GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם מיכאלי: בכל המטוסים האלה הלקוחות הם מדינות שיש להם ייצור עצמי ש - - -?
<נסים הדס: תראה, הלקוחות של המטוסים האלה הם לקוחות - - - למשל המטוס הזה, אחד הלקוחות שלנו שחתמנו לאחרונה זה האיטלקים.
אברהם מיכאלי: ואין להם ייצור כרגע?
<נסים הדס: אין להם.
<נסים הדס: האיטלקים, שזה אחד מה-G7, קונה ממדינת ישראל.
<נסים הדס: אין מדינה בנאט"ו שמייצרת כזה דבר, אז היא קנתה מישראל, מאיתנו, את היכולת הזו.
<נסים הדס: זה משמעותי מאוד, זה להיכנס לנאט"ו, לספק למדינה כזאת נכס כזה זה משמעותי ביותר.
<נסים הדס: אנחנו, כמו שאמרתי, חברה רווחית שנמצאת בעשירון העליון מבחינת אחוזי רווח בתעשייה הביטחונית העולמית.
יואל רזבוזוב: לאיפה הרווח הולך?
<נסים הדס: הרווח הולך לשני דברים.
<נסים הדס: אחד, אתה משלם על זה מס, מס חברות, 30%, אחרי זה אתה משלם 50% דיבידנד למדינה, ומהיתרה זה רווח שמגדיל את ההון העצמי שלך והגידול של ההון העצמי שלך, חלקו אנחנו משקיעים אותו בבנייה של תשתיות, וחלקו נשאר כדולרים חופשיים במאזן שלנו.
<נסים הדס: המטוס הזה נמצא בשירות מבצעי בחיל אוויר, זה נמצא בשירות מבצעי בחיל אוויר, יש מטוס של אחיזת שטח, זה מטוס ימי, אז כחברה אנחנו עושים את כל הקטגוריות על כמעט כל מיני סוגי פלטפורמות, ואם מסתכלים על הדבר הזה, אז יש לנו מערכות מבצעיות היום אצל מספר לקוחות, חתמנו, ארבוס הענקית לקחה וחתמה איתנו על שיתוף פעולה לפתח כזה דבר על המטוס שלה.
<נסים הדס: אנחנו במקרים מסוימים קבלן ראשי, ארבוס היא קבלן משנה שלנו, ארבוס הענקית.
<נסים הדס: לפני שנתיים וחצי חתמנו איתם הסכם שיתוף פעולה, הם עשו תכנון של המטוס, שינוי של המטוס, הקדישו לזה מאות מהנדסים.
<נסים הדס: תחשבו, ארבוס שצריכה להשקיע את הכוח ההנדסי שלה בלהתחרות מול בואינג, השקיעה מאות שעות אדם בהנדסה והביאה מטוס דומה למטוס הזה, עם צלחת כזאת, היא הביאה אותו בטיסה לפריז, לצרכי תיירות.
<נסים הדס: הדבר האחרון זה פתרונות-על ברמה של מערכים, אני לא אכנס לזה מפאת קוצר הזמן.
<נסים הדס: אני ארוץ מהר מאוד על הלקוחות.
<נסים הדס: זה ה-vision שלנו מה זה לקוח.
<נסים הדס: לקוח זה, יש לנו פה סטייטמנט של מהטמה גנדי שתרגמנו, אבל צריך להבין מה אנחנו חושבים מה זה לקוח ואיך אנחנו צריכים לתת שירות לקוח ובלי לתת שירות לקוח אנחנו פשוט לא יודעים לשרוד.
<נסים הדס: קיבלנו פרסי ביטחון ישראל, פרסי איכות.
<נסים הדס: אנחנו מודדים את שביעות הרצון של הלקוח ושולחים שאלונים לכל הלקוחות.
<נסים הדס: כל שאלון מכיל עשרות שאלות והתשובות בכל שאלה הן באופן יחסי, האם בפרמטר הזה אתה מודד אותנו יחסית לאחרים, יותר טוב מאחרים, פחות טוב מאחרים כמו אחרים, ואתם רואים פה ממוצע של 90% מהתשובות לגבי כל השאלונים היינו יותר טובים.
<נסים הדס: חברה אחת, אנחנו, כמו שאמרנו, חברת בת של התעשייה האווירית, מחולקת למפעלים ואלה המפעלים העסקיים וגופי המטה.
<נסים הדס: אנשים, ופה טיפה נרחיב.
<נסים הדס: קודם כל עובדי אלתא, מה שאתם יכולים לראות פה.
<נסים הדס: אלתא היא חברה תעשייתית, אבל אנחנו מחזיקים באלתא את הכוח ההנדסי, הייצור שלנו נעשה אצל קבלני משנה שלנו, באופן מסיבי נעשה אצל קבלני משנה מחוץ לאלתא.
יואל רזבוזוב: אבל בארץ, נכון?
<נסים הדס: בארץ.
<נסים הדס: אני אמרתי, 54% מכוח האדם שלנו הם מהנדסים ומדענים.
<נסים הדס: בנוסף יש לנו 4% שהם דוקטורים למדעים שהסבנו אותם להיות אנשי מערכות בתוך אלתא.
<נסים הדס: לקחנו דוקטור לפיסיקה ואמרנו 'אתה תלמד ונהפוך אותך להיות איש מערכת'.
<נסים הדס: יש אקדמאים, מנהליים, הנדסאים וטכנאים 22% ו-12% עובדי ייצור.
<נסים הדס: כמו שאמרתי, אנחנו מפעל שצריך להחזיק את הכוח שלו עם איזה שהוא גרעין של יכולת ייצור, אבל הרבה מאוד דברים אנחנו עושים בקבלנות משנה.
<נסים הדס: יש לנו חברה, למשל חברת בת שלנו, שאנחנו בבעלות 50%, היא מעסיקה כ-400 עובדים, המרכז שלה נמצא באשדוד.
<נסים הדס: לפני שנה פתחנו חברה נכדה לחברת בת בשדרות והיא היום מחזיקה 40-50 עובדים, אנשי ייצור בשדרות.
<נסים הדס: מבחינת עובדי אלתא, מאיפה הם באים, אתם יכולים לראות שהם באים מכל המקומות בארץ, החל מהרצליה, כפר סבא, בצפון, ירושלים במזרח, באר שבע בדרום.
<נסים הדס: יש לנו קשר מאוד מאוד הדוק עם אוניברסיטת בן גוריון שדרכה אנחנו קולטים סטודנטים ומעסיקים ואתם יכולים לראות פה ש-46% מהעובדים מגיעים מאשדוד, רחובות, ראשון.
<נסים הדס: אנחנו נמצאים באשדוד וחווינו פה, גם בעופרת יצוקה וגם בעמוד ענן, את המשמעות של להיות בטווח הטילים.
<נסים הדס: אנחנו היינו צריכים לנהל פה מפעל בתנאי מלחמה ולשמחתי הצלחנו לנהל אותו כמעט כמו בשגרה.
<נסים הדס: יתרה מכך, אם מסתכלים על האזור שבו העובדים גרים, אתם יכולים לראות פה שלמעלה מ-70% מהעובדים שלנו, מקום המגורים שלהם היה, בסוף המלחמה גם תל אביב הייתה, אז כבר כמעט 100%, אבל עד לפני סוף עמוד ענן 70% מהעובדים היו באזור שנמצא תחת איום ועובד שנמצא פה וששומע שבבית שלו או באזור שלו נופלים טילים - - -
נסים זאב: הוא נמנע מלהגיע.
<נסים הדס: אבל בכל זאת הוא הגיע.
<נסים הדס: הגענו לפה ונתנו להם תחושה של משפחתיות והעובדים פה פשוט הצביעו ברגליים, לא הייתה היעדרות בכלל.
<נסים הדס: זה אחד מהדברים שאנחנו מאוד גאים בו.
<נסים הדס: אנחנו חלק, כמו שאמרתי, מכיפת ברזל.
<נסים הדס: היו פה במהלך המלחמה 'עמוד ענן' כתבים שהגיעו לאלתא, הייתה אזעקה, אמרנו להם, 'תשמעו, עוד מעט תשמעו את הבום שיוצא, כיפת ברזל', נכנסו להיסטריה, אמרנו להם לא, אחרי כמה שניות, אמרנו להם 'הנה, זה פוצץ את ה - '.
<נסים הדס: היו פה אירועים שממש מעל הראש שלנו התפוצצו טילים שכיפת ברזל יירטה.
<נסים הדס: העסקת יוצאי העדה האתיופית.
<נסים הדס: אז קודם כל אנחנו רואים את הנושא של שילוב העדה האתיופית, אני ראיתי את זה כחלק מהחזון שלי, ואנחנו עושים הרבה מאוד פעילות בנושא הזה, והרבה מאוד אקדמאים, ראיתם פה שהבסיס הוא יותר באוריינטציה של אקדמאים, אז הרבה מאוד אקדמאים יוצאי אתיופיה עובדים.
<נסים הדס: אנחנו מנסים לבנות אותם ולהביא אותם לפה.
<נסים הדס: יתרה מכך, אנחנו מביאים אותם ועושים מאמצים להביא אותם ולשים אותם בתפקידים איכותיים ותיכף נדבר על האיכות.
<נסים הדס: הנתונים של העסקת יהודי אתיופיה.
<נסים הדס: יש לנו פה 25 עובדים, כולם מועסקים במשרות איכותיות.
<נסים הדס: אני רוצה להגיד מה הסטטיסטיקה.
<נסים הדס: אני אישית לקחתי את זה כאתגר, פרסמנו את זה מ-2006, עוד לפני שהיה החוק - - -
יואל רזבוזוב: ייצוג הולם?
<נסים הדס: כן, עוד לפני, החוק היה ב-2011.
<נסים הדס: יהודי אתיופיה מהווים כ-1.5% מהאוכלוסייה במדינת ישראל.
<נסים הדס: כשמפלחים בפנים רואים שהם 0.6% מהאקדמאים במדינת ישראל, כלומר השכיחות שלהם היא יותר נמוכה מהשכיחות שלהם באוכלוסייה, פחות מחצי.
<נסים הדס: 1.5% סך הכול מהאוכלוסייה ו-0.6% אקדמאים.
<נסים הדס: כשמסתכלים על הנדסה רואים שהם 0.4%.
<נסים הדס: אני עשיתי מחקר.
<נסים הדס: כשמסתכלים מה יש במגזר הציבורי, הסתכלנו בדוחות של המדינה, אז רואים שהם רק 0.17% מהאקדמאים שבנושא ההנדסה.
<נסים הדס: אצלנו, כשמסתכלים מאז שהתחלנו את הקליטה, אנחנו 1.4%.
<נסים הדס: כלומר פי שישה מהשכיחות באוכלוסייה.
<נסים הדס: אני אתן לכם פה, שתראו את הפירוט, תראו איך עשינו.
<נסים הדס: מ-2006 עד 2013 תראו את הקליטות, יש פה פירוט.
<נסים הדס: כלומר אנחנו עושים פה הרבה מאוד פעילות לקליטה של אתיופים בעמדות מאוד מאוד משמעותיות, ותיכף אתם תוכלו לשמוע אותם ולדבר איתם.
<נסים הדס: לפני שנה נתנו לעובד אתיופי פרס עובד מצטיין, הוא קיבל פרס עובד מצטיין של 'ידיעות אחרונות'.
<נסים הדס: יש לנו פה את מנכ"לית 'עולים ביחד', האגודה של קליטה של יהודים מאתיופיה ואנחנו עושים איתה שיתוף פעולה.
<נסים הדס: קיבלנו תעודות הוקרה וגם בצורה של מכתבים וגם בצורה של גביע כזה ואני רוצה להראות לכם קטע מסרט.
<נסים הדס: זה סרט שהעמותה הוציאה.
<נסים הדס: אולי עד שהוא יסדר אני מציע שאת תגידי כמה מילים.
<אדווה הדר: צהריים טובים.
<אדווה הדר: אני מייסדת של העמותה והייתי הרבה שנים המנהלת המקצועית, היום אני מנהלת פיתוח של תכניות חדשות לעולים ביחד.
<אדווה הדר: אני לא עולה חדשה, אבל אני קיבוצניקית ובעצם העמותה הזו היא אולי העבודה הראשונה שלי שהייתה מחוץ לקיבוץ ושמחתי להכיר את החברה הישראלית הכללית הרחבה, כי אני חשבתי שהערכים נולדו בקיבוץ והם רק סגורים במערכת הזאת והתפעמתי לראות שלא כך.
<אדווה הדר: 'עולים ביחד' בעצם קמה בשביל לסייע בשילוב אקדמאים יוצאי אתיופיה בתעסוקה הולמת ולטיפוח של מנהיגות בתוך הקהילה.
<אדווה הדר: המספרים כשהעמותה קמה היו מפחידים.
<אדווה הדר: מתוך 4,000 אקדמאים יוצאי אתיופיה הועסקו פחות מ-15% בהתאם להשכלה שלהם וגם אז רובם בתוך הקהילה בפרויקטים.
<אדווה הדר: זאת אומרת שתקרת הזכוכית הייתה תקרת בטון.
<אדווה הדר: לחברה הישראלית הייתה עמדה והיו לה סטיגמות על הקהילה, הקהילה הייתה מאוכזבת מאופן הקליטה, אז החלטנו שחייבים לנתץ את העניין ולשנות את התדמית, גם של הקהילה בפני עצמה וגם החוצה לחברה הישראלית.
<אדווה הדר: הקמנו את 'עולים ביחד' בעצם בשביל לגייס את בכירי המשק, מעסיקים שנמצאים בחזית המשק הישראלי, להזמין מעסיקים שיצטרפו לפעילות שלנו, יצרנו קשר עם המרכז הבינתחומי שנתן את ההעשרה הרכה לאותם אקדמאים, תחומים שלא רוכשים באקדמיה, כל הנושא של השתלבות תעסוקתית, ובעצם הרעיון הכללי היה לבנות איזה שהיא רשת חברתית ליוצאי הקהילה שנעדרו אותה, הם לא היו שלובים ברשת החברתית הישראלית, שחבר מביא חבר, מרים טלפון, 'אני מכיר את אבא שלך, הייתי איתו בצבא', וכו'.
<אדווה הדר: ליוצאי אתיופיה לא הייתה את הרשת החברתית.
<אדווה הדר: לצערי הרב, אבל לימים לשמחתי, נפגשתי עם אחד המנהלים של אחת הזרועות של אלתא בשבעה, סיפרתי מה אני עושה והוא אמר, 'הנה, זה כרטיס הביקור שלי, את מוזמנת לפנות', למי שהיה אז מנהל משאבי אנוש באלתא.
<אדווה הדר: באמת לא עברו יומיים וכבר התייצבתי כאן.
<אדווה הדר: התקבלתי בחיבוק גדול, נפלתי באמת על אנשים שהלב שלהם היה פתוח לקליטה של אוכלוסייה מגוונת.
<אדווה הדר: מתוך 350 מעסיקים שמשתפים פעולה עם העמותה שלנו, אלתא היא בפיינל פור לפחות, בין אלה שמעסיקים מספר ניכר של יוצאי אתיופיה, כמו שראיתם כאן ברשימה, עשרה מהם לפחות הם בוגרי העמותה שלנו.
<אדווה הדר: אני חושבת שזה בראש ובראשונה קשור למי מנהל את המקום ואני חושבת שרוח המפקד של נסים שורה כאן על כל הארגון המצליח והמפואר הזה.
<אדווה הדר: ובאמת אחד אחד הם התחילו להתקבל, ראשון היה אשר חזקאי.
<אדווה הדר: הוא בא ממכללת אריאל.
<אדווה הדר: רוב הארגונים, כשפנינו אליהם לקבל את קורות החיים של המשתתפים שלנו הם אמרו 'אבל הם באו ממכללות', כאן לא היה את העניין הזה, למרות שזה ארגון כל כך מצליח, אמרו 'אנחנו רוצים לפגוש את הבן אדם' ובאמת אשר נקלט ואחריו יוסי ואחריו נגוסה ומאז האנשים האלה שעובדים כאן הפכו להיות גם מנהיגים בתוך פורום הבוגרים של 'עולים ביחד', זה באמת פורום מאוד מאוד מכובד שמובל על ידי הבוגרים שלנו.
<אדווה הדר: הם אנשים שמתנדבים ומובילים וגם כאן באלתא אוזנם כרויה כל הזמן, אם יש תפקידים שנדרשים אליהם מהנדסים הם מאיצים בחברים שלהם שיגישו קורות חיים ובאמת יש לנו את הכבוד ואת העונג לעבוד ביחד עם משאבי אנוש כאן.
<אדווה הדר: ועוד פעם אני אומרת, אני חושבת שנסים, זה באמת נושא שהוא יקר ללבו והוא הצליח לגייס סביבו חבורה של מנהלים שמאיצים בנו לפעמים לשלוח עוד ועוד קורות חיים.
<אדווה הדר: חשוב לי להגיד שיוצאי אתיופיה, לפני שהתחלנו את הפעילות שלנו, הם היו שולחים קורות חיים ואף אחד לא היה מסתכל.
<אדווה הדר: קורות החיים היו למטה, לא היו בארגונים אנשים שמכירים אותם וידברו בעדם, הנתונים הבסיסיים שלהם לא היו כמו של מצטייני הטכניון, לכן היה חשוב לנו ליצור קשר עם אנשים מובילים בכל ארגון, בשביל שיהיה את אותו אדם, את אותם אנשים שיקדמו את התעסוקה של יוצאי אתיופיה.
<אדווה הדר: 'עולים ביחד' קמה בעצם בשביל לייתר את עצמה.
<אדווה הדר: אנחנו מצפים שיהיו לנו מעל 1,000 בוגרים, שיהיו משולבים בשוק התעסוקה והם אלה שייצרו את התעסוקה באופן עצמאי.
<אדווה הדר: היום אני חושבת שהצעירים, בוגרי האקדמיה, כבר יודעים שכשהם ישלחו קורות חיים לאלתא מבלי שיהיה את התיווך של 'עולים ביחד', אז יתייחסו לקורות החיים שלהם.
<אדווה הדר: על זה אני רוצה להודות לאלתא ובאמת לשבח.
<אדווה הדר: חשוב לי לציין, אם יושבים כאן חברי הוועדה, אז משרד הקליטה גם שותפים גם לפעילות שלנו, הם מלווים את התכניות שלנו עם הסטודנטים, סטודנטים לקראת סיום לימודיהם, חלק מהם גם בין עובדי אלתא, וגם על זה אני רוצה להודות.
<אדווה הדר: בעצם העמותה 'עולים ביחד' מתבססת בעיקר על תרומות של פדרציות וקרנות בחו"ל, פחות מישראל, למזלנו כאן משרד הקליטה ראה שיש עמותה שעובדת יפה והם תומכים בנו באופן קבוע.
<אדווה הדר: 'עולים ביחד' פיתחה איזה שהוא מודל ייחודי של גיוס אנשים מרכזיים בחברה הישראלית, לפתוח דלתות, ללוות אחד על אחד ולקדם את התעסוקה של יוצאי אתיופיה.
<אדווה הדר: היום המודל הזה מוטמע גם באוכלוסיות אחרות, אנחנו מלווים עמותות וארגונים שעוסקים בתעסוקה של חרדים, של פריפריה.
<אדווה הדר: ערבים זה לא רלוונטי כאן.
<נסים הדס: אני רוצה להגיד שהעובד המצטיין לפני שנתיים ברמת כלל התעשייה האווירית זה היה איש חרדי שקלטנו באלתא, הכשרנו אותו תוך כדי והוא הפך להיות עובד מצטיין.
<נסים הדס: הוא קיבל את התעודה אצל הנשיא.
יואל רזבוזוב: ואיך שאר העולים?
יואל רזבוזוב: נגיד עולים מברית המועצות?
<נסים הדס: עולים מברית המועצות יש ויש.
יואל רזבוזוב: יש לך מהנדסים?
<נסים הדס: כן, מהנדסים.
<נסים הדס: יש שני דורות, הדור של העולים של שנות ה-70 - - -
יואל רזבוזוב: אני מדבר על העלייה מ-90' ו-.
<נסים הדס: גם משנות ה-90 למעלה מ-500.
<קלאודיה כץ: אפשר להפנות אנשים, אפשר לקבל מידע באופן שוטף.
יואל רזבוזוב: זה גם משרד הקליטה וכוח אדם, כי ראיתי 45% אשדודים ובאשדוד אני יודע ש-50% עולים, כך ש - - -
אברהם מיכאלי: משנות ה-70 אלתא קלטה פה כמויות גדולות של עולים שהגיעו לארץ.
אברהם מיכאלי: (הקרנת סרט)
<נסים הדס: אני אגמור את ההצגה שלי.
<נסים הדס: זו עבודה שנותנים לקבלני משנה במיליוני שקלים בארץ, למעלה ממיליארד שקל, קרוב ל-1.2 מיליארד שקל בממוצע לשנה וזה ספקים מקרית שמונה, ממטולה בצפון עד אילת בדרום.
<נסים הדס: תרומה לקהילה, תיכף נשמע פירוט מדוד על התרומה לקהילה.
<נסים הדס: ודבר אחרון, אנחנו, במסגרת החינוך לציונות אנחנו מקיימים מסעות של משלחות של עובדי אלתא לפולין, כאשר אנחנו כחברה ממשלתית, בגלל שזו חברה ממשלתית, לא יודעים לממן שום דבר מהפעילות הזאת, כי תיאורטית זה נחשב הטבה שאתה נותן לעובד, ולכן העובדים מממנים את מלוא ההוצאות מכיסם.
<נסים הדס: אני חושב שזה הארגון היחידי במדינה שעושה את המפעל הזה, שעובדים מממנים מכיסם את הפעילות, הנסיעה נחשבת להם כימי חופש, ההוצאות, כל ההוצאות, אבל אנחנו נותנים את האינקובציה ואת הרוח של העניין הזה ואנחנו מאוד גאים כי סך הכול זה, שוב, מחנך את האנשים, את העובדים שלנו, לערכים, כי בסך הכול חברה שהיא ערכית, בסוף היא גם עסקית תהיה יותר טובה.
<נסים הדס: זו האמונה שלנו.
<נסים הדס: אתם יכולים לראות אותי פה מחזיק את הדגל, וגם פלוטקין נמצא פה ו - - - כמעט כל שנה אנחנו עושים כזאת משלחת, הכול בהתנדבות, לא מכריחים אף אחד אבל מנסים לדרבן את העובדים ואת המנהלים לעשות את זה.
<נסים הדס: בסך הכול זו תרומה מאוד משמעותית לחיזוק הערכים של החברה.
יואל רזבוזוב: עוד נקודה להקדיש, פחות קשור לחברה שלכם, כי אני באמת רואה שהרוב אצלכם אקדמאים, אבל יש הרבה חברות שמתגאות שהן קולטות עולים, אבל אנחנו רואים באיזה משרות העולים עובדים ויש הרבה חברות שראיתי, שיש 20%, 15% עולים, אבל כשמגיעים לדרג ההנהלה מתוך 100 מנהלים אין אחד עולה.
יואל רזבוזוב: אז זה פרט שחשוב לשים עליו דגש, לא זה שהם עולים, שאם הם מתאימים מקצועית, אז שזה לא ימנע מהם קידום.
<נסים הדס: תראה, קודם כל אני אולי לא עולה חדש, אבל אני עולה - - -
יואל רזבוזוב: אבל אתה מבין את זה, עלית מתי שהוא.
<נסים הדס: אני עולה בעצמי.
<נסים הדס: והעובדים שלנו, יש לנו עובדים מאוד מאוד איכותיים שמגיעים לעמדות מפתח, גם בקרב יוצאי העדה האתיופית וגם חבר העמים מגיעים.
<נסים הדס: תיכף נשמע אותם.
<אדווה הדר: רק מילה בהמשך למה שיואל אמר, אז באמת הגענו למעסיקים וראינו שיש הרבה עולים שהם עובדי ייצור ואנחנו קיבלנו אקדמאים.
<אדווה הדר: 'עולים ביחד' היום מנוהלת על ידי יוצאי הקהילה, יושבת כאן שרונה שהיא עורכת דין במקצועה, היא עבדה במשרד פרטי עסקי והחליטה שהיא באה לעבוד בעמותה בשביל באמת לקדם את הנושא הזה של שילוב יוצאי אתיופיה והיא גם תהיה בקשר עם דוד בהמשך, לקדם קליטה של עוד ועוד עולים.
<נסים הדס: אנחנו כרגע בתהליך של לבנות עוד פרויקט במסגרת התרומה לקהילה האתיופית, כאשר אנחנו רוצים לעשות פרויקט של לקחת אקדמאים אתיופים ולהפוך אותם לסופר מצטיינים, שהם בעצם ייקחו את החברה האתיופית והם יהיו מודל לחיקוי שמקדמים את כל החברה.
<נסים הדס: עשינו דיונים ובסוף החלטנו שאנחנו יכולים לעזור ברווחה, בסוציאליזם, אבל אמרנו, היכולת שלנו לתרום בייחודיות של חברה טכנולוגית, זה לקחת אקדמאים ולעשות אותם שפיצים, שהם יהיו מודל לחיקוי וברגע שבחברה יהיו יותר אקדמאים, יותר מובילים טכנולוגיים, זה יהווה מודל לחיקוי.
יואל רזבוזוב: המודל של רווחה לא הוכיח את עצמו.
יואל רזבוזוב: אנחנו, כמדינה משקיעים הרבה כסף, ואם אתה הולך על מודל כזה, אני חושב שיש לו עתיד - - -
<נסים הדס: אני לא ידעתי שאתם עשיתם, פשוט עשינו דיונים והגענו למסקנה שזו לא התרומה המשמעותית, למרות שבתרומה לקהילה יש לנו פעילות גם ברווחה וגם בחינוך.
<ג'ולי יפה: אנחנו נכניס עכשיו קבוצת עובדים, גם מהעדה האתיופית וגם מברית המועצות, הם יצטרפו בזמן שדוד יספר על הקהילה ואחר כך הם יספרו על עצמם.
<דוד אפלבוים: אני אנצל את הזמן.
<דוד אפלבוים: בכדי לחסוך זמן, בכדי שהחבר'ה הצעירים יוכלו לדבר, כמה דקות על נושא קהילה.
<דוד אפלבוים: סך הכול אלתא מחוברת לקהילה מזה למעלה מ-30 שנה, מדי שנה היא מוסיפה לעצמה פרויקטים.
<דוד אפלבוים: נסים דיבר על ערכים, נסים דיבר על נג"ט, אחד הפרויקטים החדשים שאנחנו מדברים עליהם, זה שילוב של כל החבר'ה של העדה האתיופית, זה בטכנולוגיה, כאשר אנחנו פנינו אליהם כולם הסכימו להיות מעורבים בפרויקט הזה, כי בסך הכול הם רוצים להחזיר איזה שהיא תרומה לקהילה, כי הם מכירים תודה על מה שנעשה פה.
<דוד אפלבוים: סך הכול, כפי שזה הוצג, באלתא למעלה מ-60% מהעובדים שלה הם עובדים אקדמאים לכן אנחנו חשבנו שהתרומה שלנו בקהילה תהיה בעיקר בנושא חינוך, כי, שוב, מדובר פה על הרבה מאוד מהנדסים, הרבה מאוד מדענים, הרבה מאוד דוקטורים, והתרומה שלנו, בלי לפגוע בפעילות אחרת בקהילה, בנושא חינוך, היא בעצם האפקטיבית ביותר.
<דוד אפלבוים: אנחנו מתמקדים בעצם בשני תחומים עיקריים בטיפול שלנו בקהילה, אל"ף, מול אוכלוסיות חזקות, פרויקט חלום, פרויקט נערות למדעים, פרויקט של יזמים צעירים, ולאוכלוסייה היותר חלשה, זה באימוץ בית ספר מעלות, ילדודס, אני לא אכנס לכל הפרטים, כי אין לנו הרבה זמן, בית ספר צוק ברק בשיתוף עם סטף ורטהיימר.
<דוד אפלבוים: זאת אומרת אנחנו מביאים לפה חבר'ה מהשכבה היותר חלשה, גם מלמדים אותם, גם משלבים אותם בעבודה.
<דוד אפלבוים: בסופו של דבר אותם ילדים לומדים להיות בוגרים אפקטיביים וזה חלק מהתרומה שלהם לקהילה.
<דוד אפלבוים: ברור, כאשר אנחנו מזהים פה בציבור שאחוז האקדמאים הטכנולוגיים הוא נמוך, אנחנו עושים הכול בכדי לעודד את החינוך הטכנולוגי, בעיקר בכל מה שקשור עם נערות למדעים.
<דוד אפלבוים: יש הרבה מאוד פעילויות, אני לא אצליח להיכנס לכל הפעילויות האלה, אבל זה חשוב מאוד.
<דוד אפלבוים: מה שעוד חשוב לי לציין, צריך לזכור שוב, אנחנו חברה ממשלתית, בתור חברה ממשלתית אסור לנו לתרום ולו שקל אחד לטובת אותם גופים, לכן התרומה שלנו בעיקר מתבטאת בגיוס עובדים.
<דוד אפלבוים: יש לנו עובדים מעולים, אנחנו מריצים כרגע בסדר גודל של 20 פרויקטים, פה דיברנו על 18, יש לנו כמה פרויקטים בתהליך, כל פעם שאנחנו פונים לציבור העובדים ומבקשים מתנדבים חדשים, שוב, זה הכול על חשבונם, אף פעם לא התאכזבנו, תמיד מגיעים ועושים את הפעילות הזו, וזה חלק מהערכים שאלתא מטפחת אותם.
<דוד אפלבוים: אני לא אכנס כרגע לכל אחד מהפרויקטים, זה ייקח עוד חצי שעה ואני אתן לחבר'ה הצעירים לדבר.
<דוד אפלבוים: בבקשה.
<נסים הדס: אני מציע, סוניה, שנתחיל בך.
<נסים הדס: סוניה לוין היא מחבר העמים, היא הגיעה אלינו מהגל של שנות ה-70 - - -
<סוניה לוין: 73'.
<נסים הדס: מ-73' באלתא או - - -?
<סוניה לוין: לא, באלתא אני מ-83'.
<נסים הדס: היא הגיעה והפכה להיות אחת מהאנשים המובילים באלתא בנושא מערכות.
<נסים הדס: ספרי על עצמך ואיך זה לעבוד באלתא.
<סוניה לוין: אני נולדתי במוסקבה, באתי לארץ ב-73' עם גל העלייה הראשון אחרי מלחמת ששת הימים.
<סוניה לוין: באתי מטעמים ציוניים, ב-73' הגעתי עם בעלי ועם תינוקת, גאולה, והיא באמת הביאה לנו את הגאולה ואנחנו מאז בארץ.
<סוניה לוין: עשיתי דוקטורט במכון וייצמן, אני מתמטיקאית, ובשנים 81'-82' סיימתי את הדוקטורט שלי והתחלתי לחפש עבודה.
<סוניה לוין: אז היה פרויקט לביא שקלט הרבה אנשי PH.D חסרי ניסיון תעסוקתי וזה היה בעצם המקום הראשון שלנו שאנחנו נתקלנו בחיים האמיתיים ואני חושבת שחלק ניכר של אנשי אלתא היום הם המובילים של פרויקט לביא.
<סוניה לוין: מאז זה כבר 30 שנה אני עובדת באלתא, אני התעסקתי בכל מיני דברים, תחומים שקשורים לעיבוד מכ"מים, זה המקצוע שלי היום ואת המקצוע הזה למדתי פה באלתא, כי הייתי מתמטיקאית טהורה, לא ידעתי שום דבר מהחיים הפרקטיים מבחינת תעסוקה ולמדתי פה המון דברים.
<סוניה לוין: מה שמאוד טוב באלתא שאתה יכול לבחור מה אתה רוצה לעשות, זו חברה גדולה, יש מגוון ענק של בעיות שאפשר להתעסק בהן, שצריך להתעסק בהן, יש בעיות שחייבים לפתור אותן, זה לא כמו אוניברסיטה, חייבים, אין דבר כזה.
<סוניה לוין: ואני מרוצה.
<סוניה לוין: תודה.
<עמית אסאגה: שמי עמית אסאגה.
<עמית אסאגה: עליתי לארץ בשנת 96' בגיל 15 עם המשפחה שלי, לאחר הרבה שנות המתנה באדיס, הבירה באתיופיה.
<עמית אסאגה: לא עליתי דרך סודן, דרך המבצעים הגדולים, אלא דרך - - - אחרי שסיימתי לימודי תיכון הלכתי ללמוד הנדסה בבית הספר הגבוה לטכנולוגיה בירושלים.
<עמית אסאגה: סיימתי שם הנדסת אלקטרוניקה, אני מהנדס אלקטרוניקה במקצועי.
<עמית אסאגה: לאחר מכן התגייסתי לצה"ל ושירתתי בחיל האוויר בתפקיד של קצין פיתוח תוכנה וקצין פרויקטים.
<עמית אסאגה: לקראת סיום השירות שלי קיבלתי הצעה לתכנית מיוחדת של עמותת 'עולים ביחד', של אדווה.
<עמית אסאגה: שמחתי, עשיתי בירור מה התכנית ומה אני יכול לקבל מהתכנית ובאמת גיליתי הרבה על עצמי בתכנית ההכשרה שהיא פיתוח מנהיגות תעסוקתית לאקדמאים יוצאי העדה.
<עמית אסאגה: בעיקר על עצמי, על החזון המקצועי שלי, מה אני רוצה והרבה דברים.
<עמית אסאגה: תוך כדי התכנית שלחתי קורות חיים לאלתא והגעתי לראיון והתקבלתי ואני כבר קרוב לארבע שנים באלתא עוסק בפיתוח תוכנה במערכות שו"ב למטוסי מכ"מ ואני יכול להגיד שאני מאוד גאה שאני באלתא, מקום עבודה מצוין שיש בו סקרנות והרבה עניין והרבה סיפוק, חברים נהדרים, שבאמת מלמדים - - -
נסים זאב: אתה נשוי?
<עמית אסאגה: כן, אני נשוי טרי.
נסים זאב: מזל טוב.
נסים זאב: מה השכר שלך החודשי?
<עמית אסאגה: השכר החודשי שלי, בפורום הזה אני יכול להגיד?
<נסים הדס: אם אתה לא מתנגד תגיד.
<עמית אסאגה: אני שבע רצון מהמשכורת שלי, בשאיפה להגדיל אותה.
נסים זאב: כמה שעות אדוני עובד?
יואל רזבוזוב: שלחת את קורות החיים שלך לעוד חברות?
<עמית אסאגה: שלחתי להרבה מאוד חברות והגעתי לראיונות בהרבה מקומות גם, אבל העובדה שאלתא היא גם חברה ביטחונית שעוסקת בביטחון המדינה, באיזה שהוא מקום אני מרגיש שבמידה זו אחרת אני עדיין חייל.
יואל רזבוזוב: אבל שם ניסית להתקבל ולא קיבלו אותך?
<עמית אסאגה: ניגשתי לראיונות, בעיקר אמרו לי 'נתקשר אליך', אבל לא עבר הרבה זמן מאז שנקלטתי פה.
<עמית אסאגה: מהרגע שקיבלתי אוקיי מפה, פשוט התחלתי גם לרדת מהאופציות האחרות.
<עמית אסאגה: אני מניח שכן יכולתי להתקבל גם למקומות אחרים, אבל הייתה לי העדפה להיות באלתא, זה מקום מבוסס וגדול.
<עמית אסאגה: כן, אני מאוד שבע רצון מהמקום שאני נמצא בו, בשאיפה להמשיך לצמוח, להתפתח מקצועית וחברתית.
<עמית אסאגה: יש הרבה יתרונות לעבוד פה, גם מבחינה חברתית וגם תעסוקתית.
<נסים הדס: איך אתה מרגיש פה, במעורבות שלך בתוך העבודה, חברים?
<עמית אסאגה: יש ימים באמת שאני מרגיש יותר ויותר עמוק בתחום הזה שאני עוסק בו, בפיתוח תוכנה, אני מעורב בהרבה פרויקטים.
<עמית אסאגה: גם הנושא של קהילה קרוב ללבי.
<עמית אסאגה: מאז התיכון אני פה ושם כשיש לי זמן אני מתנדב, נותן קצת מעצמי לחברה וגם פה נותנים לי את ההזדמנות ואת הזמן לעשות את זה.
יואל רזבוזוב: חשוב מאוד לתת הרצאות דווקא על הסיפור האישי שלך, איך הגעת לפה, כמודל לחיקוי.
<נסים הדס: אני אספתי, כמו שאמרתי, את כל העובדים בקהילה האתיופית ואנחנו מנסים לפתוח פרויקט לקהילה האתיופית, האקדמאים, והם שותפים לפרויקט הזה.
<עמית אסאגה: כן, וזה מאוד חשוב לנו, בעיקר אנחנו העולים, שבהרבה משפחות חסר המודל לחיקוי של אחד שהצליח ובעקבותיו הולכים הקטנים.
<עמית אסאגה: אין את זה להרבה, לצערנו, לכן אני עושה ככל יכולתי כן לשמש דוגמה לאחרים ואני שמח שאלתא מאפשרת לי לעשות את זה.
<דבורה קוגן: שמי דבורה קוגן ואני עובדת באלתא כמעט 20 שנה.
<דבורה קוגן: עליתי בשנת 61ק עם בעלי ועם שני ילדים קטנים.
<דבורה קוגן: אחרי זה הייתי באוניברסיטה בתל אביב, בקורס שבו למדו מהנדסים עולים שפה מקצועית, בעיקר כזו שתאפשר להם להתקבל ולהתחיל לעבוד בארץ.
<דבורה קוגן: אחרי זה עבדתי בחברת קטנה בתל אביב, אבל גרתי ברחובות והנסיעות היו ארוכות והתחלתי לחפש עבודה אחרת, ובשנת 94' התקבלתי לאלתא.
<דבורה קוגן: פה נחשפתי לעולם שלם של אנטנות ומעגלים ורכיבים - - -
אברהם מיכאלי: כמה שנים היית בחוץ לארץ כבר מהנדסת?
<דבורה קוגן: בחוץ לארץ אני סיימתי לימודים בגיל 22 ועליתי ארצה כשהייתי בגיל 29, אבל היו לי שתי לידות אז לא כל הזמן עבדתי, עבדתי וחלק מהזמן ישבתי עם הילדים בבית.
יואל רזבוזוב: והקורס היה של משרד הקליטה?
<דבורה קוגן: הקורס היה של משרד הקליטה.
<דבורה קוגן: אני לא זוכרת בדיוק את שם הקורס, אבל זה היה קורס מאוד טוב, הוא נתן באמת הרבה, הוא נתן גם התחלה טובה בלימודי עברית ואחר כך כשבאתי לאלתא, אז פה למדתי הרבה יותר עברית ממה שכל אולפן יכול לתת, כי פה גם נחשפתי ליותר מעגלים וההבדל בחברה שהם כמו משפחה ובמשפחה הזו רכשתי חברים חדשים, כשאחד מהם אפילו היה חבר בוועדת האלקטרוניקה באקדמיה ללשון עברית, למדתי המון מילים חדשות, לא בטוח כמה הן שימושיות, אבל עדיין.
<דבורה קוגן: חוץ מזה גם אפשר להיעזר באנשים אחרים גם מבחינה מקצועית וגם לקבל ייעוץ והכוונה בהרבה מקרים, כי החברים שלי מאלתא אני בקשר מעבר למה שנוגע לעבודה.
<דבורה קוגן: עם הזמן התקדמתי פה גם מקצועית, כי אלתא הרבה מאוד משקיעה בעובדים.
<דבורה קוגן: היא מביאה מרצים בשביל קורסים מקצועיים וקורסי העשרה פה והשתתפתי בהרבה מהקורסים האלה.
<דבורה קוגן: התחלתי כמהנדסת תוכנה, אחר כך הועברתי לפרויקט החלפת ציוד מיושן בציוד מתקדם באלתא, דווקא פה גם קיבלתי ייעוץ והכוונה ממחלקת כוח האדם שלנו, כי רציתי לגוון מקצועית ועברתי לניהול איכות תוכנה.
<דבורה קוגן: היום אני אחראית על בקרת איכות בכמה פרויקטים מורכבים וזו עבודה מאוד מעניינת.
נסים זאב: איך את מסבירה שהצליחו לזהות את הפוטנציאל שיש בך?
נסים זאב: אני רואה שעלית, מי עקב אחרייך ביכולות שיש לך? יש מעקב מקצועי, או שהזמן עושה את שלו?
<דבורה קוגן: קודם כל פעם בשנה יש שיחה אישית עם העובד ואז כל אחד אומר את מה שיש לו על הלב, שני הצדדים, וזה עוזר מאוד.
<דבורה קוגן: חוץ מזה אני חושבת שגם מאוד רציתי לעבוד בעבודה מעניינת ולמצוא את עצמי פה וגם המנהלים שלי עזרו לי מאוד.
<דבורה קוגן: גם כוח אדם, אני צריכה להגיד, שכוח אדם באלתא, אני ממש מודה לאנשים שלהם, כי הם תמיד עזרו והציעו לי ותמיד היה לי קשר הכי טוב.
<דבורה קוגן: אני חושבת שבגלל זה, כי החברה השקיעה בזה המון.
<נסים הדס: יש לנו באלתא, כשאתה רוצה להיות מוביל בעולם ויש לך כל כך הרבה עסקים וכל כך הרבה פרויקטים, אז יש פה שילוב יוצא מן הכלל בין עובדים צעירים ועובדים ותיקים וכל אחד מקבל ובסוף הקידום של העובד הוא על פי היכולת שלו והרצון שלו ואתה יכול למצוא אנשים שהם צעירים מאוד ופתאום מובילים פרויקטים אדירים, פרויקטים של מאות מיליוני דולרים, כי הם - - - זאת אומרת פה נותנים לאנשים את ה - - -
נסים זאב: בוחנים את זה אחת לשנה וזו התשובה.
<נסים הדס: כן, בוחנים אחת לשנה וגם רואים, אם בן אדם עם יכולת, דוחפים אותו ונותנים לו.