GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סא"ל אמיר חי: יש סגל שמלווה אותו כבר בפרק חו"ל.
<סא"ל אמיר חי: בפרק הארץ יש כבר התאמה של מעטפת הליווי, עד הגיוס.
<סא"ל אמיר חי: יש משתתפים מסוגים שונים, מרצונות שונים – חלקם מציונות, חלקם מהחוויה וחלקם מסיבות אחרות.
<סא"ל אמיר חי: אני חושב שזה צריך להיות מודל.
<סא"ל אמיר חי: ממה שאני מתרשם פה, דווקא הפיזור הוא אולי עם הרבה רצון טוב אבל הוא עושה משהו לא טוב בארגון ובהסדרה של הדבר הזה.
<סא"ל אמיר חי: החבר'ה האלה הם איכותיים, הפער היחיד שלהם הוא השפה.
<סא"ל אמיר חי: בכל יתר המדדים, כשאנחנו מסתכלים עליהם גם בהשוואה לישראלים שנולדו פה, הם איכותיים ואנחנו ממש רוצים את האנשים אצלנו.
<סא"ל אמיר חי: אנחנו רואים סוג של מתכונת דומה, שהיא אפילו סוג של מכינה ייעודית.
<סא"ל אמיר חי: אני מבין את נושא האינטגרציה והרצון לחבר אותם.
<סא"ל אמיר חי: יחד עם זאת, אני מניח שזה גם מעורר קשיים, כי אתה צריך לתת לקבוצה מסוימת יותר.
<סא"ל אמיר חי: אנחנו בוודאי רואים צורך במשהו ייעודי שנותן מענה, עם פרקי הכנה, עם גוף שלוקח את זה על עצמו, גוף רשמי, שזה מתחיל כבר עם האיתור שלהם בחו"ל, ובטח שלוקח אחריות בארץ על פרק שמכלכל אותם וגם נותן להם את כל מה שהם צריכים בדרך.
<סא"ל אמיר חי: כפי שנאמר פה, אנחנו מתחילים לקיים קשר עם משרד העלייה והקליטה.
<סא"ל אמיר חי: סוגיית התקצוב – אני מניח שעוד ידובר פה, גם יתייחסו לזה מהאגף הביטחוני-חברתי.
<סא"ל אמיר חי: אנחנו בהחלט נהיה בעד ופתוחים.
<סא"ל אמיר חי: אנחנו כבר מקיימים את המנגנון הזה.
<סא"ל אמיר חי: ההסתכלות האם הוא עולה ותיק או עולה חדש – בסוף אנחנו מחברים את כולם בהיבט של הצרכים ובהיבט של השיבוץ.
<יוס אלדר: לא בטוח שהבנתי מה המשמעות של "ייעודי".
<יוס אלדר: להקים קבוצות רק לעולים?
<סא"ל אמיר חי: מכינות שהן - - -
<יוס אלדר: טעות.
<יוס אלדר: טעות גדולה.
<סא"ל אמיר חי: לפני שפוסלים כל דבר צריך לראות יתרונות ו- - -
<יוס אלדר: זה לא עניין של פסילה.
<יוס אלדר: זה עניין של ניסיון של 40 שנה.
<יעקב דנון: אבל עוד לא היה ניסיון כזה.
<יוס אלדר: היה.
<יוס אלדר: ודאי שהיה.
<יעקב דנון: בואו נבחן לעומק, לא בצורה כזאת.
יואל רזבוזוב: הצוותים המקצועיים, תשבו, תעשו שולחן עגול ותחשבו על מה שטוב ביותר לעולים.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לשמוע את משרד החינוך.
יואל רזבוזוב: דורית בר חי, בבקשה.
<דורית בר חי: משרד החינוך רואה ערך ממדרגה ראשונה לכל הנושא של קידום ושילוב עולים וטיפול בהם בצורה הטובה ביותר, תומך בכל תוכנית שתקדם את הנושא.
<דורית בר חי: אני חושבת שצריך להקים שולחן מקצועי, שיבחן את כל האפשרויות ויביא את הדברים לידי מיצוי מבחינה מקצועית ויגיד מה עדיף.
<דורית בר חי: וכן, לתמוך, להוביל, לקדם את הנושא הזה בכל היבט אפשרי.
יואל רזבוזוב: אילן וגנר מהסוכנות, בבקשה.
<אילן וגנר: נאמר גם קודם על-ידי דוד, מבחינת תוכנית "מסע" ותוכנית החוויה באופן כללי, אנחנו רואים בתוכניות כאלה הדרך הכי טובה לעודד עלייה עתידית, גם אם התוכניות אינן תוכניות עלייה או תוכניות עידוד עלייה באופן רשמי.
<אילן וגנר: אנחנו רוצים למשוך מספר הכי רחב של אנשים להגיע לארץ לחוויות כאלו.
<אילן וגנר: השנה מדובר ב-11,000 אנשים ב"מסע", עוד 1,000 אנשים שמגיעים בקיץ לתוכניות בינוניות.
<אילן וגנר: בתוך המאגר הגדול הזה, שבא כדי לעשות חוויה בישראל, באמת לעשות פעילות ממוקדת שמעודדת עלייה עתידית.
<אילן וגנר: השנה בחברת "מסע" משקיעים יותר מאמצים גם בהכשרת המארגנים איך לנצל את תוכנית החוויה כקרש קפיצה לעלייה עתידית, גם דואגים יותר לחשיפת המשתתפים שרוצים בכך לאפשרויות המשך בישראל.
<אילן וגנר: אנחנו מראים איזשהו רצף, שהמכינות הן חלק מזה.
<אילן וגנר: אבל יש כאן סיפור הרבה יותר גדול, של הקשר בין תוכנית חווייתית עבור צעירים מחו"ל לבין עלייה עתידית.
<אילן וגנר: רק לסבר את האוזן, מברית-המועצות לשעבר, 70% ממשתפי "מסע" עלו ארצה אחר כך, ומצרפת אנחנו רואים מספרים דומים.
<אילן וגנר: מארצות-הברית זה פחות.
<אילן וגנר: אנחנו רואים בעבודתנו קרש קפיצה והדרך הכי טובה, ואולי גם היחידה, לעודד עלייה עתידית.
יואל רזבוזוב: תודה רבה, אילן.
אברהם מיכאלי: ב"מסע" גם מגבילים מספרים של אנשים שרוצים להגיע.
אברהם מיכאלי: אנחנו חושבים על כל מיני פתרונות כדי שהצעירים האלה כן יגיעו לארץ.
אברהם מיכאלי: גם ב"מסע" אין לכם תקציב בלתי מוגבל.
אברהם מיכאלי: לכן, כשאתה אומר לי שמגיעים מברית-המועצות לשעבר - התלונות שאנחנו מקבלים הן שהם לא מקבלים את הזכות לתוכנית "מסע" כי אומרים להם שאין תקציב.
יואל רזבוזוב: אבל מצד שני, שמעתי מ"תגלית" את ההיפך - רוצים להביא ויש להם קושי להביא מברית-המועצות.
יואל רזבוזוב: אין מספיק פרסום.
יואל רזבוזוב: אבל זה לא הנושא.
אברהם מיכאלי: אני חושב שאת זה צריך לבחון.
יואל רזבוזוב: אבל מבחינת הנתונים, יש כ-11,000 אנשים שמגיעים מ"מסע".
יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לראות יותר שיתוף פעולה עם המכינות האלו כי יש בהן עשרות בודדות, ופה מעל 10,000 אנשים, אז אפשר לעשות פה עוד שיתוף פעולה.
יואל רזבוזוב: בבקשה, חבר הכנסת יוגב.
מרדכי יוגב: אני חושב שיש פה עוד דבר, ואני אומר את זה ביחס למה שאמר סגן אלוף אמיר חי - יש היום מנכ"ל לכל הדבר הזה, זו כבר לא מכינה אחת פה, מכינה אחת שם.
מרדכי יוגב: הוא היה תת-אלוף בצה"ל, יוס אלדר, וגם משרד הקליטה.
מרדכי יוגב: זאת אומרת, יש עם מי לדבר, יש מערכת.
מרדכי יוגב: המערכת הזאת, כבר אפשר לעשות אתה דבר מערכתי, לתת לו יעד והוא ידע, גם אל מול הצבא.
מרדכי יוגב: הוא ידע להגיד: יש לנו כרגע בקנה 27 מארצות-הברית, 12 מברית-המועצות לשעבר.
מרדכי יוגב: יש פה מערכת, גם של שליחים וגם של יכולות קליטה.
מרדכי יוגב: הוא יכול לקבל אינפורמציה ממשרד הקליטה – לנו יש שם אנשים שמבקשים.
מרדכי יוגב: האינטגרציה דרך שירות בצה"ל, אין כמוה לקליטה בישראל.
מרדכי יוגב: זאת אומרת, אם אתה מקבל אותו אחרי לימודים בקיימברידג', הוא יבוא הנה ולא ימצא עבודה – יחזור.
מרדכי יוגב: הוא עבר פה את התהליך של צה"ל ועוד דאגת לו אם אין לו פה משפחה שיכולה לסייע לו, אם נוצרה מערכת כזאת, זה מבטיח אחוזים כמו שקורה פה, של 70%–80%, ולא משנה אם הוא בן של יורד או אם הוא עולה חדש, או בן של צד אחד יורד.
מרדכי יוגב: המספרים שמדברים עליהם פה הם גבוהים מאוד, גם ב"נחשון" וגם ב"קשת".
מרדכי יוגב: זאת אומרת, כשהוא עובר פה את התהליך של שירות בצה"ל עם החברים שלו הוא רוצה להישאר פה עם החברים שלו.
מרדכי יוגב: אתם שומעים שגם אם הוא חזר ללמוד בקיימברידג' הוא רואה את עצמו פה ועוד מביא את ההורים.
מרדכי יוגב: זאת אומרת, התהליך הזה, כשיש לו היום מנהל מנגנון, אפשר לעבוד פה בריכוזיות.
מרדכי יוגב: כמו מול אגודים אחרים, כשאתה עובד בריכוזיות ולא צריך לעבוד בבודדת ולהכריח דווקא שזה יהיה גרעין של עולי ארצות-הברית או גרעין אחר.
מרדכי יוגב: להיפך, האינטגרציה הצבאית, שההוא ביהל"ם, ההוא בצנחנים וההוא בהנדסה היא מנגנון קליטה שמחבר אותו חיבור הכי חזק.
מרדכי יוגב: אני חושב ששווה לייצר את השולחן העגול הזה של משרד הקליטה, משרד החינוך ומשרד הביטחון ומנכ"ל המכינות הקדם-צבאיות, עם שניים או שלושה הפיילוטים הראשונים הקיימים.
מרדכי יוגב: השמיים הם הגבול.
מרדכי יוגב: אפשר לבדוק את זה בעוד חצי שנה, בעוד שנתון, ולראות מה זה יביא לנו.
<אשר זימבל: המכינה זה לא נגמרת בסוף השנה.
<אשר זימבל: יש שבתות מכינה, שכל המחזור חוזר יחד.
<אשר זימבל: יצא לי כמה וכמה פעמים בפעילות, בתרגילים, להיפגש עם בוגר מהמכינה.
<אשר זימבל: זה לא רק תוכנית לעלייה, זה גם סוג של קליטה, כי יש את המערכת הזאת, פתאום יש חבר שאתה רואה בפעילות באיו"ש.
<אשר זימבל: זה מעניין.
יואל רזבוזוב: שמענו פה שהתוכנית היא טובה, גם לקליטת העלייה וגם לאינטגרציה של העולים.
יואל רזבוזוב: אני חושב שחבר הכנסת יוגב די סיכם את הנושא.
יואל רזבוזוב: אנחנו רואים שיש פה קצת אי-סדר.
יואל רזבוזוב: חשוב לעשות שולחן עגול, ואם אתם מתווכחים על איזשהו נושא, אם לעשות כך או כך, יש לכם פה אנשי מקצוע ותסכמו ביניכם.
יואל רזבוזוב: שמחתי לשמוע ממשרד העלייה והקליטה שהם רואים בזה דבר שיכול לעזור והם רואים צורך להשקיע בזה ודרך זה לקלוט עלייה.
יואל רזבוזוב: ניתן לכם חודשיים לדווח לוועדה מה עשיתם, אם יצרתם קשר עם כל הגופים הרלוונטיים, עשיתם שולחן עגול, איך אתם מתקדמים ומה אתם עושים עם זה הלאה.
<קריאה: משרד הקליטה מוביל?
יואל רזבוזוב: כן, משרד הקליטה מוביל.
יואל רזבוזוב: דיון מאוד מעניין ואני חושב שיתרום הרבה למדינה.
יואל רזבוזוב: אני נועל את הישיבה.
יואל רזבוזוב: ברוכים הבאים לכל המשתתפים בישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא אסירי ציון.
יואל רזבוזוב: נמצא אתנו יושב-ראש הכנסת יולי יואל אדלשטיין המכבד אותנו בנוכחותו וידוע גם כאסיר ציון.
יואל רזבוזוב: שמעתי שאסירי ציון ביקשו ישיבת ועדה בנושא כי התעוררו בעיות ואכן מיד נעניתי כי הנושא מאוד מאוד חשוב כי כשהם עלו לארץ ואנשים חיכו להם בשדה התעופה אחרי כל מה שהם עברו, מחאו להם כפיים אבל איכשהו כשיש בעיות, לא כולם מתעוררים וערים לכך.
יואל רזבוזוב: אמרתי שחשוב מאוד לקיים את הדיון בנושא הזה כי אם יש בעיות, אנחנו צריכים לדעת לפתור אותן כי מבחינתנו הייתם גיבורים ותישארו גיבורים, תישארו כאיזשהו סמל ואנחנו כמדינה צריכים לדעת להתייחס לסמלים שלנו בכבוד.
יואל רזבוזוב: אני נותן את רשות הדיבור ליושב-ראש הכנסת, יולי אדלשטיין.
יולי יואל אדלשטיין: תודה ליושב-ראש הוועדה וגם יישר כוח על כך שנענית לפנייה ומקיים את הדיון.
יולי יואל אדלשטיין: נמצא כאן חבר הכנסת ליפמן ואני מקווה שיצטרפו עוד חברי ועדה.
יולי יואל אדלשטיין: אני קודם כל מתנצל מראש כי אפתח בכמה דקות ואשאיר אתכם לדיון.
יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אני הייתי מחלק את הנושא לשניים.
יולי יואל אדלשטיין: האחד, יש לי כל הזמן תחושה של איזשהו פספוס.
יולי יואל אדלשטיין: אתה דיברת על קבלות פנים בשדה התעופה ומחיאות כפיים, כל זה היה, זה נכון, אבל כשאני מדבר על אסירי ציון, אני לא מדבר על שרנסקי או על עצמי או אולי על עוד שניים-שלושה – שחלקם בילו שנים ארוכות במאסרים או לחמו בדרכים של אסירי ציון, אם זה במרוקו או במצרים, אם זה ברומניה, אם זה בברית המועצות או אם זה באתיופיה ---
<קריאה: או אם זה בישראל.
יולי יואל אדלשטיין: אלה אנשי המחתרות שהוגלו למחנות ובילו שם תקופות וגם הוכרו כאסירי ציון אודות לפעילות הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהבעיה שתהיה, המכנה המשותף שיהיה לכולנו הוא בכך שאם נשאל את השכנים שלהם, הם בכלל לא ידעו – תסלח לי על הביטוי – שהזקן הזה שבהרבה מקרים גר ליד הוא עשה משהו.
יולי יואל אדלשטיין: הוא סתם פנסיונר.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שזה פספוס.
יולי יואל אדלשטיין: אני אפנה את תשומת לבך.
יולי יואל אדלשטיין: אתה קיימת כאן גם דיונים חשובים עם החבר'ה שבאו לרוב מארצות הברית, ל-GA ולעצרת של הסוכנות היהודית, ואני ראיתי את המאמרים שהם כתבו.
יולי יואל אדלשטיין: מה כתבו ראשי ה-GA?
יולי יואל אדלשטיין: מדינת ישראל צריכה למצוא גיבורים שהצעירים יזדהו אתם.
יולי יואל אדלשטיין: לא צריך לחפש – הם ישנם.
יולי יואל אדלשטיין: הסיפורים האלה של ההיסטוריה היהודית המודרנית לאחר מלחמת העולם השנייה, לאחר מלחמת העצמאות כאן, הסיפורים האלה די פוספסו.
יולי יואל אדלשטיין: לא מלמדים אותם, לא זוכרים אותם וחבל.
יולי יואל אדלשטיין: חבל לא לאסירי ציון שלהם יש מה לספר לנכדים.
יולי יואל אדלשטיין: הם עשו מה שעשו ויש מה לספר לנכדים, אבל הנוער שמפספס את הסיפור הזה – לדעתי חבל כי הערך הזה חסר גם כאן בארץ.
יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, אותו דבר, ואני לא אתחיל לספר לכם סיפורים, גם בחוץ לארץ.
יולי יואל אדלשטיין: איך מגיב בן ארבעים כשהוא שומע את השם של איזה אסיר ציון מפורסם לשעבר ואיך מגיב הילד שלו שאין לו מושג על מה מדובר ובמה מדובר.
יולי יואל אדלשטיין: הפן השני שנגעת בו, יואל, הוא המצב האישי של כמה מאסירי ציון.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שזה לא פחות חשוב שהוועדה תדון ותקדם כמה דברים.
יולי יואל אדלשטיין: אין בזה שום בושה כי נאמר אלף פעמים – ואני אגיד פעם נוספת – שאף אחד מן האנשים האלה כמו שאמרתי לא במצרים, לא בברית המועצות, לא באתיופיה ולא בשום מקום אחר, לא עשה מה שעשה על מנת לקבל פרס או על מנת לזכות באיזו פנסיה או הנחה.
יולי יואל אדלשטיין: יחד עם זאת - ואני כאן כן אגיד את זה באופן אישי, לא על מעמדי כחבר כנסת וכיושב-ראש הכנסת אלא על גילי – להוציא כמה חברים מאתיופיה, וגם זה לא בהפרש גדול, אני ברשות לאסירי ציון אהיה בין הצעירים ביותר.
יולי יואל אדלשטיין: רוב האנשים הם בגילאים אחרים לחלוטין, כפי שגם רואים כאן סביב השולחן הזה, ובהרבה מקרים עלו לארץ אחרי מאבק ממושך בגיל כבר לא צעיר.
יולי יואל אדלשטיין: אין שום בושה בכך שהמדינה גם תהיה מודעת לדברים האלה ותדאג להם, מה גם שיש כאן עוד נתון שהוא מאוד עצוב אבל שוב, לי מותר ולכן אני אגיד אותו.
יולי יואל אדלשטיין: המספר הזה, כולנו מתפללים שכך יישאר, לא גדל ולצערי, למרות התפילות שלנו, המספר הזה גם קטן.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא רוצה לעשות דרמה ולומר יום יום, אבל המספר הזה קטן.
יולי יואל אדלשטיין: לכן כל דבר שייקבע כאן מבחינת זכויות, הנחות וכן הלאה, הוא לא ייפול כנטל גדול על משלמי המסים בישראל.
יולי יואל אדלשטיין: מדובר כאן באמת בצרכים בסיסיים, בוודאי שצריך לקבוע שמדובר באלה שאין להם הכנסות או פנסיות גבוהות או הון עצמי גדול וכן הלאה.
יולי יואל אדלשטיין: פתחתי בזה ואסיים בזה ואומר יישר כוח על שאתה לוקח את זה על עצמך ואני מקווה שהוועדה הזאת לא רק תקיים את הישיבה אלא גם תצא עם המלצות.
יולי יואל אדלשטיין: כל מה שיהיה תלוי בי, אני מקווה שאני אעזור וכפי שאני מכיר את הכנסת הזאת יימצאו עוד עשרות רבות של חברי כנסת שירצו לעזור כי זה נושא שחוצה מוצא, חוצה מפלגות וחוצה קואליציה-אופוזיציה, כך שאני חושב שאפשר לעשות כאן כמה דברים קטנים וחשובים.
יולי יואל אדלשטיין: בנושא הראשון, כמו שאמרתי, לעבוד מול מערכת החינוך, משרד התרבות וגופים נוספים כדי שגם המעשים של אסירי ציון במדינות השונות יבואו לידי ביטוי גם בעיני ובאוזני הנוער שלנו.
יואל רזבוזוב: תודה רבה כבוד היושב-ראש.
יואל רזבוזוב: אני חושב שנתת לנו כבר כיוון להמלצה ראשונה לגבי מערכת החינוך.
יואל רזבוזוב: אני יכול להגיד שאני עולה מברית המועצות ואני ידעתי, כי הייתי עולה מברית המועצות, אבל גם אני כאזרח לא ייחסתי לזה חשיבות עד ששמעתי כמה סיפורים אישיים.
יואל רזבוזוב: כן חונכתי כאן במערכת החינוך הישראלית וסביר להניח שרוב בני הנוער לא שולטים בנושא ואני חושב שזאת ההיסטוריה שלנו ואנחנו עם שצריך לזכור.
יואל רזבוזוב: יש את האמרה שאומרת שמי שלא זוכר את העבר שלו, אין לו עתיד.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה העבר שלנו ואנחנו צריכים להתייחס לזה.
יואל רזבוזוב: אחרי שנשמע כאן את הסוגיות הבעייתיות, אנחנו נחשוב איך אנחנו יכולים לפתור אותן.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת ליפמן רצה להתייחס.
דב ליפמן: רק כמה משפטים.
דב ליפמן: כבוד יושב-ראש הכנסת ויושב-ראש הוועדה.
דב ליפמן: אני מגיע לזה ממקום אחר.
דב ליפמן: אני מהצד השני של האוקיינוס והייתי ילד צעיר וכמה פעמים בשנה הלכנו לשגרירות הסובייטית בוושינגטון להפגין.
דב ליפמן: אם כן, אני מגיע לזה ממקום יותר קל מכבוד היושב-ראש אבל אנחנו כן למדנו על זה.
דב ליפמן: למדנו איך אנשים מסרו את נפשם ופשוט ישבו בכלא המון שנים כדי להגשים את החלום להגיע ארצה.
דב ליפמן: לשמוע שאתם כאן ולא מקבלים את מה שאתם צריכים, זה כואב ואנחנו חייבים לעשות משהו.
דב ליפמן: אנחנו שומעים הרבה על כסף שזורם לניצולי שואה וזה חשוב, אנחנו חייבים לעשות את זה, אבל במקביל אנחנו חייבים לעשות את הכול כדי לדעת שאתם מקבלים לא רק באופן כלכלי אלא גם כבוד ולא כבוד בגלל משהו גשמי אלא זה ערך של היהדות.
דב ליפמן: במערכת החינוך חייבים ללמד את הסיפורים שלכם ומה עברתם כדי שאנחנו גם נעריך מה שיש לנו, את היהלום שיש למדינת ישראל.
דב ליפמן: אני הגעתי לכאן, מילאתי טפסים, עליתי על המטוס, כמה סרטים עם אוכל והמדינה נתנה לי את החיים שלי כאן על קערת כסף.
דב ליפמן: קודם כל, תודה רבה לכם על כל מה שעברתם עבורנו, עבור העם היהודי במדינת ישראל.
דב ליפמן: אנחנו, חברי הכנסת, כן נעשה את כל המאמצים לעזור.
דב ליפמן: אני שמח שאני כאן לשמוע כדי שאני אוכל להבין יותר לעומק.
יואל רזבוזוב: אני מכבד את יושב-ראש הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש להעביר אלי את ההמלצות של הוועדה ואת מסקנות הדיון ונראה איך אנחנו ממשיכים.
יואל רזבוזוב: חברים, עכשיו אנחנו ממשיכים בעשייה.
יואל רזבוזוב: נשמע את הנקודות הבעייתיות ונחשוב איך אנחנו פותרים אותן.
יואל רזבוזוב: ברוך גוטמכר, נציג אסירי ציון.
<ברוך גוטמכר: צהרים טובים.
<ברוך גוטמכר: אני מזדהה עם דבריו של יושב-ראש הכנסת.
<ברוך גוטמכר: יש לנו יהודי אחד פעיל בנושא של הפצת מורשת האצ"ל.
<ברוך גוטמכר: יושב כאן יאיר אסיסקוביץ שהוא עובר בבתי הספר ומלמד על ההיסטוריה של האצ"ל ומלחמת השחרור, הוא גם מגיע למכללת פיקוד ומטה בצה"ל, אבל הוא בודד.
<ברוך גוטמכר: צריך שתבוא בדברים עם משרד החינוך כדי שיכניס לתכנית הלימודים את הנושא של אסירי ציון במחתרות, בארץ ישראל ובגולה.
<ברוך גוטמכר: יש מוזיאונים, יצא חוזר מנכ"ל משרד החינוך אבל הדברים לא מתבצעים בשטח.
<ברוך גוטמכר: אני רוצה לעבור לתשלום ארנונה.
<ברוך גוטמכר: 10,000 אסירים יהודים עברו את המחנות בארץ ישראל ובאפריקה.
<ברוך גוטמכר: נשארנו היום 1,380 לפי הרשומות של משרד הקליטה, כולל אסירי ארץ ישראל, כולל אסירי חוץ לארץ.
<ברוך גוטמכר: אנחנו מעולם לא חלמנו על איזשהו כסף ממדינת ישראל.
<ברוך גוטמכר: גם לא רצינו ולא עלה בכלל בדעתנו.
<ברוך גוטמכר: אבל ב-1993 שמענו שיש גמלת אסיר ציון.
<ברוך גוטמכר: באנו לוועדה המכובדת הזאת ואמרו לנו שזה רק לאסירי חוץ לארץ ורק אחרי הקמת המדינה.
<ברוך גוטמכר: אמרנו שאנחנו הקמנו את המדינה.
<ברוך גוטמכר: ביקשתי מחברת הכנסת נעמי בלומנטל שהייתה יושבת ראש הוועדה שתחוקק חוק נפרד לאסירי ארץ ישראל כי החוק כפי שהוא קיים היום, חוק אסירי ציון, הוא חוק סוציאלי ואנחנו חושבים שזה צריך להיות חוק ערכי ולא חוק סוציאלי.
<ברוך גוטמכר: לא שמקבלים חמישה שקלים יותר ומורידים חמישה שקלים כי זאת בושה וחרפה.
<ברוך גוטמכר: בחוק נאמר שאסירי ציון שמקבלים גמלת אסיר ציון, זכאים למאה אחוזים הנחה בארנונה על שטח של מאה מטרים.
<ברוך גוטמכר: העיריות לא יישמו את זה.
<ברוך גוטמכר: כל מי שהציג תעודת אסיר ציון קיבל הנחה, כולל אני.
<ברוך גוטמכר: בשנת 2000 עברתי דירה, הסתכלו בתיק שלי, שאלו אותי אם אני אסיר ציון, כן, נתתי תעודה, אתה מקבל גמלה?
<ברוך גוטמכר: לא, תחזיר את כל הכסף.
יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים על כ-1,300 אנשים.
<ברוך גוטמכר: בשנת 2000 היו הרבה יותר.
<ברוך גוטמכר: היום חיים 1,390 לפי רישומים של משרד הקליטה.
יואל רזבוזוב: כולל אלה שמקבלים את ההנחה?
<קריאה: פחות מהמספר הזה מקבלים את ההנחה.
<ברוך גוטמכר: מתוכם 1,100 אסירים מהארץ ומחוץ לארץ מקבלים היום גמלת אסיר ציון.
<ברוך גוטמכר: נשארו 190 אסירי ארץ ישראל שהם אסירים אבל הם מקבלים לא חוקי או שתופסים אותם כגנבים ודורשים החזרים.
<ברוך גוטמכר: אני מבקש שיצא חוק שכל אסיר ציון שיש לו תעודת אסיר ציון יקבל הנחה של מאה אחוזים.
<ברוך גוטמכר: בסך הכול מדובר ב-190 אנשים ולא יותר.
יואל רזבוזוב: אני שוב רוצה להבין את המספרים.
<ברוך גוטמכר: לפי הרשומות של משרד הקליטה חיים היום 1,390 אסירים.
<קריאה: אסירי ציון ישראל.
<ברוך גוטמכר: בכלל.
יואל רזבוזוב: נמצאת כאן כנרת קלה מביטוח לאומי והיא תוכל לעדכן בנתונים המדויקים.
<כנרת קלה: שלום וצהרים טובים.
<כנרת קלה: אני רוצה לתת שתי הבהרות.
<כנרת קלה: יש אסירי ציון מוכרים ויש אסירי ציון מקבלי גמלה וזה לא אותו הדבר.
<כנרת קלה: אסירי ציון מוכרים, הם מוכרים במשרד הקליטה ועליהם לעבור שני מבחני זכאות ואז הם יהיו זכאים לגמלה מטעם ביטוח לאומי.
<כנרת קלה: המספרים הם מעט שונים.
<כנרת קלה: אסירי ציון הם בעצם האוכלוסייה היחידה בביטוח לאומי שמקבלת שתי גמלאות שאינן תלויות אחת בשנייה ואינן מונעות אחת את השנייה.
<כנרת קלה: גמלה אחת היא לפי נכות וגמלה אחת היא לפי מבחן הכנסות.
<כנרת קלה: לשתי הגמלאות הללו יש מבחני זכאות ומן הטעם הזה צודק ברוך גוטמכר שאומר שזה חוק סוציאלי.
<כנרת קלה: מי עובר את מבחן ההכנסות כפי שהוא נקבע יקבל גמלה, ומי שעבר ועדה רפואית ונקבעו לו אחוזי נכות יקבל גמלה כנכה אסיר ציון.
<כנרת קלה: נכון להיום יש 1,180 מקרים שמקבלים גמלה, בין אם אלה הכנסות, בין אם זאת נכות ובין אם זה גם וגם כי ישנה אוכלוסייה של כ-400 אסירי ציון שמקבלים גם נכות וגם הכנסות.
יואל רזבוזוב: 1,180 הם מקבלי גמלה.
<כנרת קלה: מקבלי גמלה.
יואל רזבוזוב: להם יש מאה אחוזי פטור מארנונה?
<כנרת קלה: לא.
<כנרת קלה: זאת ההבהרה השלישית.
<כנרת קלה: אין לאסירי ציון מאה אחוזים הנחה או פטור מלא מתשלום ארנונה.
<כנרת קלה: יש לאסירי ציון הנחה בתשלום הארנונה לפי חוק עזר עירוני והיא מה שקובעת כל מועצה מקומית עד לגובה 66 אחוזים.
<כנרת קלה: היו אסירי ציון שקיבלו לפני הכרתם כאסירי ציון תגמול מהבטחת הכנסה.
<כנרת קלה: מי שמקבל מביטוח לאומי הבטחת הכנסה, נלוות לגמלה הזאת מספר הטבות.
<כנרת קלה: כשהם עברו לקבל כאסירי ציון כי יש כפל, נשללו מהם אותן הטבות ואז החליטו שלאותה אוכלוסייה ספציפית, אלה שקיבלו בהגדרה בחוק למשך חצי שנה הבטחת הכנסה, ואז עברו לקבל גמלת אסיר ציון לפי הכנסות, הם יקבלו הטבות של מאה אחוזים הנחה בארנונה, של תשלום אגרת טלוויזיה והנחה בתרופות.
יואל רזבוזוב: רק מי שיש לו הבטחת הכנסה.
<כנרת קלה: מי שקיבל.
יואל רזבוזוב: מי שקיבל הבטחת הכנסה, הוא זכאי.
יואל רזבוזוב: כמה כאלה יש?
<כנרת קלה: 122 אנשים שהם מקבלי הטבות.
יואל רזבוזוב: בסך הכול כמה אסירי ציון יש?
<גלית כהן: 1,395.
יואל רזבוזוב: מוכרים?
<כנרת קלה: זה הנתון של משרד הקליטה.
<כנרת קלה: מקבלי גמלה, זה הנתון שלי.
יואל רזבוזוב: 1,395, אלה המוכרים.
יואל רזבוזוב: הם כוללים גם את מקבלי הגמלאות?
<גלית כהן: אלה המוכרים שבחיים.
יואל רזבוזוב: יש ביניהם גם כאלה שמקבלים גמלה?
יואל רזבוזוב: יכול להיות שאתם סופרים את כולם.
<כנרת קלה: כאלף מתוך המוכרים האלה מקבלים גמלה.
יואל רזבוזוב: מי מקבל הבטחת הכנסה?
יואל רזבוזוב: אלה שמקבלים הבטחת הכנסה, גם הם מתוך ה-1,300?
<כנרת קלה: אי אפשר לקבל גם הבטחת הכנסה וגם תגמול לאסיר ציון לפי הכנסה.
<כנרת קלה: אי אפשר.
<כנרת קלה: אז אותם 122 אנשים נכון להיום, בעבר קיבלו הבטחת הכנסה לפחות למשך חצי שנה ואז עברו לקבל אצלנו.
<כנרת קלה: אצלנו זה באסירי ציון.
יואל רזבוזוב: הבנתי אבל אני מבקש לקבל נייר מסודר.
יואל רזבוזוב: יש כאן איזשהו בלבול.
יואל רזבוזוב: אני הבנתי פחות או יותר ומתחיל להסתדר לי בראש, אבל אני עדיין רוצה לראות את זה על הנייר.
יואל רזבוזוב: בסך הכול אנחנו מדברים על כ-1,300 אסירי ציון.
<קריאה: על 1,400.
יואל רזבוזוב: מה מצבם הכלכלי של אלה שלא מקבלים הבטחת הכנסה ומקבלים את הגמלה?
יואל רזבוזוב: רובם במצב טוב או פחות טוב?
יואל רזבוזוב: יש נתונים על כך?
<כנרת קלה: מקבלי תגמול לפי מבחן הכנסות לאסיר ציון, כך הגמלה הזאת מכונה – כ-600 מקרים.
יואל רזבוזוב: חצי מהם נמצאים באיזשהו מצב אחר.
<כנרת קלה: לא עברו את מבחני הזכאות.
יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות שיש להם שקל אחד יותר והם כבר לא זכאים.
<כנרת קלה: נכון.
<גלית כהן: אני קצת מתקשה להבין למה רק 122 אנשים מקבלים את המאה אחוזים הנחה מארנונה.
<גלית כהן: למה רק אותם 122 אנשים נופלים בגדר סעיף 11 לחוק.
יואל רזבוזוב: כי הם מקבלים הבטחת הכנסה.
<גלית כהן: זה לא מדויק, כי בחוק לא כתוב במפורש שרק מי שמקבל הבטחת הכנסה.
<כנרת קלה: אני אראה לך.
<כנרת קלה: זה כתוב.
<כנרת קלה: כתוב שאסיר ציון לפי ההגדרה בסעיף זה וזה יהיה זכאי.
<גלית כהן: סעיף 17ב שמפנה לסעיף 11.
<קריאה: צריך לראות את פסקה (ג)(2).
<קריאה: אחד התנאים הוא ש"בתכוף להגשת התביעה לקבלת תגמול כאמור בפסקה (1), השתלמה לו גמלה לפי חוק הבטחת הכנסה בעד תקופה של שישה חודשים לפחות".
<ברוך גוטמכר: בין מקבלי ההנחות יש גם חברים עשירים.
<ברוך גוטמכר: חוק אסירי ציון נוסד ב-1993.
<ברוך גוטמכר: התחילו לטפל בנו, אסירי ציון, רק ב-2000.
<ברוך גוטמכר: שבע שנים דילגו עלינו ולא קיבלנו גמלאות כלשהן.
<ברוך גוטמכר: רוב אסירי ציון היום עברו את גיל התשעים או נושקים לגיל תשעים.
<ברוך גוטמכר: לכן אני מבקש על סמך הנתונים האלה, שיש רק 1,390 אנשים, על סמך זה ששבע שנים דחו אותנו בדיונים כאן בוועדה, שיתוקן החוק כך שיהיה ברור לכולם שכל מי שיש לו תעודת אסיר ציון, יקבל הנחה של מאה אחוזים על מאה המטרים הראשונים של דירתו.
<ברוך גוטמכר: תעשו את זה חוק ערכי ולא חוק סוציאלי.
<ברוך גוטמכר: בכל הגמלאות אלמנה מקבלת משהו.
<ברוך גוטמכר: קיבלתי היום מכתב מאלמנה של גולה קניה ממנה רוצים החזר של 14 אלף שקלים.
<ברוך גוטמכר: מאיפה היא תחזיר את הסכום הזה?
יואל רזבוזוב: מי רוצה את זה ממנה?
<ברוך גוטמכר: עיריית חיפה רוצה 14 אלף שקלים החזר.
<ברוך גוטמכר: איך אפשר לעשות דבר כזה?
יואל רזבוזוב: למה היא רוצה את ההחזר?
יואל רזבוזוב: איפה נפלה הטעות?
<ברוך גוטמכר: הם לא כותבים סיבה.
<ברוך גוטמכר: לא יודע.
<ברוך גוטמכר: הם רוצים החזר של 14 אלף שקלים.
יואל רזבוזוב: זה מקרה פרטי ונשמח לברר מול ראש העיר יונה יהב.
<ברוך גוטמכר: בקשתי שיתוקן החוק כך שיהיה ברור.
יואל רזבוזוב: אתה רוצה שחוק ארנונה יהיה ערכי.
<ברוך גוטמכר: חוק ערכי.
<ברוך גוטמכר: כל מי שמחזיק תעודת אסיר ציון, יקבל מאה אחוזים על מאה המטרים הראשונים של דירתו.
<ברוך גוטמכר: רובם נושקים לגיל תשעים, שבע שנים טרטרו אותנו ואני חושב שמגיע לעשות צדק.
<ברוך גוטמכר: הדבר השני מתייחס לאלמנת אסיר ציון שתקבל שישים אחוזים מההנחה שקיבל בעלה.
<ברוך גוטמכר: בכל הגמלאות יש גם את האלמנה.
<ברוך גוטמכר: נפטר אסיר או אסירת ציון, בת זוגו תמשיך לקבל שישים אחוזים מההנחה שקיבל בעלה או אשתו.
יואל רזבוזוב: איך זה היום?
<ברוך גוטמכר: שום דבר.
<ברוך גוטמכר: לא מקבלים כלום ורוצים גם בחזרה את מה שהם שכחו.
<כנרת קלה: ב-1999 נכנס תיקון לחוק שקובע שבן זוג של אסיר ציון שקיבל גמלה יקבל מה שמכונה גמלת שארים.
<כנרת קלה: זה עומד בכפל מול קצבת שאירים של זקנה.
<כנרת קלה: אי אפשר לקבל פעמיים תגמול בגין בן זוג שנפטר.
<כנרת קלה: החוק נותן לאסירי ציון מקבלי גמלה הנחה בארנונה.
<כנרת קלה: אסיר ציון שאיננו מקבל גמלה, איננו זכאי להנחה בארנונה.
<כנרת קלה: אלמנה של אסיר ציון, אין לה הכרה בזכות עצמה ולכן היא לא מקבלת הנחה בארנונה.
<כנרת קלה: אז נוצר מצב שאם יש זוג ואחד מבני הזוג מקבל גמלה כאסיר ציון והוא הלך לעולמו, ובאותו זמן שהיה בחיים קיבל הנחה בארנונה – השאר שלו לאחר מותו לא מקבל הנחה בארנונה.
<כנרת קלה: זה המצב הקיים.
יואל רזבוזוב: הם יכולים לא לדעת על זה ואז הם לא משלמים.
<כנרת קלה: זה המצב מבחינת אסירי ציון.
<ברוך גוטמכר: נקודה שלישית.
<ברוך גוטמכר: אם גמלת הזקנה עלתה בעשרה שקלים, צריך לתת דוח מהבנק כמה אני מרוויח, כמה יש לי ומורידים לי עשרה שקלים מגמלת אסיר ציון.
<ברוך גוטמכר: תפסיקו עם זה.
<ברוך גוטמכר: בושה וחרפה.
<ברוך גוטמכר: לא להתעסק אתנו עם עשרה שקלים.
<ברוך גוטמכר: הגמלה שנקבעה תהיה לכל אורך ימי חייו בלי לקזז אותה אף פעם.
<ברוך גוטמכר: זאת בושה וחרפה.
יואל רזבוזוב: זה עניין של השלמת הכנסה.
<כנרת קלה: האופי של התגמול, הוא תגמול לפי הכנסות.
<כנרת קלה: נערך בו מבחן הכנסות.
<כנרת קלה: כל גמלה שמשולמת מהמוסד נעשית באופן אוטומטי ולכן משפיעה על גובה התגמול.
<כנרת קלה: אם אופי התגמול יהיה אחר, לא יהיה מבוסס על הכנסות, לא תהיה השפעה.
יואל רזבוזוב: יש לזה השלכות רוחב.
יואל רזבוזוב: יש לך עוד את הווטרנים, פליטי שואה ועוד.
<ברוך גוטמכר: הם לא קשורים אלינו.
יואל רזבוזוב: לא משנה.
יואל רזבוזוב: ברגע שאנחנו מאפשרים לכם את הדבר הזה, יש השלכת רוחב.
יואל רזבוזוב: המדינה קבעה איזשהו רף וברגע שאתם עוברים את הרף, כולם רוצים לעבור אותו.
יואל רזבוזוב: יש כאן איזושהי בעיה.
יואל רזבוזוב: נמצא כאן נציג משרד המשפטים שבהמשך נשמע גם אותו.
<ברוך גוטמכר: עוד נקודה אחת.
<ברוך גוטמכר: חיי המחתרת ובבית הסוהר, במיוחד בחוץ לארץ, היו קשים מאוד.
<ברוך גוטמכר: אני מבקש שכל אסיר ציון שמגיע לגבורות, יקבל תוספת של 25 אחוזים.
<כנרת קלה: אני אבהיר שזה מקובל במשרד הביטחון.
<כנרת קלה: יש דבר כזה שנקרא תוספת גיל.
<כנרת קלה: אני אגיד שדיש 92 אסירי ציון מקבלי גמלה שהם ילידי השנים 1933-1938 כך שהם בני 75 ל-80.
<כנרת קלה: במשרד הביטחון יש דבר כזה שנקרא תוספת גיל.
<כנרת קלה: אצלנו היום זה לא קיים.
יואל רזבוזוב: נשמע את משרד המשפטים.
<שי סומך: אני לא יכול לתת תשובה רשמית של משרד המשפטים להצעת החקיקה ששמענו עכשיו אלא רק התייחסות ראשונות.