GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שי סומך: יש הגיון בהשוואת אסירי ציון לניצולי שואה.
<שי סומך: היום ניצול שואה מקבל הנחה בארנונה.
<שי סומך: כאשר מדובר בניצולי שואה, רשות מקומית רשאית לתת הנחה לניצולי השואה עד 66 אחוזים לשבעים מטרים ואני מאמין שהרשויות המקומיות נותנות את ההנחה הזאת.
<שי סומך: מדובר כאן בניצולי שואה שמקבלים גמלאות בלי מבחן הכנסה.
<שי סומך: זה המצב היום לגבי ניצולי שואה ואני מבין שזה המצב היום בתקנות לגבי אסירי ציון.
<שי סומך: אם רוצים להרחיב את הזכאות הזאת לאסירי ציון שהוכרו כאסירי ציון, זה דבר שיש בו קצת הרחבה מעבר למה שמקבלים ניצולי שואה כי ניצולי השואה מקבלים זכאות רק אם הם מקבלים גמלה.
<שי סומך: צריך לשקול בממשלה את ההצעה הזאת.
<שי סומך: אני לא אומר כרגע כן או לא, אבל מדובר מצד אחד בקבוצה קטנה ומצד שני מדובר בדבר שלא ניתן היום.
יואל רזבוזוב: גם כאשר החוק הוא ערכי, הוא ישר משליך.
<שי סומך: אני לא יודע.
<שי סומך: אנחנו נבחן את זה.
<שי סומך: אם אתם רוצים שנבחן, צריך לבחון את זה עם משרדי הממשלה הנוגעים בדבר כמו משרד הפנים ומשרד האוצר.
<שי סומך: זה דבר שצריך לשקול אותו.
<שי סומך: צריך לומר שאלמנות של ניצולי שואה, גם הן זכאיות במקרים מסוימים לתגמולים אחרי שנפטר ניצול השואה ולמיטב ידיעתי הן לא מקבלות הנחה כאלמנות ניצולי שואה.
<שי סומך: זה המצב לגבי ניצולי שואה שזאת קבוצת ההתייחסות הרלוונטית לאסירי ציון.
<שי סומך: לגבי חובות העבר.
<שי סומך: איתיאל מלאכי ממשרד הפנים יוכל להגיד את הדברים טוב ממני, אבל יש אפשרות למחיקת חובות, בעיקר אם הטעות היא של הרשות.
<שי סומך: האפשרות קיימת ואם יש טעות של הרשות, בוודאי זה שיקול להתחשב באדם שהצטבר לו חוב.
<שי סומך: אני מאמין שאיתיאל יוכל להרחיב בנושא הזה.
<קריאה: מי שזכאי להנחה מארנונה לפי תקנות ההסדרים הוא רק מי שזכאי לגמלה.
<קריאה: זאת אומרת שאלה לא כל אסירי ציון המוכרים שמקבלים את אותה הנחה.
<שי סומך: נכון, אבל מבקשים שכולם יהיו זכאים.
<קריאה: נכון, אני מבינה אבל צריך להיות ברור שלא לכולם ניתנת ההנחה.
<קריאה: לא כל אותם 1,380 אסירי ציון שהוכרו כאסירי ציון זכאים ל-66 אחוזים לפחות שלא לדבר על המאה אחוזים.
<איתיאל מלאכי: אני מהלשכה המשפטית במשרד הפנים.
<איתיאל מלאכי: אני אתייחס לנושאים שדווקא לא הורחב לגביהם, הנושאים הפרטניים של עיריית חיפה, כי התבקשתי להתייחס לעניין הזה.
<איתיאל מלאכי: קודם כל, היה חשוב לדעתי שנציגי העירייה יהיו כאן וישמעו את הדברים ויוכלו להשמיע גם את הדברים שלהם.
<איתיאל מלאכי: אנחנו קיימנו אתם בירור והליך הבירור הזה עדיין נמשך.
<איתיאל מלאכי: יש שם שלושה מקרים של אלמנות שכמו שנאמר כאן, ברגע שהבעל הלך לעולמו, הזכאות נפסקת ובעצם היא צריכה לשלם ארנונה מלאה.
<איתיאל מלאכי: מה שנעשה שם בשלושה מקרים בלבד – מר בוטמכר אמר שיש יותר מקרים כאלה ואני אשמח לשמוע כדי לבדוק גם את זה אבל מבדיקת עיריית חיפה יש שם שלושה מקרים של אלמנות – זה נעשה באופן רטרואקטיבי ואנחנו בודקים מולם כיצד הדברים נעשו ואם אפשר לבצע מחיקה של החוב הזה.
<איתיאל מלאכי: כמובן לא ניתן לתת הנחה לאחר שהבן אדם נפטר.
<איתיאל מלאכי: יש מקרה נוסף של מישהו שעדיין בחיים, ואני מודה שלא הצלחתי להבין את הסיפור עד סופו אבל אנחנו נקיים את בירור הזה מול העירייה.
יואל רזבוזוב: כל מקרה פרטי, אני מבקש לעדכן את הוועדה ואנחנו נפנה אפילו לאותן רשויות מקומיות ואם צריך להגיע לשר הפנים, נגיע לשר הפנים.
יואל רזבוזוב: אני מאמין שאפשר לסגור את זה ברמה של ראש העיר, הכול על פי נהלים ועל פי החוקים.
יואל רזבוזוב: יש ועדות חריגים.
<איתיאל מלאכי: אנחנו מדברים עם העירייה שבודקת את זה.
יואל רזבוזוב: יש ועדות חריגים בנושא הארנונה ואפשר לטפל בזה.
<דנה גורדון שושני: גם לגבי מחיקה.
יואל רזבוזוב: גם לגבי מחיקה, כן.
<איתיאל מלאכי: בודקים כל מקרה לגופו, מה היה, כי בדרך כלל מה שהם עושים, הם מתקנים מאותה שנה.
<איתיאל מלאכי: יש להם דוחות, הם בודקים מי הלך לעולמו ולפי זה מתקנים כל מיני הנחות.
<איתיאל מלאכי: הם מתקנים לפי מה שנכון.
<איתיאל מלאכי: זה יכול להיות סתם מקרה של מישהו שעזב את הנכס.
<איתיאל מלאכי: זה מה שנעשה כאן.
<איתיאל מלאכי: כנראה שכאן, בשלושת המקרים, לקחו את זה קצת אחורה והם בודקים את זה עכשיו והם יהיו אתי בקשר.
יואל רזבוזוב: יוסף דייקין, יושב-ראש אסירי ציון בברית המועצות לשעבר.
<יוסף דייקין: רציתי להעלות כמה נקודות.
<יוסף דייקין: ראשית כל, אנחנו רוצים שיהיה מוזיאון אסירי ציון בלטרון.
<יוסף דייקין: הדבר השני אותו אנחנו מבקשים הוא שכמו שבגבעת המטוס יש אנדרטה לאתיופים, למה שלא תהיה אנדרטה עבור אסירי ציון שלחמו כל הזמן עבור ארץ ישראל ולחמו על מנת שמדינת ישראל תקום?
<יוסף דייקין: דיברו כאן על ארנונה אבל יש עוד הרבה דברים.
<יוסף דייקין: הרבה אסירי ציון ביקשו ממני שאני אסב תשומת לבכם לכך שהמצב של אסירי ציון עכשיו הוא יותר גרוע מאשר היה לפני כן, ואני אומר לכם למה.
<יוסף דייקין: כאשר באנו ב-1970 והיינו אסירי ציון, אנחנו קיבלנו זכות גם בביטוח לאומי וכל אחד שהייתה לו מחלה, עבור ההוצאות בגין המחלה שיש לו הוא לא צריך לשלם כסף אלא הוא הולך לרופא, עושה אולטרה סאונד, הוא עושה רנטגן, הוא מקבל קוצב לב ועבור זה הוא לא צריך לשלם.
<יוסף דייקין: ב-1995 חיים רמון היה שר הבריאות ואז עשו רפורמה לפיה אסירי ציון כמו כל האוכלוסייה שלא משלמת מס בריאות לקופת חולים אלא לביטוח לאומי.
<יוסף דייקין: אז כל מה שאנחנו קיבלנו, עכשיו לא קיים.
<יוסף דייקין: אם עכשיו עולה חדש צריך ללכת לרופא, הוא צריך לשלם.
<יוסף דייקין: אם הוא רוצה ללכת לרופא מומחה, הוא צריך לשלם 23 שקלים, אם הרופא שולח אותו לרנטגן, הוא צריך לשלם עוד 27 שקלים, ואם הוא שולח אותו לבדיקה של קוצב לב, הוא צריך לשלם עוד חמישים שקלים.
<יוסף דייקין: אני מבקש שיבהירו שאסירי ציון לא צריכים לשלם.
<יוסף דייקין: הדבר השני הוא תשלום עבור תרופות.
<יוסף דייקין: אסירי ציון לא מקבלים הנחה על תרופות ולמה זה כאשר ניצולי שואה מקבלים שישים אחוזים הנחה?
<קריאה: לפי החוק הם זכאים להנחה.
<קריאה: השאלה מה קורה בפועל.
<כנרת קלה: אוכלוסייה ספציפית שקיבלה הבטחת הכנסה, נשמרו לה שלוש הטבות.
<יוסף דייקין: רק מי שמקבל השלמת הכנסה.
<כנרת קלה: כן.
<כנרת קלה: אלה לא כולם.
<יוסף דייקין: אבל מה קורה עם אלה שלא מקבלים השלמת הכנסה?
<יוסף דייקין: ניצולי שואה, מאתיים אלף אנשים היום, מקבלים.
יואל רזבוזוב: מי שלא קיבל השלמת הכנסה, סימן שהוא לא זכאי.
יואל רזבוזוב: סימן שיש לו כסף.
<יוסף דייקין: לא.
<יוסף דייקין: הוא זכאי לכל, חוץ מהשלמת הכנסה.
יואל רזבוזוב: מה זאת השלמת הכנסה?
יואל רזבוזוב: מקבלים אלה שאין להם ממש והמדינה משלימה להם לאיזשהו מינימום.
<יוסף דייקין: אני רוצה להבהיר.
<יוסף דייקין: רוב אסירי ציון לא מקבלים השלמת הכנסה אבל הם מקבלים לפי ההכנסה, הם מקבלים לפי נכות, אבל הם צריכים לשלם עבור כל התרופות.
יואל רזבוזוב: תלוי מה מצבם הפיננסי.
<יוסף דייקין: המצב הפיננסי הוא שהם מקבלים.
יואל רזבוזוב: זה שהם מקבלים מה שמגיע להם לפי החוק, הבנתי.
יואל רזבוזוב: השאלה מה המצב הכלכלי שלהם.
יואל רזבוזוב: אם המצב הכלכלי שלהם הוא מאוד מאוד חלש והם זקוקים, המדינה נותנת להם השלמת הכנסה.
<יוסף דייקין: זה משהו אחר.
<יוסף דייקין: אתה לא הבנת את הנקודה שלי.
<יוסף דייקין: כל מי שניצול שואה, הוא לא צריך לשלם עבור תרופות.
<יוסף דייקין: כל מי שהיה אסיר ציון לפני 1999, צריך לשלם.
יואל רזבוזוב: ניצולי שואה, גם מי שיש לו השלמת הכנסה?
<יוסף דייקין: כן.
<כנרת קלה: אני רוצה לומר עוד משפט.
<כנרת קלה: התגמול של אסירי ציון לפי מבחן הכנסה שולל את האפשרות לקבל הבטחת הכנסה מביטוח לאומי כי זה כפל.
<כנרת קלה: אצלנו בגמלה אין הטבות ובהבטחת הכנסה יש הטבות.
<כנרת קלה: לכל גמלה יש את המשקל שלה, מה אסיר ציון מעדיף לקבל.
<כנרת קלה: אם הוא מחליט לקבל אצלנו באסירי ציון, אין לו הטבות אבל אם הוא מקבל אצלנו, הוא לא יכול לקבל בהבטחת הכנסה.
<כנרת קלה: זה לא אומר הוא לא זכאי.
יואל רזבוזוב: מי שבוחר לקבל אצלכם את הגמלה, למה הוא בוחר?
<כנרת קלה: הוא יכול להיות זכאי גם בהבטחת הכנסה אבל הוא בוחר לקבל אצלנו.
יואל רזבוזוב: מה הסיבה?
<כנרת קלה: כי אצלנו זה לא מוגבל גיל, זה לא תלוי נכות, המבחנים הם פחות חמורים, אפשר לנסוע לחוץ לארץ, אפשר להחזיק רכב, אנחנו לא בודקים את הדברים האלה, אפשר להיות בעלים על דירה ועל דירה נוספת.
<כנרת קלה: אין לנו את אותן בדיקות שעושה הבטחת הכנסה.
<כנרת קלה: הגמלה לא נפסקת בגיל זקנה ויש כאלה שמעדיפים לקבל אותה אצלנו.
<יוסף דייקין: אתם צריכים לקבל חוק חדש כדי שזה יחול על כל אסירי ציון שכאשר הם הולכים לרופא, הם לא ישלמו.
<יוסף דייקין: כך צריך להיות.
<יוסף דייקין: יש עוד דברים.
<יוסף דייקין: אם אסיר ציון מקבל איזושהי גמלה מהסוכנות היהודית, ביטוח לאומי אומר שזאת לא הכנסה אבל אם אנחנו מקבלים קצבת זקנה מביטוח לאומי – וכל אחד מקבל קצבת זקנה – זאת הכנסה.
יואל רזבוזוב: מדוע?
<יוסף דייקין: אני חושב שבחוק צריכים להבהיר שמי שמקבל קצבת זקנה, זאת לא הכנסה ואז הקריטריון הוא אחר.
<יוסף דייקין: תראו למה הגענו, ואני רוצה להגיד לך כדי שתבין.
<יוסף דייקין: אדם מקבל לפי הכנסה ומקבל בשנה הבאה קצת יותר בגלל שהמדד עולה כאשר גם קצבת הזקנה עולה למשל בעשרים שקלים.
<יוסף דייקין: אסיר ציון מקבל עשרים שקלים יותר.
<יוסף דייקין: מה עושה ביטוח לאומי?
<יוסף דייקין: אתה קיבלת עשרים שקלים יותר ואשתך קיבלה עוד 15 שקלים, אתם קיבלתם 35 שקלים, אז שישים אחוזים אנחנו מורידים לך ממה שקיבלת.
<יוסף דייקין: יוצא עוד משהו.
<יוסף דייקין: אני חושב שאנחנו צריכים בחוק לעשות משהו אחר.
<יוסף דייקין: מה קורה אצלנו?
<יוסף דייקין: לוקחים את אסיר הציון ומוסיפים אוטומטית את אשתו.
<יוסף דייקין: אם לאסיר ציון אין הכנסה, הוא מקבל לפי ההכנסה מביטוח לאומי, אבל אם אשתו מקבלת איזושהי גמלה, פנסיה, נגיד 3,000 או 4,000 שקלים, מה עושה ביטוח לאומי?
<יוסף דייקין: הוא מוסיף את 4,000 אלפי השקלים למה שאתה בכלל לא מקבל ואז במקום לקבל גמלה בגובה של אלפיים שקלים, אתה מקבל אלף שקלים או 500 שקלים.
<יוסף דייקין: אני מבקש שההכנסה תהיה לחוד, של אסיר ציון לבד, ושלא יוסיפו את ההכנסה שמקבלת אשתו והיא מקבלת פנסיה בגלל שעבדה כל חייה.
<יוסף דייקין: יש עוד דבר אותו רציתי לומר לכם לגבי הצעת חוק של מדינת ישראל שמתייחסת להרוגי מלכות.
יואל רזבוזוב: קיבלנו.
יואל רזבוזוב: יש לנו את הצעת החוק.
יואל רזבוזוב: בוא נשאיר אותה.
יואל רזבוזוב: אני אתן אותה למחלקה המשפטית כי אמרתי לך עת נפגשנו לפני כמה חודשים שיש איזושהי בעייתיות בחוק.
יואל רזבוזוב: אני אעביר להם את הטיוטה הזאת כדי שיבחנו ונראה מה הם אומרים.
<יוסף דייקין: בסדר.
יואל רזבוזוב: נמצא כאן סגן אלוף מושיקו אביב ואני רוצה לשמוע אותו.
<יוסף דייקין: אדוני, משפט אחד לומר לכם.
<יוסף דייקין: מדוע אימא שלי שהיא אלמנה של הרוג מלכות לא קיבלה את הכסף?
<יוסף דייקין: בגלל שלפי החוק של 1992 הרוג מלכות היה רק מי שהוצא להורג בגלל פעילות ציונית במדינת אויב אבל אם הוא הוצא להורג רק אחרי קום המדינה.
<יוסף דייקין: מה עם כל אלה שהוצאו להורג לפני קום המדינה?
יואל רזבוזוב: כאמור, ניתן את ההצעה למחלקה המשפטית.
<ברוך גוטמכר: משפט אחד.
<ברוך גוטמכר: אנדרטה לאסירי ציון.
<ברוך גוטמכר: כל המחתרות יחד עם המועצה לשימור אתרים סיירנו באזור לטרון והוחלט להקים שם אנדרטה.
<ברוך גוטמכר: האדריכל יהודה יהב שנמצא כאן תכנן את האנדרטה.
<ברוך גוטמכר: שמונה שנים נאבקנו עם מינהל מקרקעי ישראל.
<ברוך גוטמכר: יש כבר אישור ומועצת מטה אזור יהודה אישרה זאת אבל אין לנו מימון.
<ברוך גוטמכר: נשארנו 1,400 אסירים, רובם בגיל תשעים פלוס.
<ברוך גוטמכר: אנחנו רוצים להקים מוזיאון של אסירי ציון.
<ברוך גוטמכר: אני מבקש להקים ועדה שתטפל בזה, תקבל תקציבים ונתחיל לפעול.
<ברוך גוטמכר: אני רוצה שבעוד שלוש שנים נזכה לראות את המוזיאון הזה.
<ברוך גוטמכר: אנא, אל תאחרו את זה ותעשו זאת מהר כדי שלפחות 1,400 אנשים יזכו לבוא ולראות את חנוכת האנדרטה וחנוכת בית אסירי ציון בלטרון.
<שרגא דירקטור: שמי שרגא דירקטור, אני מייצג כאן למעשה את ארגון אסירי שלוש המחתרות – ההגנה, האצ"ל ולח"י.
<שרגא דירקטור: אני רוצה לומר לכם כבן דור התקומה – ואני חושב שאני בוגר כאן
<שרגא דירקטור: מכולם – שאני קצת חש עצמי בוש ונכלם לשבת בפורום הזה כיום ולשמוע ויכוחים וטענות על אלפי שקלים כאשר מדובר כאן בדור אסירי ציון, באסירי המחתרות, כולם יחד, מספר של 1,500-2,000 אנשים אשר הם הולכים ונעלמים.
<שרגא דירקטור: לא עומדת כאן שאלה כמו נרדפי הנאצים שיש דור שני, שלישי ורביעי שממשיכים לקבל גמלאות.
<שרגא דירקטור: אנחנו מספר אנשים, אולי 1,500, אולי אלף בכל הארץ, שלמעשה יורשינו אין להם שום זכאות לתואר הזה אסירי ציון.
<שרגא דירקטור: אנחנו הולכים ונעלמים.
<שרגא דירקטור: אז מה כאן כל הוויכוח הזה בפורום הזה על אלפי שקלים?
<שרגא דירקטור: זאת בושה וחרפה.
יואל רזבוזוב: זה יכול להיות מאות מיליוני שקלים.
<שרגא דירקטור: לא.
יואל רזבוזוב: אני אתכם ובהמלצות תשמעו זאת.
יואל רזבוזוב: כל עוד זה משהו שנוגע ל-1,300 אנשים, אני חושב שבאמת חובתנו כמדינה לעזור.
יואל רזבוזוב: ברגע שיש לזה השלכת רוחב וזה יכול לגעת בעוד מאות אלפים שאתם לא מודעים להם וברגע שאני אתן לך איזושהי פרצה קטנה בחוק שמאפשרת לך, באות עוד קבוצות שמונות מאות אלפים ומבקשות את אותו הדבר ואז זה הופך פתאום למיליארד שקלים.
יואל רזבוזוב: אני לא מדבר על אסירי ציון.
<שרגא דירקטור: תן לנו בבקשה דוגמה שיכולה לצוץ.
יואל רזבוזוב: סתם דוגמה.
יואל רזבוזוב: באמת, אני רוצה לעזור ובאמת אנחנו מנהלים את הדיון הזה כדי לעזור.
יואל רזבוזוב: יש אנשים שמקבלים קצבת זקנה והבטחת הכנסה, לא משנה איך הם מוכרים, ניצולי שואה, פליטי שואה או אסירי ציון.
יואל רזבוזוב: הם מקבלים.
יואל רזבוזוב: זה הרף שהמדינה קבעה.
יואל רזבוזוב: מספיק שנותנים להם איזושהי הטבה כמו שאתם רוצים שייתנו לכם איזושהי הטבה והביטוח הלאומי לא ייקח בחזרה את הכסף, ואתם צודקים, באמת כואב לי הלב ואני שומע אנשים מכל קצוות הארץ ובאמת אנשים מבוגרים שמגיע להם הכסף הזה כי המצב הכלכלי שלהם רע מאוד, אבל יש איזשהו חוק שהמדינה קבעה, איזשהו רף מסוים.
יואל רזבוזוב: מספיק שאני מאפשר לכם כאסירי ציון לעלות מעל הרף הזה בכמה מאות שקלים או באיזושהי הטבה, זה אוטומטית משליך על כל אותם 180 אלף ויש 180 אלף כאלו.
יואל רזבוזוב: זה משליך.
<שרגא דירקטור: סלח לי, אני לא קולט.
<שרגא דירקטור: נכדיי לא נהנים בכלל מזה.
<שרגא דירקטור: נכדיי וניניי לא יבואו בתביעות.
יואל רזבוזוב: אני לא מדבר על זה.
יואל רזבוזוב: אני מדבר על פליטי שואה ועל ניצולי שואה.
<שרגא דירקטור: ניצולי שואה, גם נכדיהם מקבלים, גם ילדיהם מקבלים, גם ממשיכי נכדיהם.
<שרגא דירקטור: הדור השני גם הוא מקבל.
<שרגא דירקטור: הדור שלנו נעלם.
יואל רזבוזוב: אמרתי בתחילת ישיבת הוועדה – ואני לא בא להתווכח ואני לא מתווכח אלא מעלה בפניך את הסוגיות שעולות לי בראש כי אנחנו נצטרך לבחון את כל הנתונים האלה – שביקשו ממני לקיים את ישיבת הוועדה הזאת בנושא של אסירי ציון שיש להם בעיות ומיד אמרתי שאנחנו נקיים את הישיבה.
יואל רזבוזוב: זה היה בזמן קצר מאוד.
<שרגא דירקטור: לזכותכם.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהנושא חשוב ואני אומר שגם במערכת החינוך, גם אנדרטה, גם בנושא הארנונה אנחנו כן צריכים למצוא פתרונות.
יואל רזבוזוב: כל הסוגיות שאתם מעלים – ואני הולך יותר לכיוון המלצות – נצטרך לקחת הכול ולבחון את זה משפטית.
יואל רזבוזוב: מה שקשור אליכם, ל-1,300 אנשים, ומה שמגיע לכם ובאמת אתם איכשהו מופלים, אני חושב שחובתנו לתת לכם את הזכויות האלה.
יואל רזבוזוב: זאת באמת חובה שלנו ואנחנו נעשה הכול גם כוועדה ואלו יהיו ההמלצות שלנו, אבל לפני כן אנחנו צריכים לקבל את כל הנתונים, לתת למשרדים לעבוד על זה והיכן שלא יהיו לנו השלכות רוחב והיכן שאנחנו יכולים לאפשר – גם היכן שיש השלכות רוחב - אולי נמצא איזשהו טיעון משפטי למה כן כי אסירי ציון עברו כך וכך.
יואל רזבוזוב: אנחנו נצטרך לעבד את הנתונים האלו.
יואל רזבוזוב: אני אתן למשרדים שלושה שבועות לתת לי תשובות לגבי כל הטענות שהעליתם.
יואל רזבוזוב: ברגע שנראה שיש דברים שאנחנו מסוגלים לעשות, נעשה.
יואל רזבוזוב: אנחנו רוצים להיות ריאליים.
יואל רזבוזוב: אני לא אוהב לשבת, לעשות ועדות, לתת המלצה – יש לי פרוטוקולים משנים קודמות וראיתי המלצות אבל שום דבר מההמלצות לא יושם – כי אני בן אדם פרקטי ואני רוצה באמת לעזור לכם.
יואל רזבוזוב: כדי לעזור לכם אנחנו צריכים ללכת על חקיקה.
יואל רזבוזוב: כדי לעשות חקיקה שהיא תעבור, אנחנו צריכים את התשובות מהמשרדים.
<יוסף דייקין: בקשר לזה, משפט אחד.
<יוסף דייקין: אני הייתי לפני שבוע אצל הווטרנים והיה גם ראש המפלגה שלך.
<יוסף דייקין: הוא נתן לווטרנים בשנה הזאת באופן חד פעמי ארבעה מיליון שקלים מתנה למי שלחם בנאציזם, וזה טוב מאוד.
<יוסף דייקין: כל אחד מהם יקבל 900 שקלים.
<יוסף דייקין: חוץ מזה, לפני שבועיים הוא התחייב שכל ניצול שואה יקבל 600 שקלים יותר, כך שאם אתה לוקח אותנו, אין עוד איזושהי חברה, אין עוד עמותות שיכולות לומר שייתנו גם לנו כסף.
יואל רזבוזוב: אנחנו נבחן את זה.
יואל רזבוזוב: יש גופים מקצועיים שידעו לעשות את זה.
יואל רזבוזוב: כל מה שמגיע לכם, כל מה שיכול להיות שלא הגיע לכם ואני חושב שכן מגיע לכם, אתם תקבלו.
יואל רזבוזוב: בואו ניתן לגופים המקצועיים לתת לנו את המסקנות.
<ברוך גוטמכר: תן לנו תאריך יעד.
יואל רזבוזוב: שלושה שבועות מהיום.
יואל רזבוזוב: אני אקבל את ההמלצות ואני אזמן את כולכם למשרד שלי.
יואל רזבוזוב: אנחנו נשב ונעשה חקיקה.
יואל רזבוזוב: נעשה מה שצריך.
יואל רזבוזוב: מקובל?
<ברוך גוטמכר: מקובל.
יואל רזבוזוב: נמצאת כאן עורכת הדין עירית ורונין, יועצת משפטית ממרכז השלטון המקומי.
<עירית ורונין: צהרים טובים לכולם.
<עירית ורונין: בנימה אישית אני אומר שגם אני יוצאת ברית המועצות וגם אני גדלתי על הסיפורים של אסירי ציון, כך שאני באמת רוחשת כבוד רב לכל מי שיושב כאן סביב השולחן הזה.
<עירית ורונין: אני מייצגת את העמדה של מרכז השלטון המקומי.
<עירית ורונין: אנחנו בהחלט מאמצים את החוק הזה.
<עירית ורונין: כמו שאמרה כאן נציגת הביטוח הלאומי, ועדת ההנחות של הרשויות המקומיות מסתמכת בעצם על נתונים שמועברים לרשויות המקומיות באמצעות החברה לאוטומציה מביטוח לאומי.
<עירית ורונין: בלי קשר לזה, אנחנו מתכוונים כמרכז השלטון המקומי להוציא עכשיו, בזמן הקרוב, חוזר מנכ"ל מפורט לכל הרשויות המקומיות ובו התייחסות לסעיף שמתייחס לנושא של פטור מארנונה.
<יוסף דייקין: מה יהיה בסעיף הזה?
<יוסף דייקין: מה זה הסעיף הזה?
<קריאה: פטור מארנונה.
<עירית ורונין: אנחנו מדברים על סעיף 17ג.
<עירית ורונין: היו רשויות מקומיות שלא יישמו את החוק.
<עירית ורונין: אנחנו גם מוכנים – אני אומרת את זה בפורום הזה – שמי שרוצה ומתכבד לפנות אלינו באופן אישי למרכז השלטון המקומי ולספר לנו לגבי רשות מסוימת שלא נותנת לצורך העניין את ההנחה בארנונה, נשמח לטפל בזה באופן אישי.
יואל רזבוזוב: יש לכם גם כתובת במרכז השלטון המקומי.
<עירית ורונין: מי שלא יודע, הכתובת היא מרכז השלטון המקומי, רחוב הארבעה 19, תל אביב.
<ברוך גוטמכר: אפשר לכתוב את זה בפרוטוקול?
<עירית ורונין: מרכז שלטון מקומי, רחוב הארבעה 19, תל אביב.
יואל רזבוזוב: סגן אלוף מושיק אביב, בבקשה.
<מושיק אביב: שלום רב.
<מושיק אביב: אני כנציג צה"ל, חיל החינוך והנוער, לא בשיח התקציבי.
<מושיק אביב: אני מאחל לכם בהצלחה.
<מושיק אביב: אני חושב שכל הכבוד הראוי מגיע לכם.
<מושיק אביב: אני רוצה לומר משהו שהוא מבחינתנו חשוב מאוד.
<מושיק אביב: חיל החינוך והנוער, למעשה צבא הגנה לישראל, ציון הלא תשאלי לשלום אסיריך, ואנחנו מבחינתנו בתכניות ההסברה החינוכית שלנו משלבים פעילויות של מפקדים בהסברות השבועיות על אסירי ציון, על הפעילות החשובה, כחלק מההיסטוריה של העם היהודי, של מדינת ישראל, של ארץ ישראל.
<מושיק אביב: בכל פעולה אפשרית חשוב לנו להיות שותפים.
<מושיק אביב: אנחנו למעשה דור ההמשך שלכם, של הפעילות שלכם ועל כך מגיע לכם כל הכבוד.
<מושיק אביב: תודה.
<כנרת קלה: להוסיף לך בהקשר הזה.
<כנרת קלה: כל שנה נערך טקס ממלכתי לזכר או לציון פועלם של אסירי ציון.
<כנרת קלה: השנה הטקס נערך בבנייני האומה באחריות משרד הקליטה.
<כנרת קלה: הטקס, יש לומר, מרשים וגדול, אליו הוזמנו חטיבות או גדודים או אני לא יודעת איזה סדר גודל מהצבא ולא נענינו ולו בנציג אחד של הצבא.
<כנרת קלה: בהזדמנות הזאת, אם הצבא יכול לשלוח את חייליו, זה יהיה ראוי ביותר.
<מושיק אביב: אני התכוונתי לפעילות הסברתית ולא לפעילות של להביא חיילים כניצבים אבל שווה לדבר על זה.
<כנרת קלה: זה מתחיל מזה.
<כנרת קלה: מדברים שם ומראים מה הם עשו.
<כנרת קלה: זה מתחיל שם.
<קריאה: זה סופר הסברה.
יואל רזבוזוב: משרד הקליטה.
<גלית כהן: אנחנו כרשות ממלכתית של המשרד לקליטת העלייה להכרה באסירי ציון, פועלים לציון פועלם של אסירי ציון.
<גלית כהן: זה תפקידנו.
<גלית כהן: השנה אנחנו יוזמים הקמה של אתר אינטרנט.
<גלית כהן: ביקשנו וקיבלנו מאות סיפורים של אסירי ציון שבעצם אנחנו מבקשים לתעד אותם בתוך אתר אינטרנט שיוקם על ידי המשרד לקליטת העלייה.
<גלית כהן: אנחנו עובדים על זה עכשיו.
<גלית כהן: אני שמחה שהופנתה הערה לצה"ל.
<גלית כהן: השנה עשינו טקס עבור כ-2,700 אנשים שנכחו בו, פנינו לבתי ספר, פנינו לתנועות נוער על מנת להגביר את המודעות בחברה הישראלית לגבי מי הם אסירי ציון, מה הם הרוגי מלכות, מה היה פועלם, לתעד אותם, להוקיר להם תודה – נענינו בשלילה על ידי צה"ל.
<גלית כהן: אני מקווה שבשנה הבאה לא נתנסה שוב באי חיוב מצדכם.
<גלית כהן: המשרד לקליטת העלייה פועל וימשיך לפעול להוקרת ולתיעוד פועלם של אסירי ציון.
<גלית כהן: אנחנו נצטרך עוד משאבים בעניין הזה.
<יאיר אסיסקוביץ: אני יאיר אסיסקוביץ, יושב-ראש ברית חיילי האצ"ל בישראל.
<יאיר אסיסקוביץ: חלק מהדברים, כבוד היושב-ראש, פתרת - כשרציתי להציע במקום עוד פעם לדבר ועוד פעם לדבר – בזה שקבעת תחום של זמן כדי שהעניין יבוצע.
<יאיר אסיסקוביץ: לכן אני יורד מהנושא.
<יאיר אסיסקוביץ: האמת היא שהנושא של כספים הוא נושא חשוב אבל דעתי האישית היא שהנושא הערכי, המוסרי, כפי שאמר יושב-ראש הכנסת, לפי דעתי עוד יותר חשוב.
<יאיר אסיסקוביץ: לכן אני מצטער שזה יתפוס חלק קטן בישיבה.
<יאיר אסיסקוביץ: בהמשך לדבריך, סגן אלוף מכובד, בצורה לא רשמית עומדים בתור כל קציני ההשתלמות החיילית, החניכים בהשתלמות חיילית לקצינים, כולל מדענים של חיל האוויר, ממש לוחצים לשמוע הרצאות על מורשת המחתרות, אסירי ציון ודבר שלא הוזכר כאן, ובצדק כי הוא לא שייך, על מורשת המושבות והישוב עם הקמתו ב-1800 ומשהו בארץ ישראל.
<יאיר אסיסקוביץ: אני רוצה לסיים בשני משפטים.
<יאיר אסיסקוביץ: אני אמנם לא הגעתי מחוץ לארץ, אני שייך למשפחה שנמצאת 400 שנים בארץ.
<יאיר אסיסקוביץ: כדי שתבינו, שיהיה רקע, אני היהודי היחידי בעולם שיש לי קושן, נסח טאבו, על 240 דונם בלב עזה.
<יאיר אסיסקוביץ: זה שלי.
<יאיר אסיסקוביץ: אם כן, אני רוצה לומר לכם שבפגישתי עם שר החינוך דאז גדעון סער, עם יאיר שטרן איש לח"י וצבי לבנון נשיא ארגון ההגנה, הוחלט – ויצא חוזר למנהלי בתי הספר – שאין זכות בחירה או ברירה אם כן להעביר את חומר אסירי ציון ומורשת המחתרות אלא זאת חובה כולל סיור באתרי מורשת.
<יאיר אסיסקוביץ: גם הרב פירון, שר החינוך, אימץ את העניין וחובת
<יאיר אסיסקוביץ: כם לפי דעתי לעזור לנו כקיר מגן שבאמת הדברים האלה ימומשו וההתרגשות של אותם קציני צה"ל, אתה לא יכול לתאר לך איזה אושר וסיפוק היה כאשר לאחר ההרצאה יצאו לסיור באתרים.
<יאיר אסיסקוביץ: זה לא שייך לך אבל כל ילד בגיל 10 ומעלה, מכיתה ד', חובה עליו ללמוד את מורשת המושבות ועל זה אנחנו נתפוס טרמפ גם בנושא מורשת אסירי ציון והמחתרות.
<יאיר אסיסקוביץ: תודה.
יואל רזבוזוב: אנחנו גם נפנה למשרד החינוך ונראה איך זה מתממש בסופו של דבר.
<קריאה: אין לי הרבה מה להוסיף אבל אני רוצה לקדם בברכה קודם כל את המטרה של הדיון כאן שהיא לשדרג את הזכויות של כל מה שנאמר כאן ואני מקווה שתהיה לזה הצלחה.
<קריאה: אני רוצה לומר משהו שרציתי להגיד אפילו ליולי בבית הכנסת לפני שבאנו לכאן.
<קריאה: אסירי ציון, אפשר לשנות את השם הזה כי ציון זה לא ממש ציון המילה.
<קריאה: ציון.
<קריאה: ספר הזוהר מסביר שזה ציון המקדש.
<קריאה: אפשר לקרוא לזה הרוגי מלכות.
<קריאה: הזוהר גם מסביר את החשיבות של זה שאסירים כאלה שבמקרה לא יצאו חיים, נשארו כהרוגי מלכות שזאת רמה גבוהה מאוד.
<קריאה: לכן אפשר לקרוא לאלה שנשארו בחיים, אסירי המקדש.
יואל רזבוזוב: תודה רבה על ההבהרה.
<יאיר אסיסקוביץ: כשאני באתי לבית ספר מפורסם מסוים, באה אלי מורה וביקשה בשקט אחרי ההרצאה שאסביר לה מה זה תש"ח.
<יאיר אסיסקוביץ: בכותרת בבית ספר הכי מפורסם בארץ היה כתוב יאיר אסיסקוביץ בא להרצות על האצ"ל, ניגשה אלי סגנית המנהלת ואומרת אצל מי?
יואל רזבוזוב: בנימה הזאת, עם חיוך על הפנים כדי שנוכל להמשיך לחייך, אני רוצה לומר את המלצות הוועדה.
יואל רזבוזוב: קודם כל, לגבי משרד החינוך.
יואל רזבוזוב: אם אתם אומרים שכן יש המלצות של שני השרים – השר הקודם והשר הנוכחי – צריך לבדוק היכן זה מיושם.
יואל רזבוזוב: בנושא של אנדרטה ומוזיאון.
יואל רזבוזוב: נכון להיום יש בעיה תקציבית לכל המוזיאונים בלטרון.
יואל רזבוזוב: בדיוק בישיבת הוועדה לפני שעתיים ישבה שרת הקליטה ואנחנו ביחד מנסים להעביר דרך החלטת הממשלה תקצוב לדבר הזה כי כמו שאמרתי, מי שלא זוכר את העבר, אין לו עתיד.
יואל רזבוזוב: אני מאוד מסכים עם הגישה ואנחנו נעשה את כל המאמצים כדי להעביר את ההחלטה הזאת.
יואל רזבוזוב: אני מבקש שגם משרד הקליטה יפיץ את כל החומר שאומר מה מגיע לאסירי ציון על פי החוק, כדי שידעו כי יכול להיות שיש עדיין איזה שהם ניואנסים שהם לא יודעים.
יואל רזבוזוב: לכן אני מבקש שהחומר יופץ אליהם בשפה שהם יודעים, באותיות גדולות, עם דגשים וזאת כדי שידעו מה הזכויות שלהם.
<גלית כהן: יש אתר אינטרנט מפורט.
יואל רזבוזוב: אני רוצה שזה יגיע אליהם.
יואל רזבוזוב: אתר אינטרנט לאסירי ציון, בואי נגיד שזה לא נשמע לי.
<גלית כהן: בסדר גמור, אבל צריך להבין שאנחנו רשות ממלכתית.
<גלית כהן: הרי מדובר בשתי רשויות - הרשות של ביטוח לאומי שהיא המשלמת ואנחנו הרשות הממלכתית שמכירה בהם.
<גלית כהן: מן הסתם זכויות והטבות שמגיעות לאסירי ציון, זה צריך להיות שם.
יואל רזבוזוב: נכון, אבל הייתי מצפה ממשרד הקליטה שיפיץ מידע.
<גלית כהן: בהחלט.
יואל רזבוזוב: אני נותן שלושה שבועות להוציא את כל הטענות שהועלו מהפרוטוקול ולהעביר אותן למשרדים הרלוונטיים.
יואל רזבוזוב: יש לנו שלושה שבועות לקבל תשובות היכן מדובר בהשלכת רוחב, את כל הניואנסים וההיבטים המשפטיים.
יואל רזבוזוב: היכן שלא יהיו לנו השלכות ונוכל לעזור לכם, ושזה יהיה כמו שאמרתי הכרה ערכית, אנחנו נשמח לעשות זאת כי מגיע לכם.
יואל רזבוזוב: תוך חודש.
יואל רזבוזוב: ביקשו ממני לתת חודש ואכן ניתן ארבעה שבועות.
<ברוך גוטמכר: אני מבקש באמצעות השלטון המקומי, עד להודעה חדשה להפסיק את הפסקת ההנחות.
<ברוך גוטמכר: להמשיך לתת את ההנחות עד להודעה חדשה.
יואל רזבוזוב: יש לנו חודש ובוא לא נעשה דברים גרנדיוזיים עכשיו שיכולים לפגוע אולי חס וחלילה בטעות.
יואל רזבוזוב: אנחנו לא נפגע באנשים.
יואל רזבוזוב: בואו נשאיר את המצב הקיים על כנו ואחרי חודש נדע ואם צריך, נלך על חקיקה.
יואל רזבוזוב: אני מבקש לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
יואל רזבוזוב: שלום לכל המשתתפים בישיבה היום ובראשם שרת העלייה והקליטה סופה לנדבר.
יואל רזבוזוב: עומד להצטרף אלינו סגן שר החוץ זאב אלקין, נמצא כאן עו"ד יעקב ששפורטה, סגן היועץ המשפטי האחראי על האמנות מטעם המוסד לביטוח לאומי.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו, הישיבה שלנו היא בנושא אמנות בילטרליות להשגת זכויות סוציאליות לעולים ממדינות מוצאם.
יואל רזבוזוב: מדינת ישראל מעוניינת באמנות אלה כמדינת עלייה, כדי להבטיח לכל תושב שעלה ארצה גמלה מתאימה בגין הזכויות הסוציאליות שרכש בארץ מוצאו.
יואל רזבוזוב: אני רואה חשיבות רבה בקידום החתימה ההדדית על אמנות אלה לזכויות סוציאליות.
יואל רזבוזוב: אמנות אלה נועדו להבטיח ולהסדיר את הזכויות הסוציאליות של תושב ישראל שעבר למדינה שעמה נחתמה אמנה ובעיקר לתושב ישראל שהגיע ממדינה שעמה נחתמה אמנה.
יואל רזבוזוב: בכל אמנה מפורטים ענפי הביטוח הכלולים בה, ובאופן כללי אמנות אלה נועדו לאפשר למבוטחים שהיגרו לקבל קצבאות, להימנע מכפל תשלום דמי ביטוח ולשמור על רצף תקופות הביטוח.