבוזוב: נתקלתי בבעיה שגם בנציבות יש לא מעט בעיות.
יואל רזבוזוב: מהנדס זה מקצוע דרוש.
<ג'נט וינברג: אם יש אפשרות לעשות גם משרות המיועדות לעולים, כמו שיש למיעוטים.
<ג'נט וינברג: למה אי אפשר לעשות משרות גם לעולים?
יואל רזבוזוב: ייצוג הולם לעולים.
יואל רזבוזוב: יש פה לא מעט בעיות בנושא הזה, גם מצד של העולים, שלא כולם מסכימים שיהיה להם ייצוג הולם.
<ג'נט וינברג: נכון, יש הרבה חסמים שלא יכולים להגיע גם למכרזים, גם לאותן משרות שהם מגישים אין אפשרות להגיע.
יואל רזבוזוב: אני מבטיח לך, אנחנו בקרוב נעשה דיון רק בנושא של המהנדסים, כי אני באמת רואה המון בעיות.
<ג'נט וינברג: עכשיו במשרד הכלכלה עושים עוד פעם שינויים והחמרות.
<ג'נט וינברג: תודה.
יואל רזבוזוב: נעבור לויקי אידז'נסקי מארגון דור אחד וחצי.
<ויקי אידז'ינסקי: אני סטודנטית, אני פעילה בקבוצה של צעירים דוברי רוסית, דור אחד וחצי שמנסה לפתור את הבעיות האמתיות כמו נישואים אזרחיים, וכמו עבודה קבלנית, אני רוצה להדגיש את חומרת הבעיה וכמה היא רלבנטית בכל כך הרבה מובנים, 48% מעובדי קבלן בישראל הם עולים, וזה ההורים שלנו, ולמרות שאולי איכשהו הצעירים נראים כאילו השתלבנו, אנחנו העול של הדאגה של איך ההורים שלנו ישלמו את המשכנתא, ישלמו את שכר הדירה, הוא כל יום עלינו.
<ויקי אידז'ינסקי: הם חיים בפריפריה הרוב, עובדים בעבודות תת תעסוקה, זה קשור.
<ויקי אידז'ינסקי: זה מאוד טוב שהעלית כי זה כל כך קשור אחד לשני כי מדינת ישראל בעצם העמידה את ההורים שלנו במצב שבו מצד אחד הם לא יכולים לקבל רשיון, ומצד שני, יש העסקה קבלנית הזאת שהם לא יכולים לצבור זכויות.
<ויקי אידז'ינסקי: אנחנו עשינו חישוב, בן אדם שעלה בגיל 40 לארץ, ועבד שם כל חייו בטירוף, ופה עבד יום ולילה, 10 שעות ביום, הוא יוצא עם 933 שקלים לפנסיה בישראל.
<ויקי אידז'ינסקי: על מי נופל העול, הדאגה הזאת של איך הם ישלמו בכלל על הדירה?
<ויקי אידז'ינסקי: אני כל החיים שלי פחדתי שהאבא שלי יקפוץ מהקומה התשיעית כי הוא לא יכול לשלם על הדירה, באמת, זה אמיתי.
<ויקי אידז'ינסקי: זה משפיע גם על הדור הצעיר, זו בעיה רחבה.
<ויקי אידז'ינסקי: תסתכלו על אחוזי נשירה מבית הספר, למה?
<ויקי אידז'ינסקי: בגלל שההורים שלנו עובדים 12 שעות ביום כדי איכשהו לפרנס.
<ויקי אידז'ינסקי: הנפילה בהשכלה בין דור ההורים שלנו לדור שלנו, היא משהו שלא נודע בעולם לדעתי.
<ויקי אידז'ינסקי: כלומר, הפשיעה של דור צעיר, נשירה מבתי ספר.
<ויקי אידז'ינסקי: רציתי רק להפנות, הבעיה היא שכאילו עושה רושם שאף אחד לא שם לעצמו כיעד מדיניות קליטה כלשהי, כלומר, אחריות לדבר הזה.
<ויקי אידז'ינסקי: אנחנו חקרנו את הנושא הזה, משרד התמ"ת, נתונים, כמה עולים מועסקים בהעסקה קבלנית, כמה מקיימים את הזכויות שלהם.
<ויקי אידז'ינסקי: אני קוראת את הדוחות של מרכז המחקר של הכנסת, אדוני היושב ראש, אז מתקשרים מצוטטים את ה"צנטוריון" ועוד ארגונים שמדווחים מה הבעיות, מה הפגיעה בזכויות, אבל אנחנו צריכים שיהיו נתונים קודם כל כמה מקיימים את הזכויות של העולים האלה, וצריך לעקוב, לקחת אחריות.
<ויקי אידז'ינסקי: אני רוצה להגיד משהו שאני לא יודעת אם זה המקום.
<ויקי אידז'ינסקי: אבל באמת בנימה אישית.
<ויקי אידז'ינסקי: דוברי רוסית, צעירים, מצפים, אני לא יודעת, אנחנו היינו מזועזעים מזה ש"יש עתיד" בכלל לא חתמו, אף אחד לא תומך בהצעה לחוק הזאת של קואליציה להעסקה ישירה, להעביר את ההורים שלנו להעסקה ישירה, כי הבעיה מאוד חמורה.
יואל רזבוזוב: אני מבקש לא להתייחס כאן למפלגות.
יואל רזבוזוב: אני כאן יושב בכובע של יושב ראש ועדה.
יואל רזבוזוב: מה שאת מספרת, אני מכיר את זה לא פחות טוב ממך, כי אבא שלי גם מהנדס, ועובד פועל בניין פשוט, ולא הרוויח שקל פנסיה, אבל לא קשור אחד לשני "יש עתיד" וליכוד, וכל מפלגה אחרת.
יואל רזבוזוב: אני כאן בשביל לעזור, ובשביל להעלות, ואני כן הסכמתי להעלות את הנושא הזה, ואני כן רוצה לתמוך.
יואל רזבוזוב: מצד שני, אנחנו יודעים באיזה מדינה אנחנו חיים, אנחנו יודעים את המגבלות ואת האילוצים, את חושבת שיש לי פחות מעסיקים שבאים ואומרים שחנקו אותם והם סוגרים עסקים, ויש חברה שפשטה רגל, כמה חברות גדולות שפשטו רגל בגלל חוק פנסיה והכול, הם אומרים, מה לעשות, המדינה הלבישה עלינו חובות, ואנחנו מעדיפים לסגור.
יואל רזבוזוב: מישהו סגר היה לו 15, הוא העסיק 400 עובדים, סגר 12, העסיק נשאר עם 30 עובדים.
יואל רזבוזוב: אני מבין שאת באה ומייצגת עמותה, ארגון, ואתם רוצים להראות את המציאות היפה, ואתם דואגים, ואתם עושים את העבודה שלכם.
יואל רזבוזוב: אני כאן יושב בכובע שאני צריך לבדוק ולהסתכל על המציאות הכוללת, ואני מבין את הבעיות האלה לא פחות טוב, ולא צריך לחבר אותי למפלגה על מה היא חתמה או לא חתמה.
יואל רזבוזוב: אנחנו נבחרי הציבור, ואנחנו מסתכלים על דברים בראייה כוללת.
יואל רזבוזוב: אני כן יושב כאן בשביל לעזור, בשביל לדחוף ובשביל לקדם.
יואל רזבוזוב: אני כן בעד לטפל בעובד הפשוט והקטן, אמרתי, לי יש במשפחה אחד כזה.
יואל רזבוזוב: אני מבין את העולים מברית המועצות ואת בני העדה האתיופית, ויש עוד עולים מצרפת שמתקשים, דרום אמריקה וכו'.
יואל רזבוזוב: הבנו, שמענו, ואנחנו בשביל זה עושים את הדיון.
יואל רזבוזוב: אני לא אוהב את ההערות האלה מי חתם על מי וזה לא המקום, ושזה לא יקרה כאן בוועדה.
<אביי דג'ן: אני רכז נוער בעיריית עפולה.
<אביי דג'ן: עליתי ב-91', עד תפקיד מ"פ, סיימתי בגרות וסיימתי אקדמאי.
<אביי דג'ן: התחלתי לעבוד במוקד קליטה מזה 8 שנים, אותם תנאים, והתלוש לא מסודר.
<אביי דג'ן: משרד הכלכלה, תודה רבה, סוף סוף שהבנתם שצריך לקלוט לפני חצי שנה.
<אביי דג'ן: בת שבע, תודה רבה.
<אביי דג'ן: צויין פה 467 עובדים במשרד הקליטה, מעניין אותי כמה עובדי קליטה יש.
<אביי דג'ן: במשרד הקליטה ראיתי שהיו בלבולים.
<אביי דג'ן: אנחנו כמוקד קליטה, משרד הקליטה חותם מול הרשות, הרשות מקבלת את הכסף בתנאי שהיא מעסיקה אותי.
<אביי דג'ן: משרד הקליטה לא מבין והרשות לא מבינה - למה?
<אביי דג'ן: כל אחד חוגג בזמן הבחירות, אומר, הבאתי את המוקד, והמשרד אומר אני נותן מענה לעולי קליטה, אבל בפועל המענה שניתן לקדם את העולים, אנחנו קולטים עכשיו בחזרה את העובדים.
<אביי דג'ן: לכן יש פה אי הבנה, הרשות טוב לה שהיא מקבלת את הכסף.
<אביי דג'ן: בצורה עקיפה המשרד נותן מענה, הגיע הזמן שתתנו מענה בצורה ישירה לקלוט לפחות מינימום עובדים כעובדי משרד הקליטה, ולתת בצורה ישירה, למה בצורה עקיפה?
<אביי דג'ן: זה לא סוף לעניין הזה.
<אביי דג'ן: לכן אנחנו כעובדים אקדמאיים, מזה 14 שנים, פרויקט שרואים את הצורך בשטח, עובדה, היו סוגרים אותו, פרויקט זה מינימום 3, 4, שנים, אבל 14 שנים סימן שהוא נותן את המענה.
<אביי דג'ן: היום באנו לומר, לבקש למקבלי ההחלטות, אתם כמקבלי ההחלטות, חברים, אנחנו עובדים עבודה של קבלנות.
<אביי דג'ן: אני מקבל בתלוש כל חודש ביגוד.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לסכם.
יואל רזבוזוב: אנחנו נעשה עוד דיונים.
יואל רזבוזוב: חברים, טוב שהעלינו את הנושא, הנושא מאוד רגיש וכואב.
יואל רזבוזוב: אני מבין שכל אחד בא פה עם רגש מהבית.
יואל רזבוזוב: אנחנו עלינו פה על כמה נקודות.
יואל רזבוזוב: קודם כל לגבי מוקדי קליטה.
יואל רזבוזוב: יש לנו הסכם בין משרד הקליטה לרשות מקומית, אנחנו קוראים לזה פרויקט, אין לי בעיה כי אנחנו לא רוצים את זה לצמיתות.
יואל רזבוזוב: אבל יש לי כאן בעיה, יש לנו את העדפה מתקנת, עשינו כבר כמה דיונים.
יואל רזבוזוב: הרשויות המקומיות לא מעבירים נתונים.
יואל רזבוזוב: שנית, מראים לנו נתונים כולל הפרויקטים.
יואל רזבוזוב: מה שאני מבקש זה להוריד את הפרויקטים, כמו שאנחנו קוראים לזה, ואז אני רוצה ברשות מקומית את האחוז וחצי משרות לנכות את הפרויקטים, בלי הכסף של משרד הקליטה.
יואל רזבוזוב: ההמלצות של הועדה שהרשויות המקומיות יקבלו את האחוז וחצי נטו, ללא הפרויקטים, ואז אנחנו יודעים, ואז אותם העובדים של מוקדי קליטה יוכלו להשתלב כמו שצריך בהעסקה ישירה, כי אז אנחנו באמת ניכנס לאותם המספרים.
יואל רזבוזוב: שנית, אני מסכים עם מה שאמרו נציגי עמותת "צנטוריון", לפרסם.
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים למצוא גוף, מבחינתי משרד הכלכלה, משרד האוצר, משרד הקליטה.
יואל רזבוזוב: לפרסם את כל הזכויות של עובדי קבלן.
יואל רזבוזוב: הם לא יודעים את הזכויות שלהם, הרבה פעמים מרמים אותם.
יואל רזבוזוב: ישנם ימי חופש, רק לפני כמה חודשים, לפני חצי שנה, ב-1 לינואר בשנה האזרחית החדשה, באה עובדת קבלן, היא לא ידעה אם היא יכולה לקחת יום חופש, לא יכולה, זה רק דוגמה קטנה שאני נתקלתי לאחרונה, אבל יש הרבה דוגמאות, פשוט לא מודעים.
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים למצוא את הגוף שייקח על עצמו אחריות לפרסם לכל העולים את הזכויות שלהם, לכל אלה שעובדים עובדי קבלן, אלה שעובדים בהעסקה ישירה, הם כבר דיי מכוסים.
יואל רזבוזוב: אלה שעובדי קבלן, אין להם פשוט יכולת לדעת, והם לא יודעים.
יואל רזבוזוב: הם עובדים 12 שעות ביממה, הם חוזרים הביתה, אין להם כוח אפילו לראות טלוויזיה ולקרוא, אנחנו צריכים להגיע אליהם בכל דרך אפשרית.
יואל רזבוזוב: ישנה קרן מעגלים, בני 50 שהם פורשים.
יואל רזבוזוב: ישנה קרן מעגלים, המדינה השקיעה בזה כ-600 מיליון שקלים, עובדים בגיל 50 שיכולים לעבור קורס על חשבון המדינה, אני חושב שמשרד הכלכלה גם שותף עם הקרן.
יואל רזבוזוב: אז גם נדרוש מהקרן לפרסם לטובת עולים, ולא לפרסם רק בתקשורת.
יואל רזבוזוב: שמעתי רוצים לפרסם ב"כלכליסט", לשם העולים לא מגיעים.
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים להגיע למקומות שהעולים שיידעו שיש להם את הזכויות, ויש להם זכות לקבל קורס מהמדינה בחינם, ואחרי זה הקורס הזה יכול לשדרג אותם, והם יכולים להיקלט בעבודה אחרת.
יואל רזבוזוב: חברים, זה לא הדיון האחרון.
יואל רזבוזוב: תודה שבאתם, נראה איך אנחנו מטפלים במסקנות שהשגנו היום.
יואל רזבוזוב: אנחנו מקיימים עכשיו דיון בהצעה לדיון מהיר בנושא: היצירות שגנבו הנאצים מהיהודים ונמצאו בברלין על ידי ממשלת גרמניה, שיזמה חברת הכנסת יפעת קריב.
יואל רזבוזוב: נמצאים איתנו היום כאן נציג בכיר מטעם שגרירות גרמניה ד"ר בנדיקט האלר, ועוד אורחים מכובדים נוספים מארגונים שונים.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאני אתן לחברת הכנסת קריב להסביר את ההצעה לדיון מהיר.
יפעת קריב: אני אשמח אם אחר כך נעשה סבב של הנציגים שנמצאים פה כדי שאני לא אגיד סתם שמישהו לא נמצא.
יפעת קריב: אדוני היושב-ראש, קודם כל, תודה רבה לך.
יפעת קריב: ברור לי איזה יום לחוץ היום, ודווקא יום היסטורי, בנושא העברת הצעת החוק לניצולי שואה שאנחנו מעבירים פה במליאה, חוק ששר האוצר יאיר לפיד התחייב עליו והיום עובר גם בוועדת העלייה וגם בוועדת הרווחה.
יפעת קריב: זה יום היסטורי למדינת ישראל כחלק מההתחייבויות שלנו למען ניצולי השואה.
יפעת קריב: במקביל, הנושא שעולה כאן הוא, מצד אחד, אולי שולי אבל הוא נושא שהיה יכול להביא פתרון והוא נושא מאוד מאוד חשוב.
יפעת קריב: בשדולה לניצולי שואה עסקנו לא פעם בנושא השבת הרכוש.
יפעת קריב: כולם יודעים, ואני חושבת שזה נאמר בהרבה מאוד זוויות והיבטים, כמה השבת הרכוש הוא נושא בעייתי.
יפעת קריב: ברור לכל מי שעוסק בנושא שהרכוש ושווי הרכוש שהיום אנחנו יודעים שנמצא בגרמניה, באוסטריה, בהונגריה, במדינות נוספות בעולם, לעולם לא יגיע לסכום שיפצה את המשפחות ואת האנשים שהרכוש שייך להם.
יפעת קריב: מעבר לזה, אנחנו גם יודעים שאחרי שבעים שנה הרבה מאוד ארכיונים נפתחו והרבה מאוד מידע יוצא החוצה, אבל קשה מאוד להגיע אליו כי מרביתו בגרמנית ומרביתו עדיין שוכב בכל מיני ארכיונים.
יפעת קריב: מי שמנסה להגיע מבין כמה זה מורכב וגם כשהוא מוצא דברים לא באמת קל לקחת וליישם ולהשיב את הרכוש.
יפעת קריב: זוהי סוגיה מאוד מורכבת ויושבים פה בחדר אנשים שהציגו את המורכבות שלה מספר פעמים.
יפעת קריב: לצד סוגיית השבת הרכוש יש את הסוגיה של אוסף גורליט.
יפעת קריב: במהלך חצי השנה האחרונה התגלו 1,280 יצירות אומנות במרתף בברלין.
<קריאות: במינכן.
יפעת קריב: אני שמחה שכולם בקיאים בדיוק של הפרטים.
יפעת קריב: התגלו עוד כ-238 יצירות באוסטריה.
יפעת קריב: חשוב לציין שיצירות האומנות האלה התגלו בגלל טעות מס שעשה בעל היצירות ובעצם רשויות המס עלו על הטעות, הגיעו לביתו ומצאו את היצירות.
יפעת קריב: לצד היצירות שנמצאו שם יש הוכחה חד משמעית ותיעוד למספר יצירות - כנראה בין 480 ל-590 יצירות- שיש להן תיעוד שהן נלקחו, נגזלו, נגנבו מנספי השואה.
יפעת קריב: פה נכנסת ההתערבות שלנו והמעורבות בכל העניין.
יפעת קריב: אני שמעתי על הסיפור לפני כחצי שנה כשהוא התגלה ואז כנראה לא קרה כלום.
יפעת קריב: לפני כשלושה שבועות אדון גורליט הבן נפטר והיצירות נשארו ללא בעלים, רק עם שתי צוואות.
יפעת קריב: נשאלת השאלה למי הן שייכות, וגם נושאים שעד עכשיו טיפה היו אולי בסתר או התנהלו בדלתיים סגורות נפתחו לציבור הרחב.
יפעת קריב: כיושבת-ראש השדולה לניצולי שואה פניתי לממשלת ישראל ושאלתי אותה מה ממשלת ישראל עושה בנדון.
יפעת קריב: מיהו האדם מטעם הממשלה שמייצג אותנו בדיונים.
יפעת קריב: מה שקראתי בחומר שלא פורסם בארץ אלא בחומר שנמצא בעיתונות בחו"ל, לגבי שתי הצוואות - צוואה אחת מוזיאון בברן בשווייץ אמר שיש צוואה שאומרת שהיצירות שייכות להם.
יפעת קריב: יש צוואה נוספת.
יפעת קריב: הבנתי שהוקם צוות.
יפעת קריב: כשניסיתי להבין לעומק מה הממשלה עושה הגעתי להרבה מאוד סיפורים וגם סימני שאלה.
יפעת קריב: כל אחד מעביר את זה מנציג לנציג, מנציג לנציג.
יפעת קריב: הם אמרו לי: אל תדאגי, הכול בסדר.
יפעת קריב: אם אפשר שלא תתערבי ולא תפריעי למהלכים זה יסתדר.
יפעת קריב: אדוני היושב-ראש, אני אומרת לך באמת שאין לי בעיה להפריע למהלכים ואין לי בעיה שהכול יהיה חשוף והכול יהיה מסודר והכול יהיה תקשורתי.
יפעת קריב: אם יש משפחה של נספי שואה שחושבת שיש שם איזושהי יצירת אומנות ששייכת לה ויש תיעוד אז זה חייב להיות חשוף וזה חייב להגיע.
יפעת קריב: בין הדברים שאנחנו יודעים שגם מוזיאון ישראל וגם משרד החוץ, וכמובן מנהלים איזשהו דיון מטעם ממשלת ישראל וגם ועידת התביעות, אבל עדיין לא ברור מי הגורם מספר אחד בממשלת ישראל שמנהל את השיח הזה, שמדווח לראש הממשלה, לשר החוץ.
יפעת קריב: אדוני היושב-ראש, זה גם מה שאני אבקש לדרוש כאן
יפעת קריב: היום – גורם אחד שבאמת מייצג את נספי השואה בצורה אמיתית, שווה, ערכית ונכונה, כי כולנו יודעים שסוחרי אומנות ומאכרים מעולמות אחרים יעוטו על יצירות האומנות האלה ובקשרים לא בקשרים ובעבודה מאוד מאומצת שנעשית לא בישראל, אלא באירופה, בניו יורק, בגרמניה או בשוויץ יגיעו ליצירות האלה הרבה לפני שאנחנו נגיע אליהן.
יפעת קריב: חייבים באמת להתנהל בצורה מאוד מאוד מדויקת.
יפעת קריב: ראשית, אם יימכרו היצירות האומנות אז הכסף צריך להגיע למשפחות נספי השואה ולניצולי ושורדי השואה.
יפעת קריב: קולט אביטל, את נמצאת כאן.
יפעת קריב: אני יודעת כמה את נאבקת על כל שקל לניצולי השואה.
יפעת קריב: יש פה הרבה מאוד כסף בתוך יצירות האומנות האלה.
יפעת קריב: מדובר על סכומים שאנחנו בכלל לא יודעים לאמוד אותם, במיליארד אירו ובמאות מיליוני אירו.
יפעת קריב: אלו מספרים שאנחנו בכלל לא מכירים ולא יודעים איך להתנהל איתם.
יפעת קריב: שנית, אם לא נמכור את יצירות האומנות האלה ולא ניקח את הכסף מן הראוי שהיצירות והתיעוד שלהן יישב במוזיאון ישראל, או לפחות חלקן.
יפעת קריב: אם יש תיעוד שאפשר ללמוד ממנו עוד משהו על משפחות של נספי השואה אז בואו נלמד.
יפעת קריב: זה מידע חשוב לכולנו.
יפעת קריב: אם יש יצירות שיכולות לשבת במדינת ישראל ותלמידים, בוגרים ומשפחות יכולים לבוא ולראות את היצירות האלה אז למה שהן יהיו במוזיאון באירופה במדינה כזו או אחרת?
יפעת קריב: למה שהן לא יישבו כאן במדינת היהודים?
יפעת קריב: אני חושבת שזה שיח מאוד חשוב ואסור לנו לוותר עליו.
יפעת קריב: מעבר לזה, לתדהמתי גיליתי היום בבוקר בתוך החומר שאספנו שיש אתר באינטרנט שמפרסם את יצירות האומנות.
יפעת קריב: איך רשמו לי?
יפעת קריב: אתר ציבורי, פתוח לציבור, כולם צריכים לדעת עליו.
יפעת קריב: לדעתי, אף אחד לא יודע על האתר הזה חוץ מזה שעשה את האתר.
<קריאה: אני ידעתי.
יפעת קריב: אם האתר הזה שמפרסם את יצירות האומנות אמור להגיע לניצולי שואה או למשפחות של נספי השואה אז לכל אזרח במדינת ישראל היו צריכות להיות כבר לפחות 2 מיליון כניסות ואזרחי המדינה היו יכולים לומר: זה וזה שייך לסבא שלי, זה ציור ששמעתי עליו ויש לי תמונה או משהו.
יפעת קריב: אבל איך זה פתוח לציבור והציבור לא יודע על זה?
יפעת קריב: משרד החוץ או המשרד לאזרחים ותיקים או משרד הרווחה או מוזיאון ישראל פרסמו את זה?
יפעת קריב: מישהו פרסם את האתר הזה במדינת ישראל?
יפעת קריב: מישהו שמע עליו?
יפעת קריב: אני אגיד לכם מה יקרה.
יפעת קריב: אחרי 30 יום האתר ייסגר ויגידו: לא היו בקשות 30 יום, נאריך ל-60.
יפעת קריב: אחרי איזושהי תקופה שלא נדע עליה האתר ייסגר ואז יגידו: לא היו בקשות, כנראה זה שייך לאנשים שכבר לא איתנו.
יפעת קריב: היצירות יימכרו והכסף ילך.
יפעת קריב: אדוני היושב-ראש, אני קוראת לך לעצור את כל המחדל שקורא בסיפור הזה ולדרוש או מראש הממשלה או משר החוץ נציג מטעמם שילווה וידווח וידע מה קורה וייסע, ושלא יהיה פה אוסף ברברת כמו שאנחנו רואים שקורה בכל מה שקשור להשבת הרכוש היהודי.
יפעת קריב: תודה רבה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לחברת הכנסת קריב.
יואל רזבוזוב: אנחנו נשמע כאן, הוועדה תדון בנושא ואז תגבש את מסקנותיה ותניח אותן על שולחן הכנסת.
יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לשמוע עכשיו את התייחסות נציגי הגופים השונים.
יואל רזבוזוב: קודם כל, אני אתן לנציג שגרירות גרמניה ד"ר בנדיקט האלר.
<האלר בנידקט: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) תודה רבה אדוני יושב הראש, חברי כנסת נכבדים.
<האלר בנידקט: הרשו לי לומר תחילה, שאנו מעריכים מאוד את עצם קבלת ההזדמנות הזו להשתתף בדיון בנושא חשוב זה.
<האלר בנידקט: כפי שאולי אתם זוכרים, לפני קרוב לשנתיים שגריר גרמניה, מיכאיליס, הופיע כאן בפני הוועדה וזו היתה דוגמא טובה לכך, שאנו יכולים לקדם ביחד נושאים בעלי אינטרסים משותפים.
<האלר בנידקט: בנימה זו, אני מאוד מעריך את ההזמנה שלכם, לבוא לכאן היום ולשאת דבריי בפניכם, כדוגמא ליחסים הטובים שנוצרו בין שתי המדינות שלנו וקיימים כבר כמעט 50 שנה, כאשר בשנה הבאה אנו נחגוג את יובל ה- 50 של היחסים הדיפלומטיים הקיימים בין שתי המדינות.
<האלר בנידקט: כבר בשנותיה הראשונות של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית, מאז ההסכם שנחתם בין בן-גוריון לאדנאואר, גרמניה שינתה היסטורית את סדרי העדיפויות שלה כשהיא לקחה את מלוא האחריות על השואה והפשעים כנגד האנושות שביצעו הנאצים.
<האלר בנידקט: כמובן, שמשמעות לקיחת האחריות על השואה אומר שיש גם לטפל בנושא השבת הרכוש ומתן פיצויים.
<האלר בנידקט: בנושא זה, הממשל הפדרלי הצליח לפתח יחסים טובים עם ארגוני קורבנות השואה, עם ועידת התביעות וכמובן עם ממשלת ישראל.
<האלר בנידקט: בעניין הרכוש שנגנב בתקופת השואה, ועידת וושינגטון בשנת 1998 היתה אבן הדרך בקביעת הקונצנזוס הבינלאומי להשבת הרכוש לבעליו החוקיים או ליורשיהם.
<האלר בנידקט: המטרה היא למצוא פתרון צודק והוגן, כשלוקחים בחשבון את מה שאירע בתקופת השואה ומה שאירע במחצית המאה מאוחר יותר.
<האלר בנידקט: בעקבות ועידה זו, שגרמניה מחוייבת לעקרונותיה, גרמניה הקימה רשת של סוכנויות שייחודן ומטרתן לזהות ולהשיב את חפצי האומנות שנבזזו על ידי המשטר הנאצי.
<האלר בנידקט: אני יכול לומר, שמאז 2008 הוצאנו 15 מיליון אירו לפעילותן של הסוכנויות המיוחדות האלו.
<האלר בנידקט: יש מכון מחקר ב"מגטבורג", המסייע באיתור הרכוש בין אם במוזיאונים הציבוריים, באוספי אומנות פרטיים ועשיית מחקר היסטורי הכרחי, במטרה לזהות את אותם חפצי אומנות.
<האלר בנידקט: בנינו גם אתר אינטרנט "רכוש אבוד", שלדעתי אף התייחסתם אליו, שהוא מעין אתר רשמי למחצה, הבא לפרסם לציבור באופן גלוי ושקוף כל פריט המגיע לידינו.
<האלר בנידקט: לבסוף, הקמנו ועדה המורכבת מאנשים מאוד מכובדים ומוערכים, המוכנה לתווך במקרים השנויים במחלוקת, מה שאירע במספר מקרי פיצויים בעלי פרופיל מאוד גבוה.
<האלר בנידקט: נעשו הרבה דברים על ידינו, אולם מטרתנו היא להמשיך לשפר ולפתח את הפעילות הזאת וזו הסיבה שהממונה הפדרלית שלנו לענייני תרבות ותקשורת, הגברת גרוטרס, יזמה את הפעילות שבאה לרכז את כל עבודת הסוכנויות שלנו, במקום אחד "הקרן לאומנות אבודה".
<האלר בנידקט: הגברת גרוטרס, נפגשה עם שרת התרבות הישראלית, הגברת לימור ליבנת, ששוחחו על הנושא הספציפי הזה.
<האלר בנידקט: כעת ברשות
<האלר בנידקט: כם, אעבור למקרה של "קורנליוס גורליט", כפי שביקשתם.
<האלר בנידקט: מקרה אוצר האומנות "גורליט", התפרסם בשנת 2013, כאשר 1,280 ציורים התגלו בדירתו הפרטית של גורליט והוחרמו באופן זמני, במסגרת הליכים פליליים נגדו בגין העלמות מס.
<האלר בנידקט: בשלב מאוחר יותר, התגלו עוד 238 חפצי אומנות ברכושו באוסטריה.
<האלר בנידקט: מדובר באוצר גדול, אולם יחד אם זאת, אף אחד לא יכול לדעת מה ערכו של רכוש זה, מדובר בתמונות, ציורים ורישומים.
<האלר בנידקט: התקשורת עשתה איזושהי הערכה, אולם אני מניח שהם הגזימו במידה רבה.
<האלר בנידקט: כאשר הנושא הזה פורסם בציבור, כולם ידעו שאביו של גורליט היה סוחר נאצי בולט ולכן עלתה השאלה, האם בין הרכוש שנתפס היה רכוש שנבזז על ידי הנאצים.
<האלר בנידקט: יחד עם זאת, עלתה גם השאלה האם חלק מהאוסף הוא תוצאה של עסקים חוקיים וממושכים בתחום האומנות.
<האלר בנידקט: לכן היה ברור, שיש צורך בהרבה מחקר כדי לבסס את ההבדל בין שתי הסוגיות.
<האלר בנידקט: לצורך כך הקמנו כוח משימה, ועדה המורכבת ממומחים גדולים בתחום.
<האלר בנידקט: מאחר ולהרבה מדינות יש עניין בנושא זה, ביקשנו עצה לגבי את מי כדאי לצרף לוועדה.
<האלר בנידקט: צרפנו לשם מומחים מארצות הברית, התייעצנו גם עם ועדת התביעות אשר המליצה לנו על שני מומחים שאף הם צורפו לוועדה, יש לנו גם שני מומחים מישראל שעובדים עם הוועדה, גברת אחת ממוזיאון יד ושם וגברת נוספת ממוזיאון ישראל.
<האלר בנידקט: כך שקיימת קשת רחבה של משתתפים בוועדה.
<האלר בנידקט: על פי הממצאים, מאחר מדובר בעבודה שנעשית על ידי מומחים מאוד מקצועיים ולוקחת הרבה זמן לכן מדובר רק בממצאים מוקדמים, מה שאומר שלא ניתן לשלול שמחצית מכמות הציורים שנתפסו, הן רכוש שנלקח על ידי הנאצים.
<האלר בנידקט: על מנת להעניק שקיפות, רוב הציורים השנויים במחלוקת, הועלו לרשת כדי שכולם יוכלו לצפות בהם, זאת בהתאם לעקרונות ועידת וושינגטון.
<האלר בנידקט: באפריל השנה, נעשה צעד מאוד חשוב כאשר מר גורליט הביע את נכונותו להגיע להסכם עם הממשל הפדרלי בברלין וממשלת בווריה, על מנת לאפשר את מתן הפיצויים בהתאם לעקרונות ועידת וושינגטון.
<האלר בנידקט: הוא הסכים לאפשר לכוח המשימה לעבוד על האוסף שלו והצהיר שהוא ייתן את הציורים בהתאם לאותם עקרונות ועידת ושינגטון.
<האלר בנידקט: אבל, ב- 6 למאי, גורליט נפטר למאי ואני חייב לומר שעד היום אף אחד לא יודע מהי צוואתו האחרונה.
<האלר בנידקט: על פי דעת מספר מקורות, שחלקם מוכרים כמהימנים, כנראה שהוא הוריש את האוסף שלו למוזיאון לאומנות של ברן בשוויץ.
<האלר בנידקט: זה המקום שבו אנו עומדים היום ועדיין לא קיבלנו שום תגובה מהמוזיאון בשוויץ, היות והוא טרם הגיע לידי החלטה באם לקבל או לא לקבל את הירושה.
<האלר בנידקט: יש הרבה סוגיות הקשורות לנושא הזה, כמו אלה שאנו מעלים כאן, מה שהופך זאת לסיפור מאוד מורכב ומסובך.
<האלר בנידקט: ברשותם עומדים מספר חודשים, כדי לקבל את מה שהם ירשו.
<האלר בנידקט: ברצוני לסכם ולומר, שוב, שגרמניה מתחייבת למצוא פתרון הגון וצודק, במקביל לאחריות והמחוייבות הבינלאומית שלנו, לתקן את חוסר הצדק שנעשה על ידי המשטר הנאצי.
<האלר בנידקט: לדעתי, אנו יכולים להיות בטוחים שעל ידי נקיטת הצעדים האלה, במיוחד הקמת צוות המשימה המוכשר הזה, הנושא יבוא במהרה לידי פתרון משביע רצון.
<האלר בנידקט: תודה רבה.
<האלר בנידקט: כעת אשמח לענות על כל שאלותיכם.
יואל רזבוזוב: תודה לד"ר בנדיקט האלר נציג שגרירות גרמניה.
יואל רזבוזוב: אני אבקש ממך לשים את האוזניות עבור התרגום.
יפעת קריב: אנחנו צריכים לדבר בעברית, מצטערת.
יואל רזבוזוב: בהזדמנות זו אני באמת רוצה לשבח את ממשלת גרמניה על שיתוף הפעולה, על המאמץ, על ההשתדלות.
יואל רזבוזוב: קודם כל, אני חושב שיש שאלות לנציג השגרירות.
קולט אביטל: השאלה שלי היא משפטית.
קולט אביטל: אם הבנתי היטב יש הסכמה של גורליט, היתה הסכמה של גורליט, להיכנס להסכם עם ממשלת גרמניה.