GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל רזבוזוב: השאלה אם אנחנו נגיד לוחצים עכשיו ועושים את הסקר הזה, המחקר הזה, ואנחנו מביאים את הנתונים ומציפים אותם, כמו שאתה אומר, בסוף יש לזה עלויות ובשביל האינטגרציה צריך תקנים וצריך כספים, השאלה אם אנחנו לא נעשה תוצאה הפוכה.
יואל רזבוזוב: ברגע שאנחנו נעלה אנחנו עוד פעם נקפיץ את הסטריאוטיפ הזה שכבר פחות שומעים עליו, הוא אולי קיים, אבל הוא כבר לא עובד, האם לא נגיע לתוצאה הפוכה.
<פליקס: לא שומעים, אבל הוא קיים.
יואל רזבוזוב: הוא קיים, השאלה אם לא נשיג תוצאה הפוכה.
<פליקס: אבל הוא קיים, יותר גרוע מזה לא יקרה כבר.
<פליקס: הסטריאוטיפ קיים, הכישלון קיים.
<פליקס: אני חושב שלהיפך, צריך להציף בשביל להתחיל לעשות משהו.
<פליקס: אם אנחנו לא נציף את זה ונגיד טוב, שקט תעשייתי, זה בסדר, מה זה עוזר לנו?
<פליקס: עדיין הכישלון קיים בשטח.
<אילנה דוידוב: קיים גם משהו אחר.
<אילנה דוידוב: אם פעם זה היה רק כישלון מבחינת השכלה ותעסוקה, היום הממדים הם אחרים, וחלק גם יגידו, וואלה, אני רואה כאלה שמשתלבים והם ישראלים לגמרי, אין שום קשר למשברים שאני חווה, והמשבר הוא כבר ברמות אחרות.
<אילנה דוידוב: ברגע שמתחזקים חלק, ההתמודדויות הן שונות.
<אילנה דוידוב: פתאום אם יש חלק שמתמודדים עם תמונה מאוד קודרת של נחשלות והכול, יש כאלה שמסתדרים כביכול עם הישראליות ומשתלבים בכל תחומי החיים ומנגד הם מנוכרים.
<אילנה דוידוב: יש את הפן הנפשי ואת ההתמודדות האישית ומה אני מביא לילדים שלי, שרק אחרי שהתחברתי לקהילה והבנתי שחוץ מזה שאני מסתדרת וטוב לי כישראלית ואני לא צריכה שום חיבורים מיותרים, הבנתי את התעצומות ואת הקשר שלי למשפחה ואת הקשר שלנו כתא משפחתי וכבן אדם פרטי, מי אני בכלל.
<אילנה דוידוב: חוץ מזה שאני ישראלי ואני לומד תואר ראשון ועשיתי צבא ו-וואלה יופי, אני עומד בכל הווי'ים שהחיים דורשים, מי אני בכלל, מה אני נותן פה, מה אני יכול לתת הלאה לילדים שלי.
<אילנה דוידוב: תלמד ותהיה בצבא?
<אילנה דוידוב: זה לא הכול.
<אילנה דוידוב: יש עוד הרבה מעבר.
<אילנה דוידוב: הזהות שלי, מה אני מביא, מה המטרות שלי בחיים, מה זה תרבות בכלל, תרבות זה משהו שמנחילים לך, או משהו שאתה יכול לקחת גם מהשורשים שלך?
<נטלי גרנד: בנוסף אני רוצה להגיד שמשרד העלייה והקליטה כבר שנה שלישית מפעיל מוקדים ליוצאי קווקז בחלק מהערים בארץ.
יואל רזבוזוב: וזה עובד?
<נטלי גרנד: זה עובד ואני גם מזמינה את מדור לדור ליותר חיבור.
יואל רזבוזוב: צריך לבחון את זה.
יואל רזבוזוב: אני שמעתי דווקא שזה לא - - -
אברהם מיכאלי: ברשותכם, תקשיבו, רבותיי, אני לא ציפיתי לדיון הזה פה היום, לא ידעתי לאיפה אני מגיע.
אברהם מיכאלי: פה חותכים פצע ישן מאוד.
אברהם מיכאלי: חברים, זה לא משהו שהם בעצמם חווים אותו, הרי הפצע הזה התחיל ב-71', 72', ולכן מה שאמרתם קודם, שהדור הקודם, שהוא עוד חי בבעיה, זה נכון.
אברהם מיכאלי: אנחנו באנו מאותם אזורים, אנחנו יודעים איך המדינה קלטה בזמנו.
אברהם מיכאלי: היום מנהלת באשקלון אמרה לנו שם, שהעלייה משנת 71' מוצלחת.
אברהם מיכאלי: בסדר, היא לא מבינה מה זה מוצלח.
אברהם מיכאלי: באמת, הווי'ים זה המוצלח, כי ההוא פתח עסק טוב או שהוא עשה תואר ראשון באוניברסיטה, אז זה מוצלח, השאלה היא איך הקהילה מרגישה מבחינה פנימית שלה.
אברהם מיכאלי: הקהילה הזאת היא קהילה מאוד חזקה, שתבינו.
אברהם מיכאלי: אני חושב שהניתוח הזה צריך להיעשות קודם כל בתוך הקהילה פנימה, אני לא יודע אם תמיד זה חיובי שהגורמים מבחוץ מתערבים, כי הגורמים מבחוץ באים עם סטריאוטיפים שלא תוכל למחוק להם בחיים.
אברהם מיכאלי: משרד הקליטה, זה אחד הגורמים שבזמנו נכשל בקליטה של הקהילות האלה.
אברהם מיכאלי: אז מה עשה כל קהילה בפני עצמה?
אברהם מיכאלי: היו לה כוחות חזקים משלה שהתמודדו עם זה.
אברהם מיכאלי: אחד המקומות זה קונגרס יהודי בוכרה.
אברהם מיכאלי: קונגרס יהודי בוכרה קם על רקע זה, לפני 14 שנה, אתמול בלילה הייתה החגיגה השנתית שלהם, ואני הייתי שותף בזמנו בהקמה, אפילו שאני לא שייך לקהילה שם, כי לב לבייב ביקש ממני להיות בצוות החשיבה של הקמת הקונגרס.
אברהם מיכאלי: בדיוק על הרקע הזה זה קם.
אברהם מיכאלי: כי אחרת יש שם מוצלחים, כל אחד בהצלחות שלו, אבל הם אמרו איפה השורשים?
אברהם מיכאלי: אז חששו שהם ייצרו סטריאוטיפ חזרה, להחזיר את כולם לבוכרה, וזה לא כך.
אברהם מיכאלי: להיפך, הם מתעסקים כמעט בכל תחום שהמדינה אמורה להתעסק בו והם מתעסקים עם זה לבד.
אברהם מיכאלי: צעירים, מבוגרים, רווחה, תרבות, הכול, ואז הם מקבלים גאוות יחידה.
אברהם מיכאלי: לכן אני חושב שאתם מעלים פה סוגיה מאוד חשובה, השאלה באיזה כלים להתמודד עם זה.
אברהם מיכאלי: מה שאתה אומר, סקר, ומה שיואל מדבר, על הממ"מ, אני לא חושב שהממ"מ זה הגוף הנכון שיתעסק עם זה.
אברהם מיכאלי: מהניסיון שלי איתם הוא, הם חבר'ה מצוינים, אבל הם לא עובדים בדרך שאני הייתי רוצה שהם יעבדו.
אברהם מיכאלי: בסקר כזה צריך לעשות מחקר, לא להתקשר לנציג במשרד הרווחה או במשרד הקליטה או ב - - -
<מרדכי סטס: אני מדבר על מחקר מעמיק.
אברהם מיכאלי: הם לא עושים את זה.
אברהם מיכאלי: השאלה איך הם יעשו את המחקר הזה.
אברהם מיכאלי: לכן אם אתם שואפים להגיע למצב של משהו בסיסי שייעשה באמת מכל העלייה, יש גם עלייה ותיקה של קווקזים.
<אילנה דוידוב: בעלייה הראשונה והשנייה.
אברהם מיכאלי: גיבורי ישראל, בתקופה שבאו מהאזורים שלנו בעלייה ראשונה ושנייה.
<מרדכי סטס: צאצאים של משפחת אדם.
אברהם מיכאלי: הרבה, אדם והרבה אחרים.
אברהם מיכאלי: בקטע הזה שאתם דנים פה, איפה ראשי הקהילה?
אברהם מיכאלי: אני אגיד לך מה, אני מכיר את ראשי הקהילה, הם אנשים גם כלכלית הם חזקים מאוד, מה שעשינו בקונגרס הבוכרי, מה שעשינו בקונגרס הגרוזיני, אותו דבר.
אברהם מיכאלי: בזמנו עבדנו ביחד על הקמת הקונגרס הקווקזי, השאלה לאיפה זה הוביל.
אברהם מיכאלי: אני דווקא לא רוצה שהכול ייפול על הקהילה.
אברהם מיכאלי: אז אני, כקהילה, או כקונגרס, בא לגופים ממלכתיים, אני אומר 'רבותיי, אנחנו לא צריכים לעבוד לבד, בואו נעשה בפעילויות' - - -
יואל רזבוזוב: הקהילה מפוצלת.
<מרדכי סטס: אתה גם מכיר מקרוב, וגם יואל מכיר מקרוב.
אברהם מיכאלי: אני לא פוחד מהפיצולים האלה.
אברהם מיכאלי: אני אגיד לך למה, כי אני יודע - - -
יואל רזבוזוב: מה אתה מציע?
אברהם מיכאלי: אני כן מציע ליצור שולחן עגול שלנו, יחד איתם, ואז להחליט באיזה כלים להשתמש.
אברהם מיכאלי: כי אם אני מעריך את משרד הקליטה ומשרד הקליטה לא יודע להתמודד עם הדברים האלה - - -
<מרדכי סטס: לא רק משרד הקליטה.
<מרדכי סטס: פה צריך להיות משרד החינוך, משרד הקליטה, משרד הרווחה, משרד הביטחון.
אברהם מיכאלי: אתה רוצה שאני אגיד לך מה זה משרד החינוך?
אברהם מיכאלי: אני נלחם איתם מאז שאני בכנסת ולפני שהייתי בכנסת, שבע-שמונה שנים כבר.
אברהם מיכאלי: אני אומר לך, ביקשתי מהם להכניס לתכנית הלימודים קטע היסטורי שכל עם ישראל כבר יודע.
אברהם מיכאלי: מה זה הקטע ההיסטורי?
אברהם מיכאלי: 18 משפחות.
אברהם מיכאלי: 18 משפחות זה מפורסם, כולכם מכירים.
אברהם מיכאלי: יש להם מכתב ביד, כל הרקע לזה, לא, ועדות מקצועיות.
אברהם מיכאלי: הוועדות המקצועיות האלה לא רוצות להכניס את זה, לא אותי ולא אותו ולא - - - יש מין סטריאוטיפ ישראלי, יש לנו פה בעיה מנטלית עם החשיבה של הפקידות המקצועית.
אברהם מיכאלי: הם לא רוצים פה את הקבוצות הייחודיות האלה שהגדרתם כאן, איך נוכל לכפות עליהם?
אברהם מיכאלי: כן, בכוח הפוליטי שלנו.
אברהם מיכאלי: זה לא משרד הקליטה, אלא אנחנו, כשנוכל למצוא שפה משותפת בינינו לקרוא לשר החינוך ולהגיד לו, 'אדוני, לא מעניין אותי ממך, מהנימוקים שלך או מהפקידים שלך, את זה אתה תעשה'.
יואל רזבוזוב: אבל צריך לבוא לשר החינוך עם משהו.
אברהם מיכאלי: אני מדבר על עם משהו.
יואל רזבוזוב: מה שאתה אומר, השולחנות העגולים והכול, האם אנחנו צריכים לזמן דיון בוועדת הקליטה, להביא את כל הגורמים - - - ?
אברהם מיכאלי: אין לי בעיה, מצוין.
אברהם מיכאלי: זה כן.
יואל רזבוזוב: לשמוע אותם, לתת לזה איזה שהיא - - -
אברהם מיכאלי: להציף, אין מה לעשות.
אברהם מיכאלי: כן, להציף.
<מרדכי סטס: היו כבר כמה ועדות כאלה, באף אחת מהן לא השתתפנו כארגון מדור לדור.
<מרדכי סטס: אתה מדבר על דילמה בתוך הקהילה, היא קיימת, יש הנהגה ותיקה, יש התאחדות לעולי קווקז, יש כל מיני עמותות נוספות.
<מרדכי סטס: הן כבר פועלות המון שנים.
<מרדכי סטס: לצערי הרב, איך שאני מסתכל כצעיר, החלום שלנו זה לאחד את הקהילה.
<מרדכי סטס: החלום שלנו, חינכו אותנו ככה, יש מבוגר, אנחנו מכבדים אותו וכולנו נתאסף כצעירים ונהיה מאחוריהם.
<מרדכי סטס: לצערי הרב חלקם הלא קטן מנצלים את המצב שיש בתוך הקהילה.
<מרדכי סטס: אנחנו באנו כי אכפת לנו, כולנו מתנדבים, כי רוצים לקחת את הילדים והנוער ולהוביל אותם להשתלב בחברה הישראלית.
<מרדכי סטס: אנחנו עושים את זה בכוחות עצמנו.
<מרדכי סטס: אני לא יודע אם להושיב את כולם סביב שולחן ענק זה ייצור משהו.
<מרדכי סטס: אני חושב שצריכה להיות פה עבודה נקודתית קודם כל ולחשוב ולבדוק מה הצורך בתוך הקהילה ולהעביר את זה לרמה מקצועית, כאשר הרמה מקצועית צריכה להיות - - -
יואל רזבוזוב: הפתרון היחיד שעולה לי, מה שקהילת הבוכרים עשו, להביא כמה חבר'ה חזקים מהקהילה, כמו גרמן וכאלה, לא יודע, כמה, רק הם יכולים להשמיע לקהילה, כי הם אלה שנותנים - - -
אברהם מיכאלי: יש כמה כאלה.
יואל רזבוזוב: אולי אני אדבר איתם, הם צריכים ליזום את הקונגרס, לאחד את כל החבר'ה.
<מרדכי סטס: יואל, הם לא מצליחים לאחד את ההתאחדות.
יואל רזבוזוב: לא מצליחים?
יואל רזבוזוב: אבל הכסף אצלם, אז שלא ייתנו כסף לאף אחד יותר ואז כולם יתאחדו.
יואל רזבוזוב: תאמין לי, יגידו הכסף עכשיו אצל - - -
אברהם מיכאלי: בקהילה הבוכרית ובקהילה הגרוזינית היו עשרות עמותות שכולן נעלמו.
אברהם מיכאלי: אחרי שיש גוף אחד מרכזי, אין להם ברירה ו - - -
יואל רזבוזוב: אני מוכן לעזור, לדבר עם החבר'ה שאני מכיר.
יואל רזבוזוב: אין לנו ברירה, אחרת - - -
<אלון זיו: אני חושב שצריך לחלק את זה לשלושה ראשי פרקים.
<אלון זיו: ראש פרק ראשון זה לנסות, אם תצליחו, מעולה, אני לא מכיר את הקהילה עד כדי כך, לנסות לייצר איזה שהוא קונגרס, או איזה שהוא גוף מאחד.
<אלון זיו: זו פעולה אחת.
<אלון זיו: הפעולה השנייה היא לנסות ולשנות, דרך מחקר ודרך משרד החינוך ודרך גופים אחרים.
<אלון זיו: במקרה אתמול לימדתי את הבן שלי מולדת, אם אתם רוצים, כנסו במולדת, פרק 2, כיתה ד', יש ספר מולדת, אני חושב שכל חבר בוועדת הקליטה חייב לקרוא את פרק 2 הזה.
<אילנה דוידוב: אתה יכול לצטט?
<אלון זיו: אם זה לא היה מצחיק, זה היה עצוב.
<אלון זיו: הפוך, אם זה לא היה עצוב זה היה מצחיק.
יואל רזבוזוב: המשרדים, עוד פעם, צריכים לבוא עם דברים מדויקים.
<אלון זיו: בסדר.
<אלון זיו: הדבר השני הוא לנסות ולראות איפה אפשר לשבור את הנרטיב שחלק מהגורמים הממסדיים מחזקים בפעולות הקיימות.
<אלון זיו: הנושא השלישי הוא לנסות ולראות איך אפשר לסייע להתארגנויות שהן התארגנויות מקומיות, של הנהגה מקומית, של חבר'ה צעירים שרוצים לקחת אחריות, איך אפשר לסייע להם, איך אפשר ל - - -
<מרדכי סטס: זה הפך להיות כבר התארגנות ארצית.
<אלון זיו: אני אומר, ברמה המקומית, כל היופי פה זה שזה לא עמותה שיושבת בתל אביב.
יואל רזבוזוב: כן, אבל עוד פעם לתמוך?
יואל רזבוזוב: אני שם את הדברים על השולחן, להכיר במדור לדור, לתת להם תקציב, יבואו לך - - -
<מרדכי סטס: לא, לא מדברים על זה, תציפו את המצוקה של ה - - -
יואל רזבוזוב: עמותות אחרות יגידו 'אה, הוא מפריע לי בעיר כי אני הייתי ראשון'.
יואל רזבוזוב: אני מכיר את זה, עד שלא נאחד אותם, זה ייקח כסף לפח.
<מרדכי סטס: אני מציע לך, אלה כוחות לשווא.
<מרדכי סטס: באמת.
אברהם מיכאלי: בסקר הזה אפשר לכולם להשתמש, זה חיובי, השאלה מי יעשה את הסקר.
<מרדכי סטס: זו השאלה.
יואל רזבוזוב: אם צריך להראות, תגיעו ותבינו כמה העלויות של סקר כזה, כמה זה יעלה, אז - - -
<מרדכי סטס: אוניברסיטת בן גוריון בזמנו עשו סקר בבאר שבע.
<מרדכי סטס: הם עשו תהליך מחקרי עבור נוער יוצאי קווקז במשך חמש שנים רצוף.
<מרדכי סטס: אפשר להשתמש בזה כפלטפורמה, כמשהו - - -
יואל רזבוזוב: חבר'ה, תביאו תכנית עסקית, כמה עולה, תביאו לי בכסף, כמה עולה סקר רוחבי שמשקף ואנחנו נתחיל לחפש את התקציבים.
יואל רזבוזוב: בוא נגיד שזה לא מה שיעצור.
<אלון זיו: פרופ' מיכל קרמר נבו מבאר שבע - - -
יואל רזבוזוב: בואו לא נפתח, אנחנו מאוד קצרים בזמן, אנחנו סיימנו, פשוט להיות פרקטים, כי אנחנו באמת רוצים לעזור, גם את סטס אני מכיר עוד לפני הרבה זמן ואני קצת מכיר את הסוגיה, אני גם רואה שחברי הוועדה מכירים ומעורים בנושא הזה.
יואל רזבוזוב: בשביל לעזור אנחנו צריכים תכל'ס.
יואל רזבוזוב: תכל'ס, מה שהגענו פה בינתיים, צריכים לזהות את הבעיה ולהציף אותה ועכשיו צריך סקר.
יואל רזבוזוב: אז תלכו לגופים שיודעים לעשות את הסקרים, תביאו הצעת מחיר, אנחנו נצטרך להצדיק אותה, למה אנחנו צריכים, אנחנו נגייס גם את שרת הקליטה ועוד שרים בממשלה שיתמכו בזה, אני לא מאמין שזה מה שיהרוס את המדינה כלכלית, הסקר הזה.
יואל רזבוזוב: התוצאות של הסקר.
יואל רזבוזוב: אבל אני חושב שהדבר החשוב שבמקביל צריך לעשות זה באמת לאחד את הקהילה וכמו שאמרו פה, שהקהילה הבוכרית עשתה.
יואל רזבוזוב: אני מבין שזה אתגר, אבל צריך לדבר עם המנהיגים.
יואל רזבוזוב: אני מכיר את חלקם, נעשה טלפונים, ניפגש איתם.
יואל רזבוזוב: אני חושב שצריך לעצור הקצבות לכולם ואז כשאנשים יצטרכו - - -
<מרדכי סטס: דוגמה, אנחנו יושבים פה בשדרות, זו דוגמה מדהימה.
<מרדכי סטס: בבחירות של אוקטובר, שהיו פה לראשות העיר, רצו פה ארבע רשימת קווקזיות.
<מרדכי סטס: לא הצלחנו לאחד, למרות שהרצון שלנו היה לאחד.
יואל רזבוזוב: כמה מנדטים הם הכניסו בסוף?
<מרדכי סטס: החבר'ה של הגליל לקחו שני מנדטים, שתי רשימות נפלו ועוד אחד שהוא ותיק בפוליטיקה לקח מנדט אחד.
<מרדכי סטס: זאת אומרת אנחנו מדברים על כוח שהוא צומח גם ברמה המקומית וגם ברמה הארצית.
יואל רזבוזוב: יכול היה להיות סגן ראש עיר - - -
<מרדכי סטס: כ-40% מתושבי שדרות הם קווקזים.
<מרדכי סטס: יש סגן ראש עיר.
יואל רזבוזוב: הוא לא תומך?
<מרדכי סטס: בוודאי, סגן ראש העיר שלנו.
<מרדכי סטס: אנחנו רואים את התופעה הזאת בכל מקום שיש התארגנות כזאת.
אברהם מיכאלי: יואל, אני מציע, הרעיון שלהם, אנחנו נמשיך ונזמין אותם אצלנו לכנסת ונקיים שם דיון עם כל גורם שאתם רואים לנכון, כמו משרד החינוך, משרד ה - - - אני כן רוצה לעבוד על הקטע שיואל הציע עם ראשי הקהילה.
אברהם מיכאלי: אני מכיר חלק, אתה מכיר חלק, אתה מכיר, בואו נקרא להם.
אברהם מיכאלי: אני אומר לך שאם מזמינים אותם לכנסת הם באים, הם שמחים.
<מרדכי סטס: אנחנו נשמח.
<מרדכי סטס: אנחנו בעד אחדות, אנחנו לא מתנגדים, להיפך.
אברהם מיכאלי: יש גם ביניהם קשרים בין קהילות שונות, אחד משפיע על השני, זה גם עובד.
אברהם מיכאלי: כבוד.
יואל רזבוזוב: כל הכבוד על העשייה, זה שחבר'ה צעירים מתנדבים.
יואל רזבוזוב: כשפעם ראשונה שראיתי את סטס הייתי בשוק, פתאום הוא נכנס לאיזה כיתה בנתניה ואני בא והוא בחור צעיר שגם עשה צבא ואקדמאי ובא ומרצה לחבר'ה הצעירים ונותן להם דוגמה, אני חושב שזה קנה אותי באמת.
יואל רזבוזוב: מה שאתם עושים זה באמת יפה מאוד.
יואל רזבוזוב: יש כאן עוד הרבה אתגרים ואני מקווה מאוד שאנחנו נוכל לעזור, לסייע, ובסופו של דבר צריך למחוק סטריאוטיפים, אנחנו עם אחד, חברה אחת ואנחנו צריכים להיות אחד בשביל השני ולעזור ומה שנוכל אנחנו נסייע.
<מרדכי סטס: תודה רבה.
<מרדכי סטס: חבל שהייתם קצרים בזמן, אבל בסדר.
יואל רזבוזוב: זה מה, מוועדת החריגים, המשפחות פה?
<יהודה שרף: אין קשר לוועדת החריגים, ועדת החריגים עדיין לא גמרה את העבודה שלה, עדיין לא פרסמה.
<ג'וש שוורץ: אלה אנשים שאו שהם חוק השבות, יש עדיין אנשים שיכולים להוכיח חוק השבות באתיופיה, יש איחוד משפחות, קרובי משפחה וכל הדברים האלה.
<ג'וש שוורץ: בתחום של קליטה כמובן שמשרד הקליטה מוביל.
<ג'וש שוורץ: אנחנו שותפים במספר תכניות קליטה, אבל הסיפור הגדול בקליטה זה שאנחנו מפעילים את כל מרכזי הקליטה בארץ, החלק הגדול במימון של משרד הקליטה.
<ג'וש שוורץ: יש 22 מרכזי קליטה, הכול אנחנו מפעילים, רובם במימון של משרד הקליטה אבל הפעלה שלנו ומה שאתה הולך לראות כאן היום זה מגמה גוברת בתוך הסוכנות, שאנחנו מנסים לפתח מרכזי קליטה של צעירים אקדמאים, לתת להם את הבסיס שהם מגיעים לארץ, חצי שנה של אולפן, של אינטראקציה גם עם חבר'ה מאותו גיל, גם יוצאים מזה שידוכים וכו' וכו', תיכף אנחנו נרד לפרטים, כשתראה את המקום.
יואל רזבוזוב: כמה אתם קולטים בתכניות כאלה?
<יהודה שרף: עלו לארץ בשנת 2013 5,800 צעירים, 5,770, מתוכם 2,700 בתוך המסגרות שלנו, כשהמסגרות שלנו זה המקום הזה שאתה נמצא בו, יש לי היום מדרשת קטנה של אולפני עציון ואולפני קיבוץ.
<יהודה שרף: זאת אומרת מעל 50% נמצאים אצלנו במסגרת של הסוכנות היהודית.
יואל רזבוזוב: רגע, עלו 5,700.
<יהודה שרף: מתוכם 2,700 בתוך ה - - - ואם היה לי תקציב יותר גדול הייתי יכול להכניס גם יותר.
<יהודה שרף: היום צעירים שרוצים לבוא למרכזי קליטה, ואין מקום במרכזי הקליטה בגלל הבעיות שאתה מודע ומכיר אותן, אנחנו אומרים להם, '
<יהודה שרף: חבר'ה, אם אתם רוצים אלינו, תדחו', ואנחנו נתנו תשובה בשנת 2013 לקרוב ל-200 חבר'ה צעירים שדחו את העלייה שלהם.
<ג'וש שוורץ: זה התחום הראשון של העבודה.
<ג'וש שוורץ: התחום השני זה חיבור הדור הצעיר בתפוצות לישראל.
<ג'וש שוורץ: זה נועד לענות על שני צרכים.
<ג'וש שוורץ: אחד זה לייצר משאב עתידי של עולים, כי אנחנו יודעים שברגע שאין פריחה בגלי העלייה, האנשים שבאים מהמערב בוחרים לעלות, אז צריך לקבל אותם בישראל.
<ג'וש שוורץ: והדבר השני זה להשתמש בישראל ככלי למניעת התבוללות.
<ג'וש שוורץ: אנחנו יודעים שאנשים צעירים בתפוצות שאינם מזדהים כיהודים באים לישראל, החיבור לישראל עוזר להם להתחבר לזהות היהודית שלהם.
<ג'וש שוורץ: אנחנו עשינו את זה בגדול בשני תחומים, הראשון זה חוויה בארץ, ביקורים בארץ, ואנחנו נתחבר לזה במסע, תיכף בארוחת הצהריים.
<ג'וש שוורץ: יש ארבע תכניות שאנחנו מפעילים בגדול, הראשון זה מסע, שזו יוזמה משותפת של הסוכנות והממשלה.
<ג'וש שוורץ: יש קרוב ל-11,000 שבאים כל שנה לסמסטר בשנה, שזה מדהים, כשהתחלנו את התכנית לפני עשר שנים היו 4,000, כלומר כמעט שילשנו את המספר.
<ג'וש שוורץ: אנחנו משקיעים בזה 50 מיליון דולר בשנה, 25 מיליון הסוכנות ו-25 מיליון הממשלה.
<ג'וש שוורץ: השני זה תגלית, שאנחנו שותפים בתגלית.
<ג'וש שוורץ: אנחנו מממנים בתגלית ב-6 מיליון דולר בשנה, כאשר כל הכסף שלנו הולך למקומות שהם שליש מקומי, ברית המועצות לשעבר, מזרח אירופה, ארגנטינה.
<ג'וש שוורץ: התפקיד שלנו בתגלית זה לעזור לחלשים.
<ג'וש שוורץ: השנה יש 40,000 בתגלית.
<ג'וש שוורץ: התחום השני זה תכניות תיכון.
<ג'וש שוורץ: יש משהו כמו 10,000 שבאים לכל מיני תכניות תיכון.
<ג'וש שוורץ: בדרך כלל זה תכניות של שישה שבועות, בסביבות כיתה י"א.
יואל רזבוזוב: לימוד?
<ג'וש שוורץ: הם באים ללימוד, לסיור, יש כל מיני תכניות.
יואל רזבוזוב: לא, אבל יש תכנית לימוד.
<ג'וש שוורץ: יש גם תכניות כמו אלכסנדר מוס, שזו תכנית סמסטר בארץ, זה גם כולל בתוך הפול הזה, ואנחנו עכשיו יצרנו תכנית חדשה, היא בשנה השנייה עכשיו, היא נקראת Onward.
<ג'וש שוורץ: זו תכנית בין מסע לתגלית, כי אנחנו גילינו שיש המון המון אנשים שהיו בתגלית והם לא רוצים לבוא לחצי שנה או שנה, אז יש לנו תכנית חדשה שנקראת Onward שזה שישה עד שמונה שבועות בקיץ להתמחות.
<ג'וש שוורץ: מי שכבר היה בתגלית ואין לו זמן לבוא למסע, הוא יכול לבוא לארץ, ואנחנו אומרים את זה כי תפקידנו לתת כמה שיותר תפריט.
<ג'וש שוורץ: מישהו שרוצה ישראל, מעלייה ועד תגלית, כמה שיותר אופציות של זמן ותכניות שונות כדי שכל יהודי שרוצה יוכל לבוא לפה.
<ג'וש שוורץ: אמרתי שלושה תחומים, עלייה וקליטה, חיבור הדור הצעיר לישראל ופעילות בישראל, ובתחום של חיבור לישראל יש שני תחומים.
<ג'וש שוורץ: הראשון זה ביקורים בארץ, השני זה שליחות.
<ג'וש שוורץ: אנחנו מוציאים שליחים כדי להגיע לחבר'ה בחו"ל שלא מגיעים לפה.
<ג'וש שוורץ: יש לנו 350 שליחים קבועים ארוכי טווח, למעלה משנה בחוץ לארץ, פרושים בכל העולם, כמעט בכל מקום שיש קהילה יהודית, ואנחנו גם מוציאים 1,200 שליחים למחנות הקיץ.
<ג'וש שוורץ: מחנות הקיץ שלנו ברוסיה, שאנחנו מפעילים, אנחנו מפעילים מחנות קיץ ל-6,000 חבר'ה צעירים ברוסיה, כל שנה במחנות פה בקיץ, ויש גם מחנה שליחים שיוצאים למחנות קיץ בארצות הברית, למחנות של האמריקאים.
<ג'וש שוורץ: אמריקאים יהודים מפעילים מחנות ואנחנו מוציאים לשם שליחים.
<ג'וש שוורץ: התחום השני זה הפעילות שלנו בישראל, והיא מתמקדת בכמה תחומים.
<ג'וש שוורץ: הראשון זה נוער בסיכון.
<ג'וש שוורץ: מאוד חשוב לקהילות היהודיות בחוץ לארץ להיות מעורבים במתן הזדמנויות לנוער בסיכון להפוך את החברה למקום יותר טוב.
<ג'וש שוורץ: אז יש לנו ארבעה כפרי נוער שאנחנו מפעילים, רמת הדסה, הדסה נעורים, בן יקיר וקרית יערים.
<ג'וש שוורץ: יש לנו גם רשת של תכנית דגל לנוער בסיכון שנקראת פותחים עתיד, שבה צעירים ישראלים לוקחים את עצמם להדריך ילדים בסיכון לשלוש שנים.
<ג'וש שוורץ: מה שמהפכני בתכנית הזאת זה שהעובדים לוקחים על עצמם שלוש שנים.
<ג'וש שוורץ: בדרך כלל תכניות ההתערבות הן פחות זמן, פה המדריכים שלנו שנקראים נאמנים עובדים בתוך בית הספר, בתוך הבית, בתיאום עם משרד הרווחה ובתיאום עם העירייה.
<ג'וש שוורץ: אנחנו מגיעים ל-10,000 ילדים שמטופלים ככה בפריפריה ב-32 ערים.
<ג'וש שוורץ: יש לנו גם תכנית של שותפות 2000, שמחברת בין אזורים בארץ לקהילות יהודיות בחוץ לארץ.
<ג'וש שוורץ: תכנית של סדר גודל של 100 מיליון שקל, עם 46 שותפויות בארץ.
<ג'וש שוורץ: זה יכול להיות נתיבות-פילדלפיה, מונטריאול-באר שבע, נתניה-סינסינטי וכו'.
יואל רזבוזוב: צריך להעביר ממש דף מפורט עם כל התכניות, בסדר?
יואל רזבוזוב: סקירה, שיהיה לי את זה.
<ג'וש שוורץ: ואני גם חושב שצריך לעשות בסוגריים סקירה של הסוכנות בוועדה.
<ג'וש שוורץ: אנחנו לא עשינו את זה המון זמן, נתן לא היה המון זמן.
<ג'וש שוורץ: כמו שהשרה באה, צריכים לבוא ולעשות סקירה כללית, דוח מצב.
יואל רזבוזוב: אתם עושים הרבה דברים ואני לא בטוח שאנשים מכירים וגם אני לא מכיר - - -
<יהודה שרף: מעבר לעלייה וקליטה, כי העלייה והקליטה זה הסוף של כל - - -
<ג'וש שוורץ: מעבר לזה, יש לנו כל מיני תכניות שאנחנו מתעסקים בהן שלא נופלות בשלוש הקטגוריות.
<ג'וש שוורץ: אחת מהן זו תכנית נתיב, ששותפה לנו ולצבא.
<ג'וש שוורץ: זו תכנית של הכנה לגיור בתוך הצבא, שזה מאוד מאוד מומלץ, כי החיילים מקבלים שלושה חודשים על חשבון הצבא.
<ג'וש שוורץ: הכול במימון הסוכנות היהודית, הכול.
<ג'וש שוורץ: אנחנו מפעילים את זה פה בקרית מוריה, לא רחוק מפה.
יואל רזבוזוב: כן, עברנו את זה.
<ג'וש שוורץ: אתה מכיר את זה.
<ג'וש שוורץ: אנחנו גם מאוד פעילים בנושאים כסנגור, למען העם היהודי, אתה מכיר את נשות הכותל, ראש הממשלה ביקש מנתן להביא פתרון וכל הדברים האלה.
יואל רזבוזוב: איפה זה באמת?
יואל רזבוזוב: זה נרגע קצת עם נשות הכותל.
<ג'וש שוורץ: זה נרגע עד שהשוטרים יזיזו אישה וזה יהיה תמונה וכותרת ראשית בעיתון.
<ג'וש שוורץ: אז מאחר שהזמן קצר מאוד היום, אנחנו בחרנו להראות לכם שתי תכניות שבאמת הן תכניות דגל של הסוכנות, אחת זה קליטת עולים צעירים והשנייה זה מסע.
<ג'וש שוורץ: אני מציע שאם אין שאלות אנחנו כבר נצא לסיור.
<יהודה שרף: אם תרצה, אם יהיה לך זמן לסיור מעניין ומרתק, קח אותו שיראה את העולים מארצות המצוקה, שאנחנו לא מפרסמים אותם, שנמצאים בבאר שבע, שזה פשוט חוויה.
<ג'וש שוורץ: יש לנו מרכז קליטה ל - - -
<יהודה שרף: עירקים, תימנים, טוניסאים.
<דנה גורדון שושני: קבענו סיור בבאר שבע, הנה, יושב ראש הוועדה מבקש.
<ג'וש שוורץ: אז אפשר ללכת לשם.
<ג'וש שוורץ: יש מרכז קליטה מיועד רק לארצות איסלם.
<ג'וש שוורץ: יש שם תימנים, אירנים, טוניסאים.
<יהודה שרף: זה יפה לראות.
<יהודה שרף: ורוסים ביחד.
<יהודה שרף: ברצינות.
<יהודה שרף: לא סתם רוסים, פרויקט רופאים.
<ג'וש שוורץ: אתה נכנס, אתה רואה משפחה תימנית, עם ג'לביות ומעשנים נרגילות, ופרסים מדברים אירנית.
<ג'וש שוורץ: זה מקום מאוד מעניין.
<ברוך קושצ'בה: לפני שאנחנו נכנסים, בכלל להבין את הרקע.
<ברוך קושצ'בה: למדתי בכנס אשדוד שאתה איש קרית חיים וקרית ים?
<ברוך קושצ'בה: אז אני איש קרית חיים.
יואל רזבוזוב: אני גרתי שם.
יואל רזבוזוב: עד 2004 גרתי בווינגייט.
<יהודה שרף: זה אני יודע מעיתוני הספורט.
<ברוך קושצ'בה: אז ככה, אתה הגעת בעצם למכינה לארץ ישראל.
<ברוך קושצ'בה: לא תאמין, מדובר פה על חבר'ה בני 22 עד 35, בשבוע הבא יש לנו קבוצה עד 42, כולם אקדמאים, כולם רווקים, למעט זוגות נשואים ללא ילדים, כולם עולים חדשים, כאשר הם הגיעו מ-25 מדינות.
<ברוך קושצ'בה: אתה זורק אבן על הגלובוס אתה פוגע בהם פה.
<ברוך קושצ'בה: זה מחולק לארבעת הפילרים, יש לנו קבוצה רצינית מאוד דוברי אנגלית, קבוצה מחבר העמים לשעבר, יש לנו קבוצה מצרפת, קבוצה רצינית מאוד וקבוצה מדרום אמריקה ו-you name it, יש מהודו, פולין, הולנד, מה שאתה לא רוצה.
<ברוך קושצ'בה: אנחנו מדברים פה על 10 כיתות כרגע, בשבוע הבא באה עוד קבוצה של 40 חבר'ה, בני 33 עד 42, יהיו פה 12 כיתות.
<ברוך קושצ'בה: המקום הזה מפוצץ, מלא, אובר בוקינג.
<ברוך קושצ'בה: לפי רמות שונות בשפה העברית כאשר הם נמצאים פה בלימודים, הם באים לחמישה חודשים, שני מחזורים בשנה, זה אומר כמעט 500 איש.
<ברוך קושצ'בה: מעל 40% נשארים בירושלים.
יואל רזבוזוב: הם עולים ארצה ולומדים עברית, פה עושים את השלב הראשון?
<ברוך קושצ'בה: עברית, הם גרים פה, אוכלים פה, ישנים פה, חיים פה.
יואל רזבוזוב: חמישה חודשים, סביר להניח שזה סל הקליטה.
יואל רזבוזוב: אחרי זה הם יוצאים לעולם הגדול?
<ברוך קושצ'בה: לעולם הגדול, אחרי שהם מקבלים פה בסיס של השפה.
<ברוך קושצ'בה: אנחנו מכינים אותם לתעסוקה, נושא של דיור.
<ברוך קושצ'בה: יש פה סדנאות תעסוקה, יש פה פעילות חברתית ותרבותית ענפה ביותר, יש סרט ישראלי על ציונות בירושלים, על קבוצת חברים שנמצאת באוניברסיטה העברית בירושלים.
<ברוך קושצ'בה: היום אנחנו פותחים קורס מד"א של 60 שעות, כדי שיוכלו גם להתנדב בארץ.
<ברוך קושצ'בה: היום נפתחת קבוצה בצרפתית.
יואל רזבוזוב: אתה חושב שהם יוכלו להתנדב, עם הקושי שלהם?
יואל רזבוזוב: יהיה להם זמן להתנדב?
<ברוך קושצ'בה: כן.
<ברוך קושצ'בה: הם רוצים להתנדב.
<ברוך קושצ'בה: התרבות שלהם זה להתנדב, הם מתערים בחברה הישראלית, הם רוצים לא רק לעבוד, הם רוצים להכיר את החברה, הם רוצים להשתלב במערכות שיש בהם ישראלים, שיש בהם אפשרויות להתפתח.
<ברוך קושצ'בה: יש פה ממנתחי מוח, מאנשים שהם מהנדסים, היי טקים, אנשי שיווק, מאסטרים, מה שאתה לא רוצה.
יואל רזבוזוב: כולם פה אקדמאים?
<יהודה שרף: כולם, זה הדובדבן של הקצפת של החברה הישראלית של מחר.
יואל רזבוזוב: ואיך אנחנו דואגים כמדינה אחרי זה כשאנחנו מוציאים אותם לעולם הגדול?
יואל רזבוזוב: האם יש חיבורים לחברות ממשלתיות?
<ברוך קושצ'בה: אז קודם בנושא של תעסוקה, חלק כן, יש לנו תכנית שנקראת בבית וביחד שמנסה לשלב אותם בחברה מער לזה.
<ברוך קושצ'בה: בשכונות שאנחנו נמצאים פה יש גם אימוץ שלהם בתוך המשפחות.
<ברוך קושצ'בה: למשל בפסח שיבוא עוד מעט הם מתארחים.
<ברוך קושצ'בה: בירושלים יש לנו קשר מצוין עם המִנהלת פה.
<יהודה שרף: יואל מכוון לתעסוקה.
יואל רזבוזוב: זה כל החברות שאנחנו יושבים איתן אומרים לפעמים 'תביאו לנו עולים'.
יואל רזבוזוב: אז יש - - - אז למה לא לשלב - - -?
<ברוך קושצ'בה: אז קורה מצב שהם לא נכנסים precisely למקצוע שלהם אלא הולכים סביב לו, אבל ברגע שהם נכנסים ומקבלים עבודה והם מוכיחים את עצמם הם מוכנים להתפשר, כי הם בני 22 עד 35, הרבה חתונות קורות פה, אגב, דרך אולפן עציון, הם ממשיכים הלאה אחרי זה יחד כקבוצה לדירות שהם הולכים לשכור.
<ברוך קושצ'בה: זה כמו צבא, מבחינתי האולפן זה בסיס כמו צבא, הטירונות שלהם שהם הולכים יחד.
<ברוך קושצ'בה: אנחנו במחזור 129, זאת אומרת מ-1949 - - - אגב אביטל שרנסקי הייתה באולפן עציון.
<יהודה שרף: ג'וש שוורץ, אם אתה מכיר אותו מהסוכנות היהודית, גם כן היה באולפן עציון.
<ברוך קושצ'בה: אז זהו, זה כרקע לקראת מה אתה הולך.
<ברוך קושצ'בה: אנחנו הולכים עכשיו לכיתה לפגוש, לעשות סבב.
<ברוך קושצ'בה: אגב, חוגים, הם עושים את החוגים, מסלסה ועד חוג ריקודי עם, סרט ישראלי, קבלת שבת.
<ברוך קושצ'בה: (בכיתה באולפן)
<ברוך קושצ'בה: יושב ראש ועדת העלייה והקליטה של הכנסת.
יואל רזבוזוב: והתפוצות.
<ברוך קושצ'בה: הבנתם אותי?
<מורה באולפן: חבר'ה, מבינים?
<מורה באולפן: זו כיתה ב'.
<מורה באולפן: זאת אומרת אלה אנשים שכבר באו עם רמה של עברית, לא בלי בכלל.
יואל רזבוזוב: זה אולפן ב'?