GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה לביא: שאלה לי אליך, אני מקשיבה לך ואני שואלת את עצמי, אתה אמרת שתשתף את עצמנו בהנחיות שלכם ובכלל בהתמודדות עם האנטישמיות החדשה, כי יש לה פנים נוספים,
עליזה לביא: לאנטישמיות החדשה.
עליזה לביא: אבל איך אתם מתמודדים עם הגורמים שמלבים את האנטישמיות דווקא מבית?
עליזה לביא: ישראלים לשעבר, יהודים שחושבים שיש מקום לצאת כנגד ישראל, דווקא בגלל מדיניות כזו או אחרת.
עליזה לביא: האם יש לכם כלים נוספים איך מתמודדים עם מה שיוצא משלנו, או שאתם בעצם למעשה מתעלמים?
ראובן ריבלין: הם אחראים לחוץ.
<גדעון בכר: כן, כמשרד חוץ אנחנו עוסקים בתחומים שבחוץ, עם האנטישמיות שמבחוץ.
<גדעון בכר: זה נכון שיש - - -
עליזה לביא: היא בחוץ קיימת.
עליזה לביא: ללכת לתת היום הרצאות גם במקומות בהם יש התנגדויות - - -
שמעון אוחיון: אולי אנחנו ניקח את עצמנו בידיים?
עליזה לביא: אז אני שואלת היום אם המשרד נותן מענה גם לאנטישמיות החדשה, שבאה מיהודים ששייכים לקבוצות נוספות, או שזה נושא שלא מדברים עליו.
עליזה לביא: זאת שאלתי, אדוני.
<גדעון בכר: אני אשיב.
<גדעון בכר: האנטישמיות מהסוג הזה היא שולית בהשוואה לאנטישמיות שבאה מהמקורות הגדולים.
<גדעון בכר: צריך להסתכל על מגמות היסוד שאירופה עוברת היום, ומגמת היסוד זה ההגירה המאסיבית שמעוררת אנטישמיות; העלייה של הימין הקיצוני, אלה הדברים.
<גדעון בכר: אנטישמיות שבאה מאצלנו היא יחסית קטנה, לשמחתי.
יואל רזבוזוב: אבל האנטישמיות הקטנה הזאת, היא כן עושה הד גדול.
יואל רזבוזוב: אני הייתי בקמפוס בארצות הברית, אז אמרו לי מי שמסית את כל הקמפוס זה דווקא הישראלי שירד.
יואל רזבוזוב: חברים, בואו נשמור על סדר.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.
ראובן ריבלין: תודה רבה אדוני יושב הראש, יואל רזבוזוב, חברי חבר הכנסת רונן הופמן שהוא נציגנו, הנציג הבכיר של הכנסת במוסדות האירופאיים, אדוני הנציגות הבכירה של שגרירות צרפת בישראל.
ראובן ריבלין: אנחנו חוזרים מפריז, רונן הופמן איתי, יחד עם חבר הכנסת יצחק ועקנין, בנושאים שנוגעים ישירות וכביכול הם נושאים שהפכו להיות נושאים אוניברסאליים, נושאים ליברליים, נושאים של אנושיות והיא ברמת המצוות שניתנו על ידי האל למאמיניו היהודים, המוסלמים, הנוצרים.
ראובן ריבלין: כאשר כמובן מדובר בברית המילה, כאשר דובר בכשרות ובשחיטה הכשרה, דברים אשר מעוררים שאלות רבות באירופה.
ראובן ריבלין: אבל אני רוצה להתחיל, לפני שאגע בעניין זה בקצרה, באמירה ברורה: הקומידיאן הזה, כמו אנלקה, הם כוכבים שנס ליחם.
ראובן ריבלין: הם כוכבים שירדו מגדולתם, הם משתמשים באנטישמיות כדי להעלות ולא מעלים את האנטישמיות בגלל אישיותם הגדולה ובגלל הדברים שהם עושים ומציגים.
ראובן ריבלין: כל הדברים שאנחנו רואים הם של אנשים מתוסכלים, אשר מבקשים להשתמש באנטישמיות, שהיא עמוקה ביותר, כדי להשיג גם הישגים אישיים, ואנחנו יודעים זאת.
ראובן ריבלין: ואנחנו מעריכים מאד את ממשלת צרפת ובאמת קהילות רבות במועצה האירופאית, על כל מרכיביה במדינות השונות, אשר מבינים שהאנטישמיות קודם כל היא סכנה לחברה עצמה, של אותם אנשים, של אותן מדינות, של אותן חברות, שבהם מתחוללת האנטישמיות.
ראובן ריבלין: אני חש בעניין הזה בצרפת עצמה, כאשר נפגשנו עם מספר לא מועט של חברי האסיפה הלאומית וסנטורים, כאשר נפגשתי עם נציגים שונים של מדינות אירופה במועצת אירופה, והדברים הולכים ומחריפים.
ראובן ריבלין: וכן אדוני השגריר ונציג משרד החוץ, במערכה שאנחנו מבקשים לאסור ולא להפסיק לפעול נגיד האנטישמיות.
ראובן ריבלין: במדינות אירופה ובחלק מהעולם עוברים משבר קשה ביותר, משבר של הגירה שהופך יותר ויותר את החברה מאד רגישה, ובכל פעם שיש איזה שהוא משבר באירופה, נוח מאד להעלות עוד פעם את האנטישמיות ולא בכדי, והדברים האלה מסוכנים מאד.
ראובן ריבלין: וכמו שאמר נציג משרד החוץ, החובה הראשונה היא כמובן על המדינות עצמן ועל כל אותם אלה שאחראים על הסדר במדינתם.
ראובן ריבלין: האנטישמיות היא לא סכנה למדינת ישראל.
ראובן ריבלין: האנטישמיות לא הביאה את החזרה לציון, שכן אני מכיר משפחות שעלו 150 שנה לפני שהאנטישמיות התחילה להתחולל.
ראובן ריבלין: אבל בלי ספק שהציונות המדינית קמה בראש ובראשונה בגלל הצורך להגן על העם היהודי כעם, ולא רק כדת.
ראובן ריבלין: והדברים האלה היכו שורשים רבים, ומדינת ישראל דווקא מביאה גאווה גדולה בכל מקום שבו אנחנו נמצאים, למוסריות של עצם הקמתה, בכך שהיהודים הם לא רק דת, הם גם לאום, ומגיע להם ומותר והם חייבים לקיים את עצמאותם המדינית במדינה משלהם.
ראובן ריבלין: הנושאים הספציפיים שאני שומע יחד עם רונן הופמן, ואנחנו משתדלים מאד לשמור על שקט נפשי, כאשר יכול לומר לנו אחד מהנציגים של אירופה, ואני לא נכנס לפירוט מאיזו מדינה הוא היה, שאנחנו מבינים את הברית מילה היהודית, כי אתם עשירים, אז ברית המילה אצלכם נעשית באופן יותר מסודר.
ראובן ריבלין: זה דבר שזעזע אותי יותר מכל.
ראובן ריבלין: אלה הם דברים שטבועים עמוק בתוך המערכת.
ראובן ריבלין: אני מברך מאד את הסטודנטים.
ראובן ריבלין: אני חושב שאתם מתנדבים בעם ועושים דבר שהוא חשוב ביותר.
ראובן ריבלין: אני גם מתכוון לנסות ולראות במה אני יכול, בכוחי הדל, לעזור לכם ואני חושב שאפשר לעזור לכם רבות.
ראובן ריבלין: אני חושב שגם משרד החוץ צריך לראות בהם מחלקה, משום שהם האנשים שמשרתים אותנו בצורה הטובה ביותר, בנושא שהוא כל כך מובן מאליו, וכמו שמנחם בגין היה אומר: "המובן מאליו טוב שייאמר כל פעם ומחדש".
ראובן ריבלין: אני מאד מברך אותך, אדוני יושב הראש על קיום הישיבה הזאת.
ראובן ריבלין: אנחנו צריכים להבין שהאנטישמיות היא דבר שלא חדל מעולם, הוא בדרך כלל מתעורר כאשר יש לנו, לאירופה ולמדינות אחרות בעולם או לחברות אחרות בעולם, בעיות כאלה או אחרות.
ראובן ריבלין: אני חושב שזה תפקידו של הכס הקדוש להתייחס לעניין זה ולא לשתוק לרגע אחד, משום ששנאה בין עמים ומחלוקות בין עמים יש מספיק.
ראובן ריבלין: אפשר גם להאשים אלה את אלה בכל מיני נושאים.
ראובן ריבלין: להעביר את זה לפסים של אנטישמיות הוא דבר שמסוכן לעולם כולו, כפי שהוכח בעבר.
יואל רזבוזוב: תודה רבה חבר הכנסת ריבלין.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי קודם, אנחנו באמת צריכים להיראות חזקים ולא חלשים, והמסר צריך לעבור שבאמת אנשים מתוסכלים הם המפיצים, ובאמת גם להראות כוח.
יואל רזבוזוב: לדעת לגייס צבא של סטודנטים ולתמוך בהם, כדי שיעבירו את המסר שאנחנו באמת חזקים.
יואל רזבוזוב: בבקשה, חבר הכנסת שמעון אוחיון.
שמעון אוחיון: תודה רבה אדוני יושב הראש.
שמעון אוחיון: אני גם כן מברך על היוזמה לקיים את הדיון הזה ואני מברך את התאחדות הסטודנטים וכל הגופים שעוסקים בזה, כמובן בהסתדרות הציונית, המחלקה למאבק באנטישמיות, ואחרון אחרון יקר, כמובן משרד החוץ.
שמעון אוחיון: תראו, אני חושב שהמאבק באנטישמיות היום הוא באמת צריך להיות רב מערכתי.
שמעון אוחיון: ההתייחסות שלנו לנושא הזה היא כמעט חובבנית.
שמעון אוחיון: כמעט חובבנית.
שמעון אוחיון: אני זוכר אמנם בשנות ה-70, בעניין הזה שאנחנו הותקפנו, מדינת ישראל, הותקפנו בעניין הזה של השוואת הציונות לגזענות וכו', אבל אנחנו היום עדים לתופעה אחרת.
שמעון אוחיון: ואני בעצמי גם חוויתי את הדברים הללו במגע ובקשרים שלנו עם מוסדות יהודיים.
שמעון אוחיון: המצב הוא הרבה יותר חמור ממה שאנחנו חושבים.
שמעון אוחיון: התאחדות הסטודנטים עושה כאן עבודה יפה.
שמעון אוחיון: מלאכה טובה מאד מבחינת כל השימוש בכינוס כל המידע והצגת מצגת יפה, ואני כבר מזה שנתיים-שלוש מתריע על כך.
שמעון אוחיון: אי אפשר לעמוד שם.
שמעון אוחיון: הם אינם מרכז מידע, ומרכז מידע חשוב.
שמעון אוחיון: הם החיילים שלנו.
שמעון אוחיון: הם אנשי השדה שלנו, הם אנשי השטח.
שמעון אוחיון: אנחנו צריכים לתת להם את המשאבים, להכשיר אותם, והם בעצם נמצאים שם בשדה.
שמעון אוחיון: המערכה הזאת באמת היא רב מערכתית, והיא מתחילה, וחבל שחברת הכנסת עליזה לביא לא נמצאת כאן, היא מתחילה גם ממדינת ישראל.
שמעון אוחיון: כשעשיתי כינוס בנושא המאבק באנטישמיות והבאתי גם נוער מישראל ופניתי לקצינות חינוך שתבאנה קצינות חינוך, לאחר שבועיים של שיקול דעת, הם באו אלי בתשובה שאין מקום להביא את הקצינות, משום שזה בדיוק, זה לא נושא כל כך רלבנטי לישראל.
שמעון אוחיון: זה משהו ששם, בגולה, בעניין הזה.
שמעון אוחיון: והיום אני הייתי שם את האתגר לא רק בנושא הוועדה לקליטה, גם במשרד החינוך במדינת ישראל.
שמעון אוחיון: הערך של ערבות הדדית, במקום להתעסק היום עם שאלון בבגרות כזה, אם אחד, שני שאלונים, שלושה שאלונים – בוא תוסיף את החינוך הערכי.
שמעון אוחיון: איפה המחויבות?
שמעון אוחיון: איפה הערבות ההדדית שהנוער בישראל ירגיש מחובר ומקושר אל הנוער היהודי בעולם, שנמצא תחת מתקפה.
שמעון אוחיון: עצם העובדה שלא יכולנו לקיים כינוס אקדמאי בסן פרנסיסקו, והיינו צריכים להעביר אותו למרילנד, זה אומר הרבה מאד.
שמעון אוחיון: נכון שארצות הברית עוד לא הגיעה למצב של אירופה, אבל אנשים באירופה כבר פוחדים ללכת, ואנחנו קוראים מדי יום את הסקרים.
שמעון אוחיון: ולכן באמת ההתייחסות שלנו צריכה להיות רב מערכתית והיא מתחילה מהבית.
שמעון אוחיון: מתחילה מהבית.
שמעון אוחיון: ביטויים שאנחנו מזלזלים בהם ומשתמשים בהם, זה גם עובר ומחלחל החוצה.
שמעון אוחיון: יש אפשרות וצריך לבקר את המדינה, מי שרוצה לבקר ומי שחולק על דעתה, שיחלוק על דעתה.
שמעון אוחיון: אבל לקחת את זה מפה ולתת כלים לאויבי ישראל, המרחק באמת הוא רב וצריך לשמור על המרחק הזה.
שמעון אוחיון: על הדיסטנס הזה.
שמעון אוחיון: כשאני שומע ביטויים כאן במדינת ישראל, כל אחד על ימין ועל שמאל - - -
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת אוחיון, תקצר בבקשה.
שמעון אוחיון: משפט אחד.
שמעון אוחיון: אני מבקש שאנשים יחשבו, ואני מכיר את הדברים הללו.
שמעון אוחיון: הביטוי גזענות רץ כאן בחופשיות.
שמעון אוחיון: על סופרלנד, מתקן סופרלנד, כמעט כמו המתקן באוושויץ.
שמעון אוחיון: זה גזענות.
שמעון אוחיון: אז מה הפלא, מה הפלא שאחר כך כל מי שמעביר את זה הלאה, הנוער היהודי בחוץ לארץ, גזענות עם ציונות, הכל ביחד.
שמעון אוחיון: נכון, יש אפליה במדינת ישראל במגזרים שונים: בין יהודים לערבים, בין דתיים לחילוניים, בין ספרדים לאשכנזים או בין כאלה ואחרים.
שמעון אוחיון: אבל לא מדובר בגזענות להשוות אותנו.
שמעון אוחיון: היום אנחנו מוכרים, מפה נמכרים מושגים של גזענות ואפרטהייד.
שמעון אוחיון: אפרטהייד מוכרים עלינו כאן.
שמעון אוחיון: זה יוצא מפה, וחבל שעליזה לא שמעה.
שמעון אוחיון: משרד החינוך צריך בין היתר גם להכין תכנית של ערבות הדדית.
שמעון אוחיון: יש בני נוער מוכשרים שיכולים להגיב באינטרנט, לתכניות באינטרנט שלהם, ולהצטרף לכל מיני מאבקים, כל מיני פרויקטים ולהציף את העולם.
שמעון אוחיון: יש בחורים מוכשרים בעניין הזה, ואני בא ואומר – זאת גישה רב מערכתית, שאנחנו צריכים כולנו להיות מגויסים אליה.
שמעון אוחיון: כמובן בתיאום עם התכלול של משרד החוץ.
שמעון אוחיון: ואני גם יחד עם רונן הופמן, היינו יחד במשלחת למועצת אירופה.
שמעון אוחיון: אין ספק שגם שם המאבק מוטל עלינו כחברי כנסת, לקשור את הקשרים עם חברי הפרלמנט, להביא אותם למצב שיאמצו חקיקה, שיגישו אנשים למשפט וכו'.
שמעון אוחיון: אבל הגישה היא גישה רב מערכתית, ואני מברך אותך על היוזמה.
יואל רזבוזוב: אין ספק שאנחנו חיים בחממה ולא כל כך מבינים את המציאות, ובאמת בשל כך אנחנו מקיימים את הדיון .
ישראל חסון: אני לא מסכים עם האמירה הגורפת הזאת.
ישראל חסון: אנחנו מאד מבינים את המציאות, בגלל זה - - -
יואל רזבוזוב: אני לא חושב שכולם מבינים.
ישראל חסון: בגלל זה אנחנו במדינת ישראל, קודם כל.
ישראל חסון: נתחיל מזה.
ישראל חסון: אנחנו מאד מבינים - - -
יואל רזבוזוב: אנחנו פה במשכן, אבל אני חושב שבאמת שהציבור פחות מבין.
שמעון אוחיון: הנוער בישראל לא מבין את החומרה.
ישראל חסון: הציבור בישראל מבין, בגלל זה הוא הקים את המדינה הזאת והוא חי פה.
יואל רזבוזוב: טוב, חברים, בואו נשאיר את הדיון ואת הוויכוח לפעם הבאה.
יואל רזבוזוב: יעקב חגואל מההסתדרות הציונית העולמית, בבקשה.
יואל רזבוזוב: חברים, בואו נתחיל לקצר קצת.
ראובן ריבלין: אנחנו צריכים להיזהר.
ראובן ריבלין: אנחנו צריכים להיזהר לא בגלל האחרים, אנחנו צריכים להיזהר בגללנו.
ראובן ריבלין: לא צריך לבוא ולהתיר איזה שהם היתרים.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת ריבלין, בואו ניתן למר חגואל, בבקשה.
ראובן ריבלין: כן, מאה אחוז.
ראובן ריבלין: לא, שלא יתפרש שפה מותר מה שאסור במקום אחר.
<יעקב חגואל: תודה אדוני יושב הראש.
<יעקב חגואל: אני רוצה לספר שלפני מספר שבועות הייתה פנייה אלינו בהסתדרות הציונית העולמית, למייל האדום שלנו.
<יעקב חגואל: יש לנו מייל אדום שאוסף מיהודי העולם מידע על אירועים אנטישמיים, והייתה פנייה על אותו מועל יד הפוך מיהודי מצרפת.
<יעקב חגואל: בהתחלה האמת לא הבנו מה זה בכלל.
<יעקב חגואל: זה היה נראה לנו משהו שמאד לא התחברנו אליו.
<יעקב חגואל: בהמשך התחילו והגיעו עוד מיילים, והתחילו והגיעו מיילים מעולים חדשים פה, ואפילו עולה אחד בא וביקש להיפגש.
<יעקב חגואל: אני נפגשתי איתו לפני כחודש, והוא הציג לי מצגת דומה למה שהיה פה עכשיו, מבחינת שלל התמונות שאנחנו רואים פה כל הזמן, שהפחידה אותי.
<יעקב חגואל: פשוט הפחידה אותי.
<יעקב חגואל: התלבטתי קשות אם לתת לזה יד, מהבחינה הפרסומית או לא.
<יעקב חגואל: כי בסך הכל יש בזה מן החיזוק.
<יעקב חגואל: גם הדיון הזה עכשיו וגם כל ההתעסקות בזה, מחזקת ומעצימה את אותו נבל שקורא לעצמו מצחיקן או קומיקאי, שעושה ומלעיז את זיכרון השואה ועושה מעשים אנטישמיים אמיתיים.
<יעקב חגואל: אני רוצה להגיד לכם שאחרי התעמקות רבה, מספר שבועות לקח לי ולצוות שלי להבין את גודל התופעה.
<יעקב חגואל: אנחנו באמת, ביחד עם YNET, יצאנו עם זה לציבור הישראלי, כי הבנו שאותם חיילים שמצטלמים בכותל, או אותם מג"בניקים שהצטלמו במקום זה או אחר, לא הבינו את אותם אנשים שהצטלמו איתם, ויש פה עניין של חוסר הבנה וחוסר ידיעה של אותו מועל יד הפוך, או כל שם אחר שאפשר לקרוא לזה, ואותו מעשה אנטישמי זה.
<יעקב חגואל: וזו הסיבה שיצאנו עם זה החוצה ועשינו עם זה את הרעש התקשורתי הקטן שעשינו עם זה.
<יעקב חגואל: אני חושב, ועם זה אני גם בראייה אופרטיבית אליך, יושב הראש, אני חושב שצריך להזהיר את הציבור הישראלי ובכלל, את ציבור היהודים בעולם, מאותה תופעה, כי אני חושב שלא כולם מכירים ולא כולם יודעים.
<יעקב חגואל: זה אחד.
<יעקב חגואל: שתיים, אין לי ספק שאנחנו נמצאים בשיאו של מדרון חלקלק.
<יעקב חגואל: לי אין ספק שאנחנו נמצאים בעשור שמראה לנו בגרפים שיש לנו אמפירית, כמו שאמר פה חברי הטוב גדעון, ממשרד החוץ.
<יעקב חגואל: הנתונים שאנחנו רואים אותם בכל סוף שנה, ואנחנו נמצאים עכשיו בסוף שנה, שהאירועים האנטישמיים האלימים, שימו לב טוב: האירועים האנטישמיים האלימים – הולכים וגדלים, הולכים וגוברים גם בכמות שלהם וגם בעוצמה שלהם.
<יעקב חגואל: ואני אומר את זה מתוך חשש שהדברים הולכים ומתגברים יום יום, שעה שעה.
<יעקב חגואל: סיימנו את שנת 2012 בגידול עולמי של יותר מ-30% בגידול של מספר האירועים האנטישמיים האלימים, שאותי זה מאד מפחיד, וזו אחת הסיבות שאני לא מתעלם מהמועל יד ההפוך הזה, ומאותו הקומיקאי העלוב הזה, אלא אני חושב שאנחנו צריכים להתייחס לכל טוקבק ולכל גרפיטי, כי אנחנו באמת נמצאים במדרון חלקלק, ואם לא נעצור את זה כגרפיטי או כטוקבק, אנחנו נסיים ברציחתם של יהודים.
<יעקב חגואל: ואני אומר את הדברים לא מתוך ראייה הפוכה, כי אני ראיתי את הדברים גם לפני טולוז.
<יעקב חגואל: אני ראיתי את אותם מעשים לפני טולוז, ואת אותה ראייה של מדרון חלקלק, שנגמר בסופו של יום ברצח של יהודים.
<יעקב חגואל: ואני רוצה פה להעיר ליושב ראש הכנס שיצא, שאמר שהעלייה, ואני מאד מקווה שהעלייה ארצה תהיה לא רק ממניעים אנטישמיים.
<יעקב חגואל: אני רוצה לציין עובדה, ושכל אחד יעשה איתה מה שהוא רוצה.
<יעקב חגואל: אנחנו נמצאים כשנתיים לאחר אותו פיגוע אנטישמי בטולוז, ואנחנו קוראים הבוקר בעיתון נתון שאומר שהעלייה מצרפת עלתה ביותר מ-65% בשנה האחרונה לעומת השנה הקודמת לה, עלייה בעולים ארצה.
<יעקב חגואל: ואני אומר שכל אחד יעשה את החשבונות שלו.
<יעקב חגואל: אמרתי פה עובדה, אמרתי פה נתון.
<יעקב חגואל: לסיכום, אדוני יושב הראש, אני חושב שהפיתרון, או הכלי החשוב ביותר למאבק באנטישמיות, מעבר לעבודה האדירה שעושים פה אגודת הסטודנטים וגם ההסתדרות הציונית עושה כמרכז תקשורת במאבק באנטישמיות בניו-מדיה, ומעבר לכנסים שאנחנו עושים, אני חושב שהכלי החשוב ביותר שצריך להעביר את זה גם לקהילות היהודיות בעולם, זה אותה גאווה יהודית, אותו הראש המורם, כי לדעתי זה הכלי החשוב ביותר למאבק באנטישמיות.
<יעקב חגואל: תודה רבה.
יואל רזבוזוב: לפני שחבר הכנסת נסים זאב ידבר, אני אגיד שגם לנו הייתה מחשבה האם לקיים את הדיון ולתת לתנועת יד הזאת יד.
יואל רזבוזוב: מצד שני, אני חושב שבאמת מחובתנו להזהיר, ויכול להיות שזה סממנים שאנשים לא רואים.
יואל רזבוזוב: אנחנו ראינו מקרים חמורים כמו זריקת ראשי חזירים על בתי כנסת וכו', אבל את התנועה הזאת לא מכירים, ואם רואים את זה יותר ויותר ויותר באותו מקום שהיהודים חיים בו בתפוצות, אז סימן שנדלקת פה, שחייבת להידלק איזו שהיא נורת אזהרה, וגם חשוב מאד שהקהילות גם יפנו אלינו וידווחו לנו על התופעות האלה, כדי שאנחנו נדע להתמודד.
נסים זאב: אדוני יושב הראש, קודם כל אני רוצה לומר שהדיון הזה הוא חשוב מאד ותוכנו חייב לתת כמה שיותר ביטוי כלפי אותם אלה שלא מודעים מה זה אנטישמיות, בוודאי בצורות החדשות שלה, כאשר יד למעלה או יד למטה.
נסים זאב: הכוונות הן אותן כוונות אנטישמיות.
נסים זאב: הבעיה המרכזית שלנו, שאירופה חושבת שבעיית האנטישמיות זה שייך רק לעם היהודי.
נסים זאב: הם לא מבינים שזו רק תחנה ראשונה כדי לכבוש את אירופה, ואנחנו רואים מה שקורה.
נסים זאב: כל המהגרים שמגיעים לאירופה הם בעצם באים מבחינה אידיאולוגית, והם גם מאמינים שבסופו של דבר הם יעצבו את אירופה כפי שהם רוצים לראות אותה בעוד 20 שנה.
נסים זאב: אגב, אני רוצה לומר שהייתי לא מזמן ברומניה.
נסים זאב: אתה רואה ששם אין אנטישמיות, כי שם השלטון לא ייתן ריח של אנטישמיות, כי הוא מבין שאם הוא ייתן, לא לגיטימציה, עצם העלמת עין מבחינת הממשל, הוא יודע שזה יטפח לו בפרצוף.
נסים זאב: ואני רוצה לומר בפרט בצרפת, ואני הייתי מספר פעמים בביקורים שם, אני אומר לך, לא רק אנחנו לא מרגישים בטוחים.
נסים זאב: אני הייתי צריך לחשוב פעמיים אם ללכת עם מגבעת או ללכת עם קסקט, שלא יזהו אותי במקומות מסוימים.
נסים זאב: בוודאי שהיהודים שמתגוררים שם, לא מרגישים בטוחים.
נסים זאב: וכשהיהודים לא ירגישו בטוחים באירופה, אירופה לא תהיה בטוחה שהיא יכולה להתקיים כאירופה וכעצמאית, כפי שהם באמת חושבים לשמר את המדינות שלהם מבחינה דמוקרטית.
נסים זאב: רק עוד דבר אחד בנושא של החקיקה, שזה נושא מאד חשוב.
נסים זאב: אני חושב שאם יש מקום באמת ליזום חקיקה באירופה, ושאנחנו כנציגים במדינות שונות בעולם, צריכים פה ייעוץ משפטי.
נסים זאב: אם התמונה הזאת, הייתי אומר, יכולים לכלול אותה כחלק מאנטישמיות בחקיקה במדינות שונות בעולם - - -
ראובן ריבלין: בכל מה שקשור לחקיקה, אירופה מטופלת בנושא בצורה הראויה ביותר, אל תתערב להם בעניין הזה.
נסים זאב: אני לא מתערב, אני א ומר - - -
ראובן ריבלין: לא, אני אומר – היא מתערבת בצורה הראויה ביותר.
ראובן ריבלין: רק יש להם בעיות.
נסים זאב: אני אומר מחובתנו אולי להאיר ולהעיר, שזה ייכלל.
יואל רזבוזוב: ניתן את הבמה כאן ליועץ המדיני, עודד בן חור.
יואל רזבוזוב: אני גם התקשרתי לראות מה המעשים הפרקטיים שאנחנו יכולים לעשות.
<עודד בן חור: אלף אני רוצה להודות לחברי הכנסת שנתרמו תמיד וימשיכו אני מניח להירתם למאמצים שאנחנו מנסים, תוך שיתוף פעולה עם משרד החוץ ועם גורמים אחרים.
<עודד בן חור: אני אתחיל מהסוף אולי ואני אומר שבימים הקרובים ממש, יהיה מפגש ראשון שאפשר לקרוא לו סיעור מוחות, של רענון או הגדרת יעדים לאור מה שקורה עכשיו, מה שתואר כאן, התגברות האנטישמיות, התגברות האנטי ישראליות, האנטישמיות החדשה, לראות אם הכלים שבהם אנחנו משתמשים הם פרקטיים, הם רלבנטיים, ואם לא – לגבש תכנית חדשה ופשוט לעשות דבר שלא עשינו עד היום, לצערי.
<עודד בן חור: נאמרה פה המילה תיאום, אבל אין בעצם תיאום בין כל הגורמים שהם בעצם מרכיבי יחסי ישראל עם העולם, ויחסי העולם היהודי עם העולם.
<עודד בן חור: קודם כל אני נמצא כאן, אז אני מתכוון לכנסת.
<עודד בן חור: אני מדבר על משרדי הממשלה, בהובלת משרד החוץ בוודאי, אבל יש גם משרדים אחרים שעוסקים ביחסי החוץ של ישראל: משרדי הכלכלה והתרבות וביטחון.
<עודד בן חור: כל משרד יש לו נגיעה לחו"ל.
<עודד בן חור: כמובן הסוכנות, כמובן כל הארגונים שאתם יכולים לחשוב עליהם.
<עודד בן חור: כמובן בעולם היהודים, הארגונים היהודים הבין לאומיים והארגונים היהודים הדתיים הרבניים.
<עודד בן חור: אני חושב שתיאום פעם ב- לא מספיק, וצריך לקבוע מפגש איטי כדי לעשות דבר מאד פשוט.
<עודד בן חור: צריך להחליט על מסרים משותפים.
<עודד בן חור: אנחנו לפעמים מדברים ויד שמאל לא יודעת מה שיד ימין עושה, ולהיפך.
<עודד בן חור: אנחנו יוצאים מבולבלים, אנחנו מגיבים בצורות שונות ואחרות, כאלה ואחרות, ואנחנו יוצאים כששכרנו בהפסדנו.
<עודד בן חור: זה בעניין של התיאום ושל הצורך לעצור ולעשות חושבים, שלא עשינו עד היום לצערי.
<עודד בן חור: אני רק רוצה להגיד דבר אחר.
<עודד בן חור: מרוב מה ששמעתי כאן, תיארתם את הבעיה ואני חושב שלא דיברתם על כך שאלה הסימפטומים, אלה לא הבעיות, כולל מועל היד ההפוך.
<עודד בן חור: אני לא חושב - ויכול להיות שאני שומט את השטיח שעליו אני עומד – אני לא חושב שנכון וראוי מהבחינה הפרקטית, זה חשוב תמיד - אבל מהבחינה הפרקטית – לעסוק במועל היד ההפוך, אלף משום שזו עדיין תנועה מגונה, זה לא מועל יד, ולכן זה לא הוצא מחוץ לחוק.
<עודד בן חור: אתה לא יכול לבוא למישהו ולהגיד אם הוא שם את היד כאן או כאן או כאן, כי הרי הם מתוחכמים.
<עודד בן חור: בואו נעזוב את הדברים האלה, כי זה היגררות לקרבות רחוב ולקרבות אגרופים.
<עודד בן חור: לדעתי זה כמעט לא ממן העניין.
<עודד בן חור: זה דברים מרתיעים ומקוממים, אין שום ספק, אבל לא שם אנחנו צריכים להתמקד.
<עודד בן חור: אנחנו צריכים להתמקד בתופעות הרבה יותר אמיתיות, הרבה יותר עמוקות.
<עודד בן חור: יושב ראש הכנסת דיבר על הזרמים, הוא המשיל את מה שקורה כאן לזרם שחותר ושובר סכרים.
<עודד בן חור: ישנם עוד שני זרמים שאנחנו לא מדברים עליהם.
<עודד בן חור: אחד בלתי נראה, זרם תת קרקעי, שמזין הרבה פעילויות מעל לפני השטח.
<עודד בן חור: הדבר הנוסף הוא זרם גובר והולך לצערי, של כאלה שאפילו לא יודעים שהם אנטישמיים.
<עודד בן חור: יש כאלה שלא יודעים שעמדות כאלה ואחרות פירושן אנטישמיות, כי זה מה שהם שמעו בבית אבא, או זה מה שהם שמעו בכנסיה או במסגד, לצורך העניין.
<עודד בן חור: אם דיברנו רגע על כנסיה ואני לוקח את המילים שאמר חבר הכנסת ראובן ריבלין, אני חושב שהיות והפתרון, או לפחות חלק ניכר ממנו, מצוי במילת קסם שקוראים לה חינוך, להבדיל משוטרים שיעצרו כל מי שישתמש במועל יד או ידבר דברי נאצה או יעשה סרטים, או ברשת, ברשת זה אבוד מראש.
<עודד בן חור: לא נוכל, לא חשוב ולא צריך שנהיה שוטרים של העולם.
<עודד בן חור: ננסה לגעת לפחות בחלק מהבעיה ולפתור אותה שם.
<עודד בן חור: ואני מתכוון באמת לדוגמא של הכס הקדוש.
<עודד בן חור: כמי שהיה שם כחמש שנים כשגריר, ואני חושב שאולי, לצערי אני אומר, יותר מכל אחד בחדר הזה, אני מבין, כי חייתי איתם, כי נגעתי באנטישמיות והם לא מודעים לה בכלל.
<עודד בן חור: אלה שלא מודעים וכאלה שכן מודעים לה, אבל אלה דברים חיים ונושמים.
<עודד בן חור: ואני חושב שהזמן בשל כעת לא רק לערוץ שקט, ואני לא אכניס אתכם יותר מדי בסוד הדברים, משום שאין תכנית, אבל אני חושב על כיוון, זה הזמן בכנסיה שעשתה באומץ חשבון עם עברה והכתה על חטא על האנטישמיות מיד אחרי המלחמה, קוראים דברים בכניסה בעצמה.
<עודד בן חור: יש גם אפיפיור עם יכולות ועם מוכנות וגם גישה לעם היהודי ולמדינת ישראל, שלא כל כך היו שכיחים אצל קודמיו.
<עודד בן חור: האיש הזה מגיע לכאן בחודש מאי.
<עודד בן חור: יש דרכים איך לגרום לכך שמסר תקיף של הכנסייה בנושא הזה ייצא החוצה.
<עודד בן חור: יש דרכים לגרום לכך שהסיפורים כמו נוסטרה אטאטה, ההצהרה שבעצם מזכה את העם היהודי במשתמע, פעמיים, מרצח ישו, מרצח האל המשיח לשיטתם, שהדבר הזה יילמד בסמינרים של כמרים, שיגיע לשורשי העשב.
<עודד בן חור: זה לא נעשה היום.
<עודד בן חור: יש אלף ואחד דברים.
<עודד בן חור: חינוך, חינוך, חינוך, ולא להתבייש ולא להיעצר ולא להתעייף מלעשות את זה, כי רק שם תוכלו לראות תוצאות.
<עודד בן חור: ואחד החלומות שלי, אני מקווה שזה לא ייצא החוצה, זה שכשהוא יגיע לכאן ואנחנו עובדים על זה, שהוא יבוא לכאן, לכנסת, לכנסת ישראל, וכאן יישא מסר, חס וחלילה לא פוליטיקה, מסר של שלום בין דתי, כי כולנו נבראנו בצלם אלוהים ובכולנו יש-.
<עודד בן חור: אני לא אכנס לתיאוריות האלה.
<עודד בן חור: רבותי, יש בהחלט מה לעשות, ואני חושב, אני מציע שאחרי שנשב בישיבה הראשונה הזאת של סיעור המוחות הזה, נשתף אחרים ומי שרוצה לשתף פעולה, נלך יחד אולי לדרך קצת שונה ממה שעשינו עד היום, כי היום זה מזמין התדרדרות, כמו שאמרת, מדרון, אבל יותר קרבות רחוב, יותר היעלבויות, יותר תקריות ויותר אנשים בכלא.
<עודד בן חור: אני לא חושב שזה הפתרון.
<עודד בן חור: תודה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לעודד בן חור, היועץ המדיני.
יואל רזבוזוב: השגריר לשעבר יצחק אלדן מהקונגרס היהודי ישראלי, בבקשה.
<יצחק אלדן: תודה אדוני יושב הראש.
<יצחק אלדן: אני מייצג את הקונגרס הישראלי היהודי ורציתי לבשר לכם בשורה לא טובה.
<יצחק אלדן: בניגוד למה שאמר יושב ראש הכנסת לשעבר, התופעה של מועל היד עברה כבר את האוקיינוס והגיעה אתמול גם לארצות הברית באמצעות הכדורסלן, אחד הסלבריטאים הגדולים ביותר בעולם, באירופה וודאי, טוני פרקר, צרפתי גם כן.
<יצחק אלדן: והתופעה הזאת אמנם מתפשטת, אבל אני מסכים איתך, ידידי לשעבר במשרד החוץ, שזו תופעה קטנה שלא צריך להתמקד בה.
<יצחק אלדן: אתה היית, אדוני יושב הראש, בראש משלחת של צעירים, נוער ישראלי, של חברי כנסת, שנסעה לבודפשט, בירת האנטישמיות באירופה.
<יצחק אלדן: ומה שאמרת לפני כן, שצריך לאפשר ליהודים לתת להם את ההרגשה שהם צריכים להרים את הראש ולא לפחד, זה צו השעה היום.
<יצחק אלדן: צריך לחבק את הקהילות היהודיות באירופה.
<יצחק אלדן: במיוחד באירופה, ובמיוחד את הקטנות שבהן.
<יצחק אלדן: ואת זה עושה הארגון שאני מייצג עושה בשטח, בצורה הכי אינטנסיבית.
<יצחק אלדן: יש לי הצעה פרקטית, כי עודד דיבר על אמצעים פרקטיים ואני מסכים שצריך להיות פרקטיים.
<יצחק אלדן: התיאום מחויב המציאות כמובן.
<יצחק אלדן: הדבר הראשון, וזה קיים רק בשלוש קהילות באירופה, צריך שיהיו יחידות של מעקב אחרי מעשים אנטישמיים בכל קהילה וקהילה.
<יצחק אלדן: הקונגרס היהודי ישראלי מוכן לסייע גם במימון הדבר הזה.
<יצחק אלדן: זה לא קיים עד עכשיו אלא רק בצרפת, בריטניה, ארצות הברית, וזה חובה, כי אנחנו לא יודעים מה הוא היקף הבעיה.
<יצחק אלדן: והרבה דברים קורים.
<יצחק אלדן: אני חוזר מסיור באירופה, ואני פוגש ראשי קהילות מפוחדים שלא מוכנים לדווח למשטרה, שגם היא שומעת על דברים ולא רואה בהם אנטישמיים, ואנחנו חייבים לדעת את הנתונים המדויקים.
<יצחק אלדן: הדבר השני, יש בשתיים-שלוש מדינות בארצות הברית, בריטניה וצרפת, לאחרונה מונתה מישהי מצרפת כשליח ספיישל של אותה מדינה לנושא האנטישמיות.
<יצחק אלדן: יש מקום לעודד, באמצעות משרד החוץ, מינוי שליחים לאנטישמיות של המדינות האירופאיות השונות.
<יצחק אלדן: זה סמכות מטעם הממשלה הזרה, שעוקבת אחרי הנושא ופוגשת את הקהילה היהודית ופוגשת את הגלובל פורום ומשתלבת בו בפעילות השנתית שלנו.
<יצחק אלדן: זאת הצעה שנייה.
<יצחק אלדן: הצעה שלישית, וזה נוגע לכנסת: הקמנו לפני כמה זמן פה בכנסת שדולה למען אירופה – EPK, ביזמת הקונגרס.
<יצחק אלדן: אני מציע, הגיע הזמן אולי להקים בחו"ל, בנוסף ל-EPI, שזה אירופאים אוהדים את ישראל, להקים כוח משימה פרלמנטארי, שייאבק באנטישמיות.
<יצחק אלדן: כמובן שצריך נציג גם פה בכנס, כי ה-EPK עוסק בהעמקת קשרי הידידות בין ישראל לבין אגודות פרלמנטאריות באירופה.
<יצחק אלדן: זאת הצעה שלישית.
<יצחק אלדן: ולבסוף, אני לא יודע כמה מכם יודעים שהשנה הקרובה, שנת 2014, הוכרזה על ידי האו"ם כשנתן פלסטין.
<יצחק אלדן: זה קרה לפני חודש, בנובמבר, באו"ם.
<יצחק אלדן: השגריר שלנו באו"ם יצא כמובן וגינה את ההחלטה הזאת.
<יצחק אלדן: אבל יש לצפות לצונאמי של תעמולה פרו-ערבית, פרו-פלסטינאית בשנה הקרובה, בכל רחבי אירופה ובכל העולם.
<יצחק אלדן: ואנחנו יודעים שזה קשור לאנטי ציונות ואנטישמיות, וזה הולך יחד.
<יצחק אלדן: חייבים להיות מוכנים לזה.