GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוברט אילטוב: לא של חברי כנסת, סליחה.
יואל רזבוזוב: מי שקבע, הוא השר הממונה.
יואל רזבוזוב: נמקד את הדיון.
יואל רזבוזוב: הוועדה תוך שבועיים תמתין לתשובה, אם התשובה תהייה חיובית, וסביר להניח שהיא תהייה תואמת לנהלים לגבי אותם אנשים, היא תתקבל רטרואקטיבית.
יואל רזבוזוב: הוועדה תבדוק ותדבר עם השר כדי שוועדת החריגים תכיר בהם.
יואל רזבוזוב: אם הנוהל הזה יכנס אז וועדת החריגים צריכה להכיר במקרים הללו רטרואקטיבית, אם לא נלך לחקיקה ואז וועדת חריגים תפעל בהתאם.
יואל רזבוזוב: הוועדה ממתינה לתשובה.
<איגור קרבצוב: יש לך מספרים ארציים לגבי החריגים האלה?
<רונית גדוליאן-מוכתריאן: החייבים בתכנית הספציפית הזאת?
<רונית גדוליאן-מוכתריאן: – אנחנו לא מדברים על כמויות גדולות.
<רונית גדוליאן-מוכתריאן: אין לי נתונים, אוכל למסור בהמשך.
<אספיר סושנסקי: אני רכזת קו חם ב"כן לזקן".
<אספיר סושנסקי: אנחנו מקבלים פניות רבות הקשורות לסיוע בשכר דירה מעולים חדשים קשישים.
<אספיר סושנסקי: פעם היה מענה טלפוני בשפה הרוסית שפעל מהשעה 10:00 עד 12:00, 1880-22-33-66.
<אספיר סושנסקי: עכשיו אין מענה אנושי.
<אספיר סושנסקי: אני לא יודעת ממתי.
<אספיר סושנסקי: התשובה היא "השאר הודעה עם הפרטים ואנחנו נחזור..." – שבוע לא חוזרים לבנאדם, אין מענה ולא ניתן לבצע בירורים.
<אספיר סושנסקי: אני מבקשת לבדוק את העניין.
<אספיר סושנסקי: פנתה אלי מישהי מאשקלון, 16 שנה היא שוכרת חדר בדירה שבבעלות הבן שלה.
<אספיר סושנסקי: היא טוענת שמינואר היא הפסיקה לקבל את הסיוע לשכירות והיא לא יודעת למה.
<אספיר סושנסקי: אין לה מענה, איך היא יכולה לבדוק למה?
<אספיר סושנסקי: תודה לאל שיש עמותת "כן לזקן".
<אספיר סושנסקי: יצרתי בכל זאת קשרים עם משרד הבינוי והשיכון, מה גילו במחשב?
<אספיר סושנסקי: "נשלח לגברת מכתב בספטמבר" שבו מצוין שהיא אמורה לחתום על איזה טופס ולהחזירו דרך איזו חברה - - -
<רונית גדוליאן-מוכתריאן: מצטרפים מכתב שבו אומרים לאיזו חברה צריך לגשת.
<אספיר סושנסקי: האישה לא קיבלה את המכתב שנשלח בספטמבר.
<אספיר סושנסקי: בקשתי ופקססו לי את המכתב שנשלח אליה וכתוב בו שתוך חודשיים אם היא לא מחזירה את הטופס חתום, מופסק הסיוע לשכירות.
יואל רזבוזוב: אנחנו כוועדה נקבל מכם את הפירוט על המקרים הפרטניים שאתם לא מצליחים לקבל תשובות ונעזור לכם לקבל את התשובות ממשרד הבינוי והשיכון, ממשרד הרווחה וכל משרד אחר.
<אספיר סושנסקי: מדובר באדם שמסוגל לבדוק מה נכנס לחשבון הבנק, יש גם אנשים שלא מסוגלים לבדוק את זה ונשארו בלי סיוע.
<רונית גדוליאן-מוכתריאן: שוב, האנשים האלה כשהם חותמים על המכתב, אני אומר לך למה זה נועד, נעמיד את דברים על דיוקם, את מספרת חצי מהסיפור.
<רונית גדוליאן-מוכתריאן: יש אנשים שיוצאים עם דרכון הזר שלהם, מקבלים קצבאות, מקבלים קצבאות של המוסד לביטוח לאומי והמדינה פה - - -
יואל רזבוזוב: תודה, הדיון תם.
יואל רזבוזוב: צהריים טובים לכל המשתתפים בישיבת הוועדה המיוחדת במסגרת ציון יום השואה הבינלאומי בכנסת.
יואל רזבוזוב: הישיבה תיוחד לנושא התמודדותם של עולים, פליטי וניצולי שואה, אני רוצה לאחד ולומר "ניצולי שואה", כך אבקש לקרוא לוועדה, כי יש ניצולים ויש פליטים ויש גם וטרנים ופרטיזנים, לדעתי אנשים רבים סבלו מהשואה וכל הזמן אנחנו מדברים על קבוצה אחת.
יואל רזבוזוב: אני חושב שיש לנו כאן קבוצה מאוד מאוד גדולה של נפגעי השואה.
יואל רזבוזוב: הישיבה תיוחד לניצולי שואה המרותקים לביתם.
יואל רזבוזוב: ברגע זה מתקיימת בוועדות מספר ישיבות במקביל לציון יום השואה הבינלאומי ולכן חלק מהנציגים והארגונים והמשרדים רלוונטיים מתרוצצים בין הוועדות בכנסת, חלקם יגיעו לכאן בהמשך.
יואל רזבוזוב: כאן יש לנו פורום מאוד מכובד.
יואל רזבוזוב: הוועדה בראשותי מטפלת בזכויות ניצולי שואה שבין העולים, ועל כן חשבתי שחשוב לקיים וועדה במסגרת הדיונים המתקיימים היום בכנסת.
יואל רזבוזוב: היוזמה לייחד את הדיון לנפגעי שואה המרותקים לביתם עלתה בעקבות כתבה ביוזמת ארגון "עמך" בצפון הארץ.
יואל רזבוזוב: הכתבה ציינה שמאות נפגעי שואה מרותקים לביתם באזור חיפה.
יואל רזבוזוב: אם הדבר נכון בחיפה סביר להניח שהתופעה הזאת קיימת גם ברחבי הארץ.
יואל רזבוזוב: בין אם הם מרותקים לביתם ובין אם לא, אני לא חושב שכולם מודעים לזכויותיהם ולסיוע שהם זכאים מגופים שונים.
יואל רזבוזוב: דווקא היום קיימתי פגישה עם מנכ"ל הקרן לרווחה מר רוני קלינסקי, דיברתי גם עם "ועידת התביעות".
יואל רזבוזוב: הארגונים מנסים לתת את מרב המענה האפשרי, אם יהיה ניתן לשפר את החשיפה כדי שכולם ידעו על הזכויות נשמח מאוד.
יואל רזבוזוב: הצטרפה אלינו יושבת ראש הוועדה הזאת לשעבר, חברת הכנסת לשעבר הגברת קולט אביטל.
יואל רזבוזוב: אשמח לתת לך את רשות הדיבור כיו"ר מרכז הארגונים לניצולי שואה, וכמובן בזכות עשייתך בנושא זה זמן רב וגם ממשיכה לפעול בנושא.
יואל רזבוזוב: אנחנו תמיד שמחים להיעזר בך, אני כחבר כנסת חדש שמח להפנות אליך שאלות שאני צריך לשאול.
יואל רזבוזוב: בבקשה גברתי.
קולט אביטל: הוועדה הזאת באופן מסורתי, הרבה לפני זמני וגם אחרי, טיפלה בזכויות של עולים.
קולט אביטל: ברור לחלוטין שהבעיות של העולים בחלקן דומות, בוודאי לפי ארץ המוצא הם גם שונות.
קולט אביטל: אנחנו ייחדנו הרבה מאוד ישיבות לזכויותיהם של יוצאי ברית המועצות לשעבר, חבר העמים, ביניהם יש קבוצה גדולה של אנשים שבזמן מלחמת העולם השנייה נאלצו או לברוח או להיות בגטאות, חלקם נהרגו, נטבחו בצורה קשה מאוד, בין אם זה ברוסיה ובין אם זה באוקראינה.
קולט אביטל: ניסינו לתת מהמענה.
קולט אביטל: חלק מהמענה ניסנו לתת באמצעות חוק שחוקק בכנסת ושהוועדה הזאת טיפלה בו בשנת 2008.
קולט אביטל: יושב ראש הוועדה דאז העביר את החוק הזה כדי לנסות למצוא פתרון עוקף לאותו החוק של 1957 שמתייחס רק לעולים שהגיעו לארץ עד 1953.
קולט אביטל: חלק מהמענה ניסינו לתת באמצעות החוק שנחקק בכנסת בפברואר 2008, לפחות במה שנוגע לדיור לאותן קבוצות.
קולט אביטל: עדיין נותרו בעיות פתוחות, אני חושבת שלגבי ציבור של עולי חבר העמים יש שתי בעיות קרדינאליות, האחת סיוע שצריך להגדיל באמצעות משרד השיכון בנושא הדיור, שכר הדירה שהיום הוא אינו ריאלי.
קולט אביטל: אני יודעת שיש כרגע משא ומתן בין משרד האוצר לבין משרד השיכון והבינוי במגמה לעזור בתחום זה.
קולט אביטל: אני רוצה לברך כאן את מר אברהם שרנופולסקי שהוא לוחם גדול.
קולט אביטל: הוא סגן יושב ראש "חזית הכבוד".
קולט אביטל: ניסנו גם באמצעות הקרן, הקרן בתקופה מסוימת עד שנת 2011 הצליחה להעביר תרופות ולאחר מכן הנושא חזר לאוצר.
קולט אביטל: היום אנחנו יודעים שהודות לכל המאמצים שנעשו, ובוודאי גם המאמצים שלך אדוני היושב ראש, שר האוצר החליט להעביר סכום של 30-35 מיליון שקל שיחולק לאלה שעדיין לא קיבלו תרופות.
קולט אביטל: יחד עם זאת אנחנו חושבים, בזה אני רוצה לחזק את "חזית הכבוד", שעדיף היה להגדיל את הסיוע לאנשים שהם פחותי אמצעים וידם אינה משגת מאשר להעביר אותו לאלה שיכולים.
קולט אביטל: ברשותך ארצה לומר עוד דבר אחד, אנחנו צריכים לחשוב לא רק על תיקון העוולות שהיו.
קולט אביטל: היום אנחנו חייבים להיערך לשנים הבאות.
קולט אביטל: אני שמחה שלצידי נמצא גם נציג "ועידת התביעות" שעושה ועושים רבות למען קבוצות שלא מקבלות כסף מאוצר המדינה.
קולט אביטל: הם יודעים שכל מי שהגיע עד שנת 1953 זכאי לקבל סיוע מהמדינה, מי שהגיע אחרי 1953 מקבל סיוע כלשהו מ"ועידת התביעות", כמובן אם הוא עומד בקריטריונים.
קולט אביטל: אנחנו בודקים עכשיו מה יהיו הצרכים בשנים הקרובות.
קולט אביטל: אדוני היושב הראש אמרת שנחשפת לעובדה שיש הרבה אנשים שמרותקים לביתם, יש הרבה אנשים שמרותקים כבר למיטות.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שהגיל הממוצע של הניצולים היום הוא 84, אנחנו יודעים שאנשים כאלה כבר לא יכולים לבוא לכל מיני כנסים שאנחנו עושים למענם להסביר מהם זכויותיהם.
קולט אביטל: אני חושבת שהמדינה צריכה להיערך ובעיקר משרד הבריאות ואולי גם "ועידת התביעות" לחשוב על הציבור הזה שיזדקק להרבה יותר טיפול רפואי, הרבה יותר תרופות, הרבה יותר שעות סיעוד בבית והרבה יותר אשפוזים.
קולט אביטל: לאשפוזים, לדעתי אגב, אין לנו מענה.
קולט אביטל: אנחנו בודקים את הנושא עכשיו וגם את התוצאות של הבדיקה הזאת נעביר לכם.
קולט אביטל: אני רוצה לקוות שבמאמצים משותפים נוכל להגיע לאיזו תכנית עבודה, נגיש אותה לממשלה.
קולט אביטל: אני מקווה שהוועדות בכנסת יעזרו לנו בכיוון הזה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לקולט אביטל.
יואל רזבוזוב: כמובן שאני מסכים איתך.
יואל רזבוזוב: לדעתי, ראשית כל הגורמים המקצועיים שיושבים כאן חושבים שתרופות מגיעות לכולם ובאמת הרבה קשישים נמצאים במצב קשה, אבל הרבה נמצאים במצב חמור.
יואל רזבוזוב: הכיוון אכן צריך להיות זה.
יואל רזבוזוב: אני עובד עכשיו עם משרד האוצר יחד עם הגורמים הקשורים לעניין, מנסים למצוא פתרון לבעיה.
יואל רזבוזוב: מדובר כאן על לא מעט כסף, אני שומע בכל פעם על סכומים אחרים, מדובר על הרבה מאוד כסף כי אנחנו מדברים על קבוצה מאוד גדולה.
יואל רזבוזוב: אני מקווה שהעניין יבוא לפתרון בעזרת כל הגופים הרלוונטיים.
יואל רזבוזוב: בנוגע למרותקים נשמע מה אפשר לעשות ואיך לסייע.
יואל רזבוזוב: ראיתי אותך בכנס האחרון של ניצולי שואה יוצאי רומניה והבנתי שפחות ופחות אנשים משתתפים כל שנה כי לאנשים קשה לצאת מהבית והם פחות נחשפים לזכויותיהם.
יואל רזבוזוב: רוני קלינסקי בבקשה.
<רוני קלינסקי: תודה רבה.
<רוני קלינסקי: "הקרן לרווחה לניצולי שואה" נותנת מענה לכל סוגי השואה בהגדרה רחבה, כולל אלה שעברו טביחה.
<רוני קלינסקי: הסיוע ניתן באמצעות התקציבים שאנחנו מקבלים מ"ועידת התביעות" וממשלת ישראל וכן מתרומות שהתחלנו לגייס.
<רוני קלינסקי: בפועל אנו רואים שחלק גדול מפליטי השואה שמגיעים לקרן הם אנשים בעלי הכנסות מאוד מאוד נמוכות.
<רוני קלינסקי: בדקתנו במשך החודשים האחרונים ומצאנו שבדרך כלל אנשים צריכים לחיות מסכום של כ- 3,000 בחודש.
<רוני קלינסקי: סכום שבמדינת ישראל קשה מאוד לשרוד איתו.
<רוני קלינסקי: ולכן גם כשניתנות הטבות לניצולי השואה הם בדרך כלל ניתנות לאלה המוכרים על פי חוקי המדינה, אלה שמוכרים על ידי האוצר.
<רוני קלינסקי: יש הטבות מסוימות לנהנים של קרן סעיף 2.
<רוני קלינסקי: הם מקבלים את הרנטה הקבועה ובעצם נוצר מצב שהקבוצה שלא מקבלת רנטה קבועה ומקבלת מענק חד-פעמי, לא נהנית מההטבות הניתנות מידי פעם במדינה לניצולי שואה אחרים.
<רוני קלינסקי: הפתרון לכך הוא להכליל אותם בתוך הרשימה, כלומר ליצור רשימה שתכלול גם אותם.
<רוני קלינסקי: אנחנו פועלים בעניין הזה יחד עם משרד המשפטים, משרד הרווחה, משרד האוצר במשך זמן קרוב לשנתיים.
<רוני קלינסקי: אני מקווה שזה ייפתר בחודש-חודשיים הקרובים.
<רוני קלינסקי: אין יותר בעיות משפטיות, זה עניין של לסגור את הדברים ולהוציא תקנות מתאימות.
<רוני קלינסקי: הביטוי בנושא של התרופות הוא ביטוי מידי.
<רוני קלינסקי: אם ידעו לזהות את האנשים האלה ולתת להם את ההנחה כפי שנותנים לשאר הקבוצות, בעניין הזה תהייה הקלה מאוד משמעותית, כי אין מישהו בגיל הזה שאינו זקוק לתרופות.
<רוני קלינסקי: ישבתי היום עם יושב ראש הוועדה והצגתי לפניו גם את העשייה וגם את הבעיות הקיימות.
<רוני קלינסקי: אני מודה לך שנרתמת לנושא.
<רוני קלינסקי: אנחנו מקווים שהבעיות הקיימות עדיין, תיפתרנה כמה שיותר מהר, כי כל יום שעובר אנחנו לא נצליח לתת מענה לחלק מהאנשים.
יואל רזבוזוב: בבקשה שלמה גור מ"ועידת התביעות".
<שלמה גור: תודה רבה אדוני היושב ראש.
<שלמה גור: היום אני במרכז הארגונים של ניצולי השואה.
<שלמה גור: חברים יקרים.
<שלמה גור: ברשותך, אבקש להתייחס לחוק, משום שאנחנו נמצאים במשכנה של ועדת הקליטה והעלייה שהיא באמת יותר לעולים.
<שלמה גור: כמו שנאמר ישנה הבחנה בין עולים שעלו לפני 1953 לאלה שעלו אחרי 1953, אבל יותר מכך, מרבית העולים שהגיעו מברית המועצות לשעבר, בשנים האחרות נופלים תחת הקטגוריה של "פליטי שואה".
<שלמה גור: לאותם אנשים למעשה אין כל זכות במדינת ישראל.
<שלמה גור: הדבר היחיד לו הם זכאים באמצעות המשא המתן של "ועידת תביעות" מול ממשלת גרמניה, זה אותו מענק חד-פעמי שהוא מאוד לא גבוה, הם מקבלים 2,555 יורו חד-פעמי.
<שלמה גור: הדבר הנוסף שלו הם זכאים, וזה בזכות ההכרה הזאת, הם אותם שירותים שניתנים במימון "ועידת התביעות".
<שלמה גור: רוני קלינסקי הזכיר כאן את נושא שעות הסיעוד שהוא מאוד רלוונטי לאנשים המרותקים לביתם, למעשה "ועידת התביעות" מעבירה לקרן כ- 300 מיליון שקל לשנה למטרת שעות סיעוד.
<שלמה גור: לכן, העולים החדשים המוגבלים ביותר מקבלים בנוסף למה שמקבלים מהמוסד לביטוח לאומי, שהם 16 שעות שבועיות, הם מקבלים עוד 9 שעות במימון המרכזי של "ועידת התביעות".
<שלמה גור: נושא הדיור – "ועידת התביעות" שותפה עם המעמד של ממשלת ישראל באמצעות משרד הקליטה והעלייה ומשרד השיכון להקמה של דיור מוגן, הרחבתם או שיפוצם.
<שלמה גור: התנאי היחיד שלנו לשותפות הזאת, אנחנו מדברים כאן על סכומים משמעותיים ביותר, זה שהאכלוס הראשוני יהיה כולו של נפגעי הנאצים או נפגעי השואה.
<שלמה גור: למעשה הם כולם עולים חדשים מברית המועצות לשעבר שמקבלים את הדיור הזה, בין אם זה דיור חדש ובין אם זה שיפוץ של דיור קיים.
<שלמה גור: התנאי הוא שהם מקבלים גם את אותו סל שירותים שאת הסטנדרט שלו קובע משרד הרווחה.
<שלמה גור: יש כאן חשיבות רבה.
<שלמה גור: הזכרתם את נושא התרופות, זה הדבר היחיד שאני אומר כעת לזכותו של שר האוצר, הזכירו כאן את הסכום של 30 מיליון שקל, אכן זה צעד ראשון, בפעם הראשונה שמדינת ישראל, ממשלת ישראל מכירה בפליטי שואה שזכאים לתרופות.
<שלמה גור: אבל למרבה הפלא, על מי זה יחול?
<שלמה גור: – זה יחול רק על אלה שנמצאים מעל קו השלמת הכנסה.
<שלמה גור: אלה שנמצאים מתחת לקו השלמת הכנסה מקבלים מהמוסד לביטוח לאומי כמו כלל - - -
יואל רזבוזוב: אלה שלא היו זכאים, כן זכאים ל-50% מהמוסד לביטוח לאומי.
<שלמה גור: נוצרו שני סטאטוסים, יש את אלה שמקבלים מכיוון שהם נפגעי נאצים או נפגעי שואה, והם רק אלה שנמצאים ברמה הגבוהה ולא אלה שנמצאים ברמה הנמוכה.
<שלמה גור: כאשר אומרים 'אתם ככלל זקני ישראל שנמצאים בהשלמת הכנסה שמקבלים 50% מהמוסד לביטוח לאומי'.
<שלמה גור: אבל כניצולי שואה הם לא מקבלים דבר וגם לא חצי דבר.
<שלמה גור: אני חושב שחשוב שתהייה איזו אחדות בין נפגעי הנאצים כולם, ואז גם אלה שמקבלים השלמת הכנסה יוכלו ליהנות מזה.
<שלמה גור: אני מוכרח לומר שאנחנו במגעים עם משרד האוצר בנושא זה.
<שלמה גור: אני מקווה שבסופו של דבר זה יקרה, כי הודענו גם שאנחנו מוכנים להיות שותפים לזה כאשר הוא יכנס.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לשלמה גור.
יואל רזבוזוב: כמובן שאנחנו עובדים עם זה.
יואל רזבוזוב: כולם מוכנים להירתם ולהיות שותפים כי מבינים את המצוקה.
יואל רזבוזוב: דן ולדמן מנכ"ל עמותת "עמך", בבקשה.
<דן ולדמן: כידוע עמותת "עמך" פועלת בנושא טיפול נפשי וחברתי בניצולי שואה.
<דן ולדמן: הדיון בישיבה הזאת הוא על אנשים שמרותקים לביתם.
<דן ולדמן: אנחנו מטפלים בהם במסגרת מתן טיפול פסיכולוגי-פסיכיאטרי בבתים של ניצולי שואה.
<דן ולדמן: בשנת 2013 טיפלנו בכ- 2,100 ניצולי שואה בביתם עם כ- 28 אלף שעות טיפול שניתנים או באמצעות מימון של הרשות לניצולי שואה או באמצעות "ועידת התביעות" שממנת חלק גדול מהנושא, ובמימון החברה להשבת רכוש.
<דן ולדמן: הצורך הוא הרבה יותר גדול, כלומר, אם היה מימון היה ניתן להגדיל את הטיפול בפי כמה וכמה.
<דן ולדמן: ההבדל בין שנת 2012 לשנת 2013 הוא בגידול של 14%.
<דן ולדמן: לעמותה 14 סניפים בארץ.
<דן ולדמן: אנשים בגלל הגיל ובגלל מצב הבריאותי מפסיקים לבוא.
<דן ולדמן: יש לנו 11 מועדונים שיקומיים חברתיים וגם ביקורים בהם נותן המצב את אותותיו.
<דן ולדמן: ברור שהיום הצורך לתת טיפולים בבתי ניצולי שואה גדול, אם יהיה מימון למערך טיפול נפשי בוודאי יהיה ניתן להגדילו פי כמה וכמה וזה חסר בצורה משמעותית.
<דן ולדמן: נושא המתנדבים זה כמובן נושא שידוע כאן, יש חוסר רציני במתנדבים, יש בעיה להכשיר את המתנדבים.
<דן ולדמן: אחת הבעיות זה ההתחייבות ל"עמך".
<דן ולדמן: מתנדב מתחייב לעבוד לפחות שנה, כי הפרידה והחלפת המתנדב זה דבר מאוד מכביד כי הניצול מאבד את האמון.
<דן ולדמן: עניין המתנדבים הוא עניין שצריך לתת לו תשומת לב.
<דן ולדמן: לדעתי את נושא המתנדבים צריך לרכז גורם אחד בארץ.
<דן ולדמן: צריך גוף שירכז את כל נושא הטיפולים לניצולי השואה.
קולט אביטל: במשרד לאזרחים ותיקים מרכזים את זה.
<דן ולדמן: כן, אבל זה לא אותו סטנדרט, כל אחד פועל אחרת.
<דן ולדמן: חייבים להכשיר מתנדב.
<דן ולדמן: מתנדב שבא לניצול שואה הוא לא כמו מתנדב שבה לאזרח ותיק.
<דן ולדמן: גם בנושא של המתנדבים המימון ש"עמך" מקבלת עבור הצוות שמכשיר את המתנדבים, שמלווה ומתאם, אנחנו מקבלים רק מגוף היחיד שעוזר לנו בנושא הזה.
יואל רזבוזוב: נושא המתנדבים הוא בעיה שנחשפתי אליה, אני מבין שצריכים מתנדבים דוברי השפה הרוסית, יש בעיה איתם וצריך לאתר אותם.
יואל רזבוזוב: מתחילים לפעול, לפחות ממנהל הסטודנטים הגדלנו עכשיו את התקציב, הם מקבלים מיליון שקל בשנה, הם מקבלים מלגות ותמורת המלגה אנחנו צריכים לרתום אותם לנושא.
יואל רזבוזוב: לא מדובר בשנה כי הם הולכים ללמוד שלוש-ארבע שנים.
קולט אביטל: לפחות 50 אלף במשרד לאזרחים ותיקים.
יואל רזבוזוב: ביקשתי לאסוף את כל ארגוני הסטודנטים ולרתום אותם לנושא.
יואל רזבוזוב: מבחינת סדר העדיפויות זה מאוד מאוד גבוה.
<דן ולדמן: עם אגודת הסטודנטים יש לנו ניסיון של כשנה, סטודנטים מתנדבים בתקופת הלימוד, בתקופה שהם לא לומדים הם עוזבים את העיר שבה הם לומדים.
<דן ולדמן: אז נוצר חור של מספר חודשים שהם לא באים, זו בעיה קשה מאוד.
<דן ולדמן: עם הניצול, אם לא באים אליו באופן קבוע, בימים קבועים ובשעות קבועות, אתה מאבד את כל האפקט.
אברהם מיכאלי: אז מה עושה סטודנט בפר"ח (פרויקט חונכות)?
אברהם מיכאלי: מה בנוגע להתחייבות של הסטודנט באותו פרויקט?
אברהם מיכאלי: אם אנחנו נגרום לסטודנט למחויבות כי הוא מקבל תמורה על התנדבותו, לא תמיד מקבלים תגמול בחזרה, שיתחייב הסטודנט להגיע גם בימים שהוא לא שם.
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לבדוק את נושא ההתנדבות וללמוד אותו לעמוק.
יואל רזבוזוב: יש לנו לא מעט סטודנטים שמקבלים מלגות, אני חושב שהם יכולים לתרום את חלקם.
יואל רזבוזוב: כפי שאמרתי, מבחינת סדר העדיפויות זה נמצא במקום מאוד גבוה.
יואל רזבוזוב: ביקשתי לאסוף את כולם ולראות, לא אומר לחייב את הסטודנטים, אבל לראות איך רותמים אותם לנושא.
אברהם מיכאלי: קולט אביטל, יש לנו היום מלגות במסגרת התנדבות של ניצולי שואה?
קולט אביטל: אני לא מכירה.
אברהם מיכאלי: אני מתפרץ קצת באמצע, לצערי המספר שנותר הוא כל כך קטן כבר, כל יום שעובר אנחנו מאבדים עוד אחד ועוד אחד.
אברהם מיכאלי: למה אי אפשר לומר ולהגדיר את העניין כפרויקט ושנמצא לו את המימון המתאים, שידעו שיש אפשרות להשיג דרכו, לקחת סטודנטים טובים אחרי מיון שיקבלו גם מלגות.
אברהם מיכאלי: בכל מיני מקומות מחפשים סטודנטים לתעסוקה כזאת או אחרת, מדובר בסטודנטים הכי רציניים.
<שלמה גור: אלה שלומדים ועושים מחקרי בשעה והם מקבלים מלגות מאיתנו - - -
יואל רזבוזוב: יש הרבה גופים וצריך להתכנס בשולחן עגול יחד עם כל הגופים, אולי אפילו לצאת עם הוראת שעה ולרתום את שר החינוך שיעזור לנו בזה.
<עירית גוטמן: אני מבקשת להשיב בנוגע להתנדבות.
<עירית גוטמן: אנחנו מצאנו שסטודנטים מאוד אפקטיביים בנושא זה.
<עירית גוטמן: השנה הגדלנו את כמות המלגות למיצוי זכויות וגם לתיעוד.
אברהם מיכאלי: כמה מלגות אתם מחלקים?
<עירית גוטמן: 200 השנה.
קולט אביטל: העניין הוא, שאנחנו מדברים על קטגוריה אחרת.
קולט אביטל: מה שהמתנדבים שלכם עושים עדיין זה ללכת לביתם כדי לדבר על מיצוי זכויות או למלא טפסים.
קולט אביטל: זה דורש סוג מסוים של הדרכה.
קולט אביטל: כאן אנחנו צריכים לעלות מדרגה.
קולט אביטל: כאן מדובר באנשים ערירים, אנשים שזקוקים לטיפול בבית בין אם זה טיפול נפשי ובין אם זה טיפול חברתי לשבת איתם ולדבר איתם פעמים בשבוע, ללכת לעשות להם קנייה.
קולט אביטל: אנחנו חייבים להרחיב את המעגל בתחום הזה.
<אברהם שרנופולסקי: בנוסף לדברים של קולט אביטל, שלמה גור ודן ולדמן ורוני קלינסקי אני מבקש להזכיר, לא מזמן קיבלנו דוח של מכון ברוקדייל שעשה סקר בקרב קשישים עולים בנושא של עוני.
<אברהם שרנופולסקי: מהסקר עולה שהקשישים הם יותר עניים, בריאותם יותר גרועה.
<אברהם שרנופולסקי: כשאנחנו מדברים על מיצוי זכויות, רובם לא יודעים לאן אפשר לפנות על מנת לקבל את המידע הזה.
<אברהם שרנופולסקי: אנחנו יחד עם מרכז ארגוני ניצולי השואה עושים כל שנה המון כנסים בנושא של מיצוי זכויות, וזה לא מספיק.
<אברהם שרנופולסקי: כאן בירושלים, עיריית ירושלים הקימה פורום לניצולי השואה העוסק גם בתחום מיצוי זכויות.
<אברהם שרנופולסקי: אנחנו פונים לבתים על מנת לספר להם על זכויותיהם.
<אברהם שרנופולסקי: יש קשיים רבים, למשל המתנדבים שאנחנו מפעילים, רובם הם לא דוברי רוסית.
<אברהם שרנופולסקי: יכול להיות שאפשר גם להקים פורום ארצי בנוסף למרכז ארגוני ניצולי השואה שיכול לעזור בנושא מיצוי זכויות.
<אברהם שרנופולסקי: כמו כן צריך - - -
יואל רזבוזוב: סליחה, מה תפקידו של הפורום?
<אברהם שרנופולסקי: תפקידו של הפורום הוא לתת לפליטי ולניצולי השואה - - -
יואל רזבוזוב: לאתר אותם בעיר ולתת להם את המידע.
יואל רזבוזוב: צריך לדבר עם המרכז לשלטון מקומי בנושא.
<אברהם שרנופולסקי: גם מחלקות הרווחה מתעסקות בדברים האלה.
<אברהם שרנופולסקי: המטרה העיקרית היא קודם כל - - -
יואל רזבוזוב: אני גם אתן המלצה מטעם הוועדה.
יואל רזבוזוב: לדעתי, חשוב לעשות את זה.
יואל רזבוזוב: אני חושב מהמקום שבו הייתי, הייתי שייך לנתניה, כבר היום אני ארים טלפון לראש העיר ואבקש להקים את הפורום הזה.
יואל רזבוזוב: אני בטוח שהיא תענה לזה.
אברהם מיכאלי: מכירים, מחלקת הרווחה מכירה 90%, 95%.
אברהם מיכאלי: בתוך הרשויות הנתונים קיימים.
יואל רזבוזוב: הנתונים כן, אבל חשוב שנציגי ציבור יבואו - - -
קולט אביטל: הנתונים על הניצולים קיימים, אבל העבודה שנעשית למשל בעיריית ירושלים, הם הלכו וחיפשו, הלכו לבתי האנשים, רשמו אותם, שולחים להם מכתב עם הזכויות שלהם.
קולט אביטל: מיפו את הדברים הללו וגם המשיכו בטיפול.
קולט אביטל: הם הוציאו מן הכוח אל הפועל את המידע.
<אברהם שרנופולסקי: צריך לנצל יותר את האפשרויות של הארגונים הציבוריים.
<אברהם שרנופולסקי: למשל "חזית הכבוד" עשו דברים כאלה, אבל זה לא מספיק.
קולט אביטל: יש לכם בארגון אנשים שהם בגילאים פחות מבוגרים שאפשר להכשיר אותם באיזה סוג של הדרכה, הכשרה.
<אברהם שרנופולסקי: כמעט ואין.
קולט אביטל: אולי צריך לפנות לארגון או התאחדות יוצאי רוסיה, או משהו כזה.
<אברהם שרנופולסקי: יש את עמותת "חזית הכבוד" ו"עמותת גג".
<אברהם שרנופולסקי: בתוך הארגון שלנו יש התאחדויות: התאחדות יוצאי אוקראינה, התאחדות יוצאי רוסיה הלבנה, וטרנים.
<אברהם שרנופולסקי: אנחנו משתמשים בהם.
<אברהם שרנופולסקי: הוטרנים הם לא צעירים ובהתאחדות אוקראינה ורוסיה הלבנה בדרך כלל גם הם לא צעירים.
יואל רזבוזוב: כשיש כנסים ומשהו כזה הם לא נמצאים יום-יום.
יואל רזבוזוב: עניין המתנדבים והפורום של ניצולי שואה זה הדבר.
קולט אביטל: יש צעירים שאפשר לגייס.
אברהם מיכאלי: בהחלט יש.
אברהם מיכאלי: יש לנו בסיס בתקציב של "ועידת התביעות", להפריט את העניין הזה.
אברהם מיכאלי: אפשר ללכת על כל מיני matching של ארגונים יהודים טובים בעניין זה.
אברהם מיכאלי: כאן מדובר על מספר מועט אנשים שנותר.
יואל רזבוזוב: יש כאלה.
יואל רזבוזוב: היום הראה לי רוני קלינסקי מצגת בעניין מעונות יום ומועדוניות שעוסקות בנושא.
אברהם מיכאלי: שיהיו ברוכים על כל מה שעושים.
אברהם מיכאלי: אני אבקש שגם את החסרים של גיל וכדומה.
אברהם מיכאלי: אני יושב ראש המועצה להשכלה גבוהה, אני מסתובב במכללות ובאוניברסיטאות, היום סטודנטים מחפשים תעסוקה חיובית כדי שיוכלו - - -
יואל רזבוזוב: גם המוסדות להשכלה גבוהה מעודדים.
יואל רזבוזוב: היום הייתי בטכניון וישבתי עם נשיא הטכניון וראיתי שרוב המצטיינים, לפחות רובם הם דוברי שפה רוסית.
יואל רזבוזוב: זה בדיוק מה שחסר.
אברהם מיכאלי: המלגה הקטנה הזאת יכולה לתת להם דחיפה להיכנס לתחום.
אברהם מיכאלי: עושים מצווה כפולה, עוזרים לסטודנט ועוזרים לניצול.
יואל רזבוזוב: בבקשה נחליאל דיסון מעמותת "איל"ר" (ארגון יהודי להשבת רכוש).
<נחליאן דיסון: איל"ר – ארגון יהודי להשבת רכוש.
<נחליאן דיסון: אנחנו עוסקים בהשבת רכוש מארצות מזרח אירופה מלבד גרמני ואוסטריה.
<נחליאן דיסון: מטבע הדברים הרכוש אותו אנחנו משיבים משמש בחלקו לניצולי שואה.
<נחליאן דיסון: רק לאחרונה הועברו כספים על ידי איל"ר דרך "ועידת התביעות" וארגון ...
<נחליאן דיסון: על מנת לחלק אותם לניצולי שואה מרומניה.
<נחליאן דיסון: אנחנו גם מתחברים לצד השני, זה צד הנוסף של הוועדה הזאת שהיא ועדת התפוצות.
<נחליאן דיסון: הארגון שלנו עוסק גם בנתינת כספים מהשבת הרכוש לניצולי שואה מארצות אחרות, הונגריה, רומניה ובארצות אחרות, שוב בשיתוף עם "ועידת התביעות".
<נחליאן דיסון: זה חלק מהפעילות שלנו.
<נחליאן דיסון: לפני מספר ימים פרסמנו הודעה בעיתונות לאזרחים סרבים, ברובם הם פליטי שואה, לפנות ולקבל חזרה רכוש, הם צריכים לעשות את זה מיד כי התאריך האחרון הוא ב-1 במרץ.
<נחליאן דיסון: אלו דברים שאנו עוסקים.
<נחליאן דיסון: תודה.
<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': יוצאי ברית המועצות לשעבר לא זכאים להחזרת רכוש גם אם יש מסמכים?
קולט אביטל: עד עכשיו ברית המועצות לא הייתה מוכנה לשמוע, אני מניחה שגם הלאה היא לא תהייה מוכנה לשמוע.
קולט אביטל: יכול להיות שצריך לנסות.
יואל רזבוזוב: צריך לבדוק עם רוברט אילטוב יושב ראש אגודת הידידות.
יואל רזבוזוב: צריך לבדוק אם הוא מוכן לעלות את הנושא.
יואל רזבוזוב: יש רגישות.
<נחליאן דיסון: צריך לומר שלטביה כן החזירה רכוש, היא הייתה פעם ברית המועצות וכן החזירו רכוש.
<נחליאן דיסון: בליטה היה עכשיו משהו מאוד מגומגם.
יואל רזבוזוב: בלטביה מוגבל.
יואל רזבוזוב: בליטה אני מעורב, אני דווקא אחראי על ליטא ולטביה.
אברהם מיכאלי: בגאורגיה הממשלה מוכנה לשלם הרבה כסף כדי שנחזור לשם.
יואל רזבוזוב: טטיאנה סכנובסקי-דרקץ' יושבת ראש העמותה ילדי השואה למען העתיד, בבקשה.
<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': אני עובדת בישוב קטן, ישוב שכולל 7,500 תושבים מתוכם יותר מ- 400 הם ניצולי שואה, ישוב בני עייש.
<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': התחלתי לעבוד דווקא עם ילדים ונוער.
<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': אני מפגישה כעת אנשים מבוגרים עם ילדים צעירים בני 12-13.
<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': ילדים 12-13 לא מכירים, לא יודעים היסטוריה ובמיוחד היסטוריה של אנשים שלא מדברים עברית.
<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': המפגש ביניהם הוא מפגש מאוד מרגש ונותן לשני הצדדים.
<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': המבוגרים שמחים שמכירים אותם ונותנים להם חשיבות.
<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': הילדים מאוד שמחים להכיר ולדעת, עצם המפגש מפחית את הפחד של שני הדורות, הוא קיים.
<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': תודה שהעלאתם את הנושא של גילאים יותר צעירים מניצולי השואה.
<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': לדעתי הכיוון הוא מאוד נכון לעלות את המודעות ולעבוד גם עם נוער וגם אנשים בני 50 ואפילו בני 60 שיכולים לתרום לעבודה עם ניצולי שואה ובכלל - - -
יואל רזבוזוב: אני מסכים איתך, משרד החינוך אמור לעשות, הציעו לי לעשות פיילוט.
יואל רזבוזוב: הצעתי לעשות את הפיילוט בנתניה כי יותר קל לי.
יואל רזבוזוב: פרויקט לכל תלמיד שיצלם ויערוך סרטון אותו יקרינו בכל בית ספר ובכל עיר.
<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': כעת אנחנו עושים פרויקט ניסיוני לקראת יום השואה, ילדים קטנים מצלמים את הסבתות והסבים שלהם ומכינים מצגות לקראת יום השואה.
יואל רזבוזוב: רונית גדוליאן מוכתריאן ממשרד השיכון והבינוי בבקשה.
<רונית גדוליאן מוכתריאן: יש נקודה שאני מבקשת לעלות אותה ואולי בפורום זה לתת פתרון.
<רונית גדוליאן מוכתריאן: בעיקרון אנחנו נותנים סיוע ל- 60 אלף עולים, חלקם מקבלים קצבאות וחלקם סיוע בשכר דירה כי הם שוכרים דירה בשוק הפרטי.
<רונית גדוליאן מוכתריאן: בנוסף אנחנו נותנים סיוע לפי וותק לעולים הנמצאים החל מהשנה השנייה עד השנה החמישית בארץ.
<רונית גדוליאן מוכתריאן: ישנן ארבע קבוצות שמגיע להן על פי החלטת ממשלה או על פי חוק 10% תוספת מהקצבה או שכר דירה שאנחנו משלמים: ותיקי מלחמה, אנשים שהוכרו כנכי צ'רנוביל, נכי מלחמה בנאצים וניצולי שואה.
<רונית גדוליאן מוכתריאן: מדי פעם מגיעים אלי מקרים של אלה שהוכרו כנכי רדיפות המלחמה.
<רונית גדוליאן מוכתריאן: צריך לקבל את היקף האנשים האלה ולראות האם גם הם יכולים להיכנס לקטגוריה כדי שגם להם ניתן תוספת של 10% משכר הדירה שאנחנו משלמים להם.
<רונית גדוליאן מוכתריאן: לדעתי, אם כבר יש ועדה שהכירה בהם כאוכלוסייה ייעודית והם בקטגוריה של ניצולי שואה, גם הם יוכלו לקבל את התוספת של 10%.