GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמעון סולומון: נמצאת כאן נעמי ארבל שבאותה תקופה עבדנו ביחד, מדובר בפרופסור מיכאל אלקן, הוא סוג של מנטור שתמיד כיוון איתנו.
שמעון סולומון: הוא אמר 'אם כך, לך ללמוד עבודה סוציאלית כי עבודה סוציאלית היא מכשיר, מקצוע שנותן כלים לעבודה עם בני אדם'.
שמעון סולומון: לפני שאנחנו הופכים להיות אנשי מקצוע אנחנו צריכים לדעת שאנחנו בני אדם.
שמעון סולומון: זו האמירה שלי.
שמעון סולומון: ביקשנו שבשלושת הוועדות היום, בבוקר היינו בוועדת הרווחה, העבודה והבריאות ועכשיו אנחנו בוועדה המכובדת הזאת, מיד נתייחס למה, בשעה 13:00 יהיה לנו דיון בוועדה לזכויות הילד ולאחר מכן מפגש עם חברי כנסת לשיח פתוח, לאחר מכן נתכנס במליאה.
שמעון סולומון: לשמחתי הרבה, יום כאילו נעשה תכנון מושלם מול ביצוע, היום החוק שלנו "אלימות אינטרנטית" עבר בוועדת שרים ביום ראשון והיום הוא עולה להצבעה טרומית.
שמעון סולומון: מה כבר אפשר לבקש?
שמעון סולומון: אתם בוודאי תהיו במליאה בשעה 17:30, יושב ראש הכנסת בכבודו ובעצמו יאמר כמה מילים וכאמור בשעה 16:00 יתקיים הטקס עצמו שיהיה טקס מכובד.
שמעון סולומון: אני גאה לעמוד בראש שדולה של עובדים סוציאליים.
שמעון סולומון: תאמינו לי שיש גיבוי מלא עם משרד האוצר ועם משרד לרווחה והשירותים החברתיים ושרת הבריאות, אני לא יודע מה נשיג, אבל לפחות יש אמפטיה, יש אכפתיות ויש ברכת דרך לעשות משהו.
שמעון סולומון: יש מה לשפר ואף אחד לא אומר שהמצב מצוין.
שמעון סולומון: כולם מודים שהמצב לא כל כך טוב ביחס לעובדים סוציאליים בראש ובראשונה ההתקפה הזאת שהייתה בתקופה האחרונה, מתקפה לא מוצדקת בעיניי.
שמעון סולומון: 17 אלף עובדים סוציאליים שאותם עשו כקשה אחת, אחד שרך וההתקפה הייתה על כל העובדים הסוציאליים.
שמעון סולומון: זה דבר מאוד מאוד לא הגיוני אותו יש להוקיע תמיד.
שמעון סולומון: אנחנו אומרים שציבור העובדים הסוציאליים הם כמו עיירה קטנה, 17 אלף איש שהם מגוון ומטבע הדברים יש אנשים מתוכם כאלה שראויים לגינוי, כמו בכל מקום.
שמעון סולומון: מדינת ישראל היא מדינה קולטת עלייה, יש כאן פספס תרבותי בלתי רגיל.
שמעון סולומון: כמו זהב ביד, אפשר לזרוק את הזהב הזה וניתן לעשות ממנו משהו מאוד מאוד יקר.
שמעון סולומון: אני חושב שעולים חדשים שמגיעים לישראל מכל תרבות וללא הבדל, בשוני התרבותי הזה אפשר לראות בו עושר תרבותי, משהו שהוא נכס למדינת ישראל.
שמעון סולומון: לא מדובר בתרבות אחת, יש לנו פה עושר תרבותי שרק נדע לתת מקום לכולם.
שמעון סולומון: אפשר לראות בזה נכס וכמשהו שישראל התברכה בו.
שמעון סולומון: אסור לנו לעשות כור היתוך כמו שניסו בזמנו.
שמעון סולומון: לדעתי זו טעות ועובדה שבשנות ה-70 לא דיברו על כור היתוך אלא על פלורליזם, רב-תרבותיות.
שמעון סולומון: כלומר, הבנו קצת מאוחר שמדובר שנכס זה משהו שצריך לשמר וזה חשוב גם אם מדובר בעולים מאפריקה, מאמריקה, אירופה ולא משנה מאיפה הגענו, אלא שיש כאן משהו חשוב שצריך לשפר אותו.
שמעון סולומון: כל הנושא של שוני תרבותי, חשוב לי לומר דווקא כאן בבית הזה שהיום הנמצאים פה הם עובדים סוציאליים, לא לומר פער תרבותי, בבקשה תעשו לי טובה.
שמעון סולומון: יש כאלה שנופלים בלשונם, אני מאוד מחשיב מילים, למילים יש משמעויות והן לא נזרקות סתם.
שמעון סולומון: כשאומרים פערים תרבותיים ללא כוונה, זאת אומרת שאת הפער צריך להדביק, אז מי למעלה ומי למטה?
שמעון סולומון: צריך לדבר על שוני תרבותי, דברים שונים לא משווים, דברים שונים, כל אחד מלך, כל אחד שונה ולא עושים פערים ולא מדרגים.
שמעון סולומון: לכולם נותנים מרחב ולכן צריך לדבר על שוני תרבותי.
שמעון סולומון: חשוב לי כאן עם האוכלוסייה הזאת לחדד את העניין.
שמעון סולומון: יש לנו הרבה מה לעשות, האיגוד שאני מאוד מאוד שמח שאני עובד איתו, דרך האיגוד אני מדבר על כל העובדים הסוציאליים, יש לנו צוות שיושב אחת לחודש ומתכנן ומחליט במה לפעול ואיך לפעול.
שמעון סולומון: בתקופה האחרונה התמקדנו על יום העובד הסוציאלי שמבחינתי הוא חשוב מאוד.
שמעון סולומון: אנחנו רואים שהוא התחיל יפה והוא גם ימשך כך.
שמעון סולומון: יש לנו את נושא המומחים, בכל פעם ניקח נושא אחר ו'נתקוף' לא בהתלהמות כי זה לא באופי שלי, אני איש מקצוע.
שמעון סולומון: צריך לשבת לתכנן ולהוביל את הדברים.
שמעון סולומון: יש לנו גם את הנושא של כשירות תרבותית, בעיניי צריך לתת לו מקום ראוי, אבל לא נרחיב על כך כעת.
שמעון סולומון: אני מודה ליושב ראש, מודה לחברי הכנסת, מודה ליושבת ראש הארגון, מודה למשרד הרווחה והשירותים החברתיים שנותן לנו גב.
שמעון סולומון: בעז"ה אני מקווה מאוד שנמשיך להעמיק את הקשר ולהשיג תוצאות טובות.
דב ליפמן: תודה רבה לחבר הכנסת שמעון סולומון.
דב ליפמן: אני מצדיע גם לך.
דב ליפמן: בדרך כלל בוועדה שלנו יש אנשים שמארגנים ויש לנו אורחים, אבל לראות את החדר צפוף וגם להרגיש את הרצינות, באמת נגעת במשהו חשוב מאוד.
דב ליפמן: אני אבקש מחבר הכנסת שמעון אוחיון לשאת כמה דברים.
שמעון אוחיון: יצטרכו לשמוע אותי פעמיים, גם עכשיו וגם בעז"ה בפתיחת הדיון במליאה.
שמעון אוחיון: לשבח כעת כי שם אנחנו מוגבלים בזמן.
שמעון אוחיון: אני שמח על הזדמנות שניתנת לנו כאן כחברי כנסת להוקיר ולהעריך אתכם.
שמעון אוחיון: אני מקווה שזה לא יישאר אך ורך ורק במסגרת מילות הערכה והוקרה, אני לא מזלזל במילים.
שמעון אוחיון: אני לא מזלזל במילות הוקרה והערכה שיש בהן הכרת הטוב.
שמעון אוחיון: אני רואה את המאבק על מעמדם ותנאי העסקתם של העובדים הסוציאליים שעדיין מטריד את מנוחתי.
שמעון אוחיון: אינני אובייקטיבי, בוודאי, משום שאני גם שומע את רעייתי רג'ינה שהיא עובדת סוציאלית בכירה, עובדת סוציאלית אונקולוגית אחראית מחוז בראשון לציון, ואני שומע את אחותי שהיא מפקחת ומנהלת בתחום של נוער וילדים חריגים.
שמעון אוחיון: אני שומע את המצוקות ואת הדברים שהן מתמודדות איתם.
שמעון אוחיון: אני רואה את העובדים הסוציאליים שנמצאים בחזית מול אוכלוסיות חלשות, אני רואה את העובדים סוציאליים מול אוכלוסיות מתמודדות, אני רואה את העובדים הסוציאליים מתמודדים גם עם אנשים עם גזרות חורצות גורל בשבילם.
שמעון אוחיון: והנה העובד הסוציאלי איננו רק הצד המטפל המנהלי, מקצועי, אלא המקשיב, ומה שאתם קוראים, התומך, המלווה, המסעד, המשקם.
שמעון אוחיון: התפעלתי כשרופא שראה את העבודה הסוציאלית אמר 'הרפואה יודעת לעשות את מה שהיא יודעת לעשות, אבל מישהו צריך בשלב מסוים לתת למי שמתמודד, אם לא תסייע לו, אם לא תהייה איתו הוא לא יתמודד, אם לא תפיח בו גם את המציאות וגם את התקווה בעניין הזה, הוא לא יצליח להתמודד'.
שמעון אוחיון: לרעייתי אני אומר תמיד, 'כשאני רואה את הנושאים שאת עוסקת בהם ואת העבודה שלכם ואת המסירות שלכם שהיא לא יום ולא לילה, זו סוג של עבודה שאיננה מוגבלת בעבודות משרד בלבד ובשעות משרד של 08:00-16:00, אלא אתה כל הזמן כונן גם אם אתה לא נקרא כונן, גם אם אין לך פיצוי מוגדר בתנאי העסקה שלך ככונן אתה לא יכול לסרב למשפחה במצוקה, אתה לא יכול לסרב לנער שצריך להוציא אותו ממוסד או לנתק אותו כדי לשמור עליו וכדומה.
שמעון אוחיון: אתה לא יכול לומר שאתה מוגבל בזמן ועכשיו אני נמצא בבית.
שמעון אוחיון: זו עבודה שדורשת מסירות יום ולילה.
שמעון אוחיון: בעניין הזה כולי מלא הערכה והוקרה שישנם אנשים שמוכנים למלא את התפקיד הזה בשליחות ובמסירות ולהכשיר את עצמם.
שמעון אוחיון: אני גם לא מכיר ציבור שכל הזמן עוסק בהכשרה ובהשתלמויות.
שמעון אוחיון: אני יודע שגופים אחרים זוכים על הכשרות והשתלמויות לפיצוי הרבה יותר גדול.
שמעון אוחיון: אני מסוגל להשוות.
שמעון אוחיון: העובדים הסוציאליים כל הזמן נתבעים להשתלם ולהכשיר את עצמם ולהיות מעודכנים ולקבל את הכלים החדשים וכדומה ולא תמיד הציבור יודע.
שמעון אוחיון: אני חושב שהמאבק האחרון שלכם היה מוצלח מבחינה אחת, מבחינת התודעה הציבורית.
שמעון אוחיון: חדרתם לתודעה הציבורית, אנשים היו אתכם.
שמעון אוחיון: מי שלצערי לא היה אתכם לאורך כל הדרך הם אלו אותם מוסדות, אותם גופים ציבוריים, אני חושב כולל ההסתדרות, בעניין הזה באמצע המאבק השאירו אתכם כמעט לבד עם העניין.
שמעון אוחיון: כמי שעקב, אני מופתע ורואה היום שגם שאנשים שהגיעו להסכמים, והיו כבר הסכמים בעקבות כך, כמה צרות, תלאות וטפסים צריך למלא על מה שמגיע לך כדי שהאוצר לא יערים לך.
שמעון אוחיון: אני עוקב תמיד גם אחרי רעייתי ואני מניח שזה נחלת כולכם.
שמעון אוחיון: על מה שסוכם בהסכם צריך להתחיל להילחם ולהגיד כרגע כך וכך.
שמעון אוחיון: אני שמח ומודה ליושב ראש השדולה, לחברי חבר הכנסת שמעון סלומון שמביא גם את הציבור הזה אל קדמת הבמה כדי שיקבל את ההוקרה ואת ההערכה וגם שיגן עליו.
שמעון אוחיון: אני מברך אותך על הצעת החוק שלך, זה חלק מהדבר הבסיסי שמגיע בוודאי לציבור הזה שזכאי להוקרה ולהערכה.
שמעון אוחיון: אני מקווה שגם בחקיקה וגם בהסכמים המקצועיים ארציים יינתן ביטוי הולם להכשרה שלכם, למעמד שלכם ולהשקעה שלכם.
שמעון אוחיון: אני מברך אתכם ביום חגכם, יום העובד והעובדת הסוציאליים.
דב ליפמן: תודה רבה לחבר הכנסת שמעון אוחיון.
דב ליפמן: יש הרבה אורחים שביקשו לנאום ולהציג את המסר שלהם.
דב ליפמן: יש לנו עד השעה 13:00 לכן בבקשה שכל אחד ידבר בקצרה.
דב ליפמן: מר איתי פידלמן ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת הכין עבורנו מסמך מקיף בנושא, אבקש ממנו כעת להציג את עיקריו.
<איתי פידלמן: שלום לכולם.
<איתי פידלמן: לפני שאתחיל להציג את הנתונים שעולים מהמסמך חשוב לי לציין כמה התניות מרכזיות בנושא.
<איתי פידלמן: פנינו ל-29 רשויות שבהן שיעור העולים גבוה מ- 14%, זה שיעור העולים הארצי על פי נתוני משרד העלייה והקליטה.
<איתי פידלמן: מתוך 29 רשויות 12 רשויות ענו לנו.
<איתי פידלמן: שאלנו אותן שאלות בעיקר: האם יש עובדים סוציאליים דוברי שפות ואילו שפות זרות, באלו תחומים הם מועסקים, שיעור העולים המטופלים בשירותי הרווחה.
<איתי פידלמן: על השאלות האלה הרשויות הללו ענו לנו.
<איתי פידלמן: על פי התשובות שלהן אציג את הנתונים, אבל כן חשוב להגיד שיש כמה התניות.
<איתי פידלמן: זה אומר שלא כל העולים זקוקים להנגשה לשונית, לא בהכרח שכל העולים נעזרים בשירותי הרווחה ויכול להיות שחלקם נעזרים בשירותי הרווחה בשפה העברית והם לא בהכרח נכללים בנתונים אלה.
<איתי פידלמן: להפך, יכול להיות שיש ילדי עולים שלא נכללים בנתונים שלנו והם נעזרים בשפת האם של ההורים שלהם בשירותי הרווחה.
<איתי פידלמן: כתוצאה מכך לא ניתן לקבוע: א, אם מספר העובדים הסוציאליים דוברי שפות זרות הקיים הוא מספק והאם התחומים בהם הם עוסקים הם התחומים הראויים.
<איתי פידלמן: לכן עשינו השוואה די פשוטה: האם מספר העובדים הסוציאליים, ניקח למשל את הקהילה של יוצאי ברית המועצות לשעבר על מספר העובדים הסוציאליים דוברי רוסית האם הוא מתאים לשיעור יוצאי ברית המועצות באותה רשות.
<איתי פידלמן: אלו הנתונים ולהלן המסקנות המרכזיות שלנו.
<איתי פידלמן: ב-7 רשויות מתוך 12 הרשויות שענו לפנייתנו שיעור העולים המטופלים על ידי שירותי הרווחה גבוה משיעור העולים באוכלוסיית הרשות.
<איתי פידלמן: בכל הרשויות שענו לפנייתנו יש עובדים דוברי שפות זרות, רק בשתי רשויות: נצרת עילית וקריית אתא שיעור העובדים הסוציאליים דוברי שפות זרות גבוה משיעורם של העולים באוכלוסיית הרשות.
<איתי פידלמן: בשלוש רשויות נוספות: אילת, ראשון לציון ורמלה שיעור העובדים דומה.
<איתי פידלמן: בשבע רשויות שיעור העולים נמוך יותר.
<איתי פידלמן: אני חייב לומר שכשאנחנו הסתמכנו על שיעור העולים ברשות הלכנו על פי נתוני משרד העלייה והקליטה שנכונים לסוף שנת 31.12.2012, אלו שדות הנתונים שעבדו מולם.
<איתי פידלמן: תחומי הטיפול העיקריים שבהם עולים מטופלים הם בעיקר ילדים, נוער ונערות, קשישים, אלימות, משפחה והתמכרויות בהקבלה גם שיעור העובדים הסוציאליים שדוברי שפות זרות בדרך כלל עוסקים באותם תחומים.
<איתי פידלמן: נרד לרזולוציה קצת יותר נמוכה, בכל הרשויות שהשיבו לפנייתנו יש עובדים סוציאליים דוברי רוסית.
<איתי פידלמן: ב- 9 מהן יש עובדים סוציאליים דוברי אמהרית.
<איתי פידלמן: מתוך 12 הרשויות שאצלן יש דוברי רוסית, ב- 11 רשויות שיעור העובדים הסוציאליים דוברי רוסית נמוך משיעור עולי ברית המועצות לשעבר המתגוררים ברשות.
<איתי פידלמן: רק בקריית אתא שיעור העובדים הסוציאליים דוברי רוסית דומה לשיעור עולי ברית המועצות לשעבר.
<איתי פידלמן: אצל יוצאי אתיופיה המצב הוא הפוך.
<איתי פידלמן: ב- 8 מתוך 9 הרשויות שבהן יש עובדים סוציאליים דוברי אמהרית שיעורים של עובדים אלה מכלל העובדים הסוציאליים גבוה משיעורם של עולי אתיופיה בכלל אוכלוסיית העיר.
<איתי פידלמן: ברמלה זה פחות או יותר דומה – 1.5 מול 2,4.
<איתי פידלמן: שאלנו גם את הרשויות אם הן מרוצות מרמת ההנגשה הלשונית.
<איתי פידלמן: 5 מתוך 12 ציינו כי הן אינן שביעות רצון: אור עקיבא, אילת, אריאל, אשקלון וחיפה.
<איתי פידלמן: רשויות אלו מציינות את הקושי בגיוס עובדים סוציאליים דוברי שפות – זה משהו מאוד בולט אצל כל הרשויות שענו לנו.
<איתי פידלמן: עירייה אחת, בת ים, ציינה שהיא שביעת רצון באופן חלקי, אבל היא כן מתקשה בגיוס עובדים סוציאליים דוברי אמהרית.
<איתי פידלמן: שתי רשויות: נצרת עילית וקריית אתא, אצלן כנראה המצב טוב, הן שביעות רצון וארבע רשויות נוספות: אשדוד, באר שבע, ראשון לציון ורמלה לא השיבו לשאלה הספציפית הזאת.
<איתי פידלמן: דבר אחד אחרון, בנוסף להנגשה הלשונית של עובדים סוציאליים דוברי שפות יש עוד כמה אמצעי הנגשה לשונית כמו תרגום חומרים, פרסום, פרסום ברדיו, בטלוויזיה, אתר אינטרנט, למשל אתר של עיריית אשדוד נמצא בארבע שפות שונות.
<איתי פידלמן: אלו המסקנות העיקריות.
דב ליפמן: צפרא דוואק בבקשה.
<צפרא דוויק: בוקר טוב ותודה רבה לכל הדוברים, ליושב ראש, לך שמעון סולומון על ארגון היום הזה ובעיקר על העמידה, לקחת על עצמך מטלה כבדה ואתה עושה אותה יפה.
<צפרא דוויק: תודה גם על שיתוף הפעולה.
<צפרא דוויק: אנחנו בחרנו ביום החג הזה שלנו להציג פרויקטים שיזמנו שאנחנו העובדים עושים בנושא של רגישות תרבותית.
<צפרא דוויק: בחרנו להציג שלושה פרויקטים: תכנית מעיריית אשדוד שנקראת "עליית הבואינג" התערבות קהילתית עם עולי צרפת.
<צפרא דוויק: יציגו אותה עובד סוציאלי בן ציון ולוטקר, לקוחות התכנית ועובדים נוספים.
<צפרא דוויק: זו תכנית של התערבות במשפחה.
<צפרא דוויק: תכנית "דיאלוג קהילתי רב-תרבותי" מעיריית רמלה שיציג עובד סוציאלי אייל קהלני עם לקוחות שנהנו מהתכנית.
<צפרא דוויק: תכנית שלישית, תכנית ארצית "מתבגרים בעלייה" זו עבודה עם מתבגרים ובני משפחותיהם.
<צפרא דוויק: תכנית רגישת תרבות למניעת שימוש לרעה באלכוהול וסמים בקרב בני נוער עולים, זו אחת הבעיות הקשות שאנחנו מתמודדים איתה.
<צפרא דוויק: יציגו אותה עובד סוציאלי נחום מיכאלי ושרה כהן ומתבגרת שלקחה חלק בתכנית.
<צפרא דוויק: אבקש לתת להם את הבמה כדי להציג את הפרויקטים הנפלאים האלה שהם עושים לתפארת קליטת העלייה.
<צפרא דוויק: אני רוצה להדגיש שעובדים סוציאליים פרוסים בכל רחבי הארץ, כמו שציינת, ופועלים בכל מקום לקליטת עלייה ברגישות המיטבית.
<צפרא דוויק: אין לנו, כמו שציינת, מספיק עובדים שהם דוברי אמהרית, זו הבעיה העיקרית, דוברי רוסית יש מספיק ואין מספיק עובדים סוציאליים דוברי ערבית.
<צפרא דוויק: אנחנו פועלים יחד עם המכללות והאוניברסיטאות להכשרת עובדים בתחום.
<צפרא דוויק: אבקש לציין שגם מנהלת מחלקת מחקר ומידע של הכנסת היא עובדת סוציאלית.
דב ליפמן: סליחה, שאלה אישית, מה לגבי אנגלית?
דב ליפמן: האם יש משהו מיוחד אלא סומכים - - -
<צפרא דוויק: אני לא חושבת שיש לנו בעיה עם אנגלית בארץ, כולנו יודעים אנגלית.
דב ליפמן: חבר הכנסת אברהם מיכאלי בבקשה.
אברהם מיכאלי: תודה רבה אדוני היושב ראש.
אברהם מיכאלי: אני מברך את חברנו, חבר הכנסת שמעון סולומון שעומד בראש השדולה של קידום זכויות של העובדים הסוציאליים.
אברהם מיכאלי: היום הזה הוא חלק מהמטרה של השדולה שלך ואתה מביא את היום הזה, יום העובדים והעובדות הסוציאליים לכנסת כדי שהכנסת לא רק תוקיר אתכם במילים יפות, לצערי מילים מכרו לכם הרבה במשך שנים, להגיד שאתם עושים עבודת קודש, זה כבר הפך למילים שכביכול אין להן משמעות.
אברהם מיכאלי: צריך להגיד לכם, אכן אתם עוסקים בעבודת קודש, אתם מתעסקים עם הבעיות השונות של האוכלוסיות השונות במדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: כרגע אתייחס לפן של קליטה ועלייה בארץ, אין ספק שאתם מתייחסים לאוכלוסיות האלה בפן המיוחד של הקליטה, בפן המיוחד שבעיות העלייה מעוררות.
אברהם מיכאלי: מה לעשות, אנחנו מדינה שברוך ה' קולטת עלייה, אבל הבעיות גדולות.
אברהם מיכאלי: הבעיות בתחום העלייה מובאות לוועדה הזאת הרבה מאוד,.
אברהם מיכאלי: בחלקן הגדול הם קשורות לעובדים סוציאליים, כי מי שלא מבין שבעיות של ביטחון פנים או בעיות חינוך לא תמיד הן בטיפול המשטרה או משרד החינוך, אלא זה מתחיל בטיפול הפרטני במשפחה, בקשר הנכון עם אותה משפחה שעלתה לארץ ונקלטת כאן.
אברהם מיכאלי: רבותיי, אנחנו צריכים בהרבה פעמים לתת העדפה מתקנת לכל אלה שקשה להם יותר.
אברהם מיכאלי: בסיורים שלנו גילנו שאותן משפחות הזקוקות להעדפה מתקנת, להן לא תמיד יש כלים.
אברהם מיכאלי: אתם לא אשמים שאין לכם כלים, מי שאמור לתת לכם את הכלים היא המדינה והמדינה לא תמיד מסייעת בכך.
אברהם מיכאלי: קיבלנו כרגע את הדוח של מרכז מחקר ומידע של הכנסת בנושא הנגשת שירותים סוציאליים בשפות זרות.
אברהם מיכאלי: בבעיה זו אנו נתקלים כל הזמן, יש בעיה לא רק עם עולים המוגדרים כעולים כהגדרת משרד העלייה והקליטה היום, אלא מדובר גם בעולים שעלו לפני 30-40 שנה.
אברהם מיכאלי: לצערנו הם לא למדו את השפה כמו שצריך וגם הם לקוחות שלכם.
אברהם מיכאלי: הם מגיעים לאותן מחלקות רווחה ברשויות ואותם האנשים נזקקים לשירותים שלכם וגם להם צריך להתייחס במובן של הנגשת שפה.
אברהם מיכאלי: אתם צריכים לתת פתרונות וזה לא הגון שהמדינה כל הזמן מפילה עליכם לפתור את כל הבעיות כאשר המדינה לא רק שאינה נותנת לכם כלים, היא גם לא מתגמלת אתכם בצורה ראויה ונכונה בעיניי.
אברהם מיכאלי: התגמול שלכם לקוי.
אברהם מיכאלי: ההפגנה שלכם שהייתה מתמשכת ומאוד נועזת, לצערי לא הביאה את התוצאות שציפיתי שההפגנה הזאת תביא.
אברהם מיכאלי: זה מראה שבמדינה לא תמיד נותנים תשומת לב ראויה לאוכלוסיות שהן חלק מהותי בשירותים שלנו.
אברהם מיכאלי: היום הזה, היום שמקדשים אותו לכם בכנסת, אני מאמין שהוא יעורר גם את הבית הזה ושמתוכו יגיעו לחקיקות וליוזמות כאלה ואחרות.
אברהם מיכאלי: כאמור הממשלה היא זו שבסוף צריכה לתגמל אתכם, הכנסת לא היא המעסיקה שלכם, אבל הכנסת כן צריכה לדרבן את הממשלה להיכנס לסוגיות הרגישות ולפתרונות שאנחנו רואים אותן בוועדות השונות, גם בוועדת הרווחה, העבודה והבריאות וגם בוועדות כמו זכויות הילד ואולי בוועדה משולבת של כמה וועדות אחרות, בבעיות שיש להן קשר ישיר לטיפול של עובדים סוציאליים באותן בעיות.
אברהם מיכאלי: אני מאמין שאנחנו ביום הזה בשיתוף פעולה מלא אתכם נצא לתכנית שהיא תכנית גם מעשית ולא רק תכנית של שבחים ודיבורים.
אברהם מיכאלי: אני מקווה שבפעם הבאה שנפגש כאן במעמד חגיגי כזה, תגידו הנה הכנסת הזאת הזיזה דברים.
דב ליפמן: תודה רבה לחבר הכנסת אברהם מיכאלי.
דב ליפמן: בוודאי שהכיוון שלנו כאן הוא לעשות משהו.
דב ליפמן: בבקשה בן ציון ולוטקר.
<בן ציון ולוטקר: בספר בראשית אומר אלוהים לאברהם "לך לך מארצך וממולדתך ובית אביך אל הארץ אשר אראך" (בראשית י"ב, א'), בהמשך נכתב שאברהם לקח את כל משפחתו ורכושו ויצא לארץ כנען.
<בן ציון ולוטקר: הסיפור המקראי מוביל אותי בעצם לכותרת של המצגת שלנו "קהילת הבואינג התערבות קהילתית" עם עולי צרפת.
<בן ציון ולוטקר: אנשי מחקר מכנים את דפוס ההגירה הזה 'טראנס לאומי כלכלי'.
<בן ציון ולוטקר: זה הפתיח.
<בן ציון ולוטקר: בוקר טוב.
<בן ציון ולוטקר: אני מתרגש.
<בן ציון ולוטקר: שמי בן ציון, עובד סוציאלי קהילתי בעיריית אשדוד.
<בן ציון ולוטקר: נמצא יחד איתי חברי שמואל מהרט, מנהל מחלקה בעירייה.
<בן ציון ולוטקר: לפני כשנה וחצי הוא קיבל את המינוי, אני חושב שהוא המנהל הראשון יוצא הקהילה באשדוד, יישר כוח, הוא בכלל הבכיר ביותר בעבודה סוציאלית.
<בן ציון ולוטקר: יש גם אימהות ומדריכות שמיד נשמח שידברו.
<בן ציון ולוטקר: אשדוד עיר שנוסדה על ידי עולים בשנות ה-50, עיר קולטת עלייה.
<בן ציון ולוטקר: מבחינת הנותנים שיש לנו ממיפוי שנערך באשדוד בשנתון הסטטיסטי, יש את תרשים העוגה וכשרואים את העוגה מבינים את ההבדלים בתפיסות ובמחשבות.
<בן ציון ולוטקר: עולים שעלו בעשור האחרון בין השנים 2000-2010 והגיעו לאשדוד, ניתן לראות ש-63% מכלל העולים עלו מברית המועצות לשעבר והחלק השני בגודלו בעוגה היא העלייה מצרפת בשיעור של 20% ובערכים מוחלטים מדובר על 3,500 עולים בין השנים 2000-2010 שידועים לנו.
<בן ציון ולוטקר: דובר כאן וגם ידוע לנו שבשנים האחרונות יש עלייה מאוד רצינית מצרפת.
<בן ציון ולוטקר: הגישה שלנו היא רב-תרבותית, מיד נדבר על התכנית שלנו.
<בן ציון ולוטקר: אקריא את המשפט של השקף "אינני רוצה בית מוקף חומות מכל צדדיו, אלא בית פתוח לרווחה לרוח הצחה שתביא לנו תרבויות כל האמות" אמר את זה גנדי.
<בן ציון ולוטקר: "תכנית ביתית" לאימהות עולות פועלת כבר מעל עשר שנים ובאופן מסורתי התכנית פעלה עם אוכלוסיות מחבר העמים לשעבר ואוכלוסיות עולים מאתיופיה.
<בן ציון ולוטקר: מדובר בתכנית מניעה עם גישה פלורליסטית רב-תרבותית.
<בן ציון ולוטקר: בתכנית יש מדריכות דוברות שפת האם שמכירות את התרבות.
<בן ציון ולוטקר: לא מדובר רק בעניין הנגשה לשונית, אלא הכרת התרבות.
<בן ציון ולוטקר: אנחנו באמת מגיעים ממקום מאוד מאוד צנוע ומכבד את התרבות האחרת ונותן לתרבות אחרת מקום החל ממנהגים, טקסים שנעשים בכל תרבות וכדומה.
<בן ציון ולוטקר: גישת העבודה היא רב-מתודית, יש כאן חמש מדריכות מאשדוד, הן עורכות ביקורי בית אצל האימהות.
<בן ציון ולוטקר: המטרה היא להעצים את האימא, לסייע לאימא להכין את הילד לקראת הכניסה לגן.
<בן ציון ולוטקר: נעשית גם עבודה קבוצתית וקהילתית.
<בן ציון ולוטקר: השאלה שעולה היא אם עולי המערב נחשבים עליית רווחה, עלייה שזקוקה להתערבותנו.
<בן ציון ולוטקר: לא מזמן קראתי ספר עם משפט שלדעתי הוא מאוד חשוב, 'האדם העשיר ביותר הוא לא האדם שיש לו הכי הרבה, אלא זה הזקוק להכי מעט'.
<בן ציון ולוטקר: אותם עולים, ולא משנה איזו שפה דוברים זקוקים להמון עזרה.
<בן ציון ולוטקר: אני כבר ארבע שנים עובד במחלקה בתכנית הביתית.
<בן ציון ולוטקר: באופן מסורתי עבדנו עם משפחות עולות מחבר העמים ואתיופיה, הגדלנו את התכנית וניסינו לבדוק ולאתר משפחות מתאימות, גופים רבים אמרו, בעיקר בטיפות חלב ובגיל הרך, שיש המון קשיים עם משפחות עולות מצרפת.
<בן ציון ולוטקר: אמרו לנו 'חבר'ה אתם צריכים להתערב כאן'.
<בן ציון ולוטקר: אז הבנו שבעצם יש בעיה בקליטה שלהם, בהבנה שלנו כקולטים וזו בעצם עלייה שזקוקה לעזרה.
<בן ציון ולוטקר: בנוגע לדפוס ההגירה 'טראנס לאומי כלכלי' מה שקיים היום בקרב עולי צרפת ועולי המערב, מדובר בעיקר בהורים ובעיקר באבות שנעים במסלול פריס-אשדוד, פריס-ישראל, עובדים שם ומגיעים לכאן.
<בן ציון ולוטקר: זה יוצר משבר בזהות, יוצר משבר ביחסים בין הורים לילדים, יוצר משבר ביחסים הזוגיים.
<בן ציון ולוטקר: הנושא הזה לא נחקר מספיק, יש מספר מועט של חוקרים שעוסקים ובודקים את העניין.
<בן ציון ולוטקר: לדעתי יש את הצורך להמשיך לחקור ולבדוק.
<בן ציון ולוטקר: בשנת 2011, בעזרת שירות ילד ונוער משרד הרווחה והשירותים החברתיים, איגוד עובדים סוציאליים, מרכז גוונים בקהילה – נעמי נמצאת כאן, משרד העלייה והקליטה גם סייע.
<בן ציון ולוטקר: באנו למשרדים והגענו לבעלי תפקידים ואמרו שיש כאן קהילה שזקוקה להתערבותנו.
<בן ציון ולוטקר: דיברנו בעיקר על הגיל הרך, על אימהות צעירות שילדיהן מגיל לידה עד גיל 3 שהן זקוקות למענים.
<בן ציון ולוטקר: אחרי מאמצעים כולל מיפוי מאוד רציני שנשלח לבעלי תפקידים, אכן המשרד והרשות, אנחנו הראשונים בארץ שהרחבנו את השירות הזה לעולי צרפת, נתניה אחרינו הצטרפה ופתחה תכנית, בעצם אלו שתי הרשויות בארץ.
<בן ציון ולוטקר: באשדוד גישתנו היא שהאזרח הוא במרכז.
<בן ציון ולוטקר: לדעתי עם התכנית לעולי צרפת ביצענו את זה הלכה למעשה.
<בן ציון ולוטקר: אחד הדברים החשובים בתחילת הדרך זה הצמחת מנהיגות, דובר כאן על תקנים, אני כעובד סוציאלי קהילתי מרכז מספר תכניות שמבחינת פרסומי המשרד מדובר על 200% משרה.
<בן ציון ולוטקר: אנחנו פועלים מול האיגוד, מול הרווחה בנושא התקנים וזה נושא מאוד כאוב וחשוב.
<בן ציון ולוטקר: זה נושא שצריך לטפל בו היום ולא מחר.
<בן ציון ולוטקר: צריך להפשיר מיד תקנים בעניין קליטת עלייה, נמצאת כאן דפני מושיוב, אם איני טועה היא אחראית מנהלת קליטה, זה נושא ממש דחוף שצריך לטפל בו היום ולא מחר.
<בן ציון ולוטקר: נושא של תקנים לעובדים סוציאליים צריך עכשיו טיפול.
<בן ציון ולוטקר: המדריכות של התכנית הן עולות בעצמן, הן מועסקות בהעסקה לא ישירה, הן עובדות עמותה.
<בן ציון ולוטקר: לדעתי גם את הדבר הזה צריך לשנות מהיסוד.
<בן ציון ולוטקר: אני יודע שגם העובדים של המוקדים העירוניים מועסקים בהעסקה לא ישירה וזה נושא שחייבים לתקן.
<בן ציון ולוטקר: במסגרת התכנית עושים הרבה, אני לא אלאה אתכם וארצה להעביר את הרשות התכנית לשמואל מהרס ואחר כך לאימהות.
<שמואל מהרט: שלום לכולם.
<שמואל מהרט: כפי שנאמר היום זה יום חג, חג של עמיתיי העובדים הסוציאליים.
<שמואל מהרט: אפשר להגיד חג שמח.
<שמואל מהרט: באמת חג שמח וכל הכבוד לחבר הכנסת שמעון סולומון שמוביל את הנושא, זה באמת מעורר גאווה וכל הכבוד.
<שמואל מהרט: אצטרף לבן ציון, הבאנו איתנו היום אימהות משתתפות בתכנית ביתית ואת המדריכות היקרות שעושות עבודת קודש.
<שמואל מהרט: אם יתאפשר, אני חושב שהכי חשוב שהן תדברנה על חשיבות התכנית.
<שמואל מהרט: תכנית ביתית בעצם היא תכנית מניעה בעיקר לעולים שנמצאים בשלבים הראשונים בהשתלבות בעיר.
<שמואל מהרט: עיר כמו אשדוד שקולטת עלייה מ- 99 מדינות, אני חושב שהיא מתמודדת מאוד יפה עם הקליטה.
<שמואל מהרט: העלייה האחרונה, אני אומר האחרונה, אבל העלייה המאסיבית המגיעה לעיר אשדוד היא העלייה מצרפת, למעשה לא כל כך משתמשת בשירותים החברתיים.
<שמואל מהרט: לא אני האדם הנכון שיכול להסביר מדוע לא.
<שמואל מהרט: לא מזמן קיימנו יום עיון והזמנו אנשים שמבינים את העלייה הזאת.
<שמואל מהרט: הם תרמו לנו מאוד להבין מדוע לא.
<שמואל מהרט: התכנית היחידה שהגענו איתה לעולי צרפת היא "תכנית ביתית" שדרכה הגענו לאימהות.
<שמואל מהרט: אני מאוד מקווה שגם האבות ישתתפו בתכנית הזאת.
<שמואל מהרט: קראנו לתכנית תכנית מניעה, משום שרואים גם אצל עולי צרפת בדומה לעליות אחרות שיש פגיעה מסוימת בסמכות ההורים ולאט לאט גם בני נוער וגם הילדים מקבלים יותר מדי עצמאות.
<שמואל מהרט: זה שונה ואני לא רוצה להיכנס מדוע ולמה.
<שמואל מהרט: ה"תכנית הביתית" מחזקת את הקשר בין הילד לבין אימו ויש גם אבות שמשתתפים.
<שמואל מהרט: לשמחתי הגיע היום אבא עם האימא שמשתתפת בתכנית.
<שמואל מהרט: מטרתנו לחזק.
<שמואל מהרט: אני בטוח שהתכנית הזאת תאפשר את ההשתלבות של הילדים בגן עם הרבה מאוד העשרה.
<שמואל מהרט: אני מאוד הייתי רוצה שהבנות, האימהות שמשתתפות בתכנית תדברנה.
דב ליפמן: בשמחה.
<שרה בוקריס: שלום לכולם.
<שרה בוקריס: אני מתנצלת על העברית שלי.
<שרה בוקריס: אני עולה חדשה מצרפת.
<שרה בוקריס: כל הנשים יודעות כשהן מקבלות תינוק לא מקבלים גם ספר את החיים ולכן אנחנו מקבלות מדריכות שממליצות לנו דברים רבים ופשוטים שאימהות חדשות לא יודעות מעצמן.
<שרה בוקריס: קודם כל עלייה מצרפת, לנו אין משפחה קרובה להסביר לנו ולעזור לנו בגידול התינוק, לכן מאוד חשוב, וזו עזרה רבה שהמדריכות קודם באות לבית שלנו להסביר דברים פשוטים כמו באיזה גיל אנחנו יכולות לעשות דברים מסוימים שקשורים למשל לשינה או לאוכל.
<שרה בוקריס: זה עוזר המון.
<שרה בוקריס: אנחנו מקבלות גם שיעורים עם הילדים.
<שרה בוקריס: אין לנו סיבות רבות לצאת מהבית והתכנית נותנת גם הכרות עם עוד אימהות ולנו זה חשוב ומאפשר לנו להכיר נשים נוספות.
<שרה בוקריס: זה גם נותן לנו עוד ביטחון.
<שרה בוקריס: שלישית המדריכות עוזרות עם התינוק והילדים וגם עוזרות לנו בכל הקשור למשרדים.
<שרה בוקריס: לנו אין הרבה שפה, יש לנו זמן קצר ללמוד עברית והעזרה שלהן גם בקשר עם המשרדים כמו משרד הקליטה והשאר חשובה.
<שרה בוקריס: יש לי תלונה, סליחה, יש הרבה אימהות שמחכות למקומות בתכנית, לנו היה מזל לקבל, סליחה, זה טוב מאוד ומעולה, אבל אם ישנה אפשרות לעשות קצת יותר או משהו יותר כי זה ממש סוף הדרך.
<שרה בוקריס: אני ממליצה לכל האימהות החדשות לעשות את התכנית הזאת.
<צפרא דוויק: זו בדיוק הבעיה שלנו עם התקנים, הבעיה של התקנים עוד יותר חריפה במשרד הבריאות.
<צפרא דוויק: במשרד הבריאות אין לנו בכלל דוברי אמהרית וכשמוצאים מישהו מתאים לעבוד אנחנו לא מקבלים תקנים לאייש.
<צפרא דוויק: זה חלק מהמאבק שלנו, מערכת הבריאות.