GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ריבה פוקס: אני לא יודעת איך יכולתי לחיות בתקופה הזאת עם שני ילדים.
<ריבה פוקס: כנראה, אני לא הייתי יכולה לשרוד כך עם שני ילדים.
<ריבה פוקס: יש סרט שמדבר על אנשים שהיו בגטאות.
<ריבה פוקס: אני מבקשת שפליטים ירשמו את החוויות שלהם.
<ריבה פוקס: אנחנו מבקשים מכל אחד להקליט ולכתוב את מה שהוא עבר בזמן השואה, ואולי נעשה מזה סרט.
<ריבה פוקס: אולי זה יעשה משהו.
<ריבה פוקס: אני מבקשת לא דיבורים, אלא מעשים רציניים.
יואל רזבוזוב: נשמע את נציגי המשרדים.
יואל רזבוזוב: גיא הרמתי, נציג משרד האוצר שמטפל בנושא של ניצולי השואה.
יואל רזבוזוב: בבקשה, גיא.
<גיא הרמתי: צהריים טובים.
<גיא הרמתי: אני רוצה להתייחס בעיקר לנושא התרופות ולנושא הסיוע לפליטי השואה יחד עם הסיוע לניצולי השואה.
<גיא הרמתי: קודם כול חשוב להבין שהשינוי שנעשה ב-2011 שכרגע התוודענו לצמצום שנגרם לפליטי השואה מכיוון שהם לא יכלו להגיש עבור הסיוע מהקרן קבלות עבור תרופות שהן לרוב הקבלות הזמינות ביותר למי שמגיש.
<גיא הרמתי: חשוב להזכיר שהשינוי הזה הוא שינוי מבורך בגדול.
<גיא הרמתי: הוא נעשה בהחלטה של ועדת סל השירותים שיש לה תקציב קבוע מראש, והיא החליטה להסב את הסיוע בתרופות שנעשה דרך קרן הרווחה לסיוע בהנחה גורפת של 50% בתרופות לכל ניצולי השואה, אבל זה לא יועד לפליטי השואה.
<גיא הרמתי: לכן בעצם זה הצד החיובי, וזה הצד השלילי של ההחלטה.
<גיא הרמתי: אבל חשוב להבין שסך הכול באותו סכום כסף הושגו הרבה יותר תרופות והושג תשלום הרבה יותר נמוך לניצולי השואה בכללותם.
<קריאה: ח-ח.
<גיא הרמתי: זה נעשה מתוך הסכם מראש עם קופות החולים להנחה של 50% על כל התרופות.
<גיא הרמתי: נכון שזה מיועד לאוכלוסייה אחת, וזה מיועד לאוכלוסייה אחרת, אבל בסופו של דבר הוועדה בוחנת את הסיוע בכללותו ומנסה להפיק את המרב מאותו סכום תקציב שיש לה.
<גיא הרמתי: לגבי הפגיעה הספציפית בפליטי השואה בגלל חוסר היכולת לקבל סיוע מהקרן עבור תרופות במשרד האוצר בשיתוף עם משרדים אחרים מתנהל תהליך מתמשך.
<גיא הרמתי: בשנה וחצי האחרונות התקבלו ארבע החלטות שונות בעלות תקציבית מאוד גבוהה של הגדלת הסיוע לניצולי השואה, מתוכן שתי החלטות שנוגעות גם לפליטי השואה.
<גיא הרמתי: החלטה אחת היא הקצאה של תוספת לשעות סיעוד לסיוע הסיעודי שנותנת קרן הרווחה שזה סיוע שניתן גם לפליטי השואה; החלטה נוספת היא החלטה להגדיל את התקציב עבור 2013 עבור אותם 4,000 שקלים שהקרן מחזירה עבור מכשור רפואי.
<גיא הרמתי: אלה שתי החלטות משמעותיות ב-60 מיליון שקלים לעומת החלטות נוספות של 60 מיליון שקלים שמיועדות רק לניצולי השואה.
<גיא הרמתי: אז חשוב לראות את האיזון שנוצר בשנה וחצי האחרונות לגבי הגדלה של הסיוע.
<גיא הרמתי: התהליך הזה הוא תהליך נמשך שכל הזמן נבחן.
<גיא הרמתי: הסוגיה של התרופות לפליטי השואה היא על שולחן משרד האוצר ועל שולחן הרשות לניצולי שואה ועל שולחן משרד הגמלאים.
<גיא הרמתי: יש כל הזמן התייחסות לזה, ויש מודעות לזה, אבל צריך להבין שיש מגבלה תקציבית, והגדלת הסיוע היא מהלך קשה בעולם של משאבים מוגבלים.
<גיא הרמתי: יחד עם זאת הגדלה של 134 מיליון שקל לניצולי השואה ולפליטי השואה בשנה וחצי האחרונות זאת הגדלה משמעותית, וזה מייצג תהליך שנמשך.
<גיא הרמתי: בין היתר גם בעקבות הבעיות שמוצגות פה בוועדה זה מובא בפני מקבלי החלטות, בפני בדיקת הקצאה אפשרית של סיוע ושל שיפור הסיוע, ומכאן אפשר לראות שחשוב מאוד שהממשלה מקיימת תהליך, והיא מקיימת את התהליך.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לשאול שאלה.
יואל רזבוזוב: הסכום הוגדל ל-134 מיליון שקלים, ופליטי השואה גם בפנים.
יואל רזבוזוב: אני רוצה שוב לחדד מה הם קיבלו, והאם הם באמת הרגישו את זה?
<קריאה: שום דבר.
<גיא הרמתי: מתוך 134 מיליון 60 מיליון שקלים הופנו לקרן לסיוע לניצולי השואה.
<גיא הרמתי: כמובן, הקרן הזאת מסייעת הן לפליטים והן לניצולים בלי הבחנה.
<קריאות: לא, לא - - -
<יפים קיפניס: אדון, זאת קרן רווחה.
<יפים קיפניס: זה לא פליטי שואה.
<גיא הרמתי: הסיוע מוקצה הן לפליטים - -
<יפים קיפניס: זה ארגון עזרה לניצולי שואה, לא לפליטי השואה.
<גיא הרמתי: קרן הרווחה מסייעת גם לפליטי השואה – למי שקיבל מענק חד-פעמי מוועידת התביעות ולמי שקיבל מענק חד-פעמי - -
<יפים קיפניס: רק - - - אתה לא מכיר את זה.
<גיא הרמתי: אני מכיר.
<גיא הרמתי: הקרן מסייעת - -
יואל רזבוזוב: חברים, אני מבקש, בואו נשמור פה על דיון מסודר.
יואל רזבוזוב: יש פה, כנראה, נתונים שיש למשרד האוצר, וכנראה, הם חושבים שאתם מקבלים, ואתם לא מקבלים.
<ישראלה שוורצמן: ההורדה של התרופות מהמענקים - -
<גיא הרמתי: אני התייחסתי להורדה של התרופות מהמענקים.
<גיא הרמתי: היא אכן צמצמה את הסיוע לפליטי השואה.
<ישראלה שוורצמן: ההורדה של התרופות מהמענקים גרמה לכך שפליטי השואה מנצלים פחות את המענקים.
<ישראלה שוורצמן: יש להם פחות קבלות שתמורתם הם מקבלים החזרים מכיוון שהרוב חיים מקצבת זקנה ומהשלמת הכנסה.
<גיא הרמתי: נכון.
<גיא הרמתי: ברור לי.
<גיא הרמתי: אני התייחסתי לזה, והנושא הזה ידוע.
<גיא הרמתי: אני אומר שוב, זה תהליך של כל בחינת אפשרויות הגדלת הסיוע שעומד במשרד האוצר.
<גיא הרמתי: במקביל הקרן לרווחה מסייעת במענקים ובסיוע סיעודי לאלה שמקבלים קצבת סיעוד מביטוח לאומי עבור נפגעי השואה.
<גיא הרמתי: בין נפגעי השואה האלה כלולים גם אנשים שקיבלו רק מענק חד-פעמי ולא אנשים שמקבלים בהכרח קצבה חודשית מהרשות לניצולי שואה או מהגרמנים או מוועידת התביעות.
יואל רזבוזוב: אלכסנדר, שאלה אחרונה.
<אלכסנדר ברמן: אני רוצה לשאול שתי שאלות:
<אלכסנדר ברמן: על סמך איזה מסמך משרד האוצר הפסיק החל מ-1 בינואר 2011 לשלם את הפיצוי על תרופות?
<קריאה: הוא כבר ענה על השאלה הזאת.
<אלכסנדר ברמן: אני רוצה לדעת אם זאת החלטה או יש מסמך מסוים שכתוב בו.
<אלכסנדר ברמן: האם אפשר לראות את המסמך הרשמי?
<אלכסנדר ברמן: אני שלחתי שאילתה למשרד האוצר ולא קיבלתי שום תשובה.
<אלכסנדר ברמן: שאלה שנייה: האם משרד האוצר מכיר את תחקיר מכון ברוקדייל על המצב הכספי של אנשים קשישים שחיים מתחת לקו העוני ועל כך שהם מוציאים את כל קצבת הזקנה לתשלום שכירות הדירה?
<אלכסנדר ברמן: מה משרד האוצר חושב על זה?
יואל רזבוזוב: גיא, בבקשה.
<גיא הרמתי: לגבי השאלה על המסמך ועל ההחלטה ב-2011 שבעקבותיה אי אפשר להגיש קבלות לסיוע עבור תרופות: ההחלטה הזאת היא פרי ועדת סל השירותים לניצולי השואה בראשות מנכ"ל משרד הרווחה.
<גיא הרמתי: ב-2011 הוחלט במקום לסייע דרך הקרן בתרופות לסייע באופן ישיר דרך קופות החולים בתרופות לניצולי השואה שזכאים לקצבה.
<גיא הרמתי: ההחלטה הזאת מגובה במסמכים בפרוטוקול של הוועדה שהיא הקובעת, ובעקבותיה הרשות חתמה על הסכמים עם קופות החולים שנותנות את 50% ההנחה שהיא הרבה יותר משמעותית ממענק של 4,000 שקל במשך שנתיים.
<גיא הרמתי: גם מבחינת כמות התרופות שאדם יכול לרכוש היא הרבה יותר יעילה והרבה יותר משמעותית.
<גיא הרמתי: נכון, הסיוע הזה ניתן רק למקבלי קצבה ומכאן התלונות.
<גיא הרמתי: התלונות האלה מוכרות, והנושא הזה ידוע.
<גיא הרמתי: באותו סכום כסף הוחלט לעשות את השינוי הזה שזה הרבה יותר תרופות בהרבה פחות כסף לניצולי השואה.
<גיא הרמתי: זה בעצם מה שהוועדה בוחנת; היא בוחנת כל הזמן את האופציות השונות.
<גיא הרמתי: תמיד הגדלה של אחד פוגעת באחר או מונעת הגדלה של סיוע לאחר.
<גיא הרמתי: יחד עם זאת ציינתי שחצי מההקצאה התקציבית של ההגדלה לניצולי שואה בשנה וחצי האחרונות יועדה לקרן לרווחה שלא מבחינה בין ניצולי שואה לבין פליטי שואה.
<גיא הרמתי: כאן אני בעצם מבקש ליצור תחושת אופטימיות בעקבות מה שהיה בשנה וחצי האחרונות וגם לצעדים הבאים שיכולים לקרות בדיונים הפנימיים והחיצוניים שהוועדה מקיימת.
<גיא הרמתי: רק לאחרונה, לפני כשבועיים, הוחלט על הגדלה נוספת של הסיוע לקרן לרווחה עבור אותם מענקים שאי אפשר להגיש תרופות עבורם, אבל אפשר להגיש דברים אחרים.
<גיא הרמתי: בשנים האחרונות תמיד יש יותר בקשות למענקים האלה מאשר מה שמתקבל בגלל התקציב שמוקצה לקרן.
<גיא הרמתי: הוחלט על הגדלה של 10 מיליון שקל כדי לענות על כל הבקשות שהוגשו בשנת 2013 שזה שוב לטובת פליטי השואה כי זה דרך הקרן לרווחה ולא דרך הרשות לניצולי שואה.
יואל רזבוזוב: תודה, גיא.
יואל רזבוזוב: אחר כך אנחנו ניקח את הפרוטוקול ונלמד כל מילה, ונראה איפה הטענות שלכם ואיפה הטענות של משרד האוצר.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי אנחנו כאן גם כדי להעלות את הנושא וגם ללמוד.
יואל רזבוזוב: הצטרפו לכאן חברי הכנסת מרדכי יוגב ואברהם מיכאלי.
יואל רזבוזוב: אני אתן את רשות הדיבור לתמר מרוז ממשרד הרווחה.
<תמר מרוז: שלום.
<תמר מרוז: שמי תמי מרוז, אני מפקחת ארצית לנושא ניצולי השואה במשרד הרווחה.
<תמר מרוז: סל השירותים לרווחת ניצולי השואה שקיים מ-2008 וגדל כל שנה נועד לתת שירותים שונים שמוחלטים על-ידי ועדת סל השירותים בראשות מנכ"ל משרד הרווחה, וחברים בוועדה הזאת כל המשרדים הממשלתיים שמטפלים בניצולי השואה במובן הרחב של המילה.
<תמר מרוז: המענקים שאנחנו מממנים בביצוע קרן הרווחה הם דרך להחזיר לניצולי שואה כל שנתיים 4,000 שקל לכל ניצול שמוגדר נזקק שיש לו הכנסה כיום של עד 8,800 שקל בחודש.
<תמר מרוז: ההרכב של הסל הזה של מה שקשור במענקים השתנה ב-2011.
<תמר מרוז: אני חושבת שמגיעה לכם תשובה למה ואיך הוא השתנה.
<תמר מרוז: מ-2011 מקבלים ניצולי השואה שמקבלים גמלאות הנחה אוטומטית בתרופות של סל הבריאות דרך קופות החולים בגובה של 60%-50% מהעלות, לפי הגיל שלהם.
<תמר מרוז: עד גיל 75 – 50% הנחה, ומי שהוא מעל גיל 75 מקבל 60% אוטומטית.
<תמר מרוז: השינוי שחל בשירותים שניתנים דרך המענקים הללו מ-2011 לא מאפשר להגיש בקשה להחזר על תרופות, אבל אותם 4,000 שקל לשנתיים לכל ניצול שואה עומדים לרשותו לצרכים נוספים.
יואל רזבוזוב: אבל אנחנו מדברים כאן על פליטי שואה, ויש הפרדה מוחלטת ביניהם לבין ניצולים.
<תמר מרוז: אני יודעת, נכון, אני אגיד על זה.
<תמר מרוז: עדיין גם לנפגעי השואה או לפליטי השואה אותם 4,000 שקל לשנתיים עומדים לרשותם, רק שאי אפשר לנצל אותם מ-2011 לתרופות.
יואל רזבוזוב: כן, זאת הבעיה.
<תמר מרוז: מה עומד מאחורי זה?
<תמר מרוז: נפגעי שואה או פליטי שואה או כל אדם זקן במדינת ישראל שמקבל השלמת הכנסה כתוספת לקצבת הזקנה כיוון שהוא לא מגיע לסף הכנסה מינימלי שנקבע מקבל הנחה אוטומטית של 50% ברכישת תרופות בסל.
<תמר מרוז: זאת אומרת שכל האנשים שאין להם גמלת ניצולי שואה - -
יואל רזבוזוב: זאת אומרת שאם לפליט שואה יש 4,000 שקל, והורידו את העניין של התרופות הוא לא למנצל את הכסף.
יואל רזבוזוב: אבל אם הוא חי על השלמת הכנסה אז הוא מקבל סיוע באופן אוטומטי.
<תמר מרוז: הוא מקבל אוטומטית מראש מהמדינה סבסוד של 50% לתרופות בסל.
<תמר מרוז: הוא לא צריך להגיש קבלות והוכחות.
<תמר מרוז: זה היה השיקול בהחלטה.
יואל רזבוזוב: לפי מה שאני מבין אלה שאין להם השלמת הכנסה וכנראה מקבלים פנסיות הם אלה שלא נכללים פה.
<תמר מרוז: הם לא מקבלים את ההנחה האוטומטית ממשרד הבריאות.
יואל רזבוזוב: אז זה נתון חדש לי.
<תמר מרוז: אף אדם – לא ניצולים ולא פליטים לא יכולים להגיש את הבקשה על החזר לתרופות, אבל לכל אדם יש 4,000 שקל לצרכים אחרים.
מרדכי יוגב: מה הביורוקרטיה שנדרשת ממנו?
<תמר מרוז: למענקים?
מרדכי יוגב: האם זה נגיש, ואנשים מסוגלים להגיע לזה?
<תמר מרוז: חלק כן וחלק לא.
<תמר מרוז: אנחנו מחפשים את הדרך לשנות את השיטה הזאת, ולאפשר לאנשים לקבל במקום החזר.
<תמר מרוז: כמו שאתה רומז בשאלה שלך – בעיקר לאנשים מתבגרים למרות שלקרן אפשר להגיש גם ברוסית וגם יש עזרה איך למלא את הטפסים, אבל בכל זאת זאת פרוצדורה ובירוקרטיה.
<תמר מרוז: אנחנו מחפשים את הדרך בוועדת הסל לדאוג שחלק מהשירותים יוכלו להתקבל באופן ישיר כשירות.
<תמר מרוז: לדוגמה אדם שצריך משקפיים שזה דבר שיש החזר עבורו לא יצטרך לגייס את הכסף למשקפיים ואז לכתוב, לשלוח את הטופס ולקבל החזר על מה שהוא הוציא – גם זה קשה להרבה אנשים, גם הפרוצדורה וגם ההוצאה הכספית.
<תמר מרוז: אנחנו מחפשים את הדרך שהם יקבלו במקום חלק מ-4,000 שקל שובר שזה מין זיכוי שכתוב בו שהוא ניצול שואה או פליט שואה – שזה אותו דבר במובן הזה – והוא יכול לקבל זוג משקפיים אצל ספק.
<תמר מרוז: הוא רק מביא את השובר, מקבל את המשקפייים ולא צריך לדאוג לפרוצדורה שמאחורי זה.
מרדכי יוגב: עוד שאלה ברשותך.
מרדכי יוגב: האם בלשכות הרווחה אצלכם ממופים אנשים ניצולים פליטי השואה ויש להם עובדת סוציאלית שיודעת שיש אחד כזה?
מרדכי יוגב: כי יכול להיות שהוא בכלל לא פונה או שהוא לא יודע להגיע לשם.
<תמר מרוז: נכון.
<תמר מרוז: ברוב המקומות אין עובדת סוציאלית שמוקצית לניצולי השואה.
<תמר מרוז: חלק מהעובדות הסוציאליות בלשכות שעובדות עם זקנים באופן כללי מכירות כמובן גם את הזכויות ואת השירותים שניתנים לניצולי השואה ופועלות בכיוון הזה.
מרדכי יוגב: אני אשאל שאלה אחרונה שהיא אולי התוצאה.
מרדכי יוגב: באלו אחוזים נוצלו הכספים שהוקצו?
<תמר מרוז: מאה וקצת.
אברהם מיכאלי: זה מראה שהתקציב הוא קטן.
<תמר מרוז: אני לא אשאיר שקל אחד אצלנו.
<תמר מרוז: מה שתתנו אנחנו נשתמש.
מרדכי יוגב: אז אני אשאל עוד – על-ידי איזה אחוז מאוכלוסיית הפליטים והניצולים?
מרדכי יוגב: כלומר האם במובהק רואים כאלה שיודעים להסתדר והגיעו אל הכסף וכאלה שממש לא יודעים שיש כזה דבר בכלל?
<תמר מרוז: גם יש דרך קרן הרווחה.
<תמר מרוז: אני רק אדגיש את זה כי זה לא הודגש.
<תמר מרוז: השירותים שאנחנו מתקצבים מסל השירותים דרך קרן הרווחה, כמו המענקים למשל הם רק לניצולים, לפליטים ולנפגעי שואה.
<תמר מרוז: מבחינתי הם כולם ניצולי שואה, וכולם מקבלים את השירותים שלנו באופן אחיד.
<תמר מרוז: זה לניצולי שואה שההכנסה שלהם היא עד 8,800 שקל.
<תמר מרוז: זה בהחלט משאיר את האוכלוסייה שאנחנו מדברים עליה בתוכו.
מרדכי יוגב: חברים, בואו נשמור על שקט.
מרדכי יוגב: נעשה דיון מסודר.
מרדכי יוגב: חבר הכנסת יוגב רוצה לשאול שאלות.
מרדכי יוגב: היו גם גלי עלייה, אבל אנחנו 65 שנה מקום המדינה ו-70 שנה מתום השואה הנוראית.
מרדכי יוגב: האם יודעים כמה יש?
מרדכי יוגב: מי יודע להשיב כמה פליטי שואה חיים?
יואל רזבוזוב: מהנתונים שקיבלתי כ-60,000.
<תמר מרוז: יותר.
יואל רזבוזוב: יש כאלה שאומרים 80,000, יש כאלה שאומרים 40,000.
יואל רזבוזוב: 60,000 זה מספר - -
<תמר מרוז: בארץ היום חיים אתנו כ-180,000 ניצולי שואה במובן הרחב של המילה; כ-90,000 מקבלים - -
מרדכי יוגב: דור ראשון, לא דור שני.
<ישראלה שוורצמן: לא, זה כולל את שני הדורות.
<תמר מרוז: לא.
<ישראלה שוורצמן: זה דור ראשון, אבל זה כולל מעגל ראשון ומעגל שני.
<תמר מרוז: אני לא מדברת על מעגלים.
<תמר מרוז: יש כ-180,000 ניצולי שואה; כ-90,000 מתוכם מקבלים גמלאות שונות ממקורות שונים – מגרמניה, מישראל, מוועידת התביעות; וכ-90,000 הם ניצולי שואה שלא מקבלים גמלה בגין היותם ניצולי שואה.
מרדכי יוגב: יש 90,000 כאלה.
מרדכי יוגב: הרי הם גם ממופים, יש מי שיש לו פנסיה כי ברוך-השם הוא עבד, ואולי אפילו הגיע לתפקידים בכירים.
מרדכי יוגב: רבים פה יש שהגיעו לתפקידים בכירים, ואין להם בעיה.
מרדכי יוגב: אותם 90,000 שיש להם בעיה – למה אי אפשר לטפל בהם כמו שאגף השיקום במשרד הביטחון הוא הפונה, היוזם ומתקצב בהרבה מאוד כסף?
מרדכי יוגב: כמה כסף שיש לנו – אי אפשר לעשות את זה באופן יזום.
מרדכי יוגב: לצורך העניין הדבר יינתן כשובר, ואם הוא צריך משקפיים הוא יקנה משקפיים.
מרדכי יוגב: חסר לו כרגע בגד – הוא יקנה בגד.
מרדכי יוגב: הוא יקבל את השובר של התוספת של הסכום לחלק לאנשים נזקקים, ויהיו עוד 1,000 שקל בחודש לאותה אוכלוסייה נזקקת באותה שיטה שאגף השיקום של משרד הביטחון עושה לאוכלוסייה של אינני יודע כמה עשרות אלפים פצועים ומשפחות שכול.
<תמר מרוז: זה בדיוק השירות שאנחנו נותנים דרך קרן הרווחה.
מרדכי יוגב: שירות יזום ששלח לו את השובר והוא מקבל אותו או בחשבון הבנק שלו נוסף כל חודש אותו סכום שאתו הוא יכול לעשות את הצורך הבסיסי שלו כרגע.
<מלכה פרגר: שמי מלכה פרגר, אני מנהלת השירות הארצי לעבודה סוציאלית במשרד הבריאות.
<מלכה פרגר: אני רוצה להגיד שאנחנו כן עושים איתור יזום של ניצולי השואה בכל מערכת הבריאות בבתי החולים הכלליים הגריאטריים.
<מלכה פרגר: אנחנו לקראת הרחבה לבריאות הנפש כדי לאתר לכל ניצולי השואה ולעזור להם במיצוי הזכויות - -
יואל רזבוזוב: מלכה, שוב, בבקשה.
יואל רזבוזוב: ניצולי שואה – בהגדרה הרחבה זה כולל את פליטי השואה, נפגעי השואה.
יואל רזבוזוב: נקרא לזה נפגעי השואה.
יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים על ניצולי השואה, ופה הדיון הולך לכיוון אחר.
<מלכה פרגר: אנחנו לרוב מגיעים לכל ניצולי השואה, ומאתרים את הזכויות שלהם, כמובן לפי הזכויות הקיימות.
יואל רזבוזוב: זאת בדיוק הבעיה, שכל הזמן אנחנו מדברים במדינה על ניצולי שואה, אבל יש לנו כאן גם אוכלוסייה של פליטי שואה.
<מלכה פרגר: אנחנו מגיעים גם לפליטי השואה, ואם הם זקוקים אנחנו מביאים להם את הזכויות שהם יכולים להיעזר בהן כמו הסיוע של הקרן, סיוע קצר מועד אחרי מחלה.
<מלכה פרגר: זה היה עד לא מזמן באשפוז, ואנחנו הרחבנו את זה עכשיו גם לקהילה.
<מלכה פרגר: אנחנו מביאים לניצולי השואה כולם את המידע על הזכויות ועוזרים להם לממש אותן אם צריך.
יואל רזבוזוב: אני רוצה להבין בדיוק מה הזכויות לפליטי שואה.
יואל רזבוזוב: האם ניצולי השואה בהגדרה שלכם כוללים את פליטי השואה?
יואל רזבוזוב: כמו שבמשרדים אנחנו מגדירים מה זה עולה – אף אחד לא יודע מה זה עולה, אם זה 20 שנה או 30 שנה או 10 שנים.
יואל רזבוזוב: אותו דבר פה.
<מלכה פרגר: חבר הכנסת יוגב שאל אם זה איתור יזום.
<מלכה פרגר: אז כן, אנחנו במשרד הבריאות עושים איתור יזום.
<מלכה פרגר: אנחנו פונים לכלל ניצולי השואה מדי יום.
<מלכה פרגר: יש לנו עובדות סוציאליות ייעודיות לנושא הזה שנמצאות בבתי החולים, בקופות החולים, בבתי החולים הגריאטריים ובקרוב גם בבתי החולים הפסיכיאטריים.
<מלכה פרגר: מדי יום מקבלים רשימה של כל ניצולי השואה שמגיעים לתוך הארגון, ניגשים אליהם, בודקים מה הזכויות שלהם, מציעים להם ועוזרים להם למצות את הזכויות.
<מלכה פרגר: זה השירות שאנחנו נותנים.
יואל רזבוזוב: בשביל זה אנחנו מקיימים את הוועדה הזאת.
יואל רזבוזוב: אני רואה שיש פה עניין של הבנה של הגדרה כי מחפשים תמיד את ניצולי השואה, והשאלה היא איך מזהים בתוכם את פליטי השואה או לא מזהים?
<מלכה פרגר: מעבר לטיפול שלנו בתרופות שכבר דיברו עליו וההסדר מול קופות החולים בעצם העובדה שאנחנו מאתרים את ניצולי השואה מערכת הבריאות היא מאוד נגישה.
<מלכה פרגר: כלל הזקנים מגיעים לשם, ויש לנו יתרון גדול מאוד באיתור.
<מלכה פרגר: אנחנו נעזרים בשירותים אחרים כדי לעזור להם למצות את הזכויות שמתקבלות מכל השירותים – ממשרד הרווחה, ממשרד הגמלאים, מהקרן, מכל מקום אחר.
<מלכה פרגר: מעבר לזה יש לנו גם הוסטלים לניצולי שואה נפגעי נפש בשלושה בתי חולים פסיכיאטריים.
<מלכה פרגר: גם לשם אנחנו מאפשרים את כל קשת הטיפול.
<מלכה פרגר: לא פחות מהזכויות זה גם היחס של הצוותים בתוך מערכת הבריאות לניצולי השואה.
<מלכה פרגר: מאוד חשוב שכשהם נכנסים לתוך מערכת שיזהו אותם כניצולי שואה, ייתנו להם את היחס הנכון; לפעמים יש תופעות שעולות בעקבות היותם ניצולי שואה, וחשוב שהצוות יידע איך להתייחס אליהם.
<מלכה פרגר: בעיקרון הדבר הגדול הוא האיתור היזום שנעשה לא רק במערכת הבריאות, אלא גם בקהילה ובשירותי הרווחה.
<מלכה פרגר: זה לא מספיק, אבל צריך להרחיב את זה.
יואל רזבוזוב: תודה, מלכה.
יואל רזבוזוב: אין ספק שמשרד הבריאות פועל רבות לטובת ניצולי השואה ועושים דברים.
יואל רזבוזוב: מה שחשוב לי לדעת, ואתם תעשו שיעורי בית – האם ההגדרה של ניצולי השואה היא הגדרה רחבה שכוללת גם את פליטי השואה, וגם הם מקבלים את אותם הזכויות ואת אותו שירות?
יואל רזבוזוב: חשוב שתבדקו איך אתם מתייחסים להגדרה.
יואל רזבוזוב: כי כאן בנושא הדיון אנחנו מנסים גם להעלות את העובדה שפליטי השואה תמיד איכשהו בצד, וכל שקל שהולך לניצול שואה מגיע כי באמת אנשים סבלו.
יואל רזבוזוב: אבל יש עוד קבוצה שאליה מתייחסים פחות.
יואל רזבוזוב: אני לא אומר שמתייחסים אליהם פחות בכבוד, אבל הם מקבלים פחות זכויות.
<מלכה פרגר: אנחנו מאתרים אותם בהגדרה הרחבה.
<מלכה פרגר: הזכויות הן לא זכויות שאנחנו נותנים.
<מלכה פרגר: לכן אנחנו עוזרים להם בזכויות שקיימות בשירותים.
אברהם מיכאלי: יש לי משהו לחזור ולהעיר.
אברהם מיכאלי: כבר דנו בסוגיה הזאת כמה פעמים, ואחד הדברים שהערנו בפעמים הקודמות זה הנושא של הטופסולוגיה.
אברהם מיכאלי: הטפסים הם מורכבים.
אברהם מיכאלי: אנשים צריכים עורך דין שילווה אותם כדי למלא טופס – עד כדי כך.
אברהם מיכאלי: זה אבסורד.
אברהם מיכאלי: חבר הכנסת יוגב הזכיר את זה קודם – גם היום בדור המחשבים אפשר לאתר את האנשים האלה כי רובם הגדול מבקר אצל רופא, ואצלו יש לו כרטיס.
אברהם מיכאלי: מה הבעיה לאתר את האנשים האלה ולתת להם קוד מסוים שהמערכת תדע שיש אנשים כאלה בכל עיר.
אברהם מיכאלי: אז לא צריך להסתובב יותר מדי בבתים כי רוב האנשים מוכרים במערכת הבריאות.
אברהם מיכאלי: שנית יש בעיות בכמה שפות ובזמנו חידדנו את זה בוועדה הזאת ושאלנו למה לא ניתן להנגיש את הטפסים האלה הרבה יותר כדי שגם אנשים שלא יודעים שפה ואנשים מבוגרים יוכלו למלא בקלות את הטופס הזה.
אברהם מיכאלי: כי בסוף הרבה אנשים נופלים בגלל מילוי הטפסים.
אברהם מיכאלי: אנשים שלא יכולים לגשת לתחנות שבהן מגישים את הטפסים פשוט לא מקבלים את הזכויות שלהם בגלל זה.
אברהם מיכאלי: אני מכיר אנשים שלא מקבלים מכשיר שמיעה ולא את המשקפיים – אלה דברים טריוויאליים שאפשר לפתור בקלות.
אברהם מיכאלי: הזיכויים האלה כפי שחבר הכנסת יוגב אמר – אפשר להזרים להם את זה הביתה במקום שהם יצטרכו לרוץ אחרי כל זה.
נסים זאב: אפשר משפט בעניין?
יואל רזבוזוב: כן, בבקשה, חבר הכנסת זאב.
נסים זאב: לפני כ-10 שנים הייתי חבר בוועדה לאיתור נכסי ניצולי השואה, ואני זוכר את כל ההתחמקויות של הבנקים בכל מיני מקומות בעולם עד שהוועדה הזאת בעזרת עורכי דין עשתה עבודה מאוד מעמיקה, עד שגילו סוף-סוף איפה נמצא המטמון.
נסים זאב: אנשים שלא ידעו שיש להם כספים ולא ידעו שיש להם נכסים.
נסים זאב: אחרי מאבק כל-כך קשה ועיקש הוועדה הזאת גרמה לכך שניצולי השואה סוף-סוף יקבלו את הזכויות שלהם והשיבו את הגזלה שנגזלה.
נסים זאב: אני הייתי יושב-ראש הרווחה בירושלים.
נסים זאב: תמיד היה סעיף תקציבי לצרכים מיוחדים.
נסים זאב: מה המשמעות של זה?
נסים זאב: הרווחה עוסקת באומנה, באימוץ, בכל מיני בעיות, אבל לפעמים הדבר הכי חשוב לאותה משפחה זה המוצר שחסר בבית – מקרר, מכונת כביסה, אפילו משקפיים.
נסים זאב: בתיה ושיץ, עליה השלום, הייתה מנהלת מחלקת הרווחה בירושלים - -
<שרה היפש זילברשטיין: אשתו של טדי קולק.
נסים זאב: לא, אמא של פרופ' אריה אלדד.
נסים זאב: אני הייתי ממונה על התיק, והיא הייתה מנהלת מחלקת רווחה.
נסים זאב: לא היה יום שישי שלא היינו באים עם רשימה של משפחות נזקקות.
נסים זאב: אין משפחה שלא היינו מתייחסים אליה בשבוע כזה או אחר.
<שרה היפש זילברשטיין: אבל אז הסעיף התקציבי היה שונה.
נסים זאב: זה בעצם תפקידה של הרווחה.
נסים זאב: חלק נכבד מהתקציב צריך להיות מיועד אך ורק לצרכים מיוחדים כי מי שמסודר יותר הוא מסודר, אז מגיע לו על-פי חוק – יש לו הזכויות שלו מכל מיני מקומות בעולם או מגרמניה או מהארץ; יש לו הפנסיה.
נסים זאב: אבל אלה שאין להם והנזקקות שלהם תלויה באותן פרוטות, הקרן הזאת חייבת לתת להם תשובות ומענים על-פי קריטריונים סוציאליים.
נסים זאב: עניין האיתור זה לא משימה פשוטה.
נסים זאב: אני מבין את העניין הזה.
נסים זאב: היושב-ראש שאל כמה פעמים אם מדברים על פליטים או על ניצולי שואה.
נסים זאב: יש כאן בעיה כי לאתר אותם בבתי החולים או בכל מיני מחלקות זה לא פשוט.
נסים זאב: השאלה שלי היא האם יש לנו הרשימה?
נסים זאב: האם הרשימה מעודכנת, והבעיה היא האיתור או שגם הרשימה שלנו היא עדיין בתהליך של בדיקה האם הרשימה נכונה?
נסים זאב: היא מעודכנת או לא מעודכנת?
נסים זאב: האם יש לנו הרשימה הסופית של אותם אנשים שזכאים על-פי דין או אין לנו בכלל הרשימה, ועכשיו אנחנו צריכים גם לאתר אותם מעבר לרשימה שעדיין לא מעודכנת כמו שצריך?
יואל רזבוזוב: ישראלה רוצה לענות.
<ישראלה שוורצמן: אני רוצה להתייחס לדברי חבר הכנסת לגבי מקרים חריגים.
<ישראלה שוורצמן: לקרן לרווחה לנפגעי השואה יש תקציב מיוחד למקרים חריגים.
<ישראלה שוורצמן: זאת אומרת מקרים שלא נופלים לאף אפיק סיוע יש תקציב מיוחד שאנחנו מקבלים מוועידת התביעות ומיועד למצבים קשים, למצבי חירום ולמצבים חריגים.
<ישראלה שוורצמן: אפשר לפנות אלינו.
<ישראלה שוורצמן: כל מחלקות הרווחה בארץ מיודעות על זה.
<ישראלה שוורצמן: אני העברתי להם את החומר כך שבעניין הזה אפשר לפנות אל הקרן, ואנחנו בהחלט מסייעים בעניין הזה.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לשרה היפש זילברשטיין מהמשרד לאזרחים ותיקים.
<שרה היפש זילברשטיין: רציתי להתייחס מיד אחרי דברי חבר הכנסת זאב כדי לחפש אנשים צריך לדעת מה נותנים להם.
<שרה היפש זילברשטיין: אנחנו אחראים על מוקד *8840 במשרד לאזרחים ותיקים, וטיפלנו גם ב-118,000 ניצולי שואה.
<שרה היפש זילברשטיין: הנתונים שלנו הם כאלה: כמו שתמי אמרה יש 90,000 פליטי שואה.
<שרה היפש זילברשטיין: יש קצבה מיוחדת ליוצאי ארצות ברית המועצות לשעבר.
<שרה היפש זילברשטיין: לרוב האנשים אין פנסיה – אם דנתם בזה אין-סוף פעמים, כולל הדרישה לעשות הסכמים עם ארצות שונות.
<שרה היפש זילברשטיין: בלרוס נותנת 100 דולר פנסיה שזה לא הרבה.
<לודמילה נוסיביצ': בלרוס לא נותנת שום דבר.
יואל רזבוזוב: בלרוסיה לא נותנת שום דבר.
<שרה היפש זילברשטיין: לא נותנים?
<שרה היפש זילברשטיין: אוקיי, סליחה, טעיתי.
<שרה היפש זילברשטיין: אני אומרת בגילוי נאות – בסופו של דבר הסיוע היחידי שיש היום לפליטי שואה זה קרן הרווחה.
<שרה היפש זילברשטיין: קרן הרווחה נותנת תמיכה של 4,000 שקל פעם בשנתיים וסיעוד.
<שרה היפש זילברשטיין: בסופו של דבר ההחלטה לא לתת אפילו בגין תרופות החזר – אני הייתי שם, זאת טעות חמורה, ויש לשנות אותה.
<שרה היפש זילברשטיין: הוועדה כן עובדת על זה.
<שרה היפש זילברשטיין: לדעתי, גם צריך אחרי כל כך הרבה שנים לעשות רביזיה רצינית.
<שרה היפש זילברשטיין: מספיק לדבר גם על הטופסיאדה וכל הדברים האלה.
<שרה היפש זילברשטיין: אנחנו הגשנו תכנית רצינית בקשר לזה.
<שרה היפש זילברשטיין: אנחנו רוצים שהיכולת להחזיר 4,000 שקלים תהיה הרבה יותר גדולה, זאת אומרת לתת שירותים בעין ולא רק בכסף להחזרים.
<שרה היפש זילברשטיין: אנחנו הגענו ל-60,000 אנשים הביתה באמצעות מתנדבים במשרד לאזרחים ותיקים, אבל ראינו שהמתנדבים צריכים לבוא כמה פעמים הביתה לפליטי השואה: פעם אחת בשביל להביא את הפתק, פעם אחת לעשות צילום מהפתק שלא ילך לאיבוד.
<שרה היפש זילברשטיין: הקרן בגלל הדרישה של האוצר מקבלת את הפתק המקורי, וכו'.
<שרה היפש זילברשטיין: אלה דברים שב-2013 חייבים להתייחס לשינויים - -
יואל רזבוזוב: כולל ועדת סל?
<שרה היפש זילברשטיין: ועדת הסל היא הוועדה שמחלקת את 200 מיליון שקל.
יואל רזבוזוב: איך קוראים לוועדה שאת מדברת עליה?
<שרה היפש זילברשטיין: יחד עם הרווחה אנחנו מדברים על זה, ותמי כבר התחילה להסביר בהתחלה בהיסוס מסוים שאנחנו אומרים בעצם רביזיה.
<שרה היפש זילברשטיין: אני חושבת שרביזיה זאת מילה שלא צריך לתרגם ברוסית - -
אברהם מיכאלי: למה אנחנו צריכים ככנסת צריכים להושיב אתכם יחד כדי לחשוב ביחד כמשרדי ממשלה איך לפתור את זה?
אברהם מיכאלי: זה לא התחיל היום.
<תמר מרוז: אנחנו עושים את זה שנים.
אברהם מיכאלי: הבירוקרטיה הזאת נמשכת שנים.
<שרה היפש זילברשטיין: אנחנו מדברים על 200 מיליון שקל, זה מה שיש.
<שרה היפש זילברשטיין: ממשלת ישראל החליטה לתת- -
אברהם מיכאלי: ממשלת ישראל זה אתם.
אברהם מיכאלי: לכן עזבי רגע את ההגדלה; הביורוקרטיה שאת מדברת עליה היא לא נכונה כשמדובר על אנשים מבוגרים, אנשים מוגבלים.
<שרה היפש זילברשטיין: אנחנו הולכים לשנות אותה, זה מה שאני מספרת לך.
יואל רזבוזוב: ל-200 הוסיפו 100 מיליון.
יואל רזבוזוב: זה העדכון שאני מקבל.
<שרה היפש זילברשטיין: אנחנו יושבים על זה, ואני מספרת לך, אדוני, כי קודם דיברנו על הצד האופטימי.
<שרה היפש זילברשטיין: אנשים פה צריכים להבין שיש היום מניעה מהם להגיש עבור תרופות, ויש עדיין סרבול לקבל 4,000 שקל לתמיכות פעם בשנתיים.
<שרה היפש זילברשטיין: מה שאנחנו אומרים שקרוב מאוד נעשה מאמץ כדי שהתרופות יוחזרו, והסיפור הזה של הבירוקרטיה ייפסק.
<שרה היפש זילברשטיין: לכן הגענו הביתה ל-60,000 איש כדי להקל עליהם את הבירוקרטיה.
<שרה היפש זילברשטיין: אם זה היה בידיים שלי, תאמין לי, אדוני, בינואר 2007 דיברתי על אותם דברים, והם בביצוע עכשיו.