GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זיוה מקונן-דגו: לא הגיוני שיש אוכלוסייה שנראית כחפץ, שנכנסים אליה הביתה; שמדינת ישראל נתנה להם את הבית הזמני הזה, וחודרים לפרטיות שלהם ואומרים לאנשים: אנחנו צריכים למדוד.
<זיוה מקונן-דגו: זה לא נשמע לי הגיוני.
<זיוה מקונן-דגו: סיימתי.
<חביב קצב: - - -
יואל רזבוזוב: טוב, חברים, תודה לגברת זיוה מקונן-דגו.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, לגבי מרכזי קליטה אנחנו נקיים עוד דיון.
יואל רזבוזוב: אני חושב שבאמת יש לנו כאן מחדל.
יואל רזבוזוב: אני לא רואה שאנשים נתקעים כל כך הרבה שנים במרכזי קליטה.
יואל רזבוזוב: צריכים לצאת, כמו שאמרתי, שתהיה אינטגרציה לתוך הקהילה, לשוק החופשי, כמו שאני אומר, ואנחנו באמת צריכים לעשות הכול בשביל זה.
יואל רזבוזוב: אבל צריכים פה הסכמות, גם מצדכם וגם מהצד שלנו, כי עוד פעם:
יואל רזבוזוב: כבר יש באמת הרבה ניואנסים שדנו עליהם.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת נסים זאב.
נסים זאב: רק ממש אני רוצה להוסיף משפט אחד: שיהיה ברור, בהסכם ובמכרז כתוב במפורש ב-31 לדצמבר 2014 פגה תוקפו של היכולת להמשיך ולאכלס את העולים החדשים וזה יוצא למכירה.
נסים זאב: זאת אומרת, על בסיס זה כל המכרז הזה יצא.
נסים זאב: זה דבר אחד.
נסים זאב: אז אם לא תצא החלטה של הוועדה שעוצרים לפחות – כל נושא חקירת המשטרה זה דבר נוסף, אבל קודם כל לתת להם תקווה שבשנה הבאה לא מוציאים אותם.
נסים זאב: דבר שני, אדוני היושב-ראש, איך אנחנו יכולים לעשות תרתי דסתרי?
נסים זאב: מצד אחד אנחנו אומרים: לתת לעולים החדשים אפשרות לאקלם אותם.
נסים זאב: איפה לאקלם אותם?
נסים זאב: זאת אומרת, כאשר מחירי הנדל"ן פה כבר חוסמים אותם באיזושהי אפשרות לרכוש דירה; אני כבר לא מדבר על הוותיקים שהם זוגות צעירים שגם נמצאים שם, שאני חושב שהקרקע צריכה להיות מיועדת לא לכל המרבה במחיר.
נסים זאב: צריך לקבוע מחיר סביר שהזוגות הצעירים במבשרת ציון והעולים החדשים תהיה להם את היכולות לרכוש דירה בעתיד.
נסים זאב: לא לקחת את הדירה הזאת ולהעביר אותה לכל המרבה במחיר, ואותם מיליונרים שיש להם אפשרות לעשות את הביזנס הזה, שהם - - -
<דורון תשתית: וככה מונעים ירידה - - -
<יורם שמעון: כל הכבוד.
<יורם שמעון: יישר כוח.
יואל רזבוזוב: תודה, תודה, חבר הכנסת נסים זאב.
יואל רזבוזוב: חברים, כמו שאמרנו, הלוואי והייתי יכול לדפוק עם הפטיש הזה ולעצור כאן את המכירה, את המכרז הזה, אבל אנחנו נעשה הכול כוועדה.
יואל רזבוזוב: אנחנו נפנה לאותם הגופים בשביל לעצור את זה, בשביל לתת לכם את התקווה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזו תקווה, לתת לכם את הבית הראוי ומה שאתם צריכים עכשיו.
יואל רזבוזוב: אבל, כמו שאמרתי, אני גם דורש - - -
מרדכי יוגב: רגע, חצי משפט: נדמה לי שהמועצה כן רשאית להתערב ולעצור.
<יורם שמעון: - - -
יואל רזבוזוב: אבל כמו שאמרתי, אני גם דורש מכם לקחת, מי שזכאי, יש לו את מרכז הקליטה; בשביל זה הוא נועד, מרכז הקליטה.
יואל רזבוזוב: מי שלא זכאי, באמת לעשות מאמצים ולצאת באמת.
יואל רזבוזוב: אנחנו נקיים על זה דיון.
<קריאה: לתת להם לצאת.
יואל רזבוזוב: אבל גם הייתי רוצה את הדחיפה דווקא שלכם לקחת את אותם הצעירים ולא לשים אותם באותו מרכז קליטה, אלא אני רוצה לראות אותם באמת בין כולנו.
יואל רזבוזוב: זאת אחת הבקשות שלי.
יואל רזבוזוב: בבקשה, יש לנו פה מישהו, אחרון הדוברים.
<ג'רמי סלטן: תודה.
<ג'רמי סלטן: שמי ג'רמי סלטן.
<ג'רמי סלטן: אני חבר בוועדה של מבשרת ציון, של עלייה וקליטה.
<ג'רמי סלטן: יש פה אחת מהעובדות שאף אחד לא דיבר עליה, שמרכז הקליטה במבשרת ציון הוא מרכז הקליטה הגדול בארץ.
<ג'רמי סלטן: ובאמת שאומרים שאולי אין מקום, אז אנחנו מדברים על זה שרוצים לסגור את המקום הכי גדול.
<ג'רמי סלטן: שיש לנו באמת עליות גדולות שרוצים להביא מאוקראינה, מצרפת, לא יהיה לנו מקום לשים אותם.
<ג'רמי סלטן: ובנושא העניין של הקרקע שעובר מיד ליד, כמו שכולם אמרו פה: זה נראה ממש, לא מריח טוב, פה, בסיפור הזה.
<ג'רמי סלטן: הייתי אומר, אולי יש פה חשש ל"הולילנד" 2.
יואל רזבוזוב: אנחנו דיברנו על זה.
יואל רזבוזוב: לא אנחנו - - -
נסים זאב: זו לא העבודה - - -
יואל רזבוזוב: חברים, תודה על זה שהגעתם.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, חברים, אנחנו מטפלים בזה.
יואל רזבוזוב: הוועדה תפנה לכל הגורמים הרלוונטיים.
יואל רזבוזוב: אני מתכבד לפתוח את הישיבה השנייה של הוועדה הבוקר.
יואל רזבוזוב: מתקיים היום דיון מעקב אחר יישום החוק להרחבת הייצוג ההולם לבני העדה האתיופית בשירות הציבורי ובשירות המדינה, אשר התקבל בכנסת בחודש מרס 2011, כפי שאנחנו מחויבים על פי החוק.
יואל רזבוזוב: אני רק רוצה לציין שהחוק הוא משנת 2011.
יואל רזבוזוב: אנחנו בכנסת משנת 2013, וזה דיון שני וכבר נקבע לנו דיון שלישי גם, ב-22 ביולי בשעה 14:00.
יואל רזבוזוב: יש כבר תאריך, למי שרוצה לרשום.
פנינה תמנו: חרוצים.
פנינה תמנו: ועדה חרוצה מאד.
יואל רזבוזוב: אנחנו באמת רואים בחוק הזה חוק חשוב.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו כמדינה משקיעים הרבה הרבה משאבים לטובת האינטגרציה של בני העדה, ואני חושב שהחוק הזה הוא אחד החשובים.
יואל רזבוזוב: אנחנו מתפזרים להרבה מקומות, וחלקם גם לא אפקטיביים, אבל אני חושב שהחוק הזה זה הדבר הכי אפקטיבי ודווקא דרך אתה שהשתלבו במשרות בחברות הממשלתיות ובמשרדים הממשלתיים, והם אלה שימשכו אחריהם את כל בני העדה.
יואל רזבוזוב: בגלל החשיבות אנחנו גם רוצים להראות לחברות ולמשרדים ולרשויות מקומיות - ולכל מי שקשור לנושא - שאנחנו רציניים.
יואל רזבוזוב: אנחנו נעשה כמה דיונים שצריך עד שנגיע לתוצאה הרצויה, כי כמו שאמרתי, זה גם חשוב לנו כמדינה – אנחנו מדינת עלייה וחשובה לנו גם הקליטה.
יואל רזבוזוב: אני חשוב שחשובים לנו גם המשאבים שהמדינה משקיעה ויכול להיות שאנחנו באמת, כמו שאמרתי, זורקים כסף על תכניות שחלקן לא אפקטיביות, ופה אנחנו לא מיישמים חוק שהוא באמת הכי חשוב ויכול לעזור לנו הכי הרבה.
יואל רזבוזוב: לידיעתכם, הנתון המעודכן ביותר מהרשות המרכזית לסטטיסטיקה, בדבר שיעור יוצאי אתיופיה, מתייחס לסוף שנת 2011 והוא עומד על 1.6% מכלל האוכלוסייה בישראל, ולזה אנחנו מצפים בחברות הממשלתיות.
יואל רזבוזוב: לצערי, למרות שהנתונים ביחס לשנת 2013 נאספים על ידי רשות החברות, הדו"ח עדיין לא מלא, והצגת הממצאים החלקיים מתוכו לא תציג תמונה נכונה.
יואל רזבוזוב: כך שאנחנו נבקש להציג את הדו"ח הזה בישיבה הבאה, ב-22 ביולי.
יואל רזבוזוב: לכן נתמקד היום בהצגת נתוני נציבות שירות המדינה, ביחס לשילוב של יוצאי אתיופיה במשרדי הממשלה ויחידות הסמך, וכן בדו"ח שרת המשפטים לגבי התאגידים הסטטוטוריים.
יואל רזבוזוב: אני רואה פה הרבה נתונים, הרבה מספרים, אבל אנחנו נתחיל בדיון.
ראובן ריבלין: נציב שירות המדינה לא פה?
ראובן ריבלין: אולי הוא יביא לנו את הדו"ח קודם.
יואל רזבוזוב: קודם כל אני רוצה לתת לחברי הכנסת להגיד כמה מילים.
יואל רזבוזוב: בבקשה, סגן השר, אופיר אקוניס, מחוקק החוק.
אופיר אקוניס: אדוני יושב הראש, חברי הוועדה והאורחים.
אופיר אקוניס: כפי שאמרת, יושב הראש, אנחנו מתכנסים כאן שוב, כבר קיימנו ישיבה אחת, ישיבת מעקב, בעצם כפי שמחייב אותנו חוק העדפה מתקנת לעולי אתיופיה בשירות הציבורי ובשירות המדינה.
אופיר אקוניס: אני רק מזכיר את הרקע לקיומו של החוק הזה.
אופיר אקוניס: אני, יחד עם חברי, חבר הכנסת ציון פיניאן וחבר הכנסת יעקב אדרי, שלצערי אינם נמצאים איתנו בכנסת הזאת, הכנסת שבה אתה, חבר הכנסת ראובן ריבלין – שימשת כיושב ראש הבית – סיימנו, בעצם הנחנו את החוק, סיימנו אותו בשלוש קריאות במושב אחד - - -
ראובן ריבלין: דרך אגב, אני תמכתי בשלושתכם, אבל רק איתך הצלחתי.
אופיר אקוניס: אוקיי, טוב.
אופיר אקוניס: אני מתכוון שזה גם יהיה הדדי.
פנינה תמנו: חבר הכנסת אקוניס, אני חייבת לומר לך בנקודה הזאת, כשאתם חוקקתם, באמת הנחתם איזה סוג של דגל, אבל יש רגרסיה בכנסת הזאת בחקיקה שקשורה ליוצאי אתיופיה - - -
אופיר אקוניס: אז בואו נשמע.
אופיר אקוניס: תיכף נשמע.
פנינה תמנו: למעט אני, חבר הכנסת שמעון סולומון ואתה שלא יכול לחוקק, וחבר הכנסת יוגב, השאירו את העבודה, לצערי, לחברי הכנסת האתיופים.
אופיר אקוניס: תיכף נשמע את זה.
אופיר אקוניס: אני, נדמה לי שמוצאי איננו מאתיופיה.
אופיר אקוניס: אגב, חברת הכנסת תמנו שטה, אני חושב שטוב יהיה אם כולנו נשים הצידה את שורשינו, זאת אומרת הם חשובים השורשים, אבל את המוצא העדתי שלנו, ונסתכל בראייה ממלכתית ולא נחשוב האם הסבתא שלי באה מיוון או מפולניה או ממרוקו - - -
פנינה תמנו: זה מה שאמרתי.
אופיר אקוניס: ונעשה חקיקה שהיא חקיקה עניינית ולא חקיקה עדתית.
אופיר אקוניס: זו השקפתי בכל מקרה, ואני גם בא ממפלגה כזאת, שהיא מפלגה ממלכתית.
אופיר אקוניס: בכל מקרה, עשינו את החוק הזה.
אופיר אקוניס: החוק הזה, כפי שאמרתי אדוני יושב הראש, עבר במהירות בוועדה הזאת.
אופיר אקוניס: נדמה לי שבמושב אחד סיימנו את החקיקה שלו, ואני מוצא את ההזדמנות לברך אותך, אתה קיבלת את תפקיד יושב ראש הוועדה לעלייה וקליטה, ומן ההתחלה אתה מאד מאד קשוב גם להצעותיי לקיים - כפי שמחייב החוק - כך קבענו בחוק עצמו – לקיים ישיבות מעקב, ואתה עומד על זה, ואני באמת מברך אותך על הדבר, כי לא כולם עומדים על קיום החוק במקומות אחרים, ובעצם בדיקת סטאטוס.
אופיר אקוניס: ואני באמת רוצה להודות לך ולהנהלת הוועדה בעניין הזה.
אופיר אקוניס: אני לא יודע אם הישיבה הזאת על החוק הזה נקבעה במקרה או שלא במקרה, יום אחד לפני יום ירושלים, ואתם יודעים שאנחנו מציינים את ה - - -
שמעון סולומון: זה לא במקרה.
אופיר אקוניס: זה לא במקרה, אז זה טוב מאד.
אופיר אקוניס: אז זו גם ישיבה חגיגית.
אופיר אקוניס: אתם יודעים שמחר יצוין, חוץ מיום ירושלים, ביום ירושלים מציינים את האזכרה השנתית לעליית יהודי אתיופיה, שנספו בסודן, בדרכם לארץ ישראל, ומחר - וזה לא קשור לחוק – אנחנו גם חונכים, ואני רוצה בהזדמנות זו לדווח על סיום הביצוע של אנדרטה ובה חקוקים 1,370 שמות של יהודים שנספו בדרכם לארץ ישראל, נספו בסודן.
אופיר אקוניס: מחר בטקס ממלכתי, בהשתתפות הנשיא, ראש הממשלה, אנוכי, סגנית יושב הראש – חברת הכנסת תמנו-שטה – גם מציינים את האזכרה – זה יום האזכרה - וגם חונכים את האנדרטה.
אופיר אקוניס: ועוד דבר אחד - וגם זה אני מעריך שאיננו במקרה – אנחנו מציינים ממש בימים אלה את יום השנה ה-23 לאחד המבצעים המרגשים ביותר, ההירואים ביותר, המורכבים ביותר – והוא מבצע שלמה, שהתקיים השבוע, לפני 23 שנים, בשנת 1991, בהנהגתו של ראש הממשלה יצחק שמיר, עליו השלום.
אופיר אקוניס: אני חושב שכל החיבור הזה, בין אם הוא מקרי ובין אם שאיננו מקרי, חשוב לציין אותו ואני שמח שהוא מתקיים.
אופיר אקוניס: עכשיו לגבי החוק.
אופיר אקוניס: אני באתי לכאן לא כסגן השר במשרד ראש הממשלה, אלא כמחוקק החוק.
אופיר אקוניס: כמי שבא לוודא כחבר כנסת, שבא לבצע, לוודא, לבטא ביצוע של החוק על ידי הממשלה ועל ידי השירות הציבורי.
אופיר אקוניס: חברת הכנסת תמנו-שטה, ואם אנחנו נמצא, הכנסת, הרשות שמפקחת על הממשלה, שהחוק איננו מתבצע כמו שצריך, אז נעשה את מה שצריך לעשות כדי שהוא כן - - -
שמעון סולומון: הוא לא מתבצע, וזה ברור לעין.
אופיר אקוניס: כדי שהוא כן יתבצע כמו שצריך.
אופיר אקוניס: זאת המטרה של הישיבה.
פנינה תמנו: זה דבר חשוב, כי - - -
יואל רזבוזוב: חברים, בואו לא נתווכח.
יואל רזבוזוב: בשביל זה אנחנו מקיימים את הדיון הזה.
יואל רזבוזוב: חברת הכנסת תמנו-שטה, אנחנו ניתן לך להגיב עוד מעט.
יואל רזבוזוב: בואו נשמור על סדר.
אופיר אקוניס: כפי שאמרתי ובזה אני מסיים, המטרה של הבית הזה, של ועדות הכנסת, היא לפקח על הממשלה.
אופיר אקוניס: כך אני מכיר את הדמוקרטיה הישראלית, ואני חושב שחשוב לקיים אותה וחשוב לבצע את הבדיקה הזאת.
אופיר אקוניס: ואם לא, יש לתקן את מה שדרוש תיקון, משום שהחוק הזה הוא אחד החוקים, הרי דיברו בשלוש השנים האחרונות בלי הרף על צדק חברתי.
אופיר אקוניס: כל אחד מביא את האג'נדה שלו וחושב שהוא איש הצדק החברתי האולטימטיבי.
אופיר אקוניס: זה חוק שבלי דיבורים מיותרים וסיסמאות וכרזות וכל מיני דברים אחרים, והפגנות, הוא חוק שעושה צדק חברתי.
אופיר אקוניס: משום שמנהיגות פוליטית צריכה בעיני לסייע למי שצריך לסייע, ולא לסייע למי שלא צריך לסייע.
אופיר אקוניס: מי שמסתדר בכוחות עצמו, וזה רובם המוחץ - צריך להגיד – של אזרחי ישראל – רובם הגדול - ברוך השם מסתדר במדינתנו בעצמו, אז לא צריך סיוע.
אופיר אקוניס: מי שכן צריך סיוע ואנחנו זיהינו, חברי הכנסת סולומון ותמנו-שטה, אוכלוסייה שכן צריכה סיוע ולכן החוק הזה חוקק.
אופיר אקוניס: הוא אחד מהחוקים החשובים ביותר והעמוקים ביותר של צדק חברתי.
אופיר אקוניס: אני מודה לך, אדוני יושב הראש, על קיום הישיבה ועל קיום הישיבות.
יואל רזבוזוב: תודה לסגן השר אקוניס.
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לקרר קצת את האווירה, זה התחיל עם דפיקות על השולחן.
יואל רזבוזוב: אנחנו נחושים פה, ואני יכול להגיד שאני כיושב ראש הוועדה - לגבי כל הדיונים בנושא העדה האתיופית - אני עם כל העבר שלי בג'ודו לא עומד בפני הלחץ הפוליטי של שני חברי – של חבר הכנסת סולומון ושל חברת הכנסת תמנו-שטה.
יואל רזבוזוב: כך שאנחנו באמת עם יד על הדופק בכל נושא ובאמת מנסים ומתאמצים.
יואל רזבוזוב: חשוב שאנחנו גם נמשיך לעקוב אחרי חוקים שחוקקו, ונדע ליישם אותם.
יואל רזבוזוב: אחת הבעיות שישנה כאן בבית המחוקקים, שישנם חוקים שלא מיושמים ולפחות מה שתלוי בנו – אנחנו צריכים לעשות – זאת חובתנו.
שמעון סולומון: כל הנוכחים, אדוני יושב הראש, סגן השר, חברי הכנסת, מוטי ופנינה.
שמעון סולומון: אני זימנתי את הפגישה הזאת לא במקרה ביום הזה, דרך אגב.
אופיר אקוניס: טוב מאד.
שמעון סולומון: כי אתם יודעים, שמחה ועצב תמיד הולכים ביחד והם שזורים אחד בשני, גם כשמחר מציינים.
שמעון סולומון: היום אני מניח שנשמע מחלק מהחברות הממשלתיות, מגופים שונים, שיש גם שילוב יפה מאד.
שמעון סולומון: לא כולם נכשלים.
שמעון סולומון: יש כאלה - מי יותר – מי פחות – יש כאלה ששילבו יותר ויש כאלה פחות ויש כאלה בכלל שמצפצפים.
שמעון סולומון: לכן ראיתי לנכון דווקא ביום הזה, היום, ואני מודה לך אדוני יושב הראש, חברי יואל, שהוא נענה כמעט לכל בקשותינו, שהיום אנחנו מקיימים את הדיון הזה.
יואל רזבוזוב: למה כמעט?
יואל רזבוזוב: להכל.
שמעון סולומון: כן, תמיד.
שמעון סולומון: תמיד.
שמעון סולומון: אני רוצה להגיד שאולי משהו שונה בחודשים האחרונים, שאנחנו לוקחים את הדבר הזה ברצינות ולא מניחים שנה שלמה ומחכים ששנה תיגמר ורק אחר כך לדבר.
שמעון סולומון: לכן חשוב לנו כל כמה חודשים לקיים את הדיון הזה ולראות, וחלילה וחס שלא ייווצר מצב, לפחות לא במשמרת שלנו, שכלב נובח לא נושך.
שמעון סולומון: זה המצב.
שמעון סולומון: אמת לאמיתה.
שמעון סולומון: אני לא ישן בין הפגישות.
שמעון סולומון: אני נפגש.
שמעון סולומון: אפילו לפני שבועיים שלושה נפגשתי עם מנכ"ל הרכבת ויש לנו נתונים, אבל המצב האבסורדי הוא, שבמדינת ישראל יש הכי הרבה חוקים, אם תשוו בין מדינות המערב, אני חושב, ובמקביל יש כאן מצב של כלב נובח לא נושך.
שמעון סולומון: אז מה אם יש חוקים?
שמעון סולומון: 10 שנים יש חוק, 11 שנים, ויש חברות ממשלתיות, שאתה יושב מולן אפילו נבוך.
שמעון סולומון: כשאומרים לך – אז מה אם יש חוק?
שמעון סולומון: אנחנו צריכים לזכור, אנחנו לא מדברים על גוף פרטי.
שמעון סולומון: גופים פרטיים דווקא באמת קולטים הרבה יותר טוב מגופים ממשלתיים.
שמעון סולומון: אנחנו מדברים על חברות ממשלתיות שזה לא חברה של אמא או של אבא.
שמעון סולומון: זה גופים ממשלתיים שחייבים ליישם את ההחלטות ואת החוקים של המדינה, ואנחנו רואים פה מגמה שמצפצפים ואף אחד לא עושה.
שמעון סולומון: יכול להיות שנצטרך להגיע לאיזה שהוא שלב בו נצטרך לעלות מדרגה ולעשות משהו שיכול להרתיע ולפגוע בכיס, ולראות באמת שמיישמים את ההחלטות הלכה למעשה.
שמעון סולומון: כי מה שקורה, ועזבו אותי עכשיו מחבר כנסת, הרי אתמול הייתי בשטח, יש מצב שיש החלטות לא מיושמות.
שמעון סולומון: ונאה דורש נאה מקיים – זה מתחיל ממשרדי ממשלה.
שמעון סולומון: משרדי ממשלה שצריכים להיות הדוגמא האישית.
שמעון סולומון: הם צריכים להיות הגורמים שבראש ובראשונה הם המיישמים את ההחלטות.
שמעון סולומון: אפילו שם אין יישום של החלטות.
שמעון סולומון: אני לא מדבר רק על משרדי ממשלה.
שמעון סולומון: מבחינתי, גופים כמו הסוכנות, כמו הג'וינט, גופים שהם קשורים מאד למדינה - - -
אופיר אקוניס: הם מחויבים לפי החוק כמובן.
שמעון סולומון: הם מחויבים לפי החוק.
אופיר אקוניס: לא, הם בתוך החוק.
ראובן ריבלין: רק להעיר לתשומת ליבכם, שבמחקר שעשינו במחלקה המשפטית, יש למעלה מ-1,000 חוקים שהוצעו על ידי הכנסת ושמעולם לא קבעו להם תקנות ביצוע, ולמעשה הם כאבן שאין לה הופכין.
שמעון סולומון: וזה מה שחמור.
שמעון סולומון: והיום אנחנו יושבים כאן כדי לוודא שזה לא יימשך.
שמעון סולומון: להגיד די.
שמעון סולומון: לא יכול להיות שיש החלטות, שיש כוונות טובות - והרי מי שיושב כאן, חבר הכנסת רובי ריבלין, שישב כל כך הרבה בכנסת הזאת – אנשים מחוקקים חוקים, חוקרים הרבה ויש רציונל מאחורי זה.
שמעון סולומון: זה לא סתם חוקים, וחורה לי לראות בצד השני גופים שפשוט מבטלים את זה, כאילו לא קרה כלום.
שמעון סולומון: ולכן אני חושב שהיום נראה את הנתונים, אבל מצד שני, יכול להיות שנצטרך לעלות מדרגה ולראות איך הגופים האלה מורתעים.
שמעון סולומון: היום אין רתיעה.
שמעון סולומון: אין כלום.
שמעון סולומון: יש חברות ממשלתיות, יש גופים, שהם קשורים בחבל הטבור עם המדינה, מתוקצבים על ידי המדינה, שייכים למדינה, ויש חוק וממשיכים, כאילו לא קרה כלום.
שמעון סולומון: לכן נשמע ונראה איך אנחנו מקדמים את הנושא הזה.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת ריבלין, בבקשה.
ראובן ריבלין: אני באמת עוקב משנות ה-90 בעלייה הגדולה ומלווה את העדה הנפלאה הזאת, שהיא לא חרטה על דגלה את מדינת ישראל או ארץ ישראל, היא חרטה על דגלה 3,000 שנה את ירושלים, ולכן לא בכדי גם ביום ירושלים קבענו את היום שבו אנחנו מזכירים את כל אותם נופלים בדרך, שלא זכו להגיע לירושלים, אבל היום אנחנו נמצאים עם העדה.
ראובן ריבלין: אני גם מאותן שנים שבהן אנחנו חזינו את העדה חיה במסגרת שלה, תוך ניסיון של קבוצות שונות להשתלט או לומר לעדה מה צריכים לעשות.
ראובן ריבלין: הבנו כבר אז שההשתלבות היא תוצאה של התפתחות גם בתוך הלכי החיים וההרגלים שיוקנו לעדה, כאשר היא חיה במסגרת אחרת לגמרי, במדינה הדמוקרטית והפתוחה שלנו, שלא תמיד זה דבר קל מאד לעשות אותו.
ראובן ריבלין: אבל יחד עם זאת, לפני 30 שנה, אני חלמתי מתי יהיה לנו חייל אתיופי.
ראובן ריבלין: כמובן ישראלי.
ראובן ריבלין: אני חלמתי מתי יהיה לנו מ"פ אתיופי - - -
שמעון סולומון: יש.
ראובן ריבלין: וברוך השם היום יש לנו טייס אתיופי.
ראובן ריבלין: אנחנו היום יותר ויותר נמצאים במצב שבו אנחנו רואים את השילוב בצורה נפלאה ומופלא, כפי שמתחייב הדבר.
ראובן ריבלין: שכן לא הייתה קהילה, מכל קהילות היהדות בעולם, קמצה מערב ועד קצה מזרח, כמו העדה האתיופית, שהיא קיימה כמעט במשך 3,000 שנה את הזיקה שלה לתורת ישראל ולארץ ישראל.
ראובן ריבלין: עכשיו אני אומר לכם, פעמים רבות אנחנו שקלנו האם אנחנו רוצים חוקים שהם יהיו לא רק חוקי ביצוע, אלא גם חוקי הארה.
ראובן ריבלין: זאת אומרת לבוא ולהתמגן.
ראובן ריבלין: פעם אנחנו עשינו מהפיכה בכנסת, קבענו את הוועדה לקידום זכויות האישה, ופעמים רבות שאלנו את עצמנו מדוע צריך דבר כזה.
ראובן ריבלין: ואני אומר לכם שהיה צריך דבר כזה.
ראובן ריבלין: כשאני הייתי בכנסת ה-12, היו תשע נשים, אחת עשרה נשים.
ראובן ריבלין: היום אנחנו עם 27 נשים, ואני בטוח שתוך דור - - -
פנינה תמנו: והיד עוד נטויה.
ראובן ריבלין: למה לך לומר?
ראובן ריבלין: אני אומר לך שתוך דור – מחצית מחברי הכנסת יהיו נשים.
ראובן ריבלין: הדברים האלה הם מפתחים, גם הנושא של העדה.
ראובן ריבלין: היה מחויב המציאות, משום שהייתה בחברה הישראלית פטרוניזציה, אחי היקר, ואני יודע כמה אתה לא פטרון, אבל הייתה גם במפלגה שאתה נולדת אליה, איזו שהיא גישה - - -
יואל רזבוזוב: יש פה ברית חדשה?
ראובן ריבלין: לא, לא, לא, לא.
ראובן ריבלין: איזו גישה פטרוניסטית שהייתה, שהקשתה עלינו מאד.
ראובן ריבלין: היה זמן שהיינו חייבים לבוא ולאשר את מעמד הקייסים כרבנים ובאופן נפרד, אבל היום המצב הוא הרבה יותר טוב.
ראובן ריבלין: יחד עם זה, לא טוב כאשר אנחנו עושים חוק העדפה, שהוא חוק שמחייב את המדינה להתייחס לנושא בצורה הרצינית ביותר, אם אכן הוא לא מיושם.
ראובן ריבלין: אדוני יושב הראש, אני חושב שהיה טוב מאד-.
ראובן ריבלין: קודם כל אנחנו ארגנו את הפתיחות וההזדמנות של לתת לכל אחד, אבל יש פעמים רבות במסגרת הקושי עוד של ההורים, להתרגל לשפה העברית.
ראובן ריבלין: הילדים התקשו יותר בבתי הספר.
ראובן ריבלין: היום ברוך השם זה הולך ונעלם, ומי שמוכשר הוא מוכשר מצוין, יהיה מעדה כזאת או אחרת.
ראובן ריבלין: והדברים האלה ומתן ההזדמנויות, עדיין עומד כחסם.
ראובן ריבלין: ולכן אנחנו חוקקנו את החוק הזה, ביוזמתו של חבר הכנסת המוכשר ויושב ראש ועדת הכלכלה, שהיום הוא סגן שר והוא בטח יהיה עוד שר – אופיר אקוניס.
ראובן ריבלין: אני חושב שאנחנו צריכים לשמוע מנציבות שירות המדינה, פשוט מאד – פרטים.
ראובן ריבלין: ועם הפרטים – לשאול את נציבות שירות המדינה מדוע במכרזים, שהחוק הזה שיצא מתחת ידו של אופיר אקוניס אפשר - מתן העדפה, האם זה מתקיים ואם לא למה.
יואל רזבוזוב: אנחנו עוד מעט נשמע את מר רונן שפירא מנציבות שירות המדינה.
יואל רזבוזוב: לפני כן אני רוצה לתת את זכות הדיבור לחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.
יואל רזבוזוב: רק מה שרציתי לציין, משפט אחד שחבר הכנסת ריבלין אמר, שפעם הוא חלם שיהיה חייל מ"פ מהעדה האתיופית, והיום ישנם כמובן יותר, אבל עדיין - - -
שמעון סולומון: יש סמח"ט, אדוני.
יואל רזבוזוב: סמח"ט.
יואל רזבוזוב: היום אני ראיתי סגני אלופים, ובאמת שאנחנו פורצים, אבל עדיין העולים בכלל, כלל העולים נתקלים בתקרת זכוכית.
יואל רזבוזוב: זה לא אותם צברים שיש להם דוד מ"פ של הדודה של השכנה, והרבה פעמים גם בחברות הממשלתיות יש להם קשרים יותר טובים.
יואל רזבוזוב: בגלל זה אני חושב שהחשיבות של החוק הזה היא באמת מאד מאד חשובה ואנחנו צריכים לעמוד על כך.
יואל רזבוזוב: בבקשה, חברת הכנסת תמנו-שטה.
פנינה תמנו: טוב, בהמשך לדבריך על עניין תקרת הזכוכית באמת, ועל כך שבודדים מצליחים להיות הנחשונים שקופצים למים וגם לפרוץ את הדרך, אני חושבת שבסופו של דבר אני זוכרת שבפעם הראשונה שאני התראיינתי מהוידיאו צ'ט, כולם מכירים את זה, יחד עם ראש מפלגתי יאיר לפיד, שאלו – פנינה, אולי את עלה תאנה?
פנינה תמנו: עכשיו, זו אחד החששות, שברגע שלוקחים סמח"ט אחד – הוא יכול לחסום במשך 15 שנה, כתוצאה מכך שהוא הופך להיות סוג של גלולת הרגעה למצפון, ואומרים נו, יש לנו סמח"ט, יש לנו טייסים.
פנינה תמנו: אפרופו, לגבי הטייסים, יש שלושה טייסים שעשו את זה באזרחות.
פנינה תמנו: אנחנו צריכים לזכור שהחוק הזה במובן הזה מאד מיוחד, כי הוא לא בא ושם עלה תאנה.
פנינה תמנו: הוא כן מגדיר אחוז מסוים, ולידיעתך, סגן השר, חבר הכנסת מרגי כבר הגיש, אמנם מהאופוזיציה, אבל הגיע להסכמה עם הממשלה על הגדלת האחוזים, אבל כולנו מבינים שאנחנו אנשים מבוגרים ומבינים שאנחנו עדיין לא עומדים במכסה שקבועה בחוק.
שמעון סולומון: הנה, מבקשים 5 כדי לקבל 2.
פנינה תמנו: יפה.
פנינה תמנו: אבל אני אגיד לכם משהו שמטריד אותי יותר, חברים - - -
יואל רזבוזוב: זה כבר צבריות, ישראליות אמיתית.
פנינה תמנו: חברים, אני מבקשת שלא תפריעו לי, כמו שלא הפרעתי לכם.
פנינה תמנו: במיוחד שאני עכשיו בעמדת מיעוט של נשים פה בוועדה, מבחינת חברי הכנסת.
פנינה תמנו: אני חושבת שמה שמטריד אותי זה התבטאויות של שרים חדשים, ופה זה אולי גם מופנה אליך.
פנינה תמנו: כשר הכלכלה אומר שחוק ייצוג הולם והעדפה מתקנת אינו נחוץ במדינת ישראל – אז הוא מנותק.
פנינה תמנו: הוא מנותק.
פנינה תמנו: אז שיבוא ויבטל את כל הייצוג ההולם - - -
אופיר אקוניס: על החוק הזה?
פנינה תמנו: שיבוא ויבטל את כל הייצוג ההולם והעדפה המתקנת שיש לנשים ולערבים ולכולם.
פנינה תמנו: לבוא ולהגיד את זה ממגדל השן, בצורה בוטה.
פנינה תמנו: הרי ברור שהוא לא יכול לבטל את זה, אנחנו מבינים שזה לא יקרה.
פנינה תמנו: זו אמירה קשה.
פנינה תמנו: עכשיו, אני לא אומרת שזה בא ומעיד על כוונותיו לעניין ייצוג הולם של יוצאי אתיופיה במשרדו, אבל אני כבר אומרת לך חבר הכנסת יוגב, שאני יודעת כמה שאתה מגויס למען קהילת יוצאי אתיופיה.
פנינה תמנו: אלה דברים שיכול להיות שזה כתוצאה באמת מתום לב, מחוסר הבנה והיכרות של העולם הציבורי, כי הוא בא מעולם העסקים.
פנינה תמנו: אתה, כסגן שר שמקשר בין הכנסת לממשלה, צריך להבהיר את זה, לעשות יישור קו עם כל השרים החדשים, ועם כל הכבוד – הם באו לשרת את הציבור.
פנינה תמנו: את הפערים והבורות שידביקו בבית.
פנינה תמנו: לא על חשבון והתגלחות על קהילות כאלה ואחרות.
פנינה תמנו: עכשיו, רבים מכם הייתם פה בוועדה ואנחנו באנו ממקום מאד מאד מיליטנטי, כי אין מה לעשות, צריך לשפר את המצב, אבל זה צריך לבוא מאהבה.
פנינה תמנו: היו לי שיחות וגם פגישות לא מועטות, גם עם חברות, כולל חברת החשמל, שהרימה את הכפפה ובאמת אחרי מספר פגישות עשתה ובאופן מפורש הלכו והעבירו החלטת דירקטוריון.
פנינה תמנו: שלא נדבר על זה שיש כמה שבכל זאת יצאו חוצה בדלת המסתובבת, אבל אתם באמת הרמתם את הכפפה והעברתם החלטה.
פנינה תמנו: לא רק אמירה.
אופיר אקוניס: פורסם המכרז שבוע שעבר.
אופיר אקוניס: אני ראיתי.
פנינה תמנו: ובכל זאת אני אומרת, שבסופו של דבר כולנו צריכים להבין שזה לא צריך לבוא ממקום שאנחנו מטיבים עם קהילת יוצאי אתיופיה, אלא אנחנו מטיבים עם החברה שלנו.
פנינה תמנו: זה לא יכול להיות שיח סקטוריאלי של מי שחזק מושך וצריך להגן על זה ולתת לו ולהטיב עימו.
פנינה תמנו: זה מיטיב עם החברה הישראלית.
פנינה תמנו: אגב, אדוני יושב הראש, לא הזכרת את זה, היום אנחנו מציינים את יום הגזענות בכנסת, כתוצאה מכך שפספסנו את זה במהלך הפגרה.
פנינה תמנו: אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו צריכים להראות זה קודם כל עשייה.
פנינה תמנו: מדינת ישראל לא צריך להיות במקום מתגונן.
פנינה תמנו: חברות ממשלתיות לא צריכות להיות במקום מתגונן.
פנינה תמנו: נציבות המדינה לא צריכה להיות במקום מתגונן.
פנינה תמנו: כולנו צריכים להיות שותפים לעשייה הזאת, ממקום שאנחנו מסוגלים לעשות את זה, ממקום שזה גם מיטיב עם ההסברה הישראלית.
פנינה תמנו: ועל כן, אולי אני רק אומר - - -
אופיר אקוניס: יום המאבק בגזענות, לא יום הגזענות.
פנינה תמנו: קוראים לזה יום הגזענות הבין לאומי, אבל נכון.
שמעון סולומון: ליתר דיוק לא פספסנו את זה, כי הקמנו את השדולה וציינו את זה, והיו 17 חברי כנסת וכמה שרים, כך שלא פספסנו את זה.
פנינה תמנו: עכשיו, אני רק אומר שבאמת לצערי, ואני אומרת לך סגן השר אקוניס, היום אני הולכת להגיש הצעת חוק להקמת נציבות למאבק ולמניעת גזענות.
פנינה תמנו: לא צריך לפחד.
פנינה תמנו: כולנו מבינים שפה בארץ מפחדים מכל חוק שמוגש, שקשור לגזענות, שקשור לאפליה.
פנינה תמנו: אנחנו מבינים, בגלל הסכסוך הישראלי-פלשתינאי וכל המורכבויות האלה.
פנינה תמנו: אבל זה טוב להסברה הישראלית, זה טוב לנו, זה קיים במדינות אחרות.
פנינה תמנו: אנחנו צריכים להיות אלה שמובילים, המגדלור בסיפור הזה.
פנינה תמנו: אני מאד מקווה, שכפי שאמרת שאתה מתכוון ליישם את זה, ואגב, הממשלה העבירה החלטת ממשלה לבוא לבדוק הגשה והמלצה של מדיניות נוספת ליישום החקיקה.
פנינה תמנו: אמרתי להם – אין לי בעיה לתת לכם, גם לנסח לכם את זה כעורכת דין לשעבר, אבל העניין הוא שאם זה לא מיושם עד עתה-.
פנינה תמנו: למשל ראש הממשלה בנימין נתניהו עשה סיור בקריית מלאכי ואמר אני רוצה השמה לא בדרגים הנמוכים, לא שכולם יהיו עובדי עזר בבית חולים.
פנינה תמנו: אני רוצה דרג ביניים ודרג גבוה, והוא ביקש את זה מהנציבות.
פנינה תמנו: 30 משרות?
פנינה תמנו: אני באתי אליכם, אמרתי לכם אני מוכנה לעבוד קשה.
פנינה תמנו: לסמן יחד אתכם את המשרות, שנלך עם זה עד הסוף.
פנינה תמנו: ומה יצא מזה?
פנינה תמנו: בבל"ת.
פנינה תמנו: וחבל.
פנינה תמנו: יש לכם פה שותפים שרוצים לעבוד, אבל אתם צריכים קודם כל לפרוץ את תקרת הזכוכית אצלכם, וכל אחד לעשות עבודה.
פנינה תמנו: אז אני מאד מקווה שאנחנו נמשיך לשנות.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת ריבלין צריך לעזוב אותנו.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת יוגב, ממש הערה, בבקשה.
מרדכי יוגב: ממש הערה קצרה על מה שאמרתי חברתי, חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.
מרדכי יוגב: אחד, אם שר זה או אחר אמר דבר שכזה, אני מתנגד ואני חושב שתמונת העולם שלו חסרה.
מרדכי יוגב: כך היה גם בתמיכה בקורס ייחודי בצה"ל או בדבר אחר, ואני חושב שיש צורך בזה, צורך גדול מאד.
מרדכי יוגב: דבר שני, אני מבקש שלישיבה הבאה, אם אפשר לזמן גם את-.