GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל רזבוזוב: אז באמת השילוב הזה של כל התרבויות ביחד ואותם המקומות שיודעים לשלב את זה כמו שצריך, וכמו שהתחלנו וראינו, נדהמנו איך עושים את זה בבית ספר 'יחדיו' ואני בטוח שזו רק דוגמה אחת ממה שאתם עושים.
יואל רזבוזוב: עדיין לעולים יש את הניואנסים שצריך לטפל בהם.
יואל רזבוזוב: אין מה לעשות, אנחנו רוצים ושואפים שעולים יהיו חלק מהחברה, שהאינטגרציה תהיה כמה שיותר טובה, אבל עדיין יש בעיות ספציפיות, בשביל זה אנחנו מטפלים.
יואל רזבוזוב: אנחנו בוועדה, יחד עם חבריי חברי הוועדה, מטפלים על בסיס שבועי, יש לנו כשלושה דיונים בשבוע ויש מגוון של בעיות, אם זה תעסוקה ואם זה שפה ונגישות, באמת אין ספור בעיות, אבל בסופו של דבר המטרה של כולנו שהאינטגרציה תהיה כמה שיותר טובה.
יואל רזבוזוב: וזהו, באנו לראות מה המצב בבאר שבע ולשמוע קצת את כל הגורמים שמטפלים כאן ולראות במה אנחנו יכולים לסייע ולעזור.
יואל רזבוזוב: מאוד מאוד חשוב.
יואל רזבוזוב: אני יודע שרוסקו הוא יושב ראש הוועדה כאן, גם הכרנו אותו, דיברנו, הוא חבר מועצה חדש.
יואל רזבוזוב: יש לך הרבה חברי מועצה חדשים וצעירים.
<רוביק דנילוביץ: אבל פעיל כבר הרבה מאוד שנים.
יואל רזבוזוב: נכון, הוא אמר לי, בתחום, זה מאוד חשוב, מישהו שמגיע - - - אני חושב שבכלל, גם אני, שאני עומד בראש הוועדה ואני עולה בעצמי, הייתי גם חבר מועצת העיר בנתניה, אנחנו מגיעים ממקום של עבודה בשטח וזה נותן יתרון, אתה יודע איך להסתכל על הדברים.
יואל רזבוזוב: אבל בסופו של דבר, עדיין, אמרנו שיש - - -
<רוביק דנילוביץ: החבר שלך הגיע.
<רוביק דנילוביץ: אז אני מציע, קודם כל נברך את חברנו, גם ממלא מקום וסגן ראש העיר שנכנס, טל אל-על, וגם עופר כרדי, סגן ראש העיר, וגם רוסט, חבר מועצת העיר, שהוא יושב ראש הוועדה, הוא היה פעם נקלט והיום הוא קולט, בשנים האחרונות, שזו אולי התופעה המדהימה שיש לנו כאן בעיר.
<רוביק דנילוביץ: אז אני מציע, רוסט, שתיתן את הפתיח שלך.
<רוביק דנילוביץ: בבקשה.
<רוסט קרפמן: בוקר טוב לכולם.
<רוסט קרפמן: באמת אני חושב שזה אירוע מרגש מאוד, שוועדת הקליטה של הכנסת מגיעה לבאר שבע, ואני חושב שזה גם לא מקרי, כי יודעים באמת מה קורה בבאר שבע, איך העיר קולטת עולים.
<רוסט קרפמן: אני חושב שבאר שבע היא דוגמה מצוינת, ואמרתי את זה ליואל קצת יותר מוקדם, באר שבע היא דוגמה מצוינת של שיתוף פעולה בין הרבה מאוד גורמים שקולטים עלייה, אם זה משרד העלייה והקליטה, אני לומד להגיד את ההגדרה החדשה.
יואל רזבוזוב: כן, שינו את זה.
<רוסט קרפמן: אם זה כמובן עיריית באר שבע וחברת כיוונים ומחלקת הקליטה העירונית ועוד הרבה מאוד גופים אחרים וראינו באמת היום דוגמה בבוקר של בית ספר, שבצניעות ובשקט עושה את העבודה והעבודה מדהימה.
<רוסט קרפמן: ניתן לאנשי המקצוע לדבר ולהציג.
<רוסט קרפמן: אני שמח ומברך על זה שבחרתם לקיים את הוועדה כאן בבאר שבע.
יואל רזבוזוב: ויש לנו את חבר הכנסת ליפמן, שרצה גם ל - - -
דב ליפמן: קודם כל לכבוד ראש העיר, סגן ראש העיר, חברי המועצה, תודה על האירוח, וליושב ראש על היוזמה.
דב ליפמן: אנחנו כל הזמן יושבים בכנסת ושומעים, בדרך כלל את הבעיות, ואני חושב שהיום יש לנו את היכולת להגיע ולשמוע איך אתם בבאר שבע קולטים את העולים.
דב ליפמן: אנחנו שמענו כבר הבוקר איך עושים את זה בבית הספר.
דב ליפמן: יש המון אתגרים.
דב ליפמן: אני, כעולה חדש יחסית מכיר את הבעיות אצל הילדים שלי, ובעיר שלנו, בבית שמש, יש המון אתגרים, וחשוב לנו לשמוע כעירייה וכמוסד איך אתם קולטים את העולים, כדי שאנחנו נוכל ללמוד מזה ולהביא את זה למקומות אחרים וגם לעתיד, לתכנן בעזרת ה' לעולים נוספים שיגיעו.
דב ליפמן: אז תודה רבה שוב על האירוח ואנחנו באמת רוצים לשמוע מאנשי המקצוע.
<רוסט קרפמן: אתה פה אצלנו שוב ביום ראשון, אולי תעשה כבר את הוויקאנד.
<רוביק דנילוביץ: יש באמת שיתוף פעולה בלתי רגיל עם משרד הקליטה, נמצאים פה הנציגים הבכירים.
<רוביק דנילוביץ: אז אתם רוצים שנתחיל עם חברת כיוונים?
<רוביק דנילוביץ: החברה לתרבות הפנאי ששם יחידת הקליטה שלנו, מתוך תפיסת עולם של חיבורים בין חינוך ותרבות ופנאי וכל הדברים הם החיבורים הטבעיים, ותעסוקה וצעירים, אנחנו רואים את זה כמכלול, אז אולי נעבור חברה, רווחה.
<שלומי נומה: אני מנהל אגף חברה ופנאי באגף בחברה העירונית.
<שלומי נומה: החברה העירונית אחראית על כל תחום תרבות הפנאי בעיר באר שבע ומחלקת הקליטה, כבר לא יחידת קליטה, היא חלק מהחברה העירונית כבר תשע שנים וכשראש העיר דיבר על עבודה משותפת, היום מחלקת הקליטה פועלת ביחד עם המחלקה לספורט, ביחד עם אגף החינוך כיחידה אחת בתוך האורגניזם של החברה העירונית.
<שלומי נומה: בבאר שבע יש לנו כ-28% עולים, אם אנחנו סופרים משנת 90' עולים, רובם מברית המועצות.
<שלומי נומה: בשנים האחרונות, זאת אומרת בחצי השנה האחרונה הגיעו כ-540 עולים, גם מאתיופיה.
<שלומי נומה: עולים יוצאי אתיופיה לא יכלו לרכוש דירה בבאר שבע, בשנה האחרונה זה השתנה ו-100 עולים שנמצאים במרכזי הקליטה בבאר שבע רוכשים את הדירה שלהם בבאר שבע.
<שלומי נומה: יש עולים מברזיל, מארצות הברית, בריטניה, כ-90 עולים שהגיעו בחצי השנה האחרונה, תימנים, עלייה מתימן, עלייה מטוניס וכמובן מחבר המדינות.
<שלומי נומה: משרד הקליטה, דיברנו על עבודה משותפת, אנחנו עובדים בשולחן אחד כל השנה, מכינים את תכניות העבודה שלנו בצורה מאוד מאוד מסודרת ומפעילים פרויקטורים לעולי ברית המועצות וארצות הברית, פרויקטורית במשרה מלאה, פרויקטורית לעולי טוניס, ומרכז שנקרא בית סמואל, מוקד קליטה אתיופי, שמטפל בכל מה שקשור לקהילה יוצאת אתיופיה.
<שלומי נומה: יש לנו צוות מאוד מאוד גדול שם שנותן מענים רחבים.
<שלומי נומה: המחלקה שאליסיה מנהלת אותה נותנת את המענה לעולי ברית המועצות גם בתחום של תרבות, קונצרטים, אירועים, פעילות במקבצי דיור, באמת פעילות מאוד מאוד רחבה, הרבה מאוד התאגדויות שנמצאות כאן, מוביל את זה דוד וסרמן שנמצא מצטנע מאחור.
<שלומי נומה: הוא גם עובד במחלקת הקליטה שלנו, יש לנו כעשרה עובדים שעובדים במחלקת הקליטה.
<שלומי נומה: כפי שתיארנו, הרבה מאוד שיתופי פעולה, עמותות, ארגונים.
<שלומי נומה: העירייה גם מקצה בשכונות שיש בהן ריכוזי אוכלוסייה, כמו בנחל בקע, הרבה מאוד מקלטים, כדי שתהיה פעילות, גם לנוער, גם לקשישים וכן הלאה.
<שלומי נומה: זה על רגל אחת מה שקורה.
<שלומי נומה: אליסיה רוצה שאני אדגיש משהו מאוד מאוד חשוב - - -
<אליסיה זלודקוב: ש-47% מהאוכלוסייה בודדים, 60% אנשים בגיל הפעיל, אז זה אומר משהו, זה אומר שהם מגיל 19 עד גיל אפילו 60.
<אליסיה זלודקוב: זה מה שרציתי להגיד.
<שפרה ירושלמי: אדוני ראש העיר, כמובן שאתה מקרין על כל העבודה.
<שפרה ירושלמי: בבאר שבע קליטה זה חלק מהרשות, אין לנו צורך להתדפק על דלת ולציין אוכלוסייה מסוימת, 'תעזרו, בבקשה', הם אף פעם לא מתנערים משום אוכלוסייה, גם מחלקת הרווחה במקרים הקשים יותר, גם הפעילויות של תרבות וחברה.
<שפרה ירושלמי: אין תקציב שאנחנו לא יכולים כאן לממש, כל פעילות שהמשרד שלנו מביא נמצאת בבאר שבע.
<שפרה ירושלמי: אנחנו בכלל שמנו לנו, ככה נדבקנו מראש העיר, באר שבע היא לא פריפריה, באר שבע היא מרכז, כל התכניות שהמשרד מוביל, שהן איכותיות, אנחנו רוצים אותן כאן ואנחנו מביאים אותן לכאן.
<שפרה ירושלמי: יחד עם הסוכנות היהודית יש לנו את הפרויקט של רופאים, לראשונה, של מתכנתים.
<שפרה ירושלמי: אנחנו כל הזמן אומרים, כל מה ש - - -
יואל רזבוזוב: הפרויקט עם סורוקה, שהרופאים ייקלטו בסורוקה אחרי זה?
<שפרה ירושלמי: כן, זו אותה מטרה.
<שפרה ירושלמי: מתכנתים, אנחנו נרחיב את הפעילות עם מרכז הצעירים כאן.
<שפרה ירושלמי: אנחנו רוצים לטפל בכל מה שהמשרד שלנו מביא, שהוא כאן במרכז.
<שפרה ירושלמי: כמובן שאין מה לדבר שכל הפעילות שלנו, כל התכניות נעשות מול נטלי גרנד שהיא מנהלת המרחב, מול המחלקה, מול שלומי, אליסיה, פשוט כיחידה אחת, אין פה כמעט הפרדה.
<שפרה ירושלמי: כשאני הייתי חדשה למדתי שזו יחידה אחת, מצוינת, ראש העיר כמובן נמצא בחזית של הקליטה ומה שאני מתרשמת ואוהבת, שמצד אחד קולטים, כי זה שכבה על שכבה של עלייה, זה הכול מעורב, עובדים עם עולים, מייחדים את העבודה מול העולים ומצד שני זה מוטמע בכל מקום.
<שפרה ירושלמי: אנחנו הבאנו לכאן תכניות מול מחלקת החינוך, מול מחלקת הרווחה וזה מצד אחד ייחודי, מצד שני זה חלק - - - זה, אני חושבת, מאוד מייחד את העיר, שנותנים את הדגש ומפזרים.
יואל רזבוזוב: יש הרבה עולים שתלויים ברווחה?
<שפרה ירושלמי: באופן היסטורי, גם זה צריך אולי להשתנות, כל אוכלוסיית העולים מאתיופיה נמצאת כחלק מהעבודה מול הרווחה.
<שפרה ירושלמי: היא לאו דווקא אוכלוסיית רווחה מובהקת אבל היא עוברת את תהליך העבודה מול הרווחה.
<שפרה ירושלמי: יש קשישים, יש לנו מקרים לא פשוטים, לא צריך להסתיר גם אותם, יש מקרים לא פשוטים של עולים שמגיעים, שהם במצב או נפשי או פיזי לא כל כך טוב, אבל לזכות הרשות ייאמר, כי יש לנו את ההזדמנות לראות גם רשויות אחרות, שכשיש מקרה קשה ולא פשוט, גם אם הוא עלה אתמול, אנחנו תמיד מקבלים אוזן קשבת מול הרווחה וזה לא מובן מאליו.
<שפרה ירושלמי: פשוט לא מובן מאליו.
<שפרה ירושלמי: כמובן שבמרכזי קליטה העבודה מרובה.
<שפרה ירושלמי: במרכזי הקליטה יש לנו פרויקט מאוד יפה של עולי אתיופיה, שלושה מרכזי קליטה של עולי אתיופיה, פרויקט שאנחנו שותפים ומובילים יחד עם הסוכנות היהודית, נושא של הכנת הצעירים לצה"ל שיתוף פעולה עם הצבא, כנסים, מכינים את ההורים, מכינים את החיילים, הצבא, בזכות העבודה המשותפת, לשכת הגיוס תעשה ימי מיון מיוחדים לנוער מאתיופיה, כדי להקל עליהם, כדי להטמיע.
<שפרה ירושלמי: כל זה נעשה בשיתוף פעולה של כל הגורמים.
<שפרה ירושלמי: אני לא יודעת אם יש צורך להיכנס לפרטים של תקציבים והכול, אבל זה קרוב ל-2 מיליון שקל שמגיע באמצעות או תכניות מיוחדות, מול קליטה וקהילה, מול רווחה, מול דיור, מול מרכזי הקליטה ומלווים פרויקטורים.
יואל רזבוזוב: אלה תקציבים שמגיעים ממשרד הקליטה או שיש דברים ויש משהו שאתם שמים אקסטרה?
<רוביק דנילוביץ: כן.
<רוביק דנילוביץ: קודם כל יש מאטצ'ינג, מה שדרוש, אבל אין ספק שהרשות ממנפת את זה, כי זה לא נגמר רק במה שמשרד הקליטה נותן לך, כי אנחנו מבחינתנו לא רואים את העולה כעולה, אנחנו רוצים שהוא יהיה חלק מהאוכלוסייה.
<רוביק דנילוביץ: הערך המוסף מגיע, אולי דודי, ראש מינהל החינוך, ירצה אחר כך להוסיף כמה מילים, לכל התכניות הייחודיות שיש בתוך מערכת החינוך, בכל מה שקשור אחר כך במערך התרבות, תרבות הפנאי, החינוך המשלים, שמבחינתנו הם יהיו תושבים, אזרחים לכל דבר, שהם לא יחיו רק כעולים.
<רוביק דנילוביץ: התקציב הוא תקציב, בואו נודה על האמת, קטן, יש מאמצים, ובאר שבע מקבלת עדיפות, אני מוכרח לומר לזכות המשרד, כי גם במספרים מוחלטים אנחנו מהערים שקלטו - - -
יואל רזבוזוב: אתם מוגדרים כעיר קולטת עלייה?
<רוביק דנילוביץ: כן, ומקבלים על זה גם תעדוף מסוים בכל הנושא של הקלות כאלה ואחרות.
<רוביק דנילוביץ: אנחנו עיר נטולת מענק, זה חשוב לומר, מתמודדים עם דברים והרשות מוסיפה מעצמה הרבה הרבה כסף.
<רוביק דנילוביץ: סתם לדוגמה, דיברת על הקשר ושאלת שאלה מאוד נכונה בנושא של רווחה ועולים, הרי אם רק ממה שאנחנו מקבלים, לדוגמה, לקייטנות בקיץ, אם היינו מסתמכים רק על התקציבים האלה רוב הילדים היו נשארים בחוץ.
<רוביק דנילוביץ: אז הכול זה סבסוד עירוני שדרך החברה אנחנו נותנים להם העשרות, חינוך משלים, גם דרך מערכת החינוך, כפי שאמרתי, גם דרך הסטרט אפ, כל מיני השתלמויות, כל מיני דברים שיעשירו אותם ויכשירו אותם אל מעגל החיים, שזה מעגל התעסוקה ועוד ועוד דברים נוספים.
<רוביק דנילוביץ: אז העירייה מקצה לזה תקציבים ומשאבים רבים.
<רוביק דנילוביץ: דודי, אתה רוצה לומר משהו?
<שפרה ירושלמי: אני רק רוצה להשלים.
<שפרה ירושלמי: שני דברים שחשוב לי לציין, שבהסתכלות מערכתית, גם ארצית, אבל כרגע אנחנו בבאר שבע, התקציבים של משרד הקליטה, תילחם עליהם.
יואל רזבוזוב: חשבתי שכשישנו את השם, יחליטו עלייה וקליטה, זה יוסיף, אבל זה לא קרה, לא הצליח.
<שפרה ירושלמי: תילחם עליהם, למה?
<שפרה ירושלמי: משום שכמו שבדיוק כרגע ראש העיר תיאר, זה רלוונטי לגבי כל הערים, לכל רשות יש את סדר העדיפויות שלה, יש את המשאבים, העולים הם 30%, הם לא 100%, לפעמים זה 30%, לפעמים זה 10%, לפעמים זה 5%, התקציב שלנו שם את הנושא על סדר היום של כל רשות ורשות.
<שפרה ירושלמי: רשות כמו באר שבע באה ולוקחת וסוחפת ומביאה את זה למקומות אחרים, רשויות אחרות מסתפקות רק במאטצ'ינג.
<שפרה ירושלמי: ללא תקציב של משרד הקליטה בהרבה מקומות לא היו תכניות או לא היו כאלה ממוקדות סיוע.
<שפרה ירושלמי: יש עוד דבר אחד שאני חושבת שהמשרד עשה מהלך מאוד נכון ועובד מול הרשויות, זה הנושא שהקצבנו מלווים לעולים ממוקדי שפה.
<שפרה ירושלמי: מה שאנחנו קוראים פרויקטורים.
<שפרה ירושלמי: יש כאן שלושה פרויקטורים שמתמקדים באוכלוסיית דוברי רוסית, אנגלית וטוניסאית.
<שפרה ירושלמי: בקיצור יש התייחסות ממוקדת, כי מה שאנחנו כבירוקרטים לא יכולים לתת תשובה, מה שרשות לא יכולה לתת תשובה, להקצות כוח אדם, אנחנו נכנסנו בנישה הזאת.
יואל רזבוזוב: מה הפרויקטורים עושים?
<שפרה ירושלמי: הם מלווים את העולה מהרגע שהוא מגיע.
<שפרה ירושלמי: לכל המקומות, לכל המוסדות, לכל מה שצריך.
<שפרה ירושלמי: הם פשוט מחוברים אליו בצורה שונה ממה שפקיד יכול לעשות.
<שפרה ירושלמי: למרות שהמשרד שלנו מציע אחד על אחד והכול, המלווים האלה פשוט עושים את העבודה הפרטנית והמאוד יסודית.
דב ליפמן: הם נציגי המשרד?
<שפרה ירושלמי: לא.
<נטלי גרנד: הם מועסקים דרך התקצוב של המשרד, אבל מועסקים על ידי הרשות.
<נטלי גרנד: רציתי עוד להוסיף שבבאר שבע יש גם מוקד ליוצאי אתיופיה שפועל כבר שמונה שנים וזה גם משהו שפועל דרך הקליטה.
<רוביק דנילוביץ: שלומי אמר, דיבר על בית סמואל.
<נטלי גרנד: נכון, זה מה שקיים כאן, ורציתי להגיד משפט, שיכול להיות שהוא יישמע כקלישאה, אבל אני חושבת שבבאר שבע הצלחנו ביחד ליצור משולש של הצלחה ששלוש הצלעות שלו זה רשות, משרד העלייה והקליטה והסוכנות היהודית.
<נטלי גרנד: כולנו פועלים ביחד למען מטרה משותפת וזה מה שמביא אותנו אחר כך לאיגום משאבים, לחשיבה משותפת וביחד להגיע לפרט, לבדוק מה הצרכים שלו ולתת את המענים, כי נעשית פה עבודה מאוד מאוד מעמיקה של קליטה עירונית ביחד עם הגורמים שאמרתי, לבדוק מה הצרכים האמיתיים.
<נטלי גרנד: לא רק התכנית הגדולה שמגיעה לעיר, אלא לראות את הפרט ולא רק את הכלל.
<רוביק דנילוביץ: אדוני יושב ראש הוועדה, אני רוצה לומר משהו שראוי שייאמר פה, שלומי הזכיר את זה, כי נטלי דיברה על המשולש, חוסנה של חברה נמדד בקהילה תומכת.
<רוביק דנילוביץ: אנחנו זכינו פה בהרבה מאוד עמותות וארגונים שהם לא שייכים, לא לעירייה ולא למשרד הקליטה ולא לסוכנות, ארגונים כל כך חזקים של אנשים טובים שהיו פעם עולים חדשים, אם זה מדרום אמריקה, שהם קולטים את הקהילה של אמריקה הלטינית, ואם זה מיוצאי מדינות חבר העמים ואם זה מאתיופיה ואם זה באמת מכל קהילה ומכל עדה, אלה שהגיעו בשנות ה-50 וה-60 וה-70 וזוכרים מה זה היה להיות עולה חדש.
<רוביק דנילוביץ: אני אומר לכם שאם לא העמותות האלה, שהן באמת סוחבות את זה ונותנות- - - לפעמים, אתה יודע, זה לא רק כסף, זה החיוך, זה הלב הפתוח, זה לעשות חגים ביחד, זה לתת להם הרגשה 'אתם בבית', ופה באר שבע התברכה באינספור ארגונים, עמותות, של אנשים שמסייעים לנו כל כך.
<רוביק דנילוביץ: זה מביא איתו ערך מוסף שהוא הרבה מעבר למשאב כספי כזה או אחר.
<דודו ליפשיץ: אני חושב שחברי הוועדה ביקרו הבוקר בבית ספר 'יחדיו' וראו את העבודה החינוכית עם ילדי עולים.
<דודו ליפשיץ: בית ספר שקלט בשנה האחרונה, בפתיחת שנת הלימודים, שתי בנות, שתי אחיות, ששם הקריאו סיפור, נולדו בארץ, חזרו בחזרה והשנה בגיל 10 חזרו אחרי עשר שנים שלא היו בארץ.
<דודו ליפשיץ: העיר באר שבע מומחית בקליטת עלייה, בעיר באר שבע התפתחו מעגלים מקצועיים, מעגלים סביב שולחנות של איגום.
<דודו ליפשיץ: דיבר ראש העיר על איגום, אני חושב שזאת מילת המפתח, של משרדים ממשלתיים, של עמותות, של גופים וולונטריים שסביב השולחן יצרו פה אווירה ואקלים מיוחד.
<דודו ליפשיץ: העיר באר שבע, נמצאים בה כ-3,557 תלמידים עולים, עשר שנים אחורה, וסיפרתי, מ-57 תפוצות בעולם.
<דודו ליפשיץ: דובר פה על המשמעותיים יותר, זה חבר העמים, אוקראינה, דובר על אתיופיה, אבל יש פה, נאמר כבר, מתימן, מאירן, שהגיעו בשנים האחרונות, והילד שמשתלב במערכת החינוך אחרי מספר ימים הוא בתוך מערכת החינוך ובעיר, בקהילה ובחברה, הוא כילד ישראלי ותיק.
<דודו ליפשיץ: תכניות מיוחדות.
<דודו ליפשיץ: ראינו את התכנית, דיברנו שם על מיל"ת, רצית לשמוע קצת יותר על מיל"ת.
<דודו ליפשיץ: אותם בתי ספר שהם עם עולים, שהם רוויי תלמידים עולים, הכנסנו תכניות מיוחדות, איגום תקציבים.
<דודו ליפשיץ: העירייה משתתפת בשליש, המדינה בשליש וההורים בשליש.
<דודו ליפשיץ: הילדים נשארים שם עם ארוחת צהריים חמה, בית ספר 'יחדיו' חמישה ימים בשבוע לומד עד השעה ארבע עם חוגי העשרה, שם דגש על השפה, ראינו שם - - -
יואל רזבוזוב: מי מתקצב את זה?
<דודו ליפשיץ: משרד החינוך.
יואל רזבוזוב: התכניות של עולים?
<דודו ליפשיץ: ואז אנחנו יכולים להביא לאותם ילדים את חוגי ההעשרה, בעלי עניין, שילוב יותר טוב, ספורט, דברים של אמנות שראינו, שזה קיים בכל בתי הספר, שיש שם אוכלוסיות עולים בעיר.
<דודו ליפשיץ: אני חושב שהדבר המשמעותי, מניסיון רב של קליטת עולים בשנות ה-80 ובשנות ה-90 מחבר העמים, יושב פה אמיר מהפרויקט הלאומי, אני חושב שההישגים הלימודיים, אם אני רק אתייחס, זה כתוצאה של איגום, איגום של כוחות מקצועיים.
<דודו ליפשיץ: אנחנו רואים את ההישגים, הילדים יוצאי אתיופיה בעיר באר שבע הם כמו כל - - - הם עומדים על 80% הצלחה בבגרויות, בגרויות איכותיות, תכניות אקדמיות באוניברסיטה.
יואל רזבוזוב: איך הגיוס לצה"ל?
<דודו ליפשיץ: הגיוס לצה"ל בשנים האחרונות - - -
<שלומי נומה: הגיוס לצה"ל הוא מעל הממוצע הארצי.
<שלומי נומה: הנושא של יוצאי אתיופיה בנושא של שירות בצה"ל הוא השרידות בצבא ועל זה אנחנו עובדים.
<שלומי נומה: יש רכז שממומן, חלקו על ידי אלומה וחלקו על ידי עיריית באר שבע, שהוא מלווה את המתגייסים יוצאי אתיופיה גם בשירותם הצבאי, בקשר עם לשכת הגיוס, נלחמים שם על כל אחד.
יואל רזבוזוב: זה חשוב.
<דודו ליפשיץ: יש לנו דוגמה עם בנות יוצאות קווקז, שאחוז הגיוס היה נמוך מאוד.
<דודו ליפשיץ: נעשתה פה עבודה בעיר, ראינו את הנתונים השבוע.
<דודו ליפשיץ: היו נתונים נמוכים מאוד לפני חמש-שש שנים, היום אנחנו עומדים בממוצע הארצי של גיוס בנות בישראל בקרב עולות קווקז בעיר באר שבע.
<דודו ליפשיץ: נעשית פה עבודה נהדרת וזה השקעות.
<דודו ליפשיץ: עוד פעם, זה עם הג'וינט, עם פדרציית ניו יורק, אלה כספים ומשאבים שמגיעים לעיר ואנחנו, כמו שנאמר פה, יודעים לשים את המשאבים במקומות הנכונים ולהגיע לתוצאות הרצויות.
<דודו ליפשיץ: בסך הכול במערכת החינוך, אני יכול להגיד, יש הצלחה גדולה.
<דודו ליפשיץ: אנחנו רואים שילוב של ילדים בתכניות באוניברסיטה, בנות למדע, בנות עולות שמגיעות לתכניות באוניברסיטה עם נגישות להשכלה גבוהה בימי שישי.
<דודו ליפשיץ: אחוז גבוה מאוד מהעולים, מכוונים אותם לתכניות המצוינות האלה.
<אתי כהן: אני סגנית מנהלת אגף הרווחה ואני אחראית גם על התחום הקהילתי בעיר, לחזק את כל הנושא של העבודה המשותפת בעיר.
<אתי כהן: אני חושבת שיש כאן איזה שהוא מודל ודוגמה איך מִנהלת הקליטה, כיוונים יחד עם משרד העלייה והקליטה, הסוכנות, הארגונים, אגף החינוך ואגף הרווחה ביחד למעשה רואים את הראייה הכוללנית העירונית של הצרכים.
<אתי כהן: באגף הרווחה, כמובן שהעולים משולבים בכל המסגרות של הרווחה, שזה ילדים, נוער, קשישים.
<אתי כהן: יחד עם זאת יש לנו את המוקדים השכונתיים בתוך שכונות העולים, ששם אנחנו נותנים יותר נגישות ותכניות מיוחדות לעולים, וכמו שדודי אמר, מודלים ייחודיים לקהילות ספציפיות, כמו תכנית פאקט ליוצאי אתיופיה, תכניות אחרות מיוחדות.
<אתי כהן: רציתי רק לחזק ולהגיד על שיתוף הפעולה, ובאמת ההתמודדות האחרונה שלנו עם קליטת יוצאי אתיופיה, שבאמת כדאי לדון בה בנוסף ולראות מה הם הצרכים הנוספים שאנחנו צריכים לחזק פה בעיר.
<אתי כהן: אנחנו לפני יום עיון יחד עם הסוכנות ומנהלת הקליטה ומשרד הקליטה לדיון בנושא של העלייה החדשה של יוצאי אתיופיה לאנשי המקצוע.
<אתי כהן: באמת הראייה היא ראייה רוחבית, כוללנית, איגום משאבים ועבודה עם כולם.
<אתי כהן: זו דוגמה.
יואל רזבוזוב: מבחינת העלייה מאתיופיה יש תכנית חומש שיש כאלה שאומרים שהצליחה יותר, יש כאלה שאומרים שהצליחה פחות, אבל עכשיו הכיוון הוא חדש, לשבת באמת, וזה גם אנחנו דרשנו בוועדה, עם בני העדה, כי הם צריכים להיות שותפים, אי אפשר להנחית על העדה מה שנראה לנכון לאנשים מסוימים, זה צריך להיות בשיתוף פעולה.
יואל רזבוזוב: אז עכשיו ממש, לדעתי לפני שבוע, היו שולחנות עגולים, ישבו כל הגורמים, יושבים על ה - - -
<נטלי גרנד: מה שהשתנה בבאר שבע שבעצם באר שבע קלטה לא מעט יוצאי אתיופיה מ - - -
יואל רזבוזוב: כמה בכמות?
<נטלי גרנד: סך הכול כ-5,000 עולים ותיקים, סך הכול של העיר 11,000.
<רוביק דנילוביץ: לא, גם לא 11,000.
<רוביק דנילוביץ: זה לא 5,000 ולא 11.
<נטלי גרנד: רק לגבי עולים ולא נולדים בארץ.
יואל רזבוזוב: לא, אני מדבר גם על נולדים, אני מדבר על כל העדה.
<אמיר תיאבה: יש עולים פה כ-9,000 פלוס - - -
<רוביק דנילוביץ: בערך 8,500-9,000, לדעתי אנחנו במספרים מוחלטים העיר השנייה אחרי או אשדוד או נתניה.
יואל רזבוזוב: לא, נתניה, אשקלון ואז באר שבע.
<אמיר תיאבה: מתוכם נולדו כאן כ-2,500.
<נטלי גרנד: מה שמאוד חשוב לציין שהמגמה השתנתה, כי באר שבע הרבה שנים לא קלטה לדיור קטע.
<רוביק דנילוביץ: כי היא לא הייתה בעדיפות מצד המדינה.
<נטלי גרנד: נכון, כרגע היא כן נכנסה לעדיפות וכרגע העירייה נערכת, כשכבר יותר מ-100 משפחות נקלטו ואנחנו רוצים לקלוט אותם כמה שיותר טוב ואנחנו נערכים בהתאם.
<נטלי גרנד: גם יום העיון שאתי דיברה עליו, הוא לקראת הקליטה המיטבית של אותם עולים.
<רוית אליה: תודה על ההזמנה.
<רוית אליה: אני בבאר שבע מכיר את המערכת, כבוד יושב ראש הוועדה, הפורמט להצלחה של קליטת עולה מתבצע בתוך הרשות.
<רוית אליה: ברגע שהרשות לוקחת אחריות אישית מ-א' עד ת', מיום הגעתו, בדרך ללימוד השפה העברית ודרך העבודה, התעסוקה, לימודים וכל מה שקשור בזה, אז הקליטה נראית אחרת.
<רוית אליה: אני מסתובב בכל רחבי הארץ ואני רואה את השוני ואת ההבדל העצום בין הרשויות, כשהם לוקחים אחריות לקליטת עולים, זה מרחק שמים וארץ.
<רוית אליה: ברגע שרשות רואה את העולים רק דרך המשקפיים של תקציב פרויקטים אז הדברים נראים כך.
<רוית אליה: אני מכיר את באר שבע גם כשהייתי מנהל תכניות בפרויקט הלאומי, אני כבר לא בפרויקט הלאומי, אני מנהל אגף לקליטת עולי אתיופיה במשרד הקליטה, אני רואה את ההבדל.
<רוית אליה: אני חושב שבאר שבע כפלטפורמה, כמודל הצלחה לקליטת עולים במדינת ישראל, אפשר ללמוד על זה.
<רוית אליה: אני בטוח שגם סטודנטים צעירים יעשו על זה דוקטורט ואני חושב שאפשר ללמוד המון דברים מהאופן שבה מתייחסת הרשות, היא רואה בעולה כמשאב אנושי ממעלה ראשונה לכן הקליטה מצליחה באופן מאוד משמעותי ורואים את ההבדלים בין הערים השונות.
<רוית אליה: אנחנו עוד מעט נצא לביקור במרכז קליטה, אני ערכתי ביקור במרכז קליטה במבשרת ציון, אחד הדברים שזיהיתי זה הנושא של לימוד השפה העברית כתנאי וכבסיס להצלחה להיקלט בצורה הכי טובה בחברה הישראלית.
<רוית אליה: מה שקורה כרגע, במיוחד עם עולים שמגיעים מאתיופיה בעשור האחרון, יש את התופעה הזאת שמצד אחד מקבלים את הסל בתוך מרכז הקליטה, מצד שני הם יוצאים לעבוד בכדי לשלוח כסף לאתיופיה, כתוצאה מזה העולים לא לומדים עברית, אלא הם פשוט עסוקים בנושא של הפרנסה ושליחת הכסף לאתיופיה.
<רוית אליה: כתוצאה מזה כשעולה עובר ממרכז קליטה למגורי קבע כל הקשיים האמיתיים מתחילים לצוף, כי הוא לא יודע את השפה וזה משליך על העבודה, על התעסוקה, על החינוך.
<רוית אליה: לכן צריך למצוא דרך איך לאכוף את הנושא של לימודי שפה.
יואל רזבוזוב: זה לא חובה במרכז הקליטה?
יואל רזבוזוב: היה לנו דיון בנושא ואני התפלאתי שיש בחור צעיר שבא ומתלונן שהוא תקוע עשר שנים במרכז קליטה ואני ראיתי שהמדינה דווקא מסייעת ואני לא הבנתי את הסיבה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שבאמת צריך לקחת - - -
<אמיר תיאבה: זה נושא שצריך לדעת איך לאכוף אותו, הנושא של לימודי שפה כתנאי להצלחה, ובמגורי קבע.
<אמיר תיאבה: זה לא יכול להיות שהעולים החדשים מקבלים גם - - -
<שפרה ירושלמי: אני רק רוצה להעיר בעניין של השפה, אם אפשר.
<שפרה ירושלמי: אני מהסוכנות היהודית, יצא לנו להיפגש באשקלון.
<שפרה ירושלמי: אני עובדת, כמו שדיברו על המשולש, אני מאוד מתחברת לזה, אבל אני רק רוצה לומר שאני חושבת שאם עושים איזה שהיא חשיבה בנושא שפה, החשיבה צריכה להיות עמוקה יותר.
<שפרה ירושלמי: ממה שאני רואה, גם הייתי עובדת סוציאלית במרכזי קליטה הרבה שנים, דווקא עולים שנקלטים בעולם התעסוקה אמנם מתקשים מבחינת אוריינית, מבחינת קרוא וכתוב, אבל עדיין מבחינת השפה המדוברת, העברית המדוברת, זה דווקא מקדם את היכולת השפתית שלהם.
<שפרה ירושלמי: צריך לעשות חשיבה בכלל בכל נושא האולפן ומה הוא מקנה למישהו שבא מתרבות מסוימת, ממקום שהוא לא אורייני, אני חושבת שפה צריך להיות ה - - -
<אמיר תיאבה: היום, לצערי הרב, רוב יוצאי אתיופיה הם אנשים מבוגרים באופן יחסי, הם הגיעו בגיל סביר, 30, 40, ועדיין לא מתקשרים בשפה בצורה תקינה.
<אמיר תיאבה: לכן לקחת את הנושא הזה כמשימה שצריך לשים על השולחן ולטפל בה.
<שפרה ירושלמי: אבל נושא השפה עולה כל הזמן.
<שפרה ירושלמי: בכל הקהילות.
<שפרה ירושלמי: יש משהו שכנראה - - - משרד החינוך לא נמצא כאן - - -
<שירלי בן דהן: אני נמצאת.
<שפרה ירושלמי: הנושא הזה עולה בכל האוכלוסיות, עד כמה אנשים יודעים עברית, מה זה לדעת שפה, מה המשמעות של לדעת שפה, האם מספיק להסתדר בעבודה, האם כדי לעזור לילדים בבית הספר.
<שפרה ירושלמי: הנושא הזה עולה שוב ושוב והמשרד שלנו ניסה לא פעם להוביל איזה שהוא מהלך, כדי לשנות את תפיסת העבודה.
<קריאה: אנחנו בהמשך נבקר באולפן שלומדים שם.
<אמיר תיאבה: ולגבי הנושא של הבניה בפן הבין תרבותי לאנשי מקצוע.
<אמיר תיאבה: אני חושב שכל מי שמטפל בעולים כאלה ואחרים צריך לעבור אוריינטציה מקצועית והכשרה מקצועית, כי זה לא יכול להיות שרופא, כשהוא הולך להיות רופא, הוא לומד שם שנים, אבל כשמדובר בעולים חדשים אנשים ביום בהיר אחד באים ומטפלים ביוצאי אתיופיה בלי להבין את ההבדלים התרבותיים, את הרקע שלהם, מאיפה באו.
<אמיר תיאבה: לכן זה הכרחי מאוד לתת כלים מקצועיים, העשרה, הכנה, בכדי שאנשי המקצוע שיושבים מול עולה כזה או אחר, שתהיה להם את האינפורמציה הבסיסית בכדי שבאמת ינהגו ברגישות התרבותית, כי זה קורה בהרבה מקומות שאני נפגש והפער העצום, איך שמתייחסים לעולים, זה לעיתים ממש מזעזע.
<אמיר תיאבה: לכן זה חשוב שאנשי מקצוע יעברו איזה שהיא הכשרה בתחום הזה.
<שירלי בן דהן: שלום.
<שירלי בן דהן: אני ממשרד מחינוך, אגף קליטת תלמידים עולים.
<שירלי בן דהן: באמת כל הזמן אנחנו קולטים עלייה, במהלך השנה, נכון ללפני שבוע הגיעה משפחה מברזיל, אמנם לא לעיר באר שבע, אבל כל הזמן אנחנו מקבלים עולים, כאשר העולים מארצות הרווחה מקבלים שש שעות שבועיות בצמוד למורה שמקבלת הדרכה והקניית השפה כשפה שנייה, ללימוד השפה השנייה.
<שירלי בן דהן: העולים מאתיופיה מקבלים שעות מספר שנים גדול יותר, כאשר זה כעשר שנים והמספר יורד עם השנים.
<שירלי בן דהן: בנוסף לכך יש לנו את תכנית משעולים ושעל, שזה תגבור לעולים הוותיקים יותר.
<שירלי בן דהן: עולה לא לומד עברית תוך שנה, יש את הבעיה שבעצם אנחנו מגיעים ויש לנו משבר קליטה, לא תמיד העולים פנויים ללמידה.
<שירלי בן דהן: לפעמים יש לנו קשיים לגמור בשנה את הקניית השפה - - -
יואל רזבוזוב: יש איזה שהיא מגמה, במושב הבא אנחנו גם נזמין את המנכ"לית של משרד החינוך, שתלמידים עולים איכשהו מגיעים להקבצות ג' ולא בהכרח בגלל הידע אלא בגלל השפה ולפעמים הם הולכים לאיבוד בתוך המערכת.
יואל רזבוזוב: אני תמיד נותן את הדוגמה שלי מהבית.
יואל רזבוזוב: אמא שלי מורה, הגיעו אליה שני תאומים לשיעור פרטי בבית, הם היו בהקבצה ג', זה היה בכיתה ז', אני חושב, משהו כזה.
יואל רזבוזוב: אחרי השיעור היא אומרת 'החבר'ה גאונים, לא יודעת איך שולבו בהקבצה, הם גאונים'.
יואל רזבוזוב: אז היא לימדה אותם והיא אמרה שהם לא יודעים את המושגים בעברית, חוצה זווית וזה.
יואל רזבוזוב: בכיתה י' הם עשו בגרות 5 יחידות ובכיתה י"ב, לדעתי, הם סיימו את התואר בטכניון והמציאו מערכת לזיהוי פנים.
יואל רזבוזוב: מהקבצה ג', כן?
יואל רזבוזוב: והם היו הולכים לאיבוד.
יואל רזבוזוב: הם טוענים שאמא שלי הצילה אותם והיום הם עשו אקזיט מאוד גדול.