GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שולמית מימון: יש תקנה שאומרת שמבוגרים יכולים לקבל את האולפנים עד כך וכך שנים בארץ.
<שולמית מימון: אני מדברת על האוכלוסייה הכי חלשה, אני נפגשתי לא מזמן עם אוכלוסייה שבעברה השתמשו בסמים ובאלכוהול, היום הם נגמלו ואנחנו ממשיכים לתחזק אותם אחת לשבוע בקבוצה בכדי שהם יישארו במצב הזה.
<שולמית מימון: אני מגיעה לקבוצה כזאת של אנשים, הם לא יודעים עברית, אף אחד, והם מספרים לי, עם תרגום כמובן, אני מדברת על חבר העמים, שכשהם עלו לארץ הם מיד נפלו, הם היו עסוקים בסמים ובאלכוהול ובדרות רחוב וכל הצרות האלה, היום הם התאוששו ויש שם אנשים - - - אחת הנשים אומרת לי, 'תשמעי, אני הולכת למכולת, אני מתביישת, אני לא יודעת אפילו לבקש, אני צריכה לסמן לו מה אני רוצה'.
<שולמית מימון: הייתי רוצה תקציבים לאוכלוסיות המיוחדות האלה לאולפן, אפילו כקבוצה.
<שולמית מימון: לקחת את הקבוצה הזאת שכרגע מתכנסת אצלנו ולתת לה העשרה בעברית, עברית מדוברת, לתת אולפן לעברית.
<שולמית מימון: אני רוצה שיהיה לי תקציב שאני אוכל להפעיל אותו, כמובן באמצעות קליטה, כל מה שצריך.
<שולמית מימון: משרד הקליטה אומר לא, הם כבר 20-30 שנה בארץ, לא מגיע להם מאיתנו.
יואל רזבוזוב: תעבירו לנו את זה נקודתית.
יואל רזבוזוב: אני אדע להביא את זה, או מרווחה או מהקליטה.
אברהם מיכאלי: או ממשרד החינוך.
אברהם מיכאלי: או אזרחים ותיקים.
<שולמית מימון: לא, הם לא קשישים.
אברהם מיכאלי: לא, היום משלבים אוכלוסיות, אפילו שהם לא בגילאים שלהם.
<שולמית מימון: לא, אבל אזרחים ותיקים פונים יותר לגילאים של הקשישים.
<שולמית מימון: הם לא, אז באמת דרך משרד הקליטה או משרד החינוך.
יואל רזבוזוב: תעבירי לנו לוועדה דברים ממש נקודתיים, שיש לך קבוצה של איקס אנשים שהם קבוצה בסיכון, שהם השתמשו בסמים או כל סיפור שהוא ואנחנו ננסה - - -
אברהם מיכאלי: לדעתי גם האוכלוסייה משנת 71', עדיין לא כולם יודעים את השפה, במיוחד המבוגרים, אז בסוף גם ברווחה מסתובבים אצלך בלי שפה.
<שולמית מימון: דיברנו על העלייה של 71'?
<שולמית מימון: אני הרבה שנים ברווחה, זאת אחת העליות המוצלחות שנקלטו מצוין בעיר.
<שולמית מימון: באמת.
<שולמית מימון: אני מכירה את האוכלוסייה הזאת, רוב רובם נזקקו בהתחלה לרווחה והיו ברווחה, הם פשוט אחת המוצלחות של הקליטה של שנות ה-70.
<שולמית מימון: גם בחבר העמים בסך הכול יש לנו אוכלוסייה שנקלטה ופועלת ונמצאת, שהם גם עשו דרך.
<שולמית מימון: יש לנו את הקשישים.
<שולמית מימון: באשקלון יש אחוז אוכלוסייה מאוד גבוה של קשישים.
<שולמית מימון: כשאני מסתכלת ברווחה, כמעט 60% מהמטופלים הקשישים הם עולים מחבר העמים.
יואל רזבוזוב: זה בכל עיר כמעט.
<שולמית מימון: אלה אנשים בלי גב כלכלי, בלי עורף משפחתי, אין להם פנסיות.
יואל רזבוזוב: לקשישים, בעיקר אנחנו מדברים על פליטי שואה, כך אנחנו מכנים את הקבוצה הזאת, 60,000 איש.
יואל רזבוזוב: תוך חודש יהיו לנו כמה חדשות טובות לטובת האוכלוסייה הזאת, זה הרבה מאוד כסף.
<שולמית מימון: אנחנו נשמח מאוד, מניצולי שואה או מכל תקציב אחר, אבל זה אחוז גבוה ביותר ברווחה של קשישים.
<שולמית מימון: זה לא קיים בשאר האוכלוסייה, אנחנו גם מבינים למה, אמרתי לכם את הסיבות.
<שולמית מימון: יש לנו את המוקד לעולי אתיופיה, שאנחנו משנה לשנה מאריכים אותו.
<שולמית מימון: אנחנו אף פעם לא יודעים מתי, כבר עשר שנים - - -
אברהם מיכאלי: כמה יהודים מאתיופיה חיים פה בעיר?
<שולמית מימון: 6,000 נפשות.
<שולמית מימון: אנחנו מפעילים, מעבר למוקד לעולי אתיופיה, שיש לנו שם גם את המנהל, גם את רכז התעסוקה, פרויקט פאקט, שזה פרויקט לילדים, משפחות יוצאי אתיופיה שיש להם ילדים מגיל 0 עד 6, אבל זה תקציב שאוטוטו נגמר, קיבלנו מהפדרציה ואנחנו כל שנה מבקשים את התקציב הזה, כי זה היה תקציב מוגבל לחמש שנים, אנחנו כבר בשנה השישית, זה אוטוטו עומד להסתיים וחבל.
אברהם מיכאלי: תכנית החומש, יש עוד משהו שמפעילים?
<שולמית מימון: החומש נשאר רק בשיקום שכונות.
<שולמית מימון: זה מה שנשאר בחומש, בליווי משפחות ונוער זה הסתיים הפרויקט.
<שולמית מימון: אצלנו זה היה מאוד בהצלחה.
אברהם מיכאלי: במרכז הקליטה, שבטח גם הם ידברו עוד מעט, אתם כרווחה מעורבים?
<שולמית מימון: לא.
<שולמית מימון: מרכז הקליטה עובד כמרכז קליטה.
<שולמית מימון: כשהתושבים עומדים לקבל דיור קבע בתוך העיר אנחנו מעורבים.
<שולמית מימון: לרוב הם לא נשארים פה.
<גדי זוהר: הרוב נשארים פה.
<גדי זוהר: בגדול.
<שולמית מימון: נשארים?
<שולמית מימון: אז זה אומר שאנחנו מקבלים יחסית מעט, אבל זה חדש שהרוב נשארים פה.
<שולמית מימון: כמה זמן?
<קריאה: שנתיים - - -
<שולמית מימון: עד לפני שנתיים יוצאי אתיופיה לא יכלו לקבל דירות באשקלון.
אברהם מיכאלי: עדיין אנחנו חיים, אדוני ראש העיר, במחסום הזה שאסור לקבל בעיר כתושבים קבועים עולים חדשים מאתיופיה?
<שולמית מימון: עכשיו כן, לפני שנתיים - - - עד 2012 - - -
אברהם מיכאלי: אני אומר לך, הוציאו תקנה במשרד השיכון שאסור היה בכל הערים - - -
<איתמר שמעוני: ועכשיו מה קורה?
<שולמית מימון: עכשיו הם יכולים, אשקלון יכולה לקבל.
אברהם מיכאלי: הבקשה הזאת נולדה מראשי הערים, זה לא משרד השיכון.
אברהם מיכאלי: ראשי הערים אמרו שהם לא רוצים.
<שולמית מימון: זה בא מראשי הערים.
אברהם מיכאלי: אחד מהם זה בעיר שלי, באור יהודה, ראש העיר ביקש לא לקלוט שם יותר, כי הוא אמר שהוא לא יכול יותר.
אברהם מיכאלי: אבל סביון לא קולטים, כפר שמריהו וסביון.
<קריאה: הם מוכנים?
אברהם מיכאלי: כן, בטח שהם מוכנים.
<סופה ביילין: מישהו רוצה להגיד עוד משהו?
<סופה ביילין: רוצים לברך, להגיד, לחשוב, לדון?
<אלכס סולטנוביץ: מה שרציתי להגיד, לפני שבועיים כבוד ראש העיר יצא, גם לתשומת לבך, במידה שיהיו גם שיעורים לעלייה מאוקראינה, אנחנו 24 שעות לרשותכם, העיקר שיהודים יעלו לאשקלון.
יואל רזבוזוב: בסדר גמור, תודה רבה.
אברהם מיכאלי: אני רוצה להגיד לך, אדוני ראש העיר, העלייה מצרפת, בימים האלה, גם אלכס אמר קודם, יש הכרזה ממש במדינה על ידי מנהיגי הקהילה לצעירים 'תעזבו את המדינה, תלכו מפה', כי יש שם סכנה.
אברהם מיכאלי: לכן אתה, בעיניי, יחד עם אשדוד, שקודם דיברנו, פוטנציאל גדול מאוד לקליטה שלהם.
אברהם מיכאלי: צריך להיערך לזה.
יואל רזבוזוב: כן, הצרפתים, צריכים לעלות 6,000 צרפתים עכשיו.
<אלכס סולטנוביץ: קיבלנו צפי עכשיו, בסביבות 65 משפחות שצריכות להגיע.
<גדי זוהר: לעניות דעתי יש המון פרויקטים שאפשר להיעזר דרך העירייה ולשווק אותם, כי צריך את העזרה של העירייה בנושאים האלה.
<גדי זוהר: כמו למשל, יש פה מלון הולידיי אין, ששם מכללה, מכללת השף, שאפשר להביא עולים שרוצים ללמוד קורס של קונדיטוריה או שפים, ויש ביקוש באשקלון.
יואל רזבוזוב: ביקוש בארץ.
<גדי זוהר: לקראת הישיבה עשינו קצת סקירה לראות מה אנחנו עושים ויש הרבה דברים, יש פה מכללה של תעסוקה שאפשר ונעשים הרבה מקצועות של מכונאות, של מסגרות.
יואל רזבוזוב: אנחנו היינו גם לא מזמן בסיור באולפני עציון ואנחנו ראינו שם, עלו לכאן הרבה, גם עולים מהנדסים, שיש ביקוש למהנדסים.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאתם ישירות צריכים לפנות ולהזמין אותם לאשקלון, לעשות אפילו יריד לעולים, דבר עם משרד הקליטה ועם הסוכנות ולהביא לכאן, כי הדירות במחיר שהוא נגיש, אפשר לרכוש, יש לכם פה מגוון פעילויות, אתם כן מתייחסים לאוכלוסייה הזאת, אני רואה שאתם שמים דגש וחשיבות ויש הרבה אוכלוסייה, חבר'ה צעירים, שיושבים באולפנים, ואני חושב שזה העתיד והבסיס של הכלכלה ושל המדינה, ואתם כן יכולים לקלוט פה, כי המחירים פה באזור זה משהו שהם יוכלו להרשות לעצמם.
יואל רזבוזוב: הם סבירים, הם לא מחירים מטורפים כמו באזור המרכז.
<חנניה מרמור: יש פרויקט עכשיו במרכז הקליטה.
<חנניה מרמור: כמו שבאשדוד יש את הרופאים, פה יש קורס של בודקי תוכנה שהגיעו מחמ"ע, חבר'ה צעירים יחסית, שעוברים את הקורס.
<גדי זוהר: פרויקט טלרם, קוראים לזה, דרך המכללה ברחובות.
<גדי זוהר: הם לומדים את הקורס פה אצלנו ואת הפרקטיקה המעשית הם עושים ברחובות, והשאיפה שלנו, אדוני ראש העיר, זה להשאיר אותם פה באשקלון, זה למצוא להם מגורים כאן באשקלון.
<גדי זוהר: אלה חבר'ה איכותיים שיכולים להיות תורמים מאוד טובים לעיר.
<אלכס סולטנוביץ: אנחנו עשינו קורס מיוחד ליוצאי קווקז, לגבי קונדיטוריה וטבחות.
<אלכס סולטנוביץ: תאמינו לי, אני הופתעתי, באתי ל - - - פתאום אני רואה גם צעירים וגם - - - אתה יודע מה זה קווקז?
<אלכס סולטנוביץ: זה מכובדים ש - - - תאמין לי, פשוט נדהמתי.
<אלכס סולטנוביץ: הם הכינו את הדברים האלה והם רוצים גם להתעסק בזה.
<איתמר שמעוני: בטח, אחר כך לעשות טיפול גם ברפואה מונעת, להוריד את הכולסטרול והכול יהיה בסדר.
<איתמר שמעוני: רבותיי, תודה רבה לכם.
יואל רזבוזוב: רגע, חבר הכנסת מיכאלי רוצה להגיד כמה מילים.
אברהם מיכאלי: קודם כל אני באמת שמח שהגענו היום לאשקלון, כי אשקלון, לא רק שיש להם פה הנהלה חדשה ויש להם פה ראש עיר נמרץ, שהתרשמתי מהתכניות שאני רואה פה על הנייר, אני מקווה שנראה את זה גם במעשים, תוך שנה-שנתיים.
אברהם מיכאלי: אני חושב שאף פעם לא הבנתי למה אשקלון לא מושכת הרבה יותר תשומת לב חיובית של כלל התושבים, כי מבחינת פריפריה היא לא כל כך פריפריה, היא קרובה למרכז.
אברהם מיכאלי: היו פה בעיות וגם השטחים פה, התב"עות שיש לך, אני מתאר לעצמי שיש לך פה גם להכפיל את הכמות של התושבים, אז אין לך פה בעיה של שטחים ובמרכז יש בעיה של שטחים, אי אפשר לבנות בניין במרכז, לכן אני שמח שאתה כבר מתחיל לנצל את הפוטנציאל של אשקלון גם בבנייה, גם במשיכת אוכלוסייה, כי אני אומר לך, מה שתיארת קודם, את הדיור של 12,000 יחידות, צריך ללחוץ על המינהל לתת לך אפילו יותר, כי לאשקלון יש פוטנציאל קרקע.
אברהם מיכאלי: לאשדוד גם יש, אבל בינינו אשדוד יותר צפופה מאשקלון.
אברהם מיכאלי: לגבי העולים, אני לא סתם הזכרתי את 71', אני רואה פה עולים שבאו ב-71' ונשארו פה, אפילו שכל אחד מהם יכול לעזוב ולעבור לעיר אחרת.
אברהם מיכאלי: אבל הם נשארים פה, הם בנו פה את הבתים שלהם, הם בנו פה את העסקים שלהם, וסך הכול זה מראה שלעיר יש פוטנציאל.
אברהם מיכאלי: לעיר יש גם אוכלוסייה מאוד מגוונת ומאוד ייחודית.
אברהם מיכאלי: יש פה גם אוכלוסייה ותיקה ותיקה של מלח הארץ.
<סופה ביילין: למה אתה עזבת אותנו?
אברהם מיכאלי: אני לא באתי לגור, באתי לבדוק.
יואל רזבוזוב: הוא כמעט היה.
אברהם מיכאלי: אז לא היה ראש עיר כמו שלך שהיה - - - לכן אני אומר, השילוב הזה שיש לכם עם הוותיקים, דוגמת דיכטר, חבר'ה שגדלו פה בעיר הזו ומאמינים בעיר הזאת, צריך כן למשוך את האוכלוסייה של העולים, כשיש פוטנציאל של עלייה, אפילו עולים מהמערב.
אברהם מיכאלי: יש עולים מארצות הברית, יש עלייה מכל מקום וצריך למשוך אותם.
אברהם מיכאלי: לכן בהצלחה.
<איתמר שמעוני: תודה רבה.
יואל רזבוזוב: היה כיף גדול ויש כמה דברים שתכל'ס נעבוד.
יואל רזבוזוב: כמה במספרים לומדים במינהל הסטודנטים יוצאי קווקז?
יואל רזבוזוב: כמה מסיימים?
יואל רזבוזוב: יש לכם את הנתונים האלה?
<נטלי גרנד: כרגע אין לי את הנתונים, יש לנו כמה הוראות שעה שמטפלות בעצם ביוצאי קווקז.
<נטלי גרנד: יש הוראת שעה שמאפשרת לאלה שאפילו נולדו פה, ההורים שלהם עלו אחרי 89', זה 150 בשנה יכולים להיכנס.
אברהם מיכאלי: הוראות שעה של אמנון כהן, שבזמנו הצליח לעשות כמה דברים ייחודיים לטובת הקהילה.
<נטלי גרנד: בדיוק, 150 בשנה.
<מרדכי סטס: אחד הדברים שאנחנו דורשים ממדינת ישראל, גם דיברתי איתך, זה לעשות מיפוי על יוצאי קווקז.
<מרדכי סטס: אנחנו יודעים לעשות את זה, אף אחד לא יודע לעשות את זה, כי לא רשום לאף אחד שאנחנו עולים מקווקז.
יואל רזבוזוב: ביקשנו אצלנו לעשות איזה שהוא מיפוי והם אמרו שהם לא יכולים.
אברהם מיכאלי: מה לא יכולים?
אברהם מיכאלי: הם מתקשרים למשרד ממשלתי, משרד ממשלתי נותן.
<מרדכי סטס: זה לא כל כך מדויק, כי ארץ המוצא שלנו היא או ברית המועצות, או רוסיה, או אזרבייג'ן, זה הכי קל לזהות.
<נטלי גרנד: על פי הוראת שעה של המשרד, בעצם איך אנחנו כן מקנים זכאות, כי עולה קווקז זה בעצם מי שעלה מארצות חבר עמים מסוימות ובסוף הסיומת של שם המשפחה שלו זה אוף או יוף.
יואל רזבוזוב: אני רזבוזוב.
<נטלי גרנד: בדיוק, זה יכול להיות - - - אבל בנוסף, בתעודת הלידה שלהם, או של ההורים שלהם, צריך להיות או גורסקי או - - - לרשום.
<נטלי גרנד: אנחנו כן מבקשים - - -
<מרדכי סטס: אנחנו יודעים לזהות אותם, למרות שלבוכרים יש שמות משפחה דומים, אבל הבוכרים מבחינתנו אנחנו ביחד, זו סטייה של - - -
יואל רזבוזוב: אתם מקבלים אותה הוראת שעה לגבי הבוכרים, לא?
<נטלי גרנד: לא, בוכרים לא.
<נטלי גרנד: יוצאי קווקז מקבלים יותר הטבות.
<מרדכי סטס: אם אנחנו מסתכלים על הקהילה האתיופית, לקהילה האתיופית יש לא מעט בעיות ואפשר לזהות אותם, חוץ מצבע העור גם מארץ המוצא.
<מרדכי סטס: אם אנחנו עושים את קהילת יוצאי קווקז ובעיית נוער ובכלל צעירים יוצאי קווקז, אם אנחנו נתעמק בזה אנחנו נזהה הרבה דברים שהם לא מטופלים.
<מרדכי סטס: זאת אומרת אנחנו כצעירים, כי כואב לנו, כי אכפת לנו, כי אנחנו רואים שהמדינה, לא בגלל שהיא לא רוצה, אלא היא לא יודעת לזהות את הצורך, התארגנו וחושבים שאנחנו יכולים לזהות את הצורך ולטפל בו.
<מרדכי סטס: אנחנו עושים את העבודה הזאת במסגרת של גרעינים קהילתיים.
<מרדכי סטס: היה לנו את זה בשמונה ערים.
<מרדכי סטס: ארגון מדור לדור הוקם בשנת 2010 כתוצאה מההצלחה פה בשדרות.
<מרדכי סטס: אנחנו יושבים פה במרכז דורות, שהוקם ב-2007, שעוד פעם, כתוצאה מהתארגנות של חבר'ה צעירים עוד יותר יש כל מיני סטריאוטיפים על יוצאי קווקז, נשים גברים, על ידי שתי נשים מיוצאי קווקז שהן הובילו את התנועה הזאת.
<מרדכי סטס: ההתארגנות הזאת פרושה בשמונה ערים, כמו שאמרתי, יש רצון להתארגן בעוד ערים, אנחנו מדברים על כ-15 יישובים שיש רצון להתארגן, אבל המשאבים של ארגון מדור לדור הם לא כל כך גבוהים, אנחנו מדברים על חבר'ה מתנדבים שרוצים להתארגן, מינימום 15 חבר'ה צעירים מעל גיל 21 בכל עיר מתארגנים כי אכפת להם, כי הם רוצים לשנות את המצב, כי לוקחים את ההובלה, אבל בנוסף לזה יש גם תהליך פנימה.
<מרדכי סטס: אותם חבר'ה צעירים לומדים אחד מהשני והם גם מתעצמים.
<מרדכי סטס: זאת אומרת התהליך פה הוא הדדי, אני תורם ואני גם נתרם.
<מרדכי סטס: אנחנו נמצאים היום בבאר שבע, באופקים, בשדרות, כמו שאמרתי פה, הגרעין הכי ותיק, כבר מעל עשר שנים, בנתניה, בחדרה, בטירת הכרמל ובנצרת עלית, מגדל העמק.
<מרדכי סטס: הולך לקום עוד גרעין נוסף בעכו, יש דרישות גם מאור עקיבא, גם מפרדס חנה, להקים עוד גרעינים.
<מרדכי סטס: ההתעסקות שלנו, של ארגון מדור לדור, כך ההחלטה של החבר'ה הצעירים, להתעסק ולהוביל את הילדים והנוער להשתלב בחברה הישראלית, אבל מתוך זה שאנחנו מזהים את הצורך, מגבשים את הזהות התקינה של יוצאי קווקז, כי בזהות של יוצאי קווקז יש אלמנטים של ציונות וחיבור למדינת ישראל.
<מרדכי סטס: אם אני עליתי בגיל 15, אף פעם לא העזתי לחשוב אם אני מתגייס לצבא או לא.
<מרדכי סטס: חינכו אותי בבית שגבר חייב להתגייס, במיוחד במדינה שחלמו להגיע אליה ולעלות לפה.
<מרדכי סטס: אבל אם אנחנו מסתכלים על ההורים שלנו, ההורים שלנו חלמו לעלות לירושלים אבל חלקם הגדול בכלל לא ראו את ירושלים.
<מרדכי סטס: הם לא היו אפילו בכותל.
<מרדכי סטס: זאת אומרת גם הם חווים איזה שהיא דילמה עם עצמם - - -
יואל רזבוזוב: אתה מתכוון עד היום?
<מרדכי סטס: כן, עד היום.
<מרדכי סטס: גם הם חווים איזה שהיא דילמה עם עצמם, כאילו עלינו למדינה שלנו, מדינת היהודים, אבל איפה אנחנו?
<מרדכי סטס: אנחנו עוברים השפלה במפעלים שאנחנו עובדים פה ומקבלים שכר מינימום.
<מרדכי סטס: זה מתבטא מאוד חזק, אי הרצון להשתלב בחברה הישראלית בשפה העברית.
<מרדכי סטס: ליהודי קווקז יש שפה מיוחדת, היא נקראת ג'והורי, שהיא מורכבת גם מדיאלקטים פרסיים אבל רובה ארמית עברית.
<מרדכי סטס: זאת אומרת לנו הכי קל ללמוד עברית, שדיברו אותה רק יהודי קווקז.
<מרדכי סטס: יש פה שולחן, בשפה שלנו זה שולחון, ארוס זה ארוסה, חתן זה חתון, אבל ההורים שלנו כל כך לא רוצים להשתלב בחברה הישראלית, זה כבר רצון לא להיות פה, שהם גם איפה שהוא שמו מחסום, לא רוצים גם ללמוד את השפה העברית.
<מרדכי סטס: זה מתבטא בכל מיני דברים, זה מתבטא גם בקבלת שירותים שהמדינה נותנת, זה מתבטא גם בבית הספר, שהם מגיעים לאסיפת הורים, שהורים, במקום לקבל פידבק חיובי על הילדים שלהם, הם אומרים 'עזבו אותנו, אנחנו לא רוצים להתעסק בזה, לא רוצים לראות ולשמוע שהילדים שלנו רק רעים', ואז נוצר איזה שהוא פער בין הממסד לקהילה שהוא פער ענק.
<מרדכי סטס: אנחנו כרגע החלטנו שאנחנו מתארגנים כקבוצה, נהיה איזה שהוא קשר בין הממסד והשירותים שקיימים לקהילה.
<מרדכי סטס: אנחנו מתוך הקהילה ואנחנו גם מכירים את השירותים הקיימים ובוא נגשר.
<מרדכי סטס: התכניות שאנחנו מפעילים ברמה הארצית, כאשר זיהינו את הצרכים, זו תכנית הכנה לכיתה א'.
<מרדכי סטס: בואו ניקח את הילדים בגן חובה, בקבוצות קטנות, ונכין אותן לכיתה א'.
<מרדכי סטס: בנוסף לזה בואו ניקח גם ילדים שנמצאים בכיתה ו' ונעביר אותם לחטיבה, לכיתה ז', ששם אנחנו זיהינו גם צורך, גם ברמה הלימודים וגם ברמה חברתית.
<מרדכי סטס: החלום שלנו גם להקים בכל עיר מרכזים הוליסטיים לנוער.
יואל רזבוזוב: סליחה, גם ילדים בכיתות א', שהם כבר נולדו והם דור שני ודור שלישי, עדיין הם מרגישים - - -
<מרדכי סטס: נכון, עם פערים.
<אילנה דוידוב: אם בבית קיים הפער, אז גם אצל הילד זה קיים.
<אילנה דוידוב: הילד לא מנותק מהבית.
<פליקס: זה משהו שהוא בהשתלשלות של מקרים, זה שרשרת של נכשלוּת.
<פליקס: ההורים עלו, לאחר מכן בגילאים שלנו, אפילו טיפה יותר בוגרים, הם לא מצליחים, אז הוא אומר מה הוא יכול כבר לתת לילד שלו שהיום עולה לכיתה א'?
<פליקס: לא הרבה, אם הוא בעצמו לא יודע את השפה כמו שצריך.
<פליקס: בגילאים שלנו, סביב ה-30-35, גם הם לא יודעים את השפה כמו שצריך.
יואל רזבוזוב: אתם נמצאים במערכת החינוך?
יואל רזבוזוב: התכניות האלה, תכנית המגשרים, יש יוצאי קווקז שם?
<מרדכי סטס: אני אגיד לך, יואל, מה שיעזור לנו זה מה שאמרתי לך, אם אנחנו נעשה מיפוי ואנחנו מוכנים לשים את כל הכוחות שלנו לעזור לכם למפות את הצורך של יוצאי קווקז.
<מרדכי סטס: אנחנו נשב מול רשימות, מול מחשב, ונעזור אחד לשני למפות וכשיהיו לנו נתונים אתם תדעו גם מה התמונה הברורה.
<מרדכי סטס: אנחנו יודעים להגיד את זה.
<מרדכי סטס: אבל כשאנחנו מגיעים לכל מיני ועדות עירוניות, אומרים לנו 'אנחנו לא מבדילים בין חבר'ה יוצאי קווקז, אנחנו לא מבדילים תלמידים יוצאי קווקז, כולם שווים, כולם אותו דבר'.
<מרדכי סטס: דרך אגב, עשינו את זה בבאר שבע - - -
<פליקס: גם פה זה אותו דבר.
<פליקס: מנהל התיכון אומר 'אני לא מבדיל ביניהם בכלל, אני לא יודע מי פחות, מי יותר, מבחינתי כל התלמידים אותו דבר.
<פליקס: אני לא יודע להגיד - - -
יואל רזבוזוב: השאלה, יהיה לנו דיון בוועדה בנושא החינוך, ביקשתי מהמנכ"לית של משרד החינוך, להגיד - - - אני זוכר את זה עוד משנות ה-90, שהקבצה ג', יש במתמטיקה א', ב', ג', ב-ג' מי יושב?
יואל רזבוזוב: עדיין, אפשר לנתח את זה, אם אנחנו מוצאים את החבר'ה בהקבצות.
<מרדכי סטס: כן, זה מה שעשינו אנחנו בפינצטה, לדוגמה בבאר שבע.
<מרדכי סטס: הלכנו לכל מקיף, אבל קודם כל הייתה תמיכה של ראש העיר, ראש העיר תמך במהלך הזה, הוא אמר, 'בואו תעשו את המיפוי, תחתכו את יוצאי קווקז', ביחד עם בני הקהילה, ביחד עם חברי הגרעין, ו'בואו תשבו בכל בית ספר, עם כל מנהל ותמפו את זה', ופתאום הם זיהו שבאמת הנערים, נטלי עדה לכל התהליך הזה מהתחלה, באמת יש פה מצוקה בקרב תלמידים יוצאי קווקז.
<מרדכי סטס: הם נכנסו למשטר, האוכלוסייה של יוצאי קווקז בבאר שבע היא 8% מכלל האוכלוסייה, 40% מהמחזיקים בתיקים פליליים בקרב בני נוער היו יוצאי קווקז.
<מרדכי סטס: פתאום המשטרה אמרה, 'וואו, יש פה משהו לא נורמלי'.
<מרדכי סטס: בלשכת הגיוס אותו דבר.
<מרדכי סטס: דרך אגב, על פי קובץ של שמות משפחה שאני יצרתי בזמנו, הצבא עשה מיפוי עבור חיילים יוצאי קווקז.
<מרדכי סטס: הם פשוט לא מפיצים את זה, זה אתם יכולים לבקש ולדרוש על מנת - - -
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים שאיתי יישב איתו ועם סטס ונחשוב איך אנחנו - - - אני מבין את הקושי, נדרוש.
<נטלי גרנד: בנוסף אנחנו, כמשרד העלייה והקליטה, מפעילים תכנית פל"א בתיכונים, ששם יוצאי קווקז יכולים להשתתף ובאמת בעזרת המיפוי הזה אנחנו יודעים לזהות אותם והם נכנסים.
<נטלי גרנד: בבאר שבע זה פועל נהדר, בשדרות זה פחות הצליח, בשנה שעברה זה פעל, השנה פחות, אבל אנחנו מפעילים - - - גם באשקלון יש את התכנית הזאת.
יואל רזבוזוב: אני הייתי רוצה לראות בבתי ספר.
יואל רזבוזוב: השאלה אם זה קיים.
יואל רזבוזוב: כמו שבאו אלינו לוועדה אותם עולים שעובדים במערכת החינוך, ילדים מברית המועצות, מכל מיני מקומות, ואותו דבר מהעדה האתיופית.
יואל רזבוזוב: השאלה אם אותם המגשרים, כמו שקוראים להם, האם יש שם יוצאי קווקז שיוכלו לדבר באותה שפה, באותו - - -
<מרדכי סטס: יואל, אני ממליץ לעשות מיפוי ואז - - -
יואל רזבוזוב: הבנו את העניין של המיפוי.
<מרדכי סטס: ואז זה לאסוף את כולם לחשיבה משותפת סביב אותם נתונים כשאנחנו נדע אותם.
<מרדכי סטס: כי בנוסף לזה שאנחנו רוצים גם להקים מרכזים הוליסטיים לנוער אנחנו גם אומרים שתכנית הכנה לצבא, צריך להחזיר אותה לקהילה הקווקזית, כמו שהייתה פה פעם תכנית זינוק בעלייה, ברמה הארצית, שג'וינט הפעילו אותה, לחבר'ה אתיופים וקווקזים.
<מרדכי סטס: הם הורידו את הנושא, מחוסר תקציב.
<מרדכי סטס: אנחנו רואים עדיין ילדים שנולדו פה כבר, כולם, אין מי שעלה כבר, העלייה נגמרה ב-1995-1996 כולם נולדו פה ואנחנו רואים שאין להם רצון גבוה, בכלל אין להם מוטיבציה להתגייס לצבא.
<מרדכי סטס: זה כואב לנו, כי זה לא הערכים שחינכו אותנו בבית.
<מרדכי סטס: אלה חבר'ה שגדלים בחברה הישראלית, חבר'ה שגדלים על סטריאוטיפים שהטילו עליהם בחברה הישראלית ואנחנו רואים שהטנדנציה הזאת הולכת ומתגברת.
<מרדכי סטס: זאת אומרת אנחנו נראה בעוד חמש, עשר שנים - - -
יואל רזבוזוב: השאלה למה אתה אומר?
יואל רזבוזוב: אני דווקא מכיר הרבה אנשים, אני כן רואה אותם שהפכו להיות ישראלים.
יואל רזבוזוב: כמובן תמיד יש, בכל - - -
<מרדכי סטס: בגלל שאתה רואה אותם, אתה תראה אותם.
<מרדכי סטס: אבל אלה שאתה לא רואה?
<מרדכי סטס: אתה לא רואה אותם.
<קריאה: החלק הגדול זה אלה שאתה לא רואה אותם.
<אלון זיו: יואל, נוצר סיפור, נרטיב, שהוא נרטיב שלילי, ישראלי, על יוצאי קווקז.
<אלון זיו: ילד שנולד מספר לעצמו את הנרטיב הזה שהוא בכלל לא נרטיב נכון, ולכן כשסטס הגיע בהתחלה לבית הספר הוא ראה קווקזים שאמרו 'אני לא קם למורה' ואחרי זה קווקזי לא הולך לצבא ואם הוא הולך לצבא הוא לא שוטף כלים, וזה שטויות.
<אלון זיו: אלה דברים שלא היו.
<אלון זיו: הם יצאו לסיור שורשים בקווקז והם חזרו עם תמונות, אתה זוכר שהראיתם לי תמונות?
<אלון זיו: נורא התפעלו מזה שיש קברים של תת אלוף ברוסיה, יהודי קווקזי, ודרגות בכירות, כמשהו שהוא - - - אפילו אנשים שהם מהמובילים, עדיין קיים איזה שהוא סטריאוטיפ שחייבים לנפץ אותו.
<אלון זיו: אני חושב שעל ידי מיפוי ועל ידי העשייה - - -
יואל רזבוזוב: יש תקנה בצה"ל שאסור לשטוף כלים?
<מרדכי סטס: הכול בעל פה.
יואל רזבוזוב: אני האמנתי בזה תמיד.
יואל רזבוזוב: אמרו לי כן, אמרתי טוב.
<מרדכי סטס: אני רוצה להגיד מה היתרון של גרעין קהילתי, מה היתרון של התארגנות כזאת.
<מרדכי סטס: כשאנחנו מדברים על גרעין קהילתי אנחנו מדברים על חבר'ה צעירים שבאו מיוזמתם.
<מרדכי סטס: אף אחד לא מכריח אף אחד, מגיעים באופן עצמאי, כי רוצים להתארגן, כי רוצים להיות קודם כל ביחד, כי חשוב לנו קודם כל להיות באווירה משפחתית ביחד.
<מרדכי סטס: כשנוצרת המשפחתיות הזאת הפלטפורמה הקהילתית הזאת, אפשר להלביש עליה כל דבר.
<מרדכי סטס: זאת אומרת אנחנו רואים בבאר שבע בצורה מובהקת, וגם פה בשדרות, למרות שהיה פה בתקופה מסוימת קושי ליצור קשר עם ראשות העיר, אבל בגלל שהייתה פה פלטפורמה קהילתית - - - תראו, מרכז כזה להקים, שהוא מפעיל כ-15 תכניות ומפעיל אותן, היום זה לא רק ליוצאי קווקז, אלא לכלל העולים בעיר, זה לא מובן מאליו.
<מרדכי סטס: יש פה התארגנות - - -
יואל רזבוזוב: יש תוצאות?
<מרדכי סטס: בוודאי.
<מרדכי סטס: אנחנו רואים תוצאות אדירות משנת 2007, מאז שהמרכז הוקם.
<מרדכי סטס: אחת התוצאות, יושב פה בחור שיכול - - -
<פליקס: בעצם התוצאות, אם אפשר לבחון אותן, כי התכניות שמרכז דורות מפעיל היום הן תכניות שחלקן מפעילים אותן כבר עשור, למשל תכנית מעבר בטוח, תכנית שפועלת כבר שנה אחת עשרה.
יואל רזבוזוב: הגיוס לצבא, כולל השחרור מהצבא.
<פליקס: אנחנו יכולים לבחון את כל הדברים האלה, ברור לנו שאנחנו לא מצליחים ושוב פעם, לעניין הבעיה העירונית, זו גם בעיה שהייתה פה.
<פליקס: היום, ברוך ה' זה לא קיים, ההנהגה התחלפה ויש שיתוף פעולה בינינו לבין העיר.
<פליקס: לפני כן זה לא היה ,זה היה קשה, אבל עדיין, בגלל ההתארגנות החבר'ה הצעירים, ושוב פעם, סטס אומר שאני דוגמה, אני יכול להגיד באמת שהדוגמה הטובה ביותר זה אני, שבעצם רק בזכות ההתארגנות, רק בזכות החיבור לקהילה, רק בזכות החיבור לחבר'ה האלה, הצלחתי לגבש קודם כל את הזהות שלי, את הזהות העצמית, ולאחר מכן להתחיל להעצים את עצמי.
<פליקס: בסופו של דבר ההשתלבות בעבודה ובמערכות החינוך הבלתי פורמליות והתוצאות באקדמיה והתואר הראשון והשני, והעבודה והכול, ושוב פעם, כל זה התחיל אך ורק בזכות הקרבה שלי ובזכות ההבנה מי אני.
<פליקס: זה לא רק איזה שהן סיסמאות, כמו שאנחנו הרבה פעמים אומרים שיש מצגת וזו סיסמה וזה משפט.
<פליקס: זה אמיתי וזה עובד בשטח.
<פליקס: אם אתה מתחבר לעצמך ואתה מבין מי אתה ואתה מחובר לעצמך ואתה לא חושב שקווקזי זה לא טוב, ועד גיל מסוים אני תמיד כילד חשבתי שאני צריך להתבייש במה שאני, זו האמת.
<פליקס: אחרי זמן מה, אנחנו עברנו תהליכים מאוד מאוד עמוקים, למדנו על הקהילה ולמדנו על הקהילה בעליות המוקדמות ועל כל האנשים ש - - - כששמעתי שאנשים מהקהילה שלי היו חלק מההקמה של המדינה, זה שינה לי הרבה סטריאוטיפים.
<פליקס: כשנסעתי לפולין, כשנסעתי לקווקז, כל הדברים האלה, זה שינה לי המון.
<פליקס: משם ההעצמה העצמית שלי התחילה.
<פליקס: כמובן צריך לא מעט רצון, אבל הפלטפורמה היא שם.
יואל רזבוזוב: זה מה שאמרתי בסיור ברופין.
יואל רזבוזוב: ישבה איתי בחורה אתיופית שאמרה שפשוט לימדו אותה על השורשים.
יואל רזבוזוב: הייתי מתביישת, חיפשתי עבודה בניקיון והייתי מפחדת, חשבתי שאנחנו זרע נחות ואנחנו לא - - - אני מסכים עם ההעצמה, זאת שיטת עבודה טובה.
יואל רזבוזוב: ברגע שאתה מראה שבתרבות בקווקז, באתיופיה, היו אנשי תרבות, היו מנהיגים - - -
<פליקס: באותן שנים, סטס אמר שתי נשים, הבעיה שהם ראו זה בעצם השתלבות של חבר'ה בקהילה בהשכלה גבוהה.
<פליקס: היו בודדים מאוד, מכללת ספיר גם הייתה יחסית לא מה שהיא היום, לאחר כמה שנים זה פשוט הכפיל את עצמו, כבר היו עשרות.
<פליקס: היום יש כבר מאות ובאמת רואים את התוצאות האלה, לא רק אחרי צבא, אלא חבר'ה שבאמת תפסו את עצמם, עשו איזה שהוא מהלך והמשפחות שלהם, שרשרת הנכשלות הזאת בסופו של דבר איפה שהוא עוצרת והחברים ממשיכים להתקיים ולהתחבר לחברה הישראלית מהמקום שלהם.
<פליקס: לא בגלל שמישהו אמר להם שהם לא בסדר, כי הם מבינים שהם כן בסדר.
<אלון זיו: החוזק של הקהילות המשימתיות, בעיקר של קהילות העולים, הוא שזה לא מגיע ממישהו מבחוץ, זה מגיע ממישהו שהוא כמוני כמוך, שלוקח אחריות.
<אלון זיו: בדרך כלל הנרטיב שמי שמצליח עוזב, כאן יש משהו ששובר את הנרטיב.
<אלון זיו: מי שמצליח נשאר, לא רק שהוא נשאר הוא נשאר בשכונה, הוא נשאר כאיש מצליח, הוא לוקח אחריות, עם עוד קבוצה של אנשים.
<אלון זיו: זה נותן פתרון למבוגרים, זה נותן פתרון לילדים, לילדים יש מודל לחיקוי, יש דמות שהם יכולים לשאוף אליה.
<אלון זיו: בגדרה יש קהילה של אתיופים ופרנג'ים, אתיופים ולא אתיופים שהתארגנו בשכונת שפירא.
<אלון זיו: אתה יכול לראות, הוא אומר, תשמע, האלכוהול נמצא ברחוב, אבל קודם כל הוא לא נמצא בקדמת הרחוב, הוא נמצא מאחורה בבלוק והילד יכול לבחור אם הוא הולך לשתות אלכוהול או שהוא הולך למועדון הנוער.
<מרדכי סטס: זה 24/7.
<מרדכי סטס: יש פה כמה אלמנטים.
<מרדכי סטס: אנחנו בתוך השכונות, אנחנו בתוך הקהילה, מצד שני אנחנו משאירים - - - כשאנחנו מדברים על התיישבות בנגב וגליל אנחנו אומרים שאנחנו עושים תהליך הפוך, אנחנו משאירים את החבר'ה החזקים.
<מרדכי סטס: וגם ההתארגנות הזאת, כולם החליטו להישאר בעיר שדרות, אותו דבר בבאר שבע, אותו דבר באופקים, כי הם החליטו שהם עכשיו מייצרים אחרת, הם רוצים לשים את אורח החיים שלהם פה בערים האלה.
<מרדכי סטס: זה תהליך הפוך, משאירים את החבר'ה החזקים, כי אכפת להם, הם מתעצמים פנימה ומובילים את הקהילה שלהם.