GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רבקה כספי: אבל אנחנו צריכים לדעת שהאופציות של חיים יהודיים פה, אם אנחנו רוצים שתהיה לזה שייכות והשתייכות, אנחנו צריכים גם לכבד את העם שיושב לא בציון.
<רבקה כספי: אני רוצה להודות לכל אחד שנתן קצת פרסומות ל-GA.
<רבקה כספי: לאלה שלא יודעים זה בין התאריכים 10-12 בנובמבר פה בירושלים ובאמת שם אנחנו פורשים שולחן של העם היהודים, אנחנו מצפים לאלפי אנשים שיבואו וידברו על הסוגיות האלה.
<רבקה כספי: אני מודה ושכן ירבו, שכן נמשיך לדון פה בכנסת.
יואל רזבוזוב: תודה, רבקה.
יואל רזבוזוב: משרד העלייה והקליטה, דוריס קריאף, מנהלת מחוז ארצית לתיאום וזכאות, בבקשה.
<דוריס קריאף: שלום.
<דוריס קריאף: אני רוצה רק לציין שמשרד הקליטה מפעיל מעל לעשור 15 בתים ישראליים בצפון אמריקה, בלונדון, פריז, קייב ומוסקבה.
<דוריס קריאף: הבתים האלה לא רק פועלים לעודד שיבה ועלייה אלה הם עושים אירועים, משעת סיפור ועד לחגים ומועדים.
<דוריס קריאף: הם כמובן שותפים לכל ארגון שם שפועל למען הישראלים והעלייה ומשתתף שם.
<דוריס קריאף: מעבר לזה כמובן במקביל אנחנו חושבים שצריך לאזן ועדיין להמשיך בפעילויות של עידוד עלייה וחזרה לישראל, וגם שם צריך עדיין להשקיע את המשאבים האלה.
<דוריס קריאף: הבתים הישראליים זה מיליוני שקלים בשנה אבל במקביל גם לצאת בתוכניות גדולות ונרחבות לעידוד חזרה ועלייה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה, אין ספק שאנחנו כאן דיברנו על כך, אנחנו מתמקדים בעניין של התפוצות אבל העלייה היא כמובן החלום הציוני, אף אחד לא מפסיק לפעול.
יואל רזבוזוב: הסוכנות היהודית, יוגב קרסיינטי, מנהל תחום תכנון ומדידה, בבקשה.
<יוגב קרסיינטי: אחד הדברים המעניינים שרואים במחקר הזה זה בעצם שיש יציאה או זליגה מיהדות מסורתית לכיוונים אחרים של יהדות.
<יוגב קרסיינטי: אנחנו דיברנו פה על חינוך ואנחנו רואים שגם אצל האורתודוכסים, כמחצית מאלה שהתחנכו בתי ספר אורתודוכסי עברו לזרמים אחרים.
<יוגב קרסיינטי: זאת אומרת שגם אם ניתן חינוך אורתודוכסי במובנו השלם ביותר זה עדיין לא מבטיח לנו את התוצאות שהיינו רוצים לראות כאן.
<יוגב קרסיינטי: היה פה דגש חזק מאוד על הצדדים השליליים של הדוח, הייתי רוצה להמשיך את הדברים של רבקה על תוצאות חיוביות שהדוח הזה גם כן מראה: 94% גאים להיות יהודים, זה נתון מאוד חזק לדעתנו, 75% מרגישים תחושת שייכות לעם היהודי, 70% השתתפו בסדר פסח, 53% צמו ביום כיפור.
<יוגב קרסיינטי: מבין הזוגות שנישאים בנישואי חוץ 61% בחרו לגדל את ילדיהם באופן יהודי מלא או באופן חלקי.
<סרג'ו דלה-פרגולה: באופן חלקי.
<יוגב קרסיינטי: חלקי ומלא ביחד מצטבר ל-61%.
<סרג'ו דלה-פרגולה: אבל חלקי זה לא מלא.
אברהם מיכאלי: אם אנחנו לא מרמים את עצמו בנתונים האלה, זו בדיוק הבעיה.
יואל רזבוזוב: בוא נתמקד, יוגב, בבקשה תהיה יותר ממוקד, בוא נסיים, יש הצלחות.
<יוגב קרסיינטי: יהודי ארצות הברית חיים בחברה פתוחה, הלחצים שלהם הם לחצים מאוד גדולים, אפשר להסתכל על זה בתור איזשהו נתון מאוד מטריד אבל צריך גם לקחת בחשבון שיש פה הצלחה לא קטנה שבכל זאת מצליחים לשמור ואחוזים כל כך גדולים גאים להיות יהודים וגאים להשתייך לעם היהודי.
<יוגב קרסיינטי: מבחינת הסוכנות, עיקר הסיפור פה זה דור המילניום, אותם צעירים שגדלו אחרי שנת 1980, שם 30% לא מגדירים את היהדות שלהם על בסיס דתי.
<יוגב קרסיינטי: התוכניות של הסוכנות לקחו את זה בחשבון, אנחנו מכוונים לשם ואנחנו בונים יותר ויותר תוכניות שמדגישות את הפן התרבותי, החווייתי שבלהיות יהודי כדי לתת להם מענה, כדי לחבר אותם לעם היהודי, כי הנתון פה מראה שרק 19% מבין כלל המשיבים מגדירים את היהדות שלהם על בסיס מצוות.
<יוגב קרסיינטי: זאת אומרת, העם היהודי משתנה, הקהילה היהודית בצפון אמריקה משתנה.
גלעד קריב: גם בישראל.
<יוגב קרסיינטי: גם בישראל, כן.
<יוגב קרסיינטי: דרך אגב, אם הסקר הזה היה נערך בישראל היו פה תוצאות גם כן די מעניינות, חלק מהן לא כל כך שונות אז העם היהודי משתנה.
<יוגב קרסיינטי: אנחנו בסוכנות ערוכים גם עם מערך השליחים, גם עם תוכניות "תגלית" ו"מסע" שבעיקר מחזקות את הצד היהודי תרבותי ואת הצד של העמיות היהודית, וגם תוכנית כמו "תן", שהיא תוכנית לתיקון עולם, שזה שוב אחד הערכים שמזהים אותו כאן, כערך של להיות יהודי משמעו לעסוק בתיקון עולם, לחיות חיים מוסריים.
<יוגב קרסיינטי: אז תוכנית "תן" מפגישה צעירים יהודים מישראל והתפוצות לעבודה במדינות עולם שלישי לתיקון עולם ולשיפור החברה.
<יוגב קרסיינטי: תודה רבה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה, יוגב.
ישראל חסון: אפשר לשאול בבקשה את הפרופ' שאלה?
יואל רזבוזוב: ממש קצרה וגם תשובה קצרה.
ישראל חסון: קצרה לגמרי.
ישראל חסון: בראיה היסטורית, העם היהודי לאורך דורות, אחוז ההתבוללות שלו פה הוא מפתיע?
<סרג'ו דלה-פרגולה: יש המשכיות מובהקת בתהליכים, בוא נאמר אחרי מלחמת העולם השנייה.
ישראל חסון: אני מדבר לפני.
<סרג'ו דלה-פרגולה: אתה שואל על לפני?
ישראל חסון: כן, לפני החזון הציוני.
<סרג'ו דלה-פרגולה: לפני המצב היה מאוד שונה אבל התנאים היו תנאים של הסתגרות וחוסר אפשרות של התערבבות, היו מחיצות מובהקות.
ישראל חסון: בכל המדינות?
<סרג'ו דלה-פרגולה: מאז האמנציפציה המצב שונה ובהדרגה הוא זולג לכיוונים מאוד צפויים אלא אם עושים משהו.
<אפרים זדוף: אני יכול להגיד לך לגבי העניין של ההתבוללות, אחרי האמנציפציה, בשלבים הראשונים של האמנציפציה - - -
יואל רזבוזוב: בוא תציג את עצמך עכשיו.
<אפרים זדוף: אני הרב ד"ר אפרים זדוף, חבר הנהלה של מרח"ב, מועצת הרבנים החילונים בישראל ועמית מחקר באוניברסיטה העברית.
<אפרים זדוף: בראשית המאה ה-19, בעשורים הראשונים של האמנציפציה, התהליך של ההתנצרות במזרח אירופה ובמרכז אירופה היה עצום.
<אפרים זדוף: לפי מה שידוע לי אין נתונים סטטיסטיים שסרג'ו יכול לעבד אותם, באופן כללי אני חושב שהמילה "עצום" זה די מדעי.
<אפרים זדוף: זאת אומרת, זה לא תהליך חדש וזה עניין של פתיחת החומות ואיך אתה בונה את הבסיס של הזהות היהודית כאשר המציאות משתנה.
יואל רזבוזוב: עו"ד גלעד קריב, התנועה ליהדות מתקדמת.
גלעד קריב: אני גם עורך דין, זה בסדר.
יואל רזבוזוב: הרב.
גלעד קריב: זה בסדר, אני יודע להבחין מתי לא קוראים לי רב מטעמים אידיאולוגיים ומתי זו טעות סופרים אז זה בסדר.
גלעד קריב: אני אשתדל באמת לקצר, תודה על הדיון ועל ההזדמנות לדבר.
גלעד קריב: במידה מסוימת אני רוצה להמשיך קו שנשמע כאן, קו שלא מתעלם מחומרת הממצאים ומהצורך שלנו כאן במדינת ישראל ביחד עם חברינו מעבר לים לפעול, אבל קו שמציע באותה מידה שהתהליך שמשתקף בסקר הוא חלק ממציאות החיים הטבעית של העם היהודי בעידן הזה.
גלעד קריב: ובשעה שאנחנו מברכים על העובדה ש-99% מיהודי העולם חיים במשטרים דמוקרטיים או יחסית דמוקרטיים, פתוחים, שמזמינים את האזרח היהודי להשתלב ברוב מערכות החיים הציבוריות, צריך להבין שהמציאות הזו באה עם תג מחיר מסוים, סליחה על השימוש בביטוי, ותג המחיר הזה הוא באמת ההתמודדות עם איזושהי תנועה החוצה ותנועה פנימה.
גלעד קריב: ואותה יציבות דמוגרפית, שכדרך אגב לא שררה בכל תולדותיו של העם היהודי, גם בתקופה ההלניסטית, גם בתקופת הגאונים תחת השלטון המוסלמי בבבל, גם בראשית האמנציפציה לפני 200 שנים, זאת לא העת הראשונה שבה העם היהודי מתמודד עם העובדה שבעידן של תור זהב הרבה יוצאים, לעיתים גם הרבה נכנסים, זה חלק ממציאות חיינו.
גלעד קריב: הדברים לא נאמרים כדי להרדים אותנו אלא כדי להציע שאנחנו נעשה טעות חמורה אם נשתמש כאן בביטויים חריפים מדי שיגרמו לכך שהשותפים הטבעיים לטיפול לא יצטרפו לשולחן העגול.
גלעד קריב: המשפחה היהודית הממוצעת בארצות הברית – כדרך אגב הנתונים מחוץ לארצות הברית לא יותר טובים, אפרופו מי שחושב שחינוך יהודי בבתי ספר מבטיח המשכיות, באוסטרלי ובבריטניה אחוזי החינוך היהודי היומי לאין שיעור הרבה יותר גדולים, הנתונים לא באופן דרמטי יותר טובים ועוד דור הם יהיו בדיוק כמו בארצות הברית.
גלעד קריב: המשפחה היהודית הממוצעת בארצות הברית, זו ששניים מילדיה נישאו ליהודים והם חברי קהילה ואחד נישא לבן זוג לא יהודי, מסרבת לראות את עצמה כאיום גרעיני על העם היהודי, ואם אנחנו נציג אותה כאיום גרעיני על העם היהודי היא לא תהיה חלק מהמהלך.
גלעד קריב: ולכן אני מציע, בצד הערנות שלנו לתופעה, המאמץ שלנו, בואו נפתח גם שפה שהיא שפה מכילה, שהיא שפה שמציגה באמת סיכוי, שלא מהססת לומר מה צריך לעשות אבל לא בונה פה איזושהי רטוריקה שהיא לא מתאימה למציאות מכיוון שהיא לא מתאימה לעובדה שהיום אנחנו כנראה – וזה ניצחונה הגדול של הציונות, עדיין אנחנו פה במדינת ישראל, ניצחונה הגדול של הציונות בכך שהיא זיהתה נכון שבעידן מודרני ופוסט-מודרני העתיד הדמוגרפי של העם היהודי לא יכול להיות מובטח אלא במקום שבו יש חברת רוב יהודית, ובמובן הזה צריך להבין שמה שקורה בתפוצות הוא תהליך שיקרה.
גלעד קריב: העם היהודי עבר הרבה שינויים דמוגרפיים במהלך תולדותיו ואנחנו בפתחו של עידן של שינוי נוסף.
גלעד קריב: יש מבחן גדול לממשלת ישראל והוא יבוא לידי ביטוי כבר ברגע עיצובו של השולחן העגול והתוכנית המשותפת.
גלעד קריב: אין דרך שמדינת ישראל תשחק תפקיד קונסטרוקטיבי במאמץ אם היא לא תשתף פעולה עם כל הגורמים הרלוונטיים.
גלעד קריב: המחקר הזה מוכיח, אחד מן הדברים, בדיוק מי הם הגורמים הרלוונטיים ביהדות התפוצות למאמץ לשימור העתיד של העם היהודי, ואנחנו צריכים לוודא שאחרי 65 שנים שבהם מדינת ישראל דיברה בצורה מאוד אמביוולנטית, אם לא להשתמש בביטויים יותר חריפים, כלפי חלק מהשחקנים הבולטים בהבטחת ההמשכיות היהודית, ממשלת ישראל תצטרך להחליט האם היא עושה שינוי דרמטי, ואנחנו רואים ניצנים ראשונים בממשלה הנוכחית.
יואל רזבוזוב: רואים.
גלעד קריב: רואים, אני אומר, אבל היא תצטרך להחליט האם הניצנים האלה הופכים למדיניות חדשה למול השותפים.
גלעד קריב: אני מציע שלא רק נאמר לשותפים האלה מה מדינת ישראל רוצה ויכולה לעשות אלא גם נשאל אותם מה הם רוצים מאתנו.
יואל רזבוזוב: לעשות אתם בשיתוף פעולה, אנחנו יודעים.
גלעד קריב: ההערה אחרונה.
גלעד קריב: תראו, המחקר הזה מוכיח שיותר משאנחנו נוכל למנוע את מגמת הנישואים המעורבים, ואני עומד על דעתי שחינוך יהודי יכול קצת להאט את התופעה, לא לשנות אותה באופן דרמטי, המחקר הזה מוכיח שהמאמץ הוא לא רק בשלב הזה, ואני אומר שהוא לא בעיקר בשלב הזה, אלא המאמץ הוא בעיקר בשאלה מה קורה עם המשפחה שאחד מההורים איננו יהודי ואינו מגיע מבית יהודי.
גלעד קריב: ומגמת החילוניות עוברת גם על הדתות האחרות ולכן סביר להניח שההורה השני שאיננו יהודי, גם הוא סביר להניח איננו בעל פרקטיקות דתיות, למשל קתוליות או פרוטסטנטיות.
גלעד קריב: שאלת המתפתח היא האם אנחנו הולכים להיאבק על כל משפחה מזרע ישראל גם אם היא כבר נישאה בנישואים בין דתיים, ומה שהיה טוב למדינת ישראל ב-1970 בחוק השבות – שלומר שגם אדם שהוא בן להורה יהודי ונכד להורה יהודי יכול להיות אזרח מדינת ישראל – אין סיבה שזאת לא תהיה המדיניות של התפוצות.
גלעד קריב: לצערי חלק גדול מהזרמים הדתיים בעולם היהודי עדיין לא נמצאים במקום הזה.
גלעד קריב: אין לי ספק שבעוד דור כל זרם יהודי דתי שירצה לשרוד, מעט אותן קבוצות חרדיות שמסתגרות בתוך עצמן במקומות מסוימים בתוך הקהילה היהודית באמריקה, יצטרך לאמץ עמדה שבה הילד של המשפחה המעורבת הוא יהודי פוטנציאלי מבחינתנו ושהמאמץ שלנו הוא בעיקר בשלב הזה.
גלעד קריב: אולי הוועדה הזאת לא יודעת, וזה לא קורה בארצות הברית כי בארצות הברית הזרמים - - -
יואל רזבוזוב: גלעד, בוא תתמקד כי אנחנו צריכים לסיים.
גלעד קריב: בדרום אמריקה, בחלק גדול מהמדינות, ילדים לנישואים מעורבים לא יכולים להצטרף לפרויקט "מסע", תקשיבו, בסדר?
גלעד קריב: בחלק ממדינות דרום אמריקה המפעילים של תוכניות "תגלית" ו"מסע" מונעים מילדים למשפחות עם נישואים בין דתיים להגיע לארץ לפרויקטים האלה.
גלעד קריב: בבריטניה היה "קייס" משפטי רציני מאוד על ילד שהוא בן לאב יהודי - - -
יואל רזבוזוב: אנחנו ביקשנו שתתמקד, הבנו את הנקודות.
גלעד קריב: אבל זה המסר.
גלעד קריב: מה מדינת ישראל אומרת לעולם היהודי?
גלעד קריב: תאבקו על נפשו של כל אדם שרשאי לעלות לישראל על פי חוק השבות או שתאמצו הגדרות מצמצמות למי העם היהודי.
גלעד קריב: יש 10 מיליון זכאי שבות בארצות הברית, האם אנחנו נאבקים על נפשם היהודית או על חצי מהם אנחנו מוותרים מראש?
גלעד קריב: זו השאלה.
יואל רזבוזוב: אני מסכים אתך, גם לי יש דעה בנושא אבל שוב, זה יותר עניין מקצועי בסופו של דבר לשולחן - - -
גלעד קריב: זה עניין אידיאולוגי.
יואל רזבוזוב: אידיאולוגי, יש לי פה לא מעט ועדות בנושא, גם בתוך ישראל.
יואל רזבוזוב: בבקשה, אשר בן שלמה, ההסתדרות הישראלית לקהילות האנוסים, בקצרה.
<אשר בן שלמה: אדוני היושב-ראש, חברי הנוכחים, אני ממלא שני תפקידים, אני חבר הוועד הציוני העולמי וגם יושב-ראש הוועד של ההסתדרות הישראלית לקהילות האנוסים.
<אשר בן שלמה: כאשר מדברים על אנוסים מתייחסים לצאצאים של היהודים שסבלו את האינקוויזיציה, חלק מהם הגיעו לארצות הברית, לקליפורניה, לניו-מקסיקו ולטקסס שהיו שייכות למדינה המקסיקנית, שבתקופת האינקוויזיציה רדפה את אותם יהודים שעליהם נכפתה בכוח הדת הנוצרית.
<אשר בן שלמה: אני גם בעל השכלה אקדמית במשפט חוקתי, במשפט בינלאומי ובסוציולוגיה משפטית.
<אשר בן שלמה: אני רוצה לומר שתופעת ההתבוללות היא תופעה שקיימת בכל העמים ואסור לנו לשכוח שגם בתחילת דרכו של עם ישראל, עוד בתקופה שבה ישבנו במצרים, היו בין בני ישראל ערב רב, ומשה רבינו התחתן עם ציפורה, שהיתה שייכת לעם המדייני, שהתנגדה לברית המילה של גרשום, בנו של משה רבינו ורק לאחר תקופה גם יתרו, חותנו של משה רבינו, וגם ציפורה אשתו, התגיירו והתאזרחו בתוך עם ישראל.
<אשר בן שלמה: אני רואה במדינת ישראל בעיה מאוד חמורה, סתירה בין ישראליות ויהדות.
<אשר בן שלמה: אדוני היושב-ראש עלה מחבר העמים, אני יודע שהחוק הרוסי קובע שיהודי הוא מי שנולד לאב יהודי, אני מכיר עולים ברוסיה שבישראל סובלים עד היום שלא מכירים אותם כיהודים מכיוון שרק האב יהודי.
יואל רזבוזוב: דיברנו על זה, זה עניין של אידיאולוגיה ואני אתכם באידיאולוגיה הזאת ואני נלחם על זה גם כן.
יואל רזבוזוב: רק ממש להתמקד, אנחנו ב-13:00 צריכים לסיים, יש לנו דקה.
<אשר בן שלמה: עוד 3 דקות.
<אשר בן שלמה: כעיקרון המצב הקיים של ההתבוללות נובע מהסתירה הקיימת במדינת ישראל בין דת, לאום לאזרחות.
<אשר בן שלמה: במשפטים מגדירים את העם כקבוצת האזרחים של המדינה, מדינת ישראל היתה צריכה להרחיב את האזרחות הישראלית לכלל היהודים בעולם מלידה, לא מכוח שבות אלא מכוח לידה, ולתת ליהודים בתפוצות ייצוג בכנסת על מנת לייצג באופן דמוקרטי את הצרכים שלהם וכך לאפשר לקהילות היהודיות, בארצות הברית בפרט ובעולם כולו, את הזכות להיות שותפים של ממש בגורלה של מדינת ישראל.
<אשר בן שלמה: כאן אני מדבר על היהודים שמוכנים לקבל על עצמם את האזרחות הישראלית ולמלא את כל החובות, לא רק הזכויות, גם את החובות של כל האזרחים הישראליים בתור ציוניים.
יואל רזבוזוב: מילה אחרונה, בבקשה, יש לנו עוד דובר אחד במשפט אחד ואני צריך לסכם.
<אשר בן שלמה: אני מבקש התייחסות הוגנת וצודקת לאנוסים, לצאצאים של אותם יהודים שסבלו את האינקוויזיציה שכיום, כאשר מגיעים למדינת ישראל, לא יכולים באופן אוטומטי להתגייר.
<אשר בן שלמה: אין לאנוסים היום זכות לתושבות שתאפשר להם לעבוד בשנתיים שהם צריכים להישאר בארץ על מנת להתגייר במידה והם מקבלים היתר לגיור, וזה דבר מאוד נוגד לעקרונות הדמוקרטיים של מדינת ישראל ביחס לצאצאים של היהודים הספרדים והפורטוגלים שסבלו רדיפה כל כך נוראה שהיתה אינקוויזיציה.
<אשר בן שלמה: אז אני מבקש התייחסות הוגנת בנושא הזה ולדון באפשרות לתת לאנוסים שרוצים לשוב לחיק עם ישראל הזכות לתושבות על מנת שתהיה להם הזכות לעבוד בתקופה שהם נשארים בארץ עד התהליך של הגיור.
יואל רזבוזוב: אני מציע לך, יש לנו וועדות בנושא, להשתתף בוועדות וגם שם נוכל לדון בישיבות.
<אשר בן שלמה: תודה רבה.
יואל רזבוזוב: במשפט אחד, ד"ר זדוף אפרים ממועצת הרבנים החילוניים, בבקשה.
<אפרים זדוף: הנתונים של המחקר מראים בבירור שיש מגמה של עליה ביהודים הרואים עצמם חופשיים מדת בזמן שזהותם היהודית המבוססת על גישה אתנית ותרבותית היא איתנה.
<אפרים זדוף: למרות שגם כיום אחוז היהודים החופשיים מדת או שאינם מקבלים את התפיסה האורתודוכסית הם חלק ניכר מהאוכלוסייה היהודית בישראל מוסדות המדינה כופים על כולנו תפיסות המנוגדות להשקפת העולם באמונה שלהם.
<אפרים זדוף: למשל, ממשיכים להפלות לרעה את הגברים כמעבירים את היהדות אל בניהם וזאת אפליה בוטה שלא מתמודדת עם המציאות, בעיקר עם המציאות שמאות אלפי ישראלים למשל לא יכולים להינשא במדינת ישראל.
<אפרים זדוף: לבסוף אני רוצה להגיד, אתם הזכרתם כאן את החברה למען יהדות הומניסטית שהוקמה בארצות הברית בדטרויט בשנות ה-60, על פי רוח החברה הזו וביוזמה של הפדרציה העולמית ליהדות חילונית הומניסטית, שאני גם סגן יושב-הראש שלה, לפני 10 שנים הוקם מכון להכשרת רבנים חילוניים בירושלים שהסמיך עד היום 28 רבנים חילונים ורבות חילוניות וישראלים, וגם הוקמה מרח"ב, שאני חבר בהנהלה שלה.
<אפרים זדוף: כולנו מאמינים שיש צורך לאפשר ולהדריך יהודים חופשיים מדת לחיות את יהדותם בצורה פעילה ללא כל ערעור על הלגיטימיות שלה.
יואל רזבוזוב: חברים, אחרי דיון מסקרן ביותר - -
<משה מיכלס: אפשר משפט אחד?
יואל רזבוזוב: משפט אחד.
<משה מיכלס: יוסף בורג הגדיר פעם שיהודי הוא זה שנותן לילד שלו חינוך יהודי.
<משה מיכלס: רבותי, לחסרי דת ולכל הסיפורים פה צריכים למצוא מסגרות מתאימות – ואני שמעתי שהסוכנות גם מחפשת – על מנת לתת להם חינוך יהודי.
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לתת להם חינוך יהודי, את הזהות שלנו ולהעביר להם את המסורת.
<משה מיכלס: אני חושב שזו הגדרה מצוינת ליהודי.
יואל רזבוזוב: מבחינת הדת לא ניכנס לזה כי זה נושא רגיש עכשיו, בשבילנו כל יהודי או צאצא של יהודי הוא יהודי ואנחנו צריכים אותם.
<משה מיכלס: עוד הערה למנכ"ל, אנחנו השקענו, משרד החינוך, כ-130 מיליון השנה בנושא של חינוך יהודי בתפוצות, אני הייתי מצפה לפחות ב-2013-2014, לפני התוכניות הגדולות, שמשרד התפוצות קצת יעזור לנו גם בנושאים האלה.
יואל רזבוזוב: אתם תעשו ישיבה מקצועית על זה, אני בעד שמשרד אחד ירכז את זה, וכמו שאמרתי, אם משרד החינוך נותנים 130 מיליון אז צריך לאסוף את העוגה ולראות איך לנתב את המדיניות.
<יצחק הילדסהיימר: אפשר משפט אחד?
יואל רזבוזוב: אחד ממש.
יואל רזבוזוב: חרגנו ב-5 דקות וכל אחד רוצה משפט אחד.
<יצחק הילדסהיימר: לפי מיטב ידיעתי, ידוע שאחוז הילדים המקבלים חינוך יהודי באנגליה הוא הרבה יותר גבוה מאשר אחוז הילדים שמקבלים חינוך יהודי בארצות הברית, ובהתאם בהחלט – ואני מניח שפרופ' דלה-פרגולה יאשר את זה, עוד לא הספקתי לקבל את הסכמתו – אחוז נישואי התערובת באנגליה הוא היום הרבה יותר קטן, מניחים כתוצאה מזה שהחינוך היהודי יותר גדול מאשר בארצות הברית.
יואל רזבוזוב: אנחנו מסכימים שחינוך יהודי זה חשוב.
יואל רזבוזוב: חברים, מאוד חשוב קודם כל להעביר מסר ליהודים בתפוצות, במיוחד צפון אמריקה, פשוט הדיון עכשיו היה יותר בנושא הזה, שאנחנו באמת כמדינה, ככנסת ישראל, כוועדה, מחבקים אותם ואנחנו מתייחסים לנתונים האלה ברצינות.
יואל רזבוזוב: אנחנו כן רואים שיש בעיה ואנחנו מוכנים לדון ולעזור בכל דבר שהוא בשביל לעזור לקהילות האלה להתקיים, לשרוד ולהמשיך להתפתח.
יואל רזבוזוב: אנחנו גם, מבחינת המדיניות שתהיה – ואני מבקש פה שיתוף פעולה עם אותם הגופים כדי שלא ננחית עליהם את המדיניות שלנו, כי הייתי שם וראיתי שהם רוצים להיות מעורבים ואני חושב שזה מאוד מאוד חשוב.
יואל רזבוזוב: רק שיתוף פעולה כזה ייתן לנו תוצאות, כי אם נתחיל להכניס בכוח דברים שאנחנו חושבים זה לא בהכרח יעבוד כי הם יתנגדו לזה.
יואל רזבוזוב: שיתוף הפעולה הזה הוא מאוד מאוד חשוב.
יואל רזבוזוב: הדבר השלישי, מעבר למדיניות שלכם שהיינו רוצים לראות אותה בוועדה, לקבל אותה לפני, גם כן מה שחבר הכנסת ליפמן הציע, זה השולחנות העגולים יחד עם כולם, לשבת ובאמת לדבר על זה.
יואל רזבוזוב: עצם ההידברות זה כבר מעשה שמתקבל בברכה בכל המקומות והוא באמת נותן לגיטימציה שאכפת לנו מהיהודים בתפוצות.
יואל רזבוזוב: זה המסר העיקרי שרציתי להעביר, שבאמת אכפת לנו ולא סתם עשינו את הוועדה הזאת.
יואל רזבוזוב: זאת לא הוועדה האחרונה, אנחנו נעשה הרבה ועדות על מנת שנצליח שם.
יואל רזבוזוב: אנחנו יודעים שבשטח אנחנו מתמודדים עם הרבה קשיים והרבה אתגרים אבל אם נוכל לפחות לעצור את הנתונים האלה וכמובן להתקדם עם זה אז אנחנו רק נשמח.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
יואל רזבוזוב: אני שמח לפתוח את ישיבת הוועדה היום לאור הבשורה המעודדת העולה משנתון "ילדים עולים בישראל 2013" כי נמשכת ירידה בשיעורי הפשיעה של נוער עולה וכן צומצם הפער בעוני בין ילדים עולים לוותיקים.
יואל רזבוזוב: זה באמת מעודד אך עדיין מצבם של ילדים עולים וילדי עולים קשה יותר מזה של ילדי הוותיקים בתחומים רבים ועלינו למצוא דרכים להדביק את הפער ולשפר את מצבם, שעדיין אין מה להתפאר בו.
יואל רזבוזוב: אנחנו מארחים כאן את מנכ"ל משרד העלייה והקליטה, עודד פורר, ואת מנכ"ל המועצה לשלום הילד, ד"ר יצחק קדמן.
יואל רזבוזוב: לדעתי הבסיס לשינוי הנתונים המדאיגים האלה נמצא בין היתר בבתי הספר, אך ישנן גם לילדי העולים בעיות נוספות.
יואל רזבוזוב: הבעיה העיקרית שאני רואה כאן לפי הנתונים שקיבלתי, ואנחנו בהמשך נצפה בדוח, היא אחוזי העולים הנושרים מבתי ספר, שגבוהים בהרבה מילידי הארץ, וזה נתון – אנחנו מבינים, ברגע שהם נושרים, מה הם ממשיכים לעשות.
יואל רזבוזוב: חלקם של התלמידים עולים בחינוך המיוחד גדול מחלקם של כלל התלמידים העולים בחינוך היהודי.
יואל רזבוזוב: נתון זה גם מעורר דאגה האם קיים ניתוב יתר של תלמידים עולים למערכת החינוך המיוחד, אבקש לבדוק זאת.
יואל רזבוזוב: וכמובן שיעור הפשיעה, ישנה ירידה אך עדיין השיעור גבוה משיעורים של הקטינים בארץ.
יואל רזבוזוב: אנחנו נשמע עכשיו לפני הצגת הדוח – הצטרף אלינו חבר הכנסת דב ליפמן – את האנשים הנכבדים שאמרתי.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לתת דוגמה אישית שאני יודע שקיימת בעיה של ניתוב ילדים למערכת החינוך המיוחד או ההקבצות הנמוכות.
יואל רזבוזוב: במקרה סיפור אישי, אימא שלי מורה למתמטיקה, שיעור פרטי, הגיעו אליה שני אחים, הקבצה ג' עם ציון נכשל, אחרי שיעור אחד היא אמרה: החבר'ה גאונים, הם פשוט לא יודעים את המושגים בעברית.
יואל רזבוזוב: בכיתה ח' הם הגיעו אליה, בכיתה ט' הם סיימו בגרות 5 יחידות בציון 100 – בגרות של כיתה י"ב הם עשו בכיתה ט' – בכיתה י"ב הם עשו תואר ראשון בטכניון והיום הם הנפיקו איזושהי מערכת מאוד משוכללת, הם חבר'ה מאוד מאוד רציניים.
יואל רזבוזוב: זאת דוגמה לכך שלקחו וניתבו, לא דיברו עם ההורים, ההורים לא ידעו את השפה, הם התקשו.
יואל רזבוזוב: אנחנו מכירים את המגמה הזאת, וזה שמנתבים אותם אל המערכות האלה זה גם לא מעודד אותם אחרי זה להמשיך בבתי ספר למרות שהם חושבים שיש להם פוטנציאל להצליח.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזאת דוגמה אחת, יש אינספור דוגמאות כאלה ועם זה אנחנו צריכים לדעת להתמודד ולטפל בזה.
יואל רזבוזוב: עכשיו אני אתן את רשות הדיבור למנכ"ל משרד הקליטה, עודד פורר, בבקשה.
עודד פורר: בוקר טוב לכולם.
עודד פורר: אני רוצה, אל"ף, לברך גם את המועצה לשלום הילד וגם את מנהלת אגף הרווחה במשרד העלייה והקליטה, שרה כהן, על השנתון הזה שמושק בפעם השישית.
עודד פורר: המטרה שלו היא באמת להוות כלי עזר וכלי עבודה עבורנו ועבור כל הגופים שעוסקים הן בקליטת עליה והן בטיפול כמובן בילדים.
עודד פורר: ככלי כזה צריך להסתכל על הנתונים שלו, גם החיוביים וגם השליליים, כנתונים שהם נתוני עבודה שיכולים או לתקף לנו פעולות שאנחנו עושים במקומות ומצליחים בהם, או להגיד לנו: תשמעו, מה שאתם עושים בנקודות מסוימות אחרות, אתם צריכים לקחת בחשבון שזה לא מועיל, או לא מועיל מספיק, או לא מועיל בכלל, או אפילו מזיק לפעמים.
עודד פורר: למרות שאני באמת חושב שכל פעולה יש לה איזשהו יתרון אבל צריך בסוף לדעת לחלק את המשאבים נכון ולנצל אותם כדי שנוכל להשיג את מקסימום ההישגים בהיבט הזה.
עודד פורר: צריך לזכור שאוכלוסייה של עולים בכלל וילדים עולים בפרט היא אוכלוסייה שבאופן טבעי מגיעה עם נקודת התחלה פחות טובה מהאוכלוסייה הוותיקה.
עודד פורר: יש קשיי שפה, יש קשיי תרבות, יש קשיי התאקלמות.
עודד פורר: בחלק מהמשפחות רואים את הקשיים האלה בתוך הבית, לעיתים ההורים לא מדברים עברית, הילדים מדברים עברית ולא מדברים את שפת ההורים.
עודד פורר: כל הבעיות האלה הן מכלול הבעיות, או אפילו הייתי אומר על קצה המזלג, הבעיות שהמשרד שלנו מתמודד אתן כמו כל מדינת ישראל כמדינה קולטת עלייה.
עודד פורר: חשוב גם לציין, מדינת ישראל היא מדינה ש-40% מאזרחיה הם עולים, השאר כנראה שהם בני עולים או בני בני עולים.
עודד פורר: אז בתוך המכלול הזה אני חושב שאנחנו יכולים להראות וללמוד גם על הישגים יפים מאוד.
עודד פורר: הכותרת שאולי ראינו ואהבנו מתוך השנתון הזה ומתוך המחקר הזה זו באמת הירידה המשמעותית בשיעורי הפשיעה של נוער עולה והצמצום בתחולת העוני בין ילדים עולים לוותיקים.
עודד פורר: זה לא סוד שבחברה הישראלית ישנה תופעה היום של בני נוער שאנחנו מוצאים אותם מסתובבים בכל מיני מקומות שלא היינו רוצים לראות אותם שם.
עודד פורר: ההתדרדרות הזו היא התדרדרות שלעיתים מובילה לפשע.
עודד פורר: ואנחנו פה, בנושא הזה, מנסים להתערב איפה שאנחנו יכולים, איפה שאנחנו יודעים שיש הרבה בני נוער עולים, עם התוכניות שלנו כדי לחבר אותם לקהילה וכדי להחזיר אותם למסלול הנכון.
עודד פורר: אני יכול להגיד, ואני אתן בכותרות לפחות את הנתונים שחשוב לראות אותם מתוך הדוח, אז באמת הירידה המשמעותית בשיעורי הפשיעה של נוער עולה, ילידי חו"ל, מ-2,881 שהיו בשנת 2004 ל-1,195 בשנת 2011.
עודד פורר: זו ירידה מאוד מאוד משמעותית.
עודד פורר: אם אנחנו מסתכלים על אחוזים זו ירידה של 120.9% מכלל הקטינים החשודים שהיו עולים ל-9.6%.
עודד פורר: בשנת 2011 1.7% מבני הנוער העולים היו חשודים בפלילים, אגב זה נתון שחשוב לציין, זה אומר ש-98% לא, 98% נמצאים בסקלה החיובית, אבל עדיין היה לנו 1.7%, לעומת 4.2% קטינים עולים עוברי חוק בשנת 2005.
עודד פורר: גם כאן יש ירידה בשיעורי הפשיעה של נוער עולה.
עודד פורר: ירידה דומה בשיעורי התיקים הפליליים, גם משמעותית, מ-26.3% בשנת 2003 ל-13.8% בשנת 2011.
עודד פורר: חשוב לציין ש-76,000 ילדים עולים שחיים בישראל הגיעו לפה מ-80 מדינות שונות.
עודד פורר: צריך להבין את מנעד הבעיות שאנחנו מתמודדים אתן, הן ברמת התרבות והן ברמת השפה, שעליהם אנחנו מנסים למצוא ולגשר על הפערים.
יואל רזבוזוב: 80 מדינות?
עודד פורר: 80 מדינות שונות, אמנם רובם הם ילידי ברית המועצות לשעבר, 41.5% מהם, ו-19% הם ילידי אתיופיה, אבל עדיין אנחנו מדברים על 40% נוספים מילדי העולים שהגיעו ממגוון רחב של מדינות ותרבויות.
עודד פורר: זה בהחלט אתגר לא פשוט למדינת ישראל.
עודד פורר: אני חייב להגיד שמדינת ישראל מתמודדת עם האתגר הזה, יכולה להתמודד אתו יותר טוב, אנחנו מנסים כל הזמן וכל העת להוסיף ולשפר, אבל אלה הנתונים, נקרא להם הדמוגרפיים.
עודד פורר: נתון נוסף שחשוב לציין אותו הוא הירידה בשיעורי העוני של ילדי עולים.
עודד פורר: אם אנחנו מסתכלים על 2011 אז ירדנו ל-26.1% מילדי העולים שהוגדרו כילדים עניים, לעומת 35.6% בדורות הקדומים.
עודד פורר: אנחנו רואים מצד אחד ירידה ושיפור, מצד שני אני לא יכול להגיד לכם שזה היעד, שאנחנו עכשיו יכולים להגיד: הגענו ליעד, הכול בסדר, אין לנו מה לעשות יותר.
עודד פורר: השאיפה שלנו צריכה להיות באמת מיטבית והיא צריכה להגיע לכל ילד ולהגיע למצב שאנחנו רואים את המספרים האלה עומדים על אפס.
עודד פורר: אני לא חושב שילדים עולים צריכים למצוא את עצמם מתדרדרים לפשע מצד אחד או סובלים מעוני מהצד השני, אבל בהחלט, כשאנחנו מסתכלים על הנתונים ואנחנו רואים את הגרף שהוא גרף של שיפור, זה נתון מעודד.
עודד פורר: בהמשך תציג כאן שרה את התוכניות השונות שאנחנו מפעילים גם בתחום הזה כדי להתגבר על הפערים, אבל אני חושב שבתוך מכלול הנתונים, שבתוכם גם יש נתונים שהם נתונים פחות מחמיאים, אני חייב לומר – אנחנו מדברים על עלייה בשיעורי הנשירה, אנחנו מדברים על עלייה של ילדים עולים שנמצאים בסיכון ישיר יותר גבוה ושמופנים למחלקות שירותים חברתיים ברשויות המקומיות.
עודד פורר: עדיין אנחנו צריכים באמת למצוא – ואנחנו גם פתוחים לכל רעיון אגב, מגיעים מפעם לפעם עמותות במגזר השלישי, אני חייב לציין שבתחום הזה המגזר השלישי הוא פעיל, בא, מציג את הרעיונות, בוחנים אותם וחלקם הופכים להיות פרויקטים שבהמשך גם מועברים הלאה ומועתקים על ידי משרדים שמטפלים לא רק בילדי עולים אלא בילדים בכלל.
עודד פורר: אז אני, אל"ף, רוצה לברך, אני רוצה לברך אותך גם על קיום הישיבה הזו, הנושא הוא חשוב.