GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל רזבוזוב: רק לא הבנתי את הענין של 10 אחוז יותר ופי 1.5 ופי 2 כי יש פה שוני באחוזים ואני לא מצליח להבין.
<ישראל אורון: יש 7 מיליון תושבים ויש קבוצות אתניות שמרכיבות את התושבים.
<ישראל אורון: יש לנו עולים מברית-המועצות, שהם המשקל של X אחוזים באוכלוסייה הכללית.
<ישראל אורון: אז אנחנו נצפה ש-X אחרים "יתרמו" גם לקופה של ההתאבדויות בכל שנה אבל הם תורמים 10 אחוז יותר מהאחוז שלהם באוכלוסייה - -
יואל רזבוזוב: הבנתי...
<ישראל אורון: - - הדבר השני, שמבחינת הנתונים של כל שנה, הם מתאבדים פי 1.5 עד פי 2 מהאוכלוסייה הקולטת.
<ישראל אורון: ההערה השנייה – בכל חברה בעולם, מאין ספור מחקרים שנעשו, שיעור מתאבדים של מהגרים גבוה יותר משיעור ההתאבדויות מהאוכלוסייה הקולטת.
<ישראל אורון: ולכן, כאשר מפעילים תכניות לצמצום התאבדויות וכיוצא בזה או רוצים לבדוק נתוני השוואה בין עולים לבין מה שקורה בחברה הקולטת, צריך לקחת את זה בחשבון ולא לצפות שיהיה לנו תוך זמן קצר שוויון של השיעורים.
<ישראל אורון: הערה שלישית ואחרונה – כאשר באים לבדוק האם עולים מתאבדים יותר מהאוכלוסייה הקולטת או פחות מהאוכלוסייה הקולטת יש להשוות את השיעור שלהם לא רק לנתונים שלנו כאן אלא גם מה קורה בארץ המוצא.
<ישראל אורון: מה הכוונה?
<ישראל אורון: ברית-המועצות היא דוגמה טובה.
<ישראל אורון: במדינות ברית-המועצות לשעבר שיעור ההתאבדויות גבוה בסביבות פי 4 מאשר בישראל.
<ישראל אורון: לא רק רוסיה אלא גם המדינות יותר מזרחה של אסיה וכולי.
<ישראל אורון: מי שעולה מברית-המועצות או עולה מכל מקום אחר בעולם או מהגרים מכל ארץ אחרת בעולם מביא עמו שני מטענים שצריך לשים אליהם לב: דבר ראשון, הוא מביא אתו מטען גנטי מארץ המוצא, ובהערת סוגרים אני אציין שהתורשה זה המרכיב היסודי והראשוני בנטייה אובדנית.
<ישראל אורון: זה לא אומר שהסביבה לא יכולה לתרום לצמצום, כמו שהיא יכולה לתרום להגברה.
<ישראל אורון: מה שהסביבה עושה - -
יואל רזבוזוב: יש נתון, יש סטטיסטיקה האם יש קשר ישיר בין התאבדות במשפחה?
<ישראל אורון: - - יש מחקרים שלא אתחיל לפרט פה, למרות שאין לי בעיה לעשות את זה.
<ישראל אורון: כשנוזמן לתת הרצאה בענין זה, אדרבה ואדרבה.
<ישראל אורון: יש נתונים של עשרות שנים של מחקרים בעולם שהמרכיב היסודי בהתנהגות האובדנית זו הנטייה הגנטית אבל לחברה יש מה לעשות.
<ישראל אורון: כלומר, החברה יכולה לתרום לצמצום והחברה יכולה לתרום גם ההיפך.
<ישראל אורון: אם אנחנו נסתכל על שיעורי ההתאבדות בארצות-הברית לאורך עשרות שנים, אנחנו נראה שבין 29 ל-32 יש קפיצה.
<ישראל אורון: כלומר, המשבר הכלכלי החריף שהיה אז תרם לשיעורי התאבדות גבוהים יותר.
<ישראל אורון: לאחר מכן היה צמצום במתח הכלכלי ושיעורי ההתאבדות פחתו.
<ישראל אורון: כלומר, לחברה יש מה לעשות.
<ישראל אורון: כלומר, כשאני אומר "נטייה גנטית" זה לא גזר דין מוות, זה לא חייב לקרות.
<ישראל אורון: ולכן, תכניות המניעה, כפי שאנחנו רואים בארץ ובחו"ל, אכן מונעות.
<ישראל אורון: הן לא ימגרו את ההתאבדות.
<ישראל אורון: ההתאבדות תמוגר רק כאשר תמוגר האנושות.
<ישראל אורון: התפקיד שלנו לצמצם.
<ישראל אורון: המטען השני שמביא אתו עולה או מהגר הוא המטען התרבותי של אותה ארץ.
<ישראל אורון: ככל שחולפות השנים פוחתת ההשפעה התרבותית, והיא פוחתת כפועל יוצא מרמת האינטגרציה עם החברה הקולטת.
<ישראל אורון: ככל שרמת האינטגרציה עולה, ההשפעה של ארץ המוצא פוחתת אבל זמן ממושך הרבה יותר דורשת הגנטיקה שהתכנסות של שיעורי ההתאבדות של עולים יהיה פחות או יותר כמו בארץ הקולטת, הדבר הזה הוא לאורך שנים ארוכות.
<ישראל אורון: כשאני אומר שנים ארוכות, מדובר בכמה וכמה שנות דור.
<ישראל אורון: לא שנות דור פעם אחת, של 25 שנים אלא זה תהליך של המטען הגנטי שיש לכל חברה, "הפול הגנטי" מה שנקרא בשפה המקצועית, אז זה לוקח זמן.
<ישראל אורון: בהערת סוגריים אני אומר מבחינת הנתונים הגנטיים כיוון שחלק מההכשרה שלי כפסיכולוג זה גם בפסיכו-גנטיקה אז יצא לי לדבר רעל ההיבט הזה גם כן.
<ישראל אורון: מה שאני רוצה לומר כסיכום לנקודות האלה, שכאשר מפעילים תכניות מניעה בארץ או בחו"ל או בצבא, לא משנה היכן, לצמצום התאבדויות של עולים וגם אחרים ורוצים לבדוק את ההשפעה, יש לתת את הדעת גם לנתונים מארצות המוצא ולא לצפות לצמצום מהיר של השיעורים למרות שזאת התקווה של כולנו.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לדוקטור ישראל אורון מאוניברסיטת חיפה.
יואל רזבוזוב: ימימה גולדברג, בבקשה, ממשרד הבריאות.
יואל רזבוזוב: תציגי לנו את המצגת.
יעל גרמן: אני מתנצלת, אני צריכה לצאת ואני מכירה אותה.
יעל גרמן: אני מודה לך.
יואל רזבוזוב: תודה רבה על הביקור ועל היוזמה.
יעל גרמן: תודה רבה לך, העיקר שאתה מקיים את הדיון הזה.
<ימימה גולדברג: אבל אני רוצה שתשמעי את הפתיחה, זה כן חשוב לי.
יעל גרמן: אוקי.
<ימימה גולדברג: אני רוצה להגיד ולהודות לשרת הבריאות, שמהיום שהיא נכנסה לתפקיד במרץ היא נתנה לנושא הזה מקום מרכזי.
<ימימה גולדברג: היא שמעה אותנו ברגישות שלה, באנושיות שלה ובזכותה הגענו עד הלום.
<ימימה גולדברג: את זה אני מוכרחה להגיד לשבחה כי אילולא היא לא היינו מגיעים לכאן.
יעל גרמן: תודה רבה אבל כמובן שהאמת היא שבלעדיהם לא היינו מגיעים לכאן.
יואל רזבוזוב: אני מסכים לשני הצדדים.
<ימימה גולדברג: אני אגיד כמה מילים על התכנית מכיוון שאנחנו כבר עוסקים בנושא הזה, לפחות אני, משנת 2005.
<ימימה גולדברג: עברנו כל מיני פאזות בנושא הזה והיום אנחנו מגובשים ויכולים לצאת לדרך.
<ימימה גולדברג: אז כמה נתונים שהם לא רק ספציפיים לנושא של העולים כי הנושא של העולים ידובר באופן ספציפי אבל בישראל מתאבדים כל שנה כ-500 בני אדם, למעלה מ-6000 ניסיונות התאבדות - -
יואל רזבוזוב: זה אלה שמגיעים לבית חולים?
<ימימה גולדברג: - - מגיעים לבית חולים אבל שאנחנו יודעים עלייהם כי יש השערה שלמעלה מ-2000 נוספים מגיעים כתוצאה מניסיון אובדני אבל הם לא מדווחים ככאלה בגלל החלק הסטיגמטי, אנשים מבקשים: אני לא רוצה שעשיתי ניסיון אובדני.
<ימימה גולדברג: יש אוכלוסיות מזוהות, זה אוכלוסייה של קשישים, עולים מאתיופיה ועולים מחבר העמים.
<ימימה גולדברג: אתם רואים את הנתונים והם גם הוצגו על ידי השרה.
<ימימה גולדברג: חשוב לציין שברגע שמדינה או ארגון לקח על עצמו לטפל בנושא באופן סדור עם תכניות ואסטרטגיות היתה ירידה מאד גדולה.
<ימימה גולדברג: בצה"ל למשל, נכנסה תכנית ב-2006 ובעקבותיה ירידה משמעותית, למעלה מ-30 אחוז.
<ימימה גולדברג: שב"ס – באמת עשו תכנית למניעת התאבדות, היו שם שיעורי התאבדות מאד מאד גבוהים והביאו לירידה של כ-70 אחוז במספר המתאבדים בשנת 2012.
<ימימה גולדברג: זאת אומרת, זה באמת מספרים משמעותיים, כנ"ל לגבי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
<ימימה גולדברג: רוצה להגיד שברגע שהמדינה לוקחת על עצמה לטפל בנושא מסוים ומתקצבת אותו היא אכן מגיעה להישגים.
<ימימה גולדברג: בעולם, היתה לנו רשימה יותר גדולה וצמצמנו אותה, התכנסנו לשישה מקומות:
<ימימה גולדברג: החל ב-18 אחוז – סקוטלנד וכלה ביפן, ששם ההוכחה היא ירידה של 50 אחוז בשיעורי האובדנות ברגע שהנושא נכנס וטופל.
<ימימה גולדברג: כך שבהחלט מאד חשוב להגיד שתכנית לאומית יכולה להביא לשיעור ירידה מאד גדול.
<ימימה גולדברג: אנחנו בארץ עשינו שני פיילוטים: הפיילוט הראשון היה בשלושה יישובים והפיילוט השני טיפל במשפחות שיקיריהם התאבדו.
<ימימה גולדברג: הפיילוט השני היה בשיתוף של משרד הרווחה ועמותת "בשביל החיים".
<ימימה גולדברג: ניתוח הנתונים: עלייה במספר הפונים לסיוע במרפאות בריאות הנפש וקווים חמים.
<ימימה גולדברג: עלייה באיתור ילדי "שומרי סף" וכל האסטרטגיות שאנחנו מטפלים בהן ובהחלט, אמנם לנוכח התקופה הקצרה לא ניתן להציג מדדי תוצאה מהימנים אלא רק מגמות אבל היו עליות במדדי תפוקה כמו עלייה במספר האנשים שפנו למרפאות לבריאות הנפש, עלייה במספר המאותרים, שביעות רצון מאלה שקיבלו את ההכשרות וכמובן, בנייה של רצף טיפולי שהוא מאד מאד משמעותי כי אנחנו אומרים שרצף טיפולי, מאד חשוב שיישמר והחשש הוא שמהמעבר ממסגרת אחת למסגרת שנייה אנשים עלולים ליפול.
<ימימה גולדברג: אנחנו רוצים לשמר רצף טיפולי מאד נכון ובלי סדקים ברצף הזה.
<ימימה גולדברג: שוב, כאילו אסור לדבר על ההשפעה מבחינת כסף כי אין עלות לחיי אדם אבל בכל זאת, בגלל שהבאנו את זה גם לוועדת הכספים כן חשוב לדבר גם במונחים האלה.
<ימימה גולדברג: עלויות ישירות, כמו שאתם רואים, זה כ-100 מיליון ש"ח בשנה.
<ימימה גולדברג: עלויות עקיפות הן במספרים ממש דרמטיים.
<ימימה גולדברג: אני אומרת שוב, העלויות האנושיות, שהן המשמעותיות, זה ערך חיי אדם, נזקי צער, כאב וסבל של המשפחה, ומי שנשאר, משפחות שנשארות, אנחנו קוראים לזה "אדמה חרוכה" כי הכאב, האשמה בתחושת האובדן הם מאד מאד גבוהים.
<ימימה גולדברג: אני אומרת שחשוב מאד לטפל במשפחות שבן משפחה התאבד כי הן בסיכון של 1.6 שיקרה במשפחה שוב מקרה של התאבדות וזה מאד חשוב לטפל במשפחות האלה.
<ימימה גולדברג: יש פה את כל האסטרטגיות, אני רק ארחיב על אחת או שתיים: קודם כל, חשוב לנו מאד לטייב את מסד הנתונים.
<ימימה גולדברג: מסד הנתונים לא מספיק מכיוון שהרבה פעמים גם כשאדם נמצא תלוי באמבטיה כתוב בסיבת המוות שסיבת המוות אינה ידועה.
<ימימה גולדברג: זה חלק מתהליך שאנחנו עשינו באמצעות המרכז לבקרת מחלות במשרד.
<ימימה גולדברג: יש נתונים בכל אחד מהמשרדים, במשרד החינוך, במשרד הרווחה ואצלנו ואנחנו לא מצליחים לאסוף את כל הנתונים כי כל משרד שומר את הנתונים לעצמו, ואנחנו חייבים לעשות מסד נתונים לאומי וזאת אחת האסטרטגיות או אחד היעדים שאנחנו רוצים, שבאמת נדע כמה אנשים בפועל.
<ימימה גולדברג: אני אדבר עוד על האסטרטגיה של הקטנת נגישות לאמצעים קטלניים, שמתחלקת לשלוש תת-קבוצות: זה הקטנת נשיאת נשק, שאני חושבת שזה דבר דרמטי.
<ימימה גולדברג: בצבא, כשהם הפעילו את האסטרטגיה הזאת היתה ירידה מאד משמעותית.
<ימימה גולדברג: אנחנו שומעים על אנשים שיש להם יד קלה על ההדק, גם הורגים וגם מתאבדים.
<ימימה גולדברג: אנחנו רוצים באמת לעשות כל מיני פעולות, אנחנו עושים את זה עם המשרד לביטחון פנים.
<ימימה גולדברג: באמת כל הנושא של רישוי נשק, הקטנת נגישות לאמצעים קטלניים של תרופות, להקטין את השימוש למשל באקמול, להקטין את החפיסות ל-16 כדורים בחפיסה אחת כי אנחנו יודעים מהניסיון בבריטניה שזה בהחלט סייע.
<ימימה גולדברג: והחלק השלישי באותה אסטרטגיה זה גידור של מקומות שאנשים קופצים מהם, כמו ששמענו היום על גשר בצפת, שסוף סוף גדרו אותו.
<ימימה גולדברג: אנחנו יודעים על הניסיון שהיה ב"גולדן גייט" בסן פרנציסקו.
<ימימה גולדברג: זאת אומרת, בהחלט יש אסטרטגיות ואפשר למנוע עלי ידי גידור של מקומות גבוהים או מקומות שפוטנציאל ההתאבדות שלהם מאד גבוה.
<ימימה גולדברג: אני לא אדבר על שאר האסטרטגיות אבל בהחלט יש מה לעשות למי ששואל מה אפשר לעשות.
<ימימה גולדברג: מבחינת המשרד וכמובן בשיתוף עם כל נציגי המשרדים השותפים, אנחנו בנינו תכנית אב שאפשר יהיה ליישם אותה אבל הכל, כמובן, בהינתן התקציב הנדרש.
<ימימה גולדברג: וכמו ששמענו, משרד האוצר הסכים לתקצב את הנושא הזה.
<ימימה גולדברג: אנחנו נדע בסוף היום את התקציב שהאוצר הקצה ואני מקווה שנוכל לצאת לדרך כבר ב-1 לינואר 2014.
<ימימה גולדברג: יש מבנה ארגוני לנושא.
<ימימה גולדברג: בראש התכנית יעמוד צוות היגוי מצומצם בהשתתפות שר החינוך, הרווחה והשירותים החברתיים, השרה לקליטת עלייה והשר לאזרחים ותיקים ונציג משרד ראש הממשלה.
<ימימה גולדברג: בראש הצוות תעמוד שרת הבריאות, שכמו שאמרתי קודם לוקחת אחריות על הנושא ורוצה להוביל אותו.
<ימימה גולדברג: מתחת לצוות הזה יהיה צוות בין-משרדי מורחב ששותפים בו נציגי המשרדים הרלוונטיים.
<ימימה גולדברג: הוקמה מועצה לאומית למניעת התאבדות ותוקם יחידה ייעודית במשרד הבריאות כך שמבחינת המבנה הארגוני אנחנו כבר ערוכים ומוכנים.
<ימימה גולדברג: וכמו שאמרתי קודם, השרה תוך שבוע, 10 ימים תעלה את הנושא כהצעת מחליטים בממשלה ואני מאד מקווה שאכן הממשלה תאמץ.
<ימימה גולדברג: עם חמישה שרים אני מניחה שקשה להגיד לא, וגם עם השיתוף של משרד ראש הממשלה.
<ימימה גולדברג: לסיום, התאבדות אפשר וצריך למנוע.
<ימימה גולדברג: אין שום סיבה שמספר המתאבדים שנמנו מראש ימשיך להיות אותו דבר כי אין סיבה לזה.
<ימימה גולדברג: אני רוצה להודות על היום הזה לחבר הכנסת מיכאלי, שלא נמצא פה - -
יואל רזבוזוב: הוא תכף יבוא.
יואל רזבוזוב: עוד לא הסתיים הדיון בוועדה.
<ימימה גולדברג: אז כשהוא יבוא אני אבקש להודות לו כי אני חושבת שבאמת הכנסת היא שותפה מאד נאמנה לדרך שלנו, וצריכים לברך אותה על שיתוף הפעולה הזה.
יואל רזבוזוב: נציגת משרד הקליטה, שרה כהן, בבקשה.
<שרה כהן: זה אחד הנושאים היותר כואבים שאנחנו עוסקים בהם.
<שרה כהן: באמת, כל נפש, אדם שמתאבד, מבחינתי זה אובדן קשה שממלא, אני חושבת שאת כולנו, צער רב.
<שרה כהן: משרד העלייה והקליטה מגויס למהלך הממשלתי כולו, והוא מגויס לזה עוד מהתקופה של הוועדה הבין-משרדית למניעת אובדנות שבמסגרתה גם נבנה הפיילוט שהוא היום המתווה לתכנית הלאומית.
<שרה כהן: מה שחשוב לי באמת להראות או להציג בכמה משפטים את הערך המוסף של משרד העלייה והקליטה, שהוא חלק מתוך השותפים למהלך ובא מתוך המקום של הצורך גם מבחינת היקף האוכלוסייה, ובהחלט אוכלוסייה בסיכון גבוהה יותר בקרב אוכלוסיית העולים וגם מתוך הצורך שבכל תהליכי ההתערבות שפותחו יינתן דגש לצורך תפיסת עבודה שהיא ברגישות תרבותית מן הטעם של השוני במאפיינים התרבותיים השונים ובדרכי ההתערבות בקרב אוכלוסיות העולים.
<שרה כהן: באופן כללי, אנחנו חלק מתוך התפיסה של האסטרטגיות שהן האסטרטגיות בבסיס התכנית הלאומית ושגם בעצם הוכחו כמניבות הצלחה בכל העולם.
<שרה כהן: אנחנו נתנו לזה את הפוקוס שהוא הפוקוס שלנו ואיפה אנחנו נמצאים.
<שרה כהן: בראשית הדרך הזמנו שני מחקרים שבעצם מהווים היום בסיס הידע המרכזי שהועמד לטובת כל המשרדים וכל השותפים.
<שרה כהן: מפרופסור יוליה מירסקי אנחנו הזמנו מחקר שעוסק בנושא של מאפיינים של אוכלוסיית יוצאי חבר המדינות תוך זיהוי המאפיינים הייחודיים וההמלצות שצריך לנקוט בהן כחלק מתוך בניית התכנית.
<שרה כהן: ומדוקטור רפי יונגמן ופרופסור משה שוקד, שזה פסיכולוג יחד עם אנתרופולוג אנחנו הזמנו את המחקר שעוסק בנושא של עולי אתיופיה.
<שרה כהן: המחקרים עצמם הועמדו לטובת כל מי שעוסק בנושא והם בהחלט שימשו בסיס ידע משמעותי ביותר בכל ההתערבויות שפותחו.
<שרה כהן: אנחנו היינו שותפים למהלך של הפיילוט, ובמסגרת הפיילוט היינו שותפים גם מבחינת נציגי המשרד וגם בעבודה של מוקדי הקליטה בישובים שבהם התכנית התקיימה כפיילוט, שזה היה רחובות ורמלה.
<שרה כהן: עם הסיום של הפיילוט והגיבוש של התפיסה, שהיא התפיסה הממשלתית, אנחנו שולחים שלושה נציגים באופן קבוע לכל הפורומים, כולל גם שותפות שלי בדירקטוריון של התכנית הלאומית.
<שרה כהן: מה שאנחנו עשינו, אני חושבת שעשינו כמה מהלכים שהם בהחלט מתקדמים בתוך המשרד:
<שרה כהן: האחד – במהלך שנת 2013 העברנו את כל עובדי המשרד שנמצאים בקשר עם אוכלוסיית העולים הכשרה שנקראת "שומרי סף".
<שרה כהן: זאת הכשרה שנבנתה במסגרת התכנית הלאומית.
<שרה כהן: מי שהעבירה את ההכשרה למשרד זו מי שבנתה את ההכשרה במסגרת התכנית, פסיכולוגית קלינית ענת עייש-גלעד.
<שרה כהן: כל עובדי המשרד קיבלו שני ימי הכשרה, בשונה אפילו מהכשרות "שומרי סף|" אחרות, שמדברים בקושי על יום אחד, אנחנו החלטנו שבגלל שהאוכלוסייה בסיכון מוגבר, לחשוף את העובדים שלנו ובשתי מנות, כדי לא ליצור איזו שהיא התנגדות אלא לחבר אותם לתהליך.
<שרה כהן: ההכשרות התקיימו ב-11 המרחבים של המשרד.
<שרה כהן: האחרונה הסתיימה בשבוע שעבר והמשוב שאנחנו קיבלנו הוא חיובי באופן גורף, עד כדי כך שיש כרגע גם רצון להרחיב לקבוצות נוספות בתוך המשרד, שהן גם עובדות עם עובדי המשרד ולא רק עם העולים כי בעצם היה כאן זיהוי של צורך אמתי.
<שרה כהן: המהלך השני שאנחנו עושים אותו והוא לקראת שלבי סיום התארגנות הוא שימוש בהצגה "שאריות החיים שלו" ככלי להעלאת מודעות.
<שרה כהן: זאת הצגה שפותחה במסגרת הפיילוט של התכנית הלאומית.
<שרה כהן: היא עוסקת במשפחה של יוצאי אתיופיה שאחד מבניה התאבד וההתמודדות של המשפחה עם כל מה שסובב את הנושא של האובדנות.
<שרה כהן: ההצגה הזאת הוצגה בפני עולים בשני יישובי הפיילוט.
<שרה כהן: התקיים שיח עם העולים וראינו שהיא פשוט מעבירה את המסר.
<שרה כהן: אנחנו עומדים לקראת רכישת ההצגה מהתיאטרון שמפיק אותה ובמהלך 2014 אנחנו נשתמש בה 22 פעמים, ב-22 יישובים עתירי עולים יוצאי אתיופיה, כשבמסגרת ההצגה נעשה גם מהלך של הצגה ואחר כך שיח של השחקנים והמשתתפים לגבי הנושא הזה.
<שרה כהן: המסר שלנו הוא מסר של יש תקווה, שיש מקום לפנות לעזרה ולא להשאיר את הדברים בבטן.
<שרה כהן: אנחנו כרגע נמצאים בשני מהלכים שאני חושבת שאפילו ימימה פחות בקיאה בהם כי זה מהלכים חדשים, שאפילו לא נתבקשנו לעשות אותם בתוך התכנית הלאומית בצורה כזאת גורפת אבל אני שמחה לבוא ולהגיד ששני מהלכים נוספים הם על בסיס יוזמה שלנו:
<שרה כהן: האחד – אנחנו עומדים להעביר תקציב להעסקת 10 עובדים סוציאליים דוברי אמהרית במערכת שירותי בריאות הנפש של משרד הבריאות.
<שרה כהן: אנחנו כבר בסיכום עם דוקטור גדי לובין.
<שרה כהן: אנחנו זיהינו שאחת הבעיות או החסכים העיקריים זה שבבריאות הנפש במשרד הבריאות אין מספיק כוח אדם שעוסק בבני הקהילה ואנחנו עומדים - -
<קריאה: הם דוברי השפה?
<שרה כהן: - - דוברי אמהרית.
<שרה כהן: הם יגויסו ליחידות של בריאות הנפש של משרד הבריאות, 10 עובדים בתקצוב של משרד הקליטה באמצעות תכנית החומש.
<שרה כהן: זה מהלך אחד.
<שרה כהן: מהלך שני – ביחד עם בריאות הנפש במשרד הבריאות אנחנו נתקצב תהליך של הכשרה של עובדי משרד הבריאות באמצעות המרכז לפסיכו-טראומה בנושא של כל המשמעות של הטראומה בקרב יוצאי אתיופיה.
<שרה כהן: המשמעות היא כאן שזה באמת מהלכים שמבחינתנו משקפים את הרצף מצד אחד של העלאת מודעות אבל שגם במקום שיכול לטפל יהיו מספיק אנשים שהם גם מסוגלים, מימנים ויכולים לתת את המענה.
<שרה כהן: המהלך הנוסף שאנחנו כרגע בתהליכי התארגנות מתקדמים זה באמצעות לפ"מ (לשכת הפרסום הממשלתית).
<שרה כהן: אנחנו הולכים כרגע לעשות, ואנחנו נעשה את זה יחד עם התכנית הלאומית אבל נקצה תקציב נוסף מעבר למה שנדרש מאתנו כדי שנעשה מהלך עם לפ"מ בשני מרכיבים: 1.
<שרה כהן: בנושא של האלימות במשפחה, שזה באמת פן אחד שהוא מחובר במובן מסוים בקרב יוצאי אתיופיה כי אנחנו רואים לא מעט, לפחות בחלק מהדברים שנטלו את חיי נשותיהם, הם גם בצעו את הרצח וגם אחר כך נטלו את חייהם.
<שרה כהן: הייחוד במהלך מול לפ"מ זה שאנחנו שכרנו את השירותים של דוקטור מלכה שבתאי, שתלווה את כל המהלך באופן שוטף כי אנחנו לא רוצים לעשות מהלך שהמשמעות שלו הוא רק קמפיין אלא גם מסרים סדורים שיהיו במהלך השנה ויהיו בתוך ערוצי העברת המידע שהם רלוונטיים לעולי אתיופיה לגבי הנושא של חלופות לשימוש בכוח וגם הנושא של התקווה בפנייה לעזרה.
<שרה כהן: לא לשמור את הדברים בבטן אלא לאפשר פנייה לעזרה.
<שרה כהן: כאן אנחנו נמצאים כרגע וכמובן, אנחנו באופן שוטף חלק מתוך כל המהלך שהוא המהלך הממשלתי השוטף.
יואל רזבוזוב: מה עם ברית-המועצות לשעבר?
<שרה כהן: הפיילוט בעצם בנה גם מהלכים ותכניות שכוללות גם מסרים או למשל פוסטרים בשפה הרוסית ו"הקו החם" בער"ן שפועל גם בשפה הרוסית, הוא היה חלק מתוך כל השיח הכולל.
<שרה כהן: יש קו שהוא יכול לשמש את העולים.
יואל רזבוזוב: רובם לא יודעים על ער"ן.
<שרה כהן: יש פניות גם לער"ן.
<שרה כהן: ראוי גם לציין שבסך הכל, במערך בריאות הנפש של משרד הבריאות יש לא מעט אנשי מקצוע שהם דוברי רוסית כך שזה שירות שבמתכונת שהוא קיים היום בהחלט יש נגישות גדולה יותר.
<שרה כהן: זה ברור שצריך לתת על זה את הדגש.
<שרה כהן: הפרופילים הם קצת שונים, אנחנו בקרב יוצאי ברית-המועצות לשעבר רואים אוכלוסייה יותר בוגרת מאשר האוכלוסייה של יוצאי אתיופיה שהיא צעירה יותר.
<שרה כהן: זה ברור שבסך הכל, כמו שדוקטור אורון אמר, זה תהליך.
<שרה כהן: אין זבנג וגמרנו.
<שרה כהן: המשמעות היא כאן של ההתאמה השוטפת של כל מערכת השירותים להקשבה ולשמיעה ולעידוד לפנייה לעזרה ולהכשרה של כל מערכות השירותים לכך שיוכלו לתת את העזרה לעולים.
<שרה כהן: הכנסה של אנשי מקצוע שהם דוברי שפות ומסר שיש תקווה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה על הדיווח ועל העשייה.
יואל רזבוזוב: הצטרפו אלינו כמה אנשים שעברו מוועדה לוועדה.
יואל רזבוזוב: הצטרף חבר הכנסת אברהם מיכאלי שעומד בראש השדולה למניעת אובדנות בכנסת.
יואל רזבוזוב: אני חושב שצריך למחוק את המילה "בכנסת".
אברהם מיכאלי: אני חושב שגם בכנסת צריך למנוע אובדנות.
יואל רזבוזוב: אבל טוב שיש לנו שדולה כזאת.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, קודם כל, אני מתנצל שאיחרתי כי אנחנו עוברים מוועדה לוועדה היום כדי לעורר את המודעות של מניעת אובדנות.
אברהם מיכאלי: אני מודה לכנסת ואני מודה לך, אדוני היושב ראש, שהיית בריצות מסיור לוועדה בחזרה אבל לא ויתרת לדון בנושא החשוב הזה כי אני יודע שזה אכפת לך ואנחנו, בוועדת העלייה קיימנו לא מזמן דיון מיוחד הן בצה"ל והן בקרב עולים - -
יואל רזבוזוב: כן, בצה"ל נגענו בקרב העולים.
אברהם מיכאלי: לכן, אין ספק שהדיון הזה היום הוא לא רק לעורר תודעה אלא גם לעבור לפעילות מעשית, איך נוכל להביא מהסברים ותודעה לביצוע מניעה.
אברהם מיכאלי: אני חושב שהיום אנחנו יכולים להתבשר משרת הבריאות, שבאמת נרתמה לסוגיה הזאת כל כך בצורה אכפתית, כל כך רצתה שאנחנו נעבור מדיבורים למעשה.
אברהם מיכאלי: היא מאד עוזרת לי בחודשים האחרונים שהיא בתפקיד והיא גיבשה כבר תכנית להמשך הפיילוט, שהצוות הנפלא שיושב פה ממשרדים שונים, משרד הבריאות, משרד הרווחה, משרד החינוך, המשרד לקליטה ועלייה והמשרד לאזרחים ותיקים והבשורה של הבוקר היתה, יאמר לזכותו של שר האוצר שגם סוף סוף הבין שצריך לתקצב את זה.
אברהם מיכאלי: אני מקווה שבמליאה, בעוד שעה, תהיה לנו תשובה סופית שהוא אכן מתקצב את התכנית הלאומית, שהיא כבר בנויה מזה כשנתיים.
אברהם מיכאלי: משרד הבריאות הכין תכנית לפני הבחירות כבר אבל נכנסו בחירות והכל נעצר.
אברהם מיכאלי: כרגע אנחנו יכולים לרשום לכבודה של הכנסת, אני חבר כנסת ואנחנו עושים את תפקידנו.
אברהם מיכאלי: השדולה דחפה את זה, נכון.
אברהם מיכאלי: לפניי רן כהן, ידידי, דחף את הסוגיה הזאת כי מדובר פה בהצלת נפשות.
אברהם מיכאלי: אם אדוני כבר הספיק לשמוע, זה חוצה את כל המגזרים מילדים ונוער, שכרגע ישבנו אצל חברי אורלי לוי אבקסיס מהוועדה לזכויות הילד.
אברהם מיכאלי: ישבנו קודם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אברהם מיכאלי: יש גילאים שונים וכל גיל זה שונה מבחינת חומרה וכמובן, במגזרים השונים, אנחנו כרגע דנים בעולים, זה המגזר כמעט הכי בעייתי הן בקרב יוצאי ברית-המועצות לשעבר האחוזים גבוהים והן בקרב יהודים יוצאי אתיופיה.
אברהם מיכאלי: כל הסיבות למשבר שאנשים מגיעים כעולים לניסיון התאבדות, יש הרבה הסברים ואנחנו בוועדה הזאת יושבים ושומעים את הצרות האלה.
אברהם מיכאלי: אנחנו כמעט מדי יום ומדי שבוע, כשבאים ומעלים סוגיות שונות, אנחנו גם לפעמים אטומים לצרות שהעולים מספרים פה שיש להם אבל אני סומך על הצוות המקצועי שמורכב מכל המשרדים, אנשים שאכפת להם, שבסוף יגבשו בתכנית הלאומית את כל הדרכים שנוכל לסייע לאנשים האלה.
אברהם מיכאלי: מספר של 500 מתאבדים בשנה, אדוני, זה המספר הנמוך כי קודם הסברנו בכמה ועדות כמה פעמים שיש כנראה 30 אחוז תוספת על ה-500 שאנחנו לא מדווחים כמתאבדים וניסיונות התאבדות, היום עלינו מ-5000 ל-6000 ניסיונות.
אברהם מיכאלי: מספרים מפחידים מבהילים.
אברהם מיכאלי: אנחנו לא יכולים יותר, כמדינה, להשאיר את הדבר הזה שלא צריך כלום והיום כבר הזכרתי כמה פעמים את הסוגיה הזאת של הרשות למניעת תאונות דרכים, שהיא רשות מאד חשובה ואנחנו כולנו עומדים מאחוריה כדי לעזור לה, היא מתוקצבת ב-400 מיליון שקל והפעילות הזאת של כל המשרדים עד עכשיו יחד, הפיילוט תוקצב קצת, התחלנו בוועדת הכספים לפני 5 שנים בערך.
אברהם מיכאלי: ליצמן נתן לי קצת כסף כדי שיתחילו לעבוד.
אברהם מיכאלי: עמותת "בשביל החיים" והאנשים הנפלאים שיושבים פה והיושב ראש שלה, דוקטור אדרת, יושב פה אתנו.
אברהם מיכאלי: הם לא מתוקצבים בשקל, הם עושים הכל בהתנדבות.
אברהם מיכאלי: אי אפשר להשאיר את הסוגיה הכבדה הזאת והחשובה הזאת, שהכל יתנהל כאילו לא אכפת לנו, כאילו יסתדר ויהיה בסדר או כאילו אנחנו אומרים: אתה יודע מה, אין מה לעשות עם ההתאבדות.
אברהם מיכאלי: כל מה שהמחקרים מוכיחים שזה לא מחלה מדבקת.
אברהם מיכאלי: ניתן למנוע וצריך לעשות את זה בחוכמה.
אברהם מיכאלי: דוקטור שירלי אברמי, שהיא מנהלת המחקר של הכנסת כתבה לנו היום דוח מאד מכובד ומקצועי ומפורט, והיא כבר דיברה היום בוועדות שונות.
אברהם מיכאלי: היא אמרה שצריך להתייחס לזה גם בחוכמה ולא לדבר על כך בצורה של עליהום וכותרות.
אברהם מיכאלי: זה לא מביא את הפתרונות.
אברהם מיכאלי: לכן, ועדת העלייה והקליטה והתפוצות, חשבתי שהיא הוועדה החשובה שבה נדון בסוגיה הזאת ואני מאמין, היום רק מדברים במקצת, ואנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה יחד עם הפרוייקט הלאומי, שאני מקווה שייכנס מהר מאד לפעולה.
אברהם מיכאלי: לשר האוצר נודיע אחר כך, קודם כל שיתקצב אבל לשרת הבריאות אני כבר מודה על המאמצים.
יואל רזבוזוב: תודה על המאמצים, זה נושא חשוב, ועל זה ששמים אותו על סדר היום.
יואל רזבוזוב: ימימה רצתה להגיד לך כמה מילים באופן אישי, התעקשה.
<ימימה גולדברג: לא היית אז חיכיתי.
<ימימה גולדברג: אני רוצה להודות לחבר הכנסת מיכאלי שהוא נושא הדגל בכנסת, שלא מוותר.
<ימימה גולדברג: מדי שנה בשנה הוא דואג ליזום יום כזה בכנסת, ואני חושבת שהיום זה יום מיוחד במינו כי באמת תהיה, כבר היתה בבוקר הודעה מצד השרה על הנכונות של שר האוצר לתקצב את הנושא ואני מקווה שבמליאה נשמע דברים יותר ברורים אבל תודה באמת לך על כל המאמצים ועל הרוח הגבית שאתה נותן לנו, ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאד יפה, גם נציגי המשרדים וגם עם הכנסת וזה בשמחה ותודה.
<ימימה גולדברג: ולך רציתי להגיד שהפתעת אותי ותודה.
<ימימה גולדברג: קורים פה כל מיני דברים טובים, שנמשיך כך.
יואל רזבוזוב: אבשלום אדרת בבקשה, יושב ראש עמותת "בשביל החיים".
<אבשלום אדרת: אני רק יכול להצטרף לתשבחות ולהוקרה לחבר הכנסת מיכאלי ובאמת לך, שהבאת את זה לפני חודש וחצי, חודשיים היינו כאן בדיון ושוב העלית את זה.
<אבשלום אדרת: יכולת להגיד למיכאלי: דיברנו על זה רק לפני כמה זמן.
<אבשלום אדרת: העלית את זה מחדש - -
אברהם מיכאלי: הוא הראשון שאישר לי את זה.
<אבשלום אדרת: - - תודה רבה.
<אבשלום אדרת: דנה, תודה רבה.
<אבשלום אדרת: זה מרגש אותנו, את בני המשפחות, בצורה בלתי רגילה.
<אבשלום אדרת: אני רוצה להגיד שאנחנו התחלנו לחשוב איך אנחנו יכולים לסייע למשפחות שקרה להן האסון מקרב חבר העמים ועולי אתיופיה.
<אבשלום אדרת: העמותה שלנו מסייעת למשפחות גם כי זה צעד הומניטרי וזה צעד של חסד וחמלה וסיוע, אבל גם משום שזה חלק ממניעת אובדנות.
<אבשלום אדרת: אנחנו יודעים שקבוצת המשפחות הן קבוצת סיכון להתאבדות נוספת שתהיה שם.
<אבשלום אדרת: מה שאנחנו עשינו, הצטרפה לעמותה שלנו לא מזמן פסיכיאטרית מחבר העמים.
<אבשלום אדרת: התחלנו לתרגם את האתר שלנו, חלק מהאתר לרוסית.
<אבשלום אדרת: אני הייתי בקשר עם שרה כדי שלפחות דובר אמהרית אחד יצטרף לעמותה שלנו וירכז את הקשר מול המשפחות כי אני לא בטוח שבאמת צורת הטיפול הטובה ביותר, זה קבוצת תמיכה, זה מה שאנחנו עושים למשפחות האחרות אבל לפחות שאנחנו נדע עליהן, נוכל להגיע אליהן.
<אבשלום אדרת: יש לנו קבוצת מתנדבים.
<אבשלום אדרת: אנחנו קוראים להם "מתנדבי עזרה ראשונה".
<אבשלום אדרת: בני משפחות שחוו את האובדן ומגיעים למשפחות עוד בזמן השבעה או זמן קצר לאחר מכן.
<אבשלום אדרת: פשוט להראות להם שיש חיים אחרי ואפשר להתמודד עם זה ואפשר להתקדם הלאה.
<אבשלום אדרת: אני חושב, שאם זה כל כך קשה ויושבות כאן עוד משפחות, משפחות נורמטיביות כמונו, להתמודד עם האובדן, אני חושב כמה זה קשה למשפחות שהגיעו עם כל ההלם של ההגירה והקליטה, עם כל הבעיות האלה, נוסף לכל, גם נפלה עליהם התאבדות של בן משפחה.
<אבשלום אדרת: זה פשוט חסד לעשות את הדבר הזה.
<אבשלום אדרת: אני מקווה שבתוך התכנית הלאומית אנחנו נקבל גם איזה שהוא תקציב כי זה לא מתקבל על הדעת שכל מה שאנחנו עושים, הכל רק בהתנדבות ואנחנו לא מתוקצבים אפילו בשקל אחד מהמדינה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לך על העשייה.
יואל רזבוזוב: אני מקווה מאד שיתקצבו אתכם, אני לא הגורם המקצועי שמטפל בזה אבל אני מקווה מאד...
<אילן שריף: אני יכול להגיד מילה מטעם משרד הרווחה: התכנית שלנו כוללת תקצוב של הקבוצות שמופעלות על ידי "בשביל החיים".
<אילן שריף: נעבוד בשיתוף פעולה ולפחות חלק מהפעילות של "בשביל החיים" תתוקצב.
יואל רזבוזוב: מיכל ערד, בבקשה.