GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עמוס ארבל: אני מתחייב על זה כאן ותבדקו אותי.
נחמן שי: לא דיברנו על הפסקת התכנית.
<עמוס ארבל: אני מתייחס למה שהיא אמרה.
נחמן שי: אתה לא מבין את הנקודה.
נחמן שי: אני מדבר כשהתכנית הסתיימה.
נחמן שי: אם היא בת 11 יום, היא בת חצי שנה או בת שנה, היא הסתיימה ועכשיו האנשים האלה אומרים 'אנחנו רוצים להישאר פה לעוד כמה חודשים לעבוד בארץ', להעמיק את הקשר.
נחמן שי: יכול להיות שבסוף התקופה הזאת הם ירצו לעשות גיור כהלכה, או משהו כזה, יכול להיות שיש להם קשר אישי פה עם מישהו שהם רוצים להמשיך אותו ואם זה נראה להם אז הם יעברו את המחסומים שמדינת ישראל מעמידה בדרכם, שגם אותם צריך להנמיך באיזה שהוא מקום.
נחמן שי: אנחנו אומרים שיש פה איזה שהוא חלון, איזה שהוא מסדרון שאפשר לאפשר להם להישאר בו כדי שהם יעמיקו את החוויה.
נחמן שי: כך אני קורא לזה.
נחמן שי: זה מה שאני קורא - - -
<עמוס ארבל: לתת ויזת עבודה זה לא פריצה של חוק השבות.
נחמן שי: לא, אבל מה שאני מבין זה - - -
<שאול פרבר: אנחנו לא רוצים פריצה של חוק השבות, אנחנו גם כן דואגים - - -
נחמן שי: לא נעשה פה שינוי בחוק השבות.
<עמוס ארבל: אולי זה שינוי בתקנות ששר הפנים צריך לחתום עליהן ולאשר אותן, שאחד שהוא בוגר מסע והוא רוצה להמשיך להישאר לוויזת עבודה לתקופה כזו או אחרת - - -
נחמן שי: מזה יצא כל הדיון היום.
<עמוס ארבל: יכול להיות.
יואל רזבוזוב: חברים, בואו נחדד את הדברים.
<עמוס ארבל: זה לא משהו שהוא קיצון, של לעשות פה - - - כדרג מקצועי אני חושב ש - - -
<שאול פרבר: אתה כן יכול להמליץ לו?
<עמוס ארבל: זה לא בסמכות שלי, אבל אני יכול ל - - -
יואל רזבוזוב: שאול, הוועדה יכולה להמליץ על זה.
יואל רזבוזוב: בואו נחדד את הדברים.
<עמוס ארבל: כישראלי אני חפץ ביקרם של הקבוצה הזו, הם לא שליליים.
יואל רזבוזוב: אלה שהם זכאים על פי חוק השבות, אין להם בעיה לקבל אשרת עבודה כי יחסית הדלתות פתוחות.
<עמוס ארבל: עם זה אין בעיה.
יואל רזבוזוב: אלה שמגיעים דרך התכניות והם לא זכאים ובגלל שהם עשו גיור לא כמו שמקובל כאן בארץ.
יואל רזבוזוב: למרות שאני, בוא נגיד ככה, פה אני יכול להתווכח, לדעתי כל צעיר שהתחיל בתהליך הגיור ולא משנה איך הוא התחיל והוא רוצה להיות יהודי והוא רוצה להיות חלק מישראל אני כן הייתי פותח את הדלת ואם אנחנו, על ידי כך שאנחנו מביאים אותם והם רוצים להמשיך כאן ואולי באמת לעשות כאן את הפרוצדורה הנדרשת בשביל להמשיך ולקבל פה איזה שהוא סטטוס, אני כן הייתי הולך לקראתם.
יואל רזבוזוב: בסופו של דבר אלה אנשים שעברו דרך וכן רוצים וזה לא מישהו מהרחוב שפתאום החליט 'אני החלטתי להיות יהודי ואני מגיע לישראל ונשאר בכל דרך'.
יואל רזבוזוב: אני בטוח שאנחנו מדינה שכמה שמדברים עליה יש הרבה שרוצים להיות כאן.
<ניקול מאור: רק אם אני יכולה לתקן.
<ניקול מאור: מה שקורה, מה שעמוס אמר, נגיד בתגלית אתה צריך להצהיר שאתה יהודי ואז אם אתה רוצה להחליף ל-ב'1 אתה צריך להוכיח ואז מה שקורה שאותו בן אדם, ייתכן מאוד שהוא יהודי אבל הוא לא הביא את המכתב של הרב וכל המסמכים והכול, פה נמצא הקושי.
<ניקול מאור: זאת אומרת תקופת הביניים הזו שהוא לא הביא את כל המסמכים ואז הוא מגיע ואז הוא מקבל תחושה שלא רוצים אותו, כי דוחים אותו בהלוך - - -
יואל רזבוזוב: למה לא לדרוש להביא את המסמכים לפני?
<עמוס ארבל: כי בשביל להיכנס לתכנית אתה לא נדרש.
<ניקול מאור: זה לא נדרש, כי זה רק לשישה שבועות.
<עמוס ארבל: אתה בא לשבועיים-שלושה, אתה חותם וזה ואתה עולה לאוטובוס, אין בעיה.
<ניקול מאור: פה הבעיה.
יואל רזבוזוב: השאלה אם זאת בעיה לדרוש, מבחינת תגלית, מסמכים?
<ניקול מאור: כן, זו פרוצדורה.
יואל רזבוזוב: זה עוד פרוצדורה שתקשה על זה?
יואל רזבוזוב: והמטרה שלנו היא לא להקשות.
<שאול פרבר: המטרה שלנו היא להפוך את זה לקל בשבילם.
<עמוס ארבל: אנחנו מדברים רק על מסע ותגלית?
<עמוס ארבל: אני יכול להמליץ לשר שלי לתקן תקנה לתת לחצי שנה של ב'1 לכל מי שהוא בוגר התכנית הזו.
<ניקול מאור: אפילו בתקנה של הנוהל - - -
<עמוס ארבל: אני לא יועץ משפטי, אני לא יודע - - -
<שאול פרבר: זה יאפשר למי שנכנס בספטמבר להישאר עד סוף יוני.
<שאול פרבר: זה מה שחשוב.
<עמוס ארבל: זה סביר, מפני שבתקופה הזו הוא יוכל להביא את כל המסמכים הנדרשים על מנת להוכיח את זכאותו ולהסדיר את מעמדו בישראל.
<עמוס ארבל: נראה לי שזה סביר והדרישה היחידה שתהיה זה שאתה בוגר אותה תכנית.
נחמן שי: התכניות האלה, השאלה אם גם תגלית נכנסת.
<עמוס ארבל: אמרתי מסע ותגלית.
<עמוס ארבל: זה נראה לי סביר.
נחמן שי: אוקיי, זה רעיון טוב.
יואל רזבוזוב: חברים, אנחנו מגיעים פה לסיכום.
<ג'ק קורקוס: אני רק ממליץ, גם למשרד הפנים, אני מניח שיצטרכו למלא איזה שהוא טופס, להמליץ שם לאותם צעירים שיצטיידו באישורים הדרושים להמשך.
<עמוס ארבל: זה אנשי התכניות.
<עמוס ארבל: אני לא יודע מה עושים איתם בתכנית שם.
<ג'ק קורקוס: כדי שאם מישהו ירצה לשנות את הסטטוס שלו לעולה הוא יצטרך את המסמכים.
<ג'ק קורקוס: חשוב להגיד את זה מראש.
יואל רזבוזוב: כן, נעה.
יואל רזבוזוב: נציגת תגלית.
<נעה באוער: אני רק רוצה להגיד כמה דברים לגבי מה שהתחלת להגיד, ברמת הקושי להביא את האנשים האלה.
<נעה באוער: אנחנו מביאים 40,000 איש בשנה וכל שנה אנחנו מנסים להביא יותר ויותר ילדים שהם מרוחקים מהעולם היהודי, בגלל הסיפור של ההתבוללות, שהוא מעל 60%.
<נעה באוער: היום, בקרב הקהל שלנו, בין 18 ל-26, 50% מהילדים באים ממשפחה מעורבת, אנחנו מצליחים להגיע ל-30% שאנחנו מביאים אותם לארץ ואנחנו רוצים להגיע גם ל-50%.
<נעה באוער: אי אפשר לבקש מהם את כל הדברים האלה לפני, כי הם לא יודעים שום דבר על מדינת ישראל, אין להם מושג שהם רוצים בכלל להיות פה.
<נעה באוער: אנחנו נותנים להם אופציה לעשות extension לטיול שלהם לעוד כמה ימים על חשבוננו, שינוי הטיסה, הם נשארים עם מי שהם רוצים פה, 40% מהם מחליטים לעשות את זה ארבעה ימים בתוך הטיול שלהם בארץ.
<נעה באוער: אז אין להם מושג בכלל, אי אפשר לבקש מהם דברים שהם בכלל לא יודעים שהם רוצים.
נחמן שי: אני מסכים.
נחמן שי: אחר כך הם יצטרכו.
נחמן שי: הם לא יתנו - - -
<נעה באוער: בשלב ראשון הם לא יודעים, הם מתאהבים בישראל ברגע שהם נוחתים.
נחמן שי: הם לא יתנו את ההשתתפות בתגלית שיביאו אישור מהבית שהם יהודים.
נחמן שי: הם יאבדו לא 40%, הם יישארו עם ה-10% מה-40,000.
נחמן שי: עם המכתבים האלה, עם הרבנים האלה ועם כל המסעות האלה.
נחמן שי: אבל אתם יכולים כבר בקמפיין המוקדם שלכם לומר, 'אם אתם תרצו להישאר בארץ לתקופה יותר ארוכה, האפשרות הזאת קיימת'.
נחמן שי: אפשר לומר את זה, 'אם תרצו להישאר בארץ תקופה יותר ארוכה תצטרכו אז להצטייד בדוקומנטציה מתאימה'.
נחמן שי: תגידו את זה, לא עולה לכם כסף.
נחמן שי: תגידו, אותו דבר אני מציע גם למסע להגיד.
נחמן שי: אחר כך יכול להיות שהנסיבות יצרו את הצורך ואז הם יביאו את המסמכים.
<שאול פרבר: יש לך מושג כמה אנשים נשארים אחרי שלושה חודשים כשהם מקבלים את הוויזה מהתחלה?
<נעה באוער: לא, אנחנו לא פה.
<נעה באוער: ההערכה היא שיש באזור ה - - -
יואל רזבוזוב: יש פה עוד דוברים.
<עודד פויר: שלום, עודד פויר, מהיחידה לעידוד עלייה, ההסתדרות הציונית העולמית.
<עודד פויר: אני מבין שלגבי הבעיה הזאת, היא די פורמלית בסופו של דבר.
<עודד פויר: מי שזכאי, יקבל את הזכאות שלו וכל מה שנאמר כאן.
<עודד פויר: לפי הכותרת אני חשבתי ששווה להרחיב את הדיון, כי בעצם הקשיים של מי שמשתתף בתכניות, כשאני מסתכל על המטרה שלנו להשאיר אותם פה לעלייה, אני חושב שהם קשיים אחרים.
<עודד פויר: בהנחה שהם יכולים להישאר, עם כל הזכויות וכו' וכו', אנחנו מוצאים אנשים, וזו תופעה שאנחנו מדווחים עליה, שגומרים ארבעה, שישה או עשרה חודשים ואז בעצם נשארים בחלל אבודים, כי בעצם אין מי שמטפל בהם, אנשים שבאמת רוצים אבל לא יכולים.
<עודד פויר: אני מדבר על הדברים הכי בסיסיים, שהם רוצים לקבל עבודה אבל הם לא יכולים כי הם לא יודעים איך להתעסק, אין להם קהילה.
<עודד פויר: הדברים הידועים זה קהילה, עבודה ולימודים.
<עמוס ארבל: באיזה תכניות?
<עודד פויר: תכניות מסע, לא רלוונטי לתגלית.
<עודד פויר: זו תופעה של אנשים שרוצים להישאר, כי באמת מתאהבים, אומרים 'אוקיי, לא החלטתי אם אני עולה עכשיו, אבל אני רוצה לפחות לבדוק את זה', לראות איך זה עובד, ואז הם באמת אבודים כי אין מי שמטפל בהם.
יואל רזבוזוב: דווקא ממה שראיתי במסע מטפלים בהם די יפה.
<עודד פויר: מטפלים בהם במסע, אני מדבר על אחרי שהם מסיימים את התכנית.
<עודד פויר: נגמרה התכנית, הכול היה נפלא, חוויה באמת מעצימה - - -
יואל רזבוזוב: נגמרה התכנית, הם מתכוונים לעלות?
יואל רזבוזוב: אם הם עולים, אז יש משרד קליטה.
<עודד פויר: אם הם עולים, אבל אם הם לא עולים, הם אומרים שהם רוצים להישאר בשביל לבחון את זה, 'אני נמצא כאן בארץ, אני לא צריך ישר לעלות, אני רוצה לראות איך אני מצליח לנהל פה חיים', ואז יש מצב שהם באמת באיזה שהוא ואקום, אנשים שמסתובבים כאן ולא מסתדרים.
<עודד פויר: זה מתחבר לאותה בעיית follow up ידועה של - - -
<עמוס ארבל: אין אחד שיש לו בעיה אם הוא זכאי שבות.
<עמוס ארבל: אחד.
<עודד פויר: לא, אתה לא מבין על מה אני מדבר.
<עודד פויר: סליחה, אני עזבתי את בעיית הזכאות ובעיית האישורים, יש לבן אדם אישור - - -
<עמוס ארבל: אתה אומר שהם מסתובבים והם לא יודעים מה לעשות.
<עודד פויר: כן, אני מדבר על - - -
יואל רזבוזוב: בסדר, מה שאתה אומר זה שצריך להקים פה תכנית אחרי מסע.
<עמוס ארבל: אם יש לו ויזה והוא מסתובב, זו בעיה שלו, אני לא יכול לקבוע לו.
<עודד פויר: אני לא מדבר על בעיה פורמלית כרגע, אני מדבר על אנשים שאנחנו רוצים שיתאהבו בישראל, הם רוצים לבדוק איך הם נשארים פה וחיים פה והם זכאים והכול בסדר, אין פה שום בעיה פורמלית.
<עודד פויר: אני מדבר על בעיה מערכתית, של בן אדם שרוצה להישאר פה, או קבוצה של אנשים, ואנחנו לא מטפלים בהם היום, כרגע אין מערכת שמטפלת בהם מבחינת ה- follow upאחרי התכניות.
<עודד פויר: את זה שמעתי ממארגנים רבים, שמעתי את זה מראשי מסע בעצמם, שהם כרגע לא מוסמכים לעשות את זה.
<עודד פויר: אם מדברים על קושי שאנחנו יכולים לטפל בו כמערכת, אני הייתי רוצה להציע שנקים איזה שהוא גוף, שכולם ביחד, כל הגופים שמטפלים בזה, אם זה האנשים של מסע שמכירים את האנשים האלה, משרד הקליטה, הסתדרות ציונית, סוכנות, ארגוני עולים, כל מי שרוצה להתערב.
<עודד פויר: ואז לאותם אנשים לבוא להציע את מה שהם צריכים, כדוגמת קהילה, יש את ConnecTLV שהתחיל בזה, היום הם במשבר רציני ולא כל כך יודעים איך הם ממשיכים, אבל זה דבר כזה, שנותנים לו קהילה, ייעוץ בכל נושא תעסוקה, קורות חיים, אולפנים בעברית שמותאמים להם, הם כבר ברמה אחרת של עברית, הם צריכים אולפנים שמדברים על חיפוש עבודה, אולי עם טרמינולוגיה יותר לכיוון השכלה גבוהה, ואז נוכל להשאיר כאן את מי שרוצים, לתת להם הרגשה שהם לא לבד.
<עודד פויר: אגב, הם לא מחפשים כסף, רוב האנשים האלה, הם לא מחפשים מלגות ועזרה, הם מחפשים מישהו שידבר איתם ויכוון אותם למקום הנכון.
יואל רזבוזוב: תודה, עודד.
יואל רזבוזוב: שמעתי מה שאמרת, אבל עוד פעם, זה לא לדיון עכשיו, זה להקים עוד תכנית, תכנית אחרי מסע.
<עודד פויר: לא מדויק.
יואל רזבוזוב: או פשוט לבקש מנציגי מסע, שהם אלה שמפעילים, שימשיכו לעקוב.
יואל רזבוזוב: צריכים לחשוב על זה.
<חיים ויטלי בן יעקב: אני נציג בארגון הקונגרס היהודי היורו-אסיאתי.
<חיים ויטלי בן יעקב: אנחנו גוף שמאחד בתוכו קהילות יהודיות מ-25 מדינות, חלקן בברית המועצות לשעבר, חלקן במדינות מערביות, ואז אם אנחנו מקיימים משהו בארץ אז יוצא, נגיד קבוצת צעירים שמגיעים לסמינר או לכנס או ללימוד, חלקם עוברים תהליכים שונים, חלקם צריכים לעבור בדיקה על פי חוק השבות, נגיד אלה שיוצאים ממדינות ברית המועצות, ואלה שיוצאים ממדינות המערב, אוסטרליה נגיד, אלה לא צריכים לעבור בדיקה.
<חיים ויטלי בן יעקב: לפעמים באינטראקציה בין הצעירים, והיום העולם הוא גלובלי, גם העולם היהודי גלובלי, מתברר שמתייחסים ליוצאי אזורים שונים בצורה שונה.
<חיים ויטלי בן יעקב: זו אי נעימות, זו פגיעה באנשים ויותר מזה, אלה שנולדו בברית המועצות לשעבר והיום מתגוררים בארצות הברית, או באוסטרליה או בגרמניה, באיזה שהוא שלב עוברים לבדיקה על פי המקובל לאלה שנולדו בברית המועצות, למרות שהם כבר לא דוברי רוסית, כי הם רק נולדו בברית המועצות והם גרים בארצות הברית והם אזרחי ארצות הברית.
<חיים ויטלי בן יעקב: בארץ אין תחושה וחשיבה לגבי האנשים האלה.
<חיים ויטלי בן יעקב: כדאי וראוי לשים לב לזה.
<חיים ויטלי בן יעקב: אנחנו מרגישים כל שנה יותר ויותר בעייתיות של המצב.
<חיים ויטלי בן יעקב: האנשים המקצועיים במשרד הפנים ובסוכנות היהודית בוודאי מכירים את זה כבר כמה שנים.
<חיים ויטלי בן יעקב: כדאי באמת לשים לב לדברים האלה וצריך להתייחס לצעירים באופן שוויוני.
<חיים ויטלי בן יעקב: עכשיו אנחנו קיימנו פה עצרת כללית, אנחנו שמענו מראשי קהילות על העניין הזה והתבקשתי להביא את זה למקבלי ההחלטות.
יואל רזבוזוב: מאה אחוז, ניקח את זה לתשומת לבנו.
יואל רזבוזוב: צריך ללמוד את הנושא הזה.
יואל רזבוזוב: יש יחס שונה בין עולים ממדינות שונות ובתוך החבר'ה הצעירים.
יואל רזבוזוב: צריך לטפל בזה, אמרתי, צריך ללמוד את העניין הזה יותר.
נחמן שי: אני לא שמעתי לצערי, אבל אם זה עולה בהקשר של הנושא שדיברנו - - -
<ניקול מאור: כן, זה בדיוק מה שאתה אמרת, של מישהו שבא מחבר העמים, הוא לא יכול להצטרף לתכנית עד שהוא מוכיח לנתיב שהוא יכול, ומי שבא מאוסטרליה לא צריך.
<ניקול מאור: וכשהם מדברים אחד עם השני, הם שואלים איך יכול להיות שאני כן יכול ואתה לא יכול?
<חיים ויטלי בן יעקב: צעיר בארצות הברית צריך להוכיח, אם הוא נולד בברית המועצות, ואין לו למי לפנות בארצות הברית, כי אין נתיב שם, ובצדק לא מאפשרים לנתיב לפעול שם.
נחמן שי: נתיב, אתם רוצים לפעול גם באמריקה?
נחמן שי: אין לכם מעצורים.
נחמן שי: הגעתם לגרמניה כבר, לא?
נחמן שי: נכון אתם בגרמניה?
<מאשה נוביקוב: לא.
<מאשה נוביקוב: אין נתיב בגרמניה.
<ג'ק קורקוס: נתיב שמטפל בגרמניה, המטה שלהם בארץ.
<ג'ק קורקוס: יש כמה מדינות שזה מטופל בו.
<ג'ק קורקוס: רק להעיר לעניין הזה, הכלל, על פי הנחיות משרד הפנים, כל מי שעזב את חבר המדינות לאחר 1972, בדיקת הזכאות שלו נעשית עדיין על ידי לשכת הקשר.
<אמלי אבבו: אני רוצה לדבר על בעיה אחרת לגמרי, שהיא בעיה מאוד מאוד רצינית.
יואל רזבוזוב: אבל קשורה לעניין?
<אמלי אבבו: לעניין של הכותרת של הוועדה.
<אמלי אבבו: לא לעניין הזה ספציפית, כי באתי על פי הכותרת של הוועדה ולא על פי הכתבה ב'הארץ'.
<אמלי אבבו: יש הרבה צעירים, דווקא אצלנו, אצל דוברי הצרפתית, שנשארים באופן קבוע אחרי תכנית מסע, הם כן זכאי עלייה, הם משנים סטטוס מיד אחרי תכנית מסע ובין הצעירים האלה יש הרבה צעירות שרוצות לשרת בשירות לאומי.
<אמלי אבבו: יש בעיה טכנית, שצריך לטפל בה, שכדי לקבל את האפשרות לשרת בשירות לאומי צריך פטור מהצבא וכדי לקבל את הפטור צריך לקבל צו וכדי לקבל את הצו צריך לפחות שישה חודשים אחרי שינוי סטטוס, הצבא מקבל את הנתונים ממשרד הפנים, כדי לקרוא לאותן בחורות.
<אמלי אבבו: מה שקורה שבחורה שמסיימת תכנית מסע בסוף יוני ורוצה להתחיל את השירות הלאומי שמתחיל בסוף אוגוסט, היא לא יכולה לקבל את הפטור, או היא יכולה לבקש לקבל את הפטור, אבל אין לה הבטחה שהיא יכולה לקבל את הפטור הזה.
<אמלי אבבו: אם היא לא מביאה את הפטור, היא לא מוכרת כבת שירות, וזו בעיה, כי זו עולה חדשה שבאמת רוצה לתת את השנה הזאת למדינה ולא מקלים עליה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו ניקח את כל הפרטים.
יואל רזבוזוב: היינו צריכים לקיים דיון השבוע, דחיתי את הדיון, ביום רביעי הבא אנחנו מקיימים דיון על שירות צבאי לעולים, יש כאלה שזה מונע מהם לעלות, אנחנו עושים דיון ואנחנו נשלב את זה, כי אנחנו מביאים את משרד הביטחון, נראה איך אנחנו משלבים.
יואל רזבוזוב: הצטרף אלינו חבר הכנסת מיכאלי, אתה רוצה להוסיף משהו?
יואל רזבוזוב: כי אני רוצה לסכם את הדיון.
יואל רזבוזוב: אז חברים, כולם באו עם דברים נכונים והישיבה הזאת הייתה יותר פרקטית והלוואי שכל הישיבות היו פרקטיות.
יואל רזבוזוב: מסקנות הוועדה: הוועדה קוראת לשר הפנים להתקין תקנה שתאפשר לבוגרי תכנית מסע ותגלית לקבל אשרה ב'1 מתום התכנית לשישה חודשים כדי שיוכלו להבין איפה הם עומדים ולהסדיר את כל עניין המסמכים.
<ניקול מאור: ב'1 או א'2.
<עמוס ארבל: ל-א'2 לא צריך לשנות תקנות.
נחמן שי: אנחנו אומרים שהם יוכלו להאריך את שהותם בארץ לשישה חודשים, כולל - - -
<עמוס ארבל: חשוב לציין, ללא צורך בהוכחת זכאות.
יואל רזבוזוב: ללא צורך בבדיקת זכאות.
נחמן שי: מעבר לתקופה זו יחולו עליהם כל הכללים המקובלים.
נחמן שי: אנחנו מדברים על אישור עבודה, לא סתם שהייה בארץ.
נחמן שי: זה לא אותו דבר.
<ניקול מאור: ב'1 זה אישור עבודה.
יואל רזבוזוב: ו-א'2 זה לימודים.
יואל רזבוזוב: זו התקנה.
יואל רזבוזוב: הוועדה קוראת לשר הפנים.
יואל רזבוזוב: תודה לחבר הכנסת נחמן שי, תודה לעמוס ארבל שבא במיוחד וויתר על הרבה דברים.
יואל רזבוזוב: בוקר טוב, צהריים טובים לכל המשתתפים בדיון החשוב הזה בבוקר/צהריים.
יואל רזבוזוב: שעה 11:30, אני לא יודע אם זה בוקר או צהריים, תלוי למי.
יואל רזבוזוב: אנחנו דנים היום בנושא אנטישמיות ברשת.
יואל רזבוזוב: אני נחשפתי לנושא הזה, קודם כל קיימנו מספיק דיונים בוועדה בנושא אנטישמיות ולנושא אנטישמיות ברשת נחשפתי דרך כתבה שיזמו בערוץ הכנסת ובאמת כשאתה שומע על התופעה אתה יודע שהיא חמורה, אבל כשאתה רואה את זה בעיניים ואתה רואה את הנתונים, אז אתה מבין שזה גל, גל צונמי שהולך לשטוף אותנו ואנחנו מדברים על זה.
יואל רזבוזוב: כן הסברה, אז אנחנו לא מצליחים, כן מצליחים, יש כאלה שטוענים כך, יש טוענים אחרת, אבל אנחנו יודעים שיש אנטישמיות ויש אנטישמיות ברשת והיא הולכת וגוברת ואנחנו באמת צריכים לדעת איך אנחנו מתמודדים.
יואל רזבוזוב: אמרתי לעצמי, לא יכול להיות שאנחנו מדינת ההיי טק, מדינת הסייבר, לא יודעים להתמודד עם זה.
יואל רזבוזוב: פשוט לא יכול להיות.
יואל רזבוזוב: יש לי כאן רשימה של דוברים שרוצים לדבר היום, רשימה ארוכה, ובאמת הרבה אנשים והרבה ארגונים, חלקם עושים את זה גם בהתנדבות, עושים עבודה מצוינת, אבל בסופו של דבר אנחנו עדיין רואים את התוצאה, שהגל הזה הולך ומתעצם.
יואל רזבוזוב: זה לא משהו שאנחנו יכולים לנצח עם נשק או עם צבא חזק, זה ברשת ואנשים שיכול להיות שבכלל לא ידעו מה זה ישראל, היום מסיתים אותם כנגדנו.
יואל רזבוזוב: אומרים להם שישראל אשמים בכול, יהודים אשמים בכול.
יואל רזבוזוב: גם הציגו בפנינו נתונים שאותם קיבלתי אתמול, בקרב בני נוער, והיום הפכנו לעולם גלובלי, עולם עם המון המון מידע וחופש מידע, אבל אני רואה שיש כיוון אחד מסוים שפועל לרעתנו וחשוב באמת פחות בדיבורים, יותר במעשים, בגלל זה ביקשתי לקיים את הדיון הזה, להתאגד, לראות מי לוקח אחריות.
יואל רזבוזוב: אני מבין שיש פה עניין של מדינה, מדינה לא יכולה לבוא בעצמה ולקחת את זה, אבל אני חושב שחייב להיות גוף, אנחנו נשמע מכל הגופים ואז נקבל מסקנות, גוף אחד צריך להוביל את זה ויותר ויותר גופים צריכים להצטרף, כמו שהצעתי בגופים של מערכת החינוך, סטודנטים, תלמידי תיכון, שיקבלו נקודות פטור, שזה יהיה בגרות, לא מעניין אותי, אנחנו מצמצמים את הבגרויות עכשיו, אבל שיהיו איזה שהן הטבות, כי אנחנו פה נלחמים על ההישרדות שלנו, כמדינה.
יואל רזבוזוב: אולי הדיון הוא לא הכי פופולרי ויש לנו דיונים בכנסת על עניין של בריאות ושל הדסה, אבל אני חושב שלעתיד של המדינה שלנו הדיון הזה לא פחות חשוב ואנחנו צריכים לדעת להתמודד.
יואל רזבוזוב: ביקשנו להזמין לכאן נציגים מאי-ביי.
יואל רזבוזוב: דווקא באי-ביי ביקרנו עם שר האוצר לפני כמה שבועות וראיתי שבאי-ביי בקלות אפשר למצוא ספרים אנטישמיים ואפילו כתבים נאציים והייתי מצפה מהחבר'ה הצעירים האלה שמעסיקים כבר כמה מאות עובדים, חבר'ה טובים עם הרבה פוטנציאל, שיעשו משהו בנדון.
יואל רזבוזוב: ביקשנו להזמין לכאן נציגים מחברת פייסבוק, שגם לא מצליחים להגיע והם רואים חשיבות רבה והם ביקשו שנעדכן אותם בעקבות הדיון.
יואל רזבוזוב: הרבה דברים היום נמצאים בפייסבוק, חשוב שנצא מכאן עם איזה שהן הודעות בנושא.
יואל רזבוזוב: נמצאים איתנו כאן אורחים חשובים, מייסדי ארגון הגג הבינלאומי למאבק בשנאה ברשת, INACH ונשמח לשמוע את הדברים.
יואל רזבוזוב: מר רונלד אייסנס, welcome.
<רונלד אייזנס: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) תודה לך אדוני היו"ר, חברי הוועדה, אורחים נכבדים.
<רונלד אייזנס: כבוד גדול הוא לי להיות כאן ולשאת דברים, במיוחד תודה לאלה שארגנו ואיפשרו את הביקור.
<רונלד אייזנס: אני חבר ברשת הבינלאומית הפועלת כנגד השנאה הווירטואלית, אשר המטה שלה ממוקם באמסטרדם.
<רונלד אייזנס: אני מהולנד ויש אנשים אשר סבורים שההתחממות הגלובלית אמורה להדאיג אותי, מאחר והולנד נמצאת מתחת לגובה פני הים.
<רונלד אייזנס: סביר להניח שפני המים יעלו, אבל, מי שמכיר את ההולנדים יודע, שאנחנו רק נעלה את הסכרים.
<רונלד אייזנס: לעומת זאת, אני כן דואג לעלייה של גורם אחר, וזה עלייה ברמת האנטישמיות, לא רק בהולנד אלא בכל אירופה.
<רונלד אייזנס: הרשת שלנו מונה 22 חברות במדינות שונות ברחבי העולם, כאשר לשמחתנו ישראל הצטרפה לאחרונה לפרוייקט ה- ISCA, סטודנטים ישראלים למען המלחמה באנטישמיות.
<רונלד אייזנס: הם עושים את ה"דיבור שכנגד", שלדעתנו זו שיטה חשובה מאוד במאבק בשנאה הוירטואלית, לאחר שבמהלך עשר השנים האחרונות הרשת שלנו כבר הסירה יותר מעשרת אלפים אייטמים על רקע אנטישמי והכחשת השואה.
<רונלד אייזנס: אתם יכולים לשאול את עצמכם, האם זה באמת עובד?
<רונלד אייזנס: מאחר והאינטרנט יכול לשמש כממחזר גדול, שבו אתה יכול לגרום למשהו שהיה במקום אחד לחזור ולהופיע במקום אחר, בין אם במדינה אחרת או באזור אחר, כאשר שום דבר לא נעשה למטרה טובה.
<רונלד אייזנס: זהו אופיו וטבעו של האינטרנט.
<רונלד אייזנס: כאשר אנו מסתכלים על נתוני המחקר שנעשה על ידי חברינו ברשת, עלינו להסיק שנכון לעכשיו, קרוב ל- 40% מגילויי השנאה באינטרנט באירופה הם על רקע אנטישמי והכחשת שואה, שזה מספר מזעזע, מרביתם נוצרים ברשתות החברתיות אבל לא כולם.
<רונלד אייזנס: בשבוע האחרות, עשינו איזשהו מחקר מעניין ב- "טוויטר" וגילינו שלאורך 30 הימים האחרונים, היו יותר מ- 161,000 "ציוצים" שבהם הוזכרה המילה "יהודים", כאשר 80% מהם היו בעלי אופי שלילי.
<רונלד אייזנס: במהלך אותה תקופה, היו רק 30,000 ציוצים שבהם הוזכרה המילה "טורקים", כאשר רק 38% מהם היו בעלי אופי שלילי.
<רונלד אייזנס: כך שההבדל הוא גדול.
<רונלד אייזנס: באותה תקופה היו גם יותר ממיליון ציוצים לגבי ישראל, שמתוכם 62% היו בעלי אופי שלילי, לעומת 800,000 ציוצים לגבי טורקיה שמתוכם רק 32% היו בעלי אופי שלילי, 870,000 ציוצים היו לגבי גרמניה כאשר רק 22% מתוכם היו בעלי אופי שלילי.
<רונלד אייזנס: בקיצור, ישראל בפרט והיהודים בכלל, הם נשוא השנאה הגדול ביותר, הרבה יותר מכל עם אחר או מדינה אחרת במדיה החברתית, כאשר דיברנו כאן רק על הטוויטר.
<רונלד אייזנס: יש גם את הפייסבוק, היוטיוב, פורומים ברשת, בלוגים וכמובן אתרי רשת שנוצרו רק לצורך גילויי אנטישמיות והכחשת שואה.
<רונלד אייזנס: כל הדברים שהזכרתי כעת הם רק לגבי השפה האנגלית, לא הובאו כאן הדברים משפות אחרות.
<רונלד אייזנס: לא אביא כאן דוגמאות, אני בטוח שחברי עידו דניאל יעשה זאת.
<רונלד אייזנס: מה שאני יכול לומר, שבמידה ואביא בפניכם דוגמאות, זה יהיה מופע אימים של שנאה וניצול לרעה של השואה, עם שילוב מתגבר של אנטישמיות, אנטי-ציונות, שנאת ישראל והיהודים, לפעמים מילות המפתח מוסוות למילים אחרות, כמו למשל שימוש במילה "אסקימוסים" במקום "יהודים".
<רונלד אייזנס: כמו כן, שמנו לב שאם בעבר ניתן היה למצוא גילויי אנטישמיות והכחשת שואה בעיקר באתרים של פלגים ימנים קיצונים, ניאו-נאצים ומוסלמים קיצוניים, כיום זה נעשה יותר ויותר הנושא העיקרי ברשתות החברתיות ואתרי אינטרנט נורמטיביים, פורומים, בלוגים, "טוקבקים" בעיתונים ועוד.
<רונלד אייזנס: נאמר לי לפני מספר ימים שהאינטרנט הוא רק אמצעי במאבק באנטישמיות, אנו צריכים לשנות את צורת החשיבה של האנשים.
<רונלד אייזנס: כמובן שזו האמת, אבל אין להמעיט בתרומה של האינטרנט ביצירת שנאה ובהפצתה ברחבי העולם בתוך שניות.
<רונלד אייזנס: האינטרנט משמש כמנוע מודרני להפצת שנאה, כאשר המנוע הזה מתודלק ומתוחזק על ידי גילויי אנטישמיות מצד תנועות ופלגים פוליטיים קיצונים באירופה, כאשר זה מתעצם עם אדישותם של פוליטיקאים נורמטיביים באירופה.
<רונלד אייזנס: נכון, אנו צריכים לעשות שינוי בדרך החשיבה של האנשים, או לפחות במה שהם מפרסמים באינטרנט, לכן יצאנו בפרוייקט המצליח "דיבור שכנגד", הפועל כעת בישראל.
<רונלד אייזנס: אנו נלחמים בהיגיון, נגד חוסר ההגיון, וזה המאבק הקשה שיש.
<רונלד אייזנס: האנטישמיות היא דבר מסוכן, ליהודים בכלל ולישראל בפרט, אבל זה הכי מסוכן ליהודים בתפוצות.
<רונלד אייזנס: בהשבעתה של הכנסת בשנת 1949, חיים וייצמן אמר בהצהרתו שמטרת מדינת היהודים היא קיבוץ הגלויות מכל קצווי העולם.
<רונלד אייזנס: כיום, כשהאנטישמיות באירופה בעלייה, נוצרו גלויות חדשות ביוון, הונגריה, צרפת ומדינות נוספות.
<רונלד אייזנס: השאלה היא, מה יותר מסוכן הגולה עם יהודים או הגולה עם מעט או בכלל בלי יהודים?
<רונלד אייזנס: אני חושב שעדיף שלישראל יהיו יהודים בתפוצות כדי שאלה יוכלו לקחת חלק במאבק באנטישמיות, תוך כדי שהם מזכירים לממשלות שם את מה שקרה לפני 75 שנה, אבל הם יוכלו לעשות זאת רק אם הם יוכלו לחיות שם בבטחה.
<רונלד אייזנס: לדעתי, זה לא רק התפקיד שלנו, העמותות השונות והאנשים הפרטיים, לחזק ולהבטיח את הבטחון הזה, גם ישראל צריכה להפעיל לחץ על מדינות אירופה כדי שיפעלו למען המאבק באנטישמיות, כי מספר ניצולי השואה הולך ופוחת וכך גם הזיכרונות מהשואה באירופה.
<רונלד אייזנס: רבים רואים את אלה שנותרו, כחבורה רועשת ומעצבנת של יהודים ובכל "קליק" על קישור בנושא אנטישמיות באינטרנט, הביטחון הן של היהודים והן של ישראל, הולך ונחלש.
<רונלד אייזנס: תודה רבה.
יואל רזבוזוב: תודה לך, מר איינס.
יואל רזבוזוב: לחבר הכנסת ליפמן יש שאלה.
דב ליפמן: קודם כל תודה רבה לערוץ הכנסת על התכנית וגם ליושב ראש.
דב ליפמן: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום לעברית) בהתבסס על ניסיונך וממה שראית, אמרת לפני רגע שעדיף שיהיו יהודים בתפוצות, יש לי שאלה ואני מתנצל אם היא נשמעת מעט תבוסנית.
דב ליפמן: האם יתכן, להערכתך ומניסיונך, שאנו לא יכולים לנצח במאבק הזה, שזה מאוד רחוק ולא משנה מה שאנו נעשה כאן, אנחנו לא יכולים להגיע לשם?
דב ליפמן: אולי המאמצים שלנו צריכים להיות מוקדשים להבאת היהודים לכאן?
דב ליפמן: אני שואל מבחינה מקצועית, לפני שנתיישב כדי לחשוב מה אנו יכולים לעשות.
<רונלד אייזנס: אתן לך שתי דעות, אישית ומקצועית.
<רונלד אייזנס: מבחינה מקצועית היא, כן, זה אפשרי שתהיה גולה עם יהודים שיחיו מחוץ לישראל, ועלינו לצאת למאבק.
<רונלד אייזנס: מבחינה אישית, אני לא יודע ואני מאוד מודאג מכך.
יואל רזבוזוב: הוצגה בפנינו בישיבה הקודמת בנושא אנטישמיות, וכמו שאמרתי, עשינו כבר דיונים בנושא הזה.
יואל רזבוזוב: פעם היינו פותחים את העיתון, לא משנה איזה כלי מדיה והיינו רואים פעם ב-, פעם בכמה חודשים, איזה שהיא כותרת בנושא אנטישמיות.
יואל רזבוזוב: היום אין יום שאנחנו לא פותחים ואנחנו לא רואים, וכנראה שהמצב הולך ומחמיר.
יואל רזבוזוב: הוצגה בפנינו פעילותם החשובה של התאחדות הסטודנטים לאיתור ומיגור האנטישמיות בכלל וברשת בפרט.
יואל רזבוזוב: נשמח לקבל מעידו דניאל, ראש התכנית למאבק באנטישמיות, שיציג בפנינו פתיחה קצרה.
<עידו דניאל: תודה רבה.
<עידו דניאל: תודה רבה, אדוני היושב ראש, חברי הכנסת ואורחים.
<עידו דניאל: אני מקווה שאפשר לראות מכאן, אנחנו הכנו כמה דוגמאות.
<עידו דניאל: התכנית שלנו היא תכנית למאבק באנטישמיות ברשת, תכנית דגל של התאחדות הסטודנטים בישראל, בשיתוף פעולה עם fondation pour la memoire de la shoah בפריז, ועם הקונגרס היהודי הישראלי, מפעילה עשרות סטודנטים ברחבי הארץ במאבק באנטישמיות במגוון תחומים.
<עידו דניאל: דיברנו על זה בפעם שעברה, אני אעבור לדוגמאות ברשותכם.
<עידו דניאל: דף פייסבוק שירד רק החודש, לאחר שפייסבוק במשך כמה חודשים סירבה להוריד אותו, מתאר את היהודים באופן דמוני, שם הדף הוא The merchant, יש פה כמה דוגמאות איך היהודים מתוארים.
<עידו דניאל: המקור של הדף הזה בארצות הברית, רואים את היהודי שמוצץ את דמו של האמריקאי, מפני שהוא אחראי על ה-federal reserve.
<עידו דניאל: כאן אנחנו רואים את היהודים החזירים שומרים על הכסף, זה Zionist bankers.
<עידו דניאל: הם נורא אוהבים להשתמש במילה Zionist ולא Jew, זה כנראה מכניס אותם למיינסטרים.
<עידו דניאל: זה בפייסבוק.
<עידו דניאל: אני עובר לטוויטר.