GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חניתה קושר: הם כן נספרים.
<מירה קידר: בהקשר של רווחה.
<חניתה קושר: הם נמצאים שם, בתוך ה-80,000 ילדים מכלל ילדי העולים שנספרים.
<מירה קידר: במרכזי קליטה הם לא בטיפול של הרשות, הם בטיפול של העובדים הסוציאליים של הסוכנות היהודית, לכן לא יכולת לקבל שום מידע, וחבל, זה חוזר שנה אחרי שנה.
<מירה קידר: כיום, בתוך מרכזי הקליטה שלנו, יש למעלה מ-3,000 ילדי עולים שנחתו, אם מאתיופיה, אם מתוניס, אם מקובה, מתימן וממדינות אחרות, והמדינה, מבחינת המשאבים שלה, ואני אומרת את זה פה כמעט כמו קאטו הזקן, אני חוזרת על זה, המדינה לא משקיעה, לא באמצעות משרד הקליטה ולא באמצעות משרד הרווחה.
<מירה קידר: אנחנו נותנים מענה טיפולי לילדים האלה באמצעות תקציבי ליבה של הארגון, בהקשר האתיופי יש לנו חוזה עם משרד הקליטה, ואת כל הפעולות אנחנו מממנים באמצעות תרומות.
<מירה קידר: זאת אומרת, יש תרומות – יש פעילות, אין תרומות – אין פעילות.
<מירה קידר: זה לא סביר, הם ילדים של מדינת ישראל, הם אחרי שנתיים-שנתיים וחצי יוצאים ליישובי הקבע ומה שאנחנו יכולים לעשות, להשאיר אותם, לחזק אותם בתוך המרכזים, לפעמים קשה מאוד לעשות אחר כך שההורים רצים אחרי הפרנסה ודברים אחרים.
<מירה קידר: לכן אני מציעה, תתקרבו אלינו, תלמדו את הנושא, תיקחו את הנתונים, יש לנו פילוחים, אנחנו עושים פעמיים בשנה פילוח נתונים של האוכלוסייה הזאת על כל הצרכים שלהם, על כל הנזקקויות ופשוט תיקחו.
<מירה קידר: אולי נעזור להם גם.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה נתון חשוב וצריך לקחת אותו בחשבון.
יואל רזבוזוב: גם צריך לראות למה בכלל זה מופרד, זה ילדים עולים, לראות מה הפוליטיקה שם.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאלה ילדים, ילדים עולים והם צריכים להיות משולבים בכל מה שקשור, כל המסגרות.
מרדכי יוגב: זה אקס-טריטוריאלי?
מרדכי יוגב: כי באר שבע לא שם.
<מירה קידר: זה ממש לא אקס-טריטוריאלי ומבחינת הרשויות, בהקשר של רווחה וקליטה ותקציבים, חד משמעית כן.
<מירה קידר: לכן נתתי דוגמה את באר שבע, 4 מרכזי קליטה ענקיים, גדולים, בצפת 3 מרכזים, ממילא זה יישוב חלש.
<מירה קידר: יש לי עוד דוגמאות אבל נניח לזה.
<שרה כהן: הרווחה מתייחסת רק במקרים שיש צורך להפעיל חקיקה במקרה, חוק נוער ודיווח.
<מירה קידר: זו בעיה שאני מתריעה עליה שנים אבל עשינו, ניסינו.
<יצחק קדמן: אבל זו שאלה של מדיניות בין המשרדים השונים.
מרדכי יוגב: זה כן פרופר ועדת קליטה.
יואל רזבוזוב: נצטרך לבדוק את זה.
מרדכי יוגב: זו מין תקופה כזאת שלפעמים מתארכת והם עוד - - -
יואל רזבוזוב: אני ארצה יותר פרטים, אנחנו נקבע פגישה ואז נחשוב אם אנחנו - - -
<מירה קידר: אני אשמח, אני אתן לך את פילוח הנתונים האחרון שלנו של הצרכים שלהם, הנזקקויות שלהם, חד משמעית.
יואל רזבוזוב: שמעון סיאני, מנכ"ל "ידידים", בבקשה.
<שמעון סיאני: קודם כל אני מברך על הדיון הזה ועל השנתון הזה שבאמת מאיר את עינינו ונותן לנו כיוונים להתמקדות.
<שמעון סיאני: אני רוצה להדגיש כמה דברים מעבר לשיבוח של המודל ארוך השנים הזה של תוכנית "סיכויים", שבאמת עובד יפה ובמסגרתו גם אנחנו, כארגון מגזר שלישי, מצליחים לגייס משאבים.
<שמעון סיאני: 50% מהתקציב מגיעים מהמגזר השלישי וממשקיעים חברתיים שאנחנו מגייסים לטובת העניין, שזו ברכה לעם ישראל.
<שמעון סיאני: הייתי רוצה להדגיש שני דברים: אחד בנושא של העוני ואחד בנושא של המניעה.
<שמעון סיאני: המניעה לא נמצאת כל כך בסטטיסטיקות אבל אנחנו רואים דרך תוכנית "סיכויים" שילדי העולים שתופסים אותם לפני כן, שרה רמזה על זה לפני כן, בתוכניות מניעה אפשר לזהות את הילדים האלה קודם ובאמצעות תוכניות מיוחדות להם אפשר למנוע את ההגעה שלהם בכלל לפשיעה.
<שמעון סיאני: הדבר השני שעולה בצורה יותר בולטת, קשה מאוד להפוך ילדים שגדלו במשפחה ענייה לילדים שיש להם כסף אבל יש תוכניות שיכולות לסייע להם, למשל בסיוע המשפטי.
<שמעון סיאני: חבר'ה, עולים חדשים, אין להם תקציב, ואני יכול לתת לכם דוגמאות על מספר ילדים שנתפסו על אותה עבירה, אלו שההורים שלהם יכלו לשלם לעורכי דין טובים יצאו לגמרי מהעניין הזה, ואלה שאין להם עורכי דין טובים פשוט לא נכנסו לשם.
<שמעון סיאני: התנאים בבית, היתה לנו תוכנית של ריהוט חדרי שינה וחדרי ילדים ונתנו לילדים האלה הזדמנות להגיע להישגים בסטטוס ההישגים הלימודיים.
<שמעון סיאני: הצלחנו לצמצם את הנזקים של העוני.
<שמעון סיאני: יש נזקים של עוני שקצת קשה לטפל בהם במישור היותר רחב אבל במישור הנקודתי של הילד אני כן חושב שצריך להשקיע בזה מחשבה, לרתום עוד ארגוני מגזר שלישי, משרד החינוך ומשרדים נוספים, משרד הרווחה כמובן, וקליטה, לזהות את הדברים הספציפיים שיכולים מאוד לעזור לילד למרות שהוא בא מנתוני רקע יותר קשים מבחינה סוציו-אקונומית.
<שמעון סיאני: אפשר לזהות את זה.
יואל רזבוזוב: גם הערה בנושא המשפטי, יש משרדי עורכי דין גדולים שבטוח יש להם איזושהי תרומה לקהילה אז אולי שווה באמת לפנות אליהם.
יואל רזבוזוב: השאלה היא איך אנחנו מגבשים דרך הגופים וכו' אבל באמת צריך לעשות איזשהו חיבור שייתן את המענה הזה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שכדאי לנו לנסות את הצעד הזה, זה יכול לעזור מאוד, אבל אנחנו צריכים פחות לעזור בנושא הזה אלא יותר בפעולת מנע, זה הכי חשוב.
<שמעון סיאני: שהיא בצה"ל, כמו שאמרת.
יואל רזבוזוב: חברים, תודה על הנתונים, יש דברים שהם מעודדים, יש דברים פחות.
יואל רזבוזוב: אני חושב שממערכת החינוך, בנושא החינוך במיוחד, הייתי רוצה לקבל קריטריונים, על פי איזה קריטריונים הילדים נשלחים, לבחון את זה כי באמת האחוז הוא גבוה, ואני חושב שלא תמיד בצדק.
יואל רזבוזוב: מבחינת ההגדרה של העולים בכל המשרדים אז מנכ"ל משרד הקליטה אמר שהם מקיימים שולחן עגול על זה עם כל המשרדים, אנחנו גם צריכים לעקוב אחרי הנושא הזה.
יואל רזבוזוב: מול צה"ל – לבדוק מול צה"ל, אנחנו חושבים שצה"ל, להפך, זאת המסגרת שצריכה לקלוט אותם בסופו של דבר ולהוציא אותם.
יואל רזבוזוב: כמו שאנחנו מדברים על אינטגרציה של המגזר החרדי, להכניס אותם לצבא כדי שאחרי זה ישתלבו בחברה שלנו, גם כאן אנחנו צריכים לעשות איזשהו מהלך.
מרדכי יוגב: מיצוי כוח אדם.
יואל רזבוזוב: מוטי, אני מבקש ממך שתיקח על עצמך את הנושא הזה ואם צריך אני אזמן כאן דיון מול משרד הביטחון.
יואל רזבוזוב: עולים במרכזי הקליטה, זה גם כן חשוב, אני רוצה לקבל את הנתונים.
יואל רזבוזוב: מכאן אנחנו יכולים לצאת עם נתונים ועם איזשהן המלצות ואנחנו צריכים להמשיך לעבוד.
יואל רזבוזוב: אין מה לעשות, יש פה הרבה עבודה ואנחנו צריכים לעשות כדי שהאינטגרציה תהיה טובה יותר.
יואל רזבוזוב: תודה ליצחק, תודה רבה לכם, חברים.
יואל רזבוזוב: שלום לכולם, כינסתי היום את ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא רישיונות נהיגה לעולים חדשים וזאת לאחר שפנו אלי עולים רבים, בראשם ארגון "נפש בנפש".
יואל רזבוזוב: מבדיקות שערכתי, הגיעו לידיי ממצאים קצת מדאיגים.
יואל רזבוזוב: נמצאים אתנו כאן היום אורחים מכובדים, נציגי משרד התחבורה ורשות הרישוי.
יואל רזבוזוב: אני חושב שחשוב שנצא מהדיון הזה עם בשורה לעולים שהולכים לאיבוד בתוך הביורוקרטיה.
יואל רזבוזוב: אם ניתן לעשות תיקונים קטנים בתקנות, נשמח להמליץ עליהם כי יש דברים שלא מסתדרים, לפחות לי, והייתי שמח שהגופים האחראים על הנושא יתנו לנו הסבר מפורט.
יואל רזבוזוב: נמצא כאן חבר הכנסת דב ליפמן, שפנה אלי ויזם לקיים את הישיבה הזאת.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהנושא חשוב מאוד לכלל אוכלוסיית העולים.
דב ליפמן: תודה רבה כבוד היושב ראש, חז"ל מלמדים אותנו, ששלושה דברים נקנים בייסורים, אחד מהם זה ארץ ישראל.
דב ליפמן: אם לא הייתי אדם שהאמין לדברי חז"ל לפני תהליך העלייה שלי, אז במשך התהליך בוודאי האמנתי.
דב ליפמן: אבל אם לא האמנתי אפילו בתוך התהליך, עד שהגעתי לפה וניסיתי לקבל את רישיון הנהיגה שלי, אז אני אדם שמאמין בחז"ל כי באמת עברתי ייסורים.
דב ליפמן: אני אדם שבמשך 20 שנה נהגתי בארצות הברית, בלי שום דוח, בלי שום בעיה, ופה ממה שאני סבלתי, סבלתי בחוויה, סבלתי כספית, עד שהגעתי למצב שיש לי רישיון נהיגה פה בארץ, זה לא יאומן.
דב ליפמן: במשרד שלנו אנחנו מקבלים המון פניות ציבור לגבי תהליך העלייה.
דב ליפמן: אני יכול להעיד, שכמויות הפניות בעניין רישיון נהיגה הן יוצאות מן הכלל, אנשים שאומרים, אנחנו מסתדרים בכל הביורוקרטיה ובכל דבר אבל אנחנו לא יכולים לסבול את זה.
דב ליפמן: כמו שאמרתי, קודם כל העלויות, להגיע למצב שיש לך רישיון, אבל גם שוב ושוב ודורשים את זה ודורשים את זה והבחינה וכו'.
דב ליפמן: אדוני היושב ראש, אתה יודע, אני לא מגיע ודורש דברים, אני רוצה לשמוע, אני יושב פה ואני דורש משהו.
דב ליפמן: אני דורש, שאדם שיש לו רישיון נהיגה – זה הרישיון שלי בארצות הברית – שיוכל להחליף את רישיון הנהיגה שלו.
דב ליפמן: יש כל מיני דברים שכן צריך לעשות כדי להגיע למצב של קליטה מוצלחת, אין שום סיבה שאנחנו לא נצא מפה עם תגובה מהרשויות שבסוף המדיניות תהיה, שעולים יכולים להגיע למצב שמחליפים את רישיון הנהיגה שלהם והם יכולים לנהוג במדינת ישראל.
דב ליפמן: אני אשמח שזה מה שנשמע בסוף.
יואל רזבוזוב: אנחנו נשמע קודם כל את הטענות ואז נאפשר לנציגי המשרדים לתת לנו סקירה או תשובות למה שנאמר כאן.
יואל רזבוזוב: לגבי המרת רישיון הנהיגה, אני התעסקתי בזה לפני כן, אני חושב שזה לא פשוט מכיוון שיש מדינות ששם ניתן לרכוש רישיון בכסף.
<ציון מזרחי: גם בטלפון.
יואל רזבוזוב: אנחנו נשמע את כולם.
אורי מקלב: מאפשרים לו לנהוג בארץ עם הרישיון הזה.
יואל רזבוזוב: מאפשרים שנה, שנה כן נוהגים אתו.
דב ליפמן: אז במשך שנה הרישיון בסדר ואחרי זה לא?
אורי מקלב: אתה יכול לנהוג עם הרישיון הזה גם 50 שנה, אם אתה יוצא ונכנס.
אורי מקלב: אותה מדינה שממנה אתה חושש, שממנה עולה העולה החדש, הוא יכול להיות בה תייר, הוא יכול לבוא ולבקר פה.
אורי מקלב: אם אנחנו חוששים מאנשים שלא יודעים לנהוג או שקונים רישיון בכסף - אז מה החשש?
אורי מקלב: ברשותך, מה קורה כאשר ישראלי יורד לארצות הברית והוא מגיע עם רישיון הנהיגה הישראלי שלו, האם מנפיקים לו רישיון אמריקאי או שהוא צריך להשתמש ברישיון הבינלאומי שלו?
אורי מקלב: אני לא מכיר את זה.
אורי מקלב: אדם ישראלי ירד לארצות הברית, נמצא שם בשליחות כמה שנים, אם הוא מגיע למשרדי הרישוי בארצות הברית ומבקש המרה של רישיון הנהיגה, האם עושים לו את זה?
אורי מקלב: ברשותך אדוני, באתי במיוחד לנושא שקשור לנושא הזה אבל קצת ארחיב אותו: ישנם סטודנטים שיש להם ויזת סטודנט לשלוש שנים – הם יכולים לקבל גם יותר - כאשר הסטודנט לומד נהיגה בארץ, הוא רוצה להנפיק את רישיון הנהיגה שלו מכיוון שהוא נמצא כאן שלוש שנים והוא רוצה לנהוג, הוא לא הגיע עם רישיון נהיגה בינלאומי או רישיון נהיגה מהמדינה, הוא לומד פה נהיגה, עובר טסט במשרד הרישוי הישראלי ולא מנפיקים לו רישיון נהיגה.
יואל רזבוזוב: למה?
אורי מקלב: מנפיקים לו רישיון נהיגה זמני, נייר למשך חצי שנה ובכל חצי שנה הוא צריך לבוא ולחדש את הרישיון הזה.
אורי מקלב: מיותר לציין כמה שזה מכביד וכמה זה ביורוקרטי.
אורי מקלב: תשאל אותי למה זה קשור לוועדת הקליטה?
אורי מקלב: קודם כל, אתה דן במכלול הדברים ויש נגיעה בין הדברים האלה, אבל לקחתי בחשבון, שלא מעט מאותם סטודנטים שנמצאים כאן תחת ויזת שהיית סטודנט לשלוש שנים, חלק לא מבוטל מהם בסוף הופכים לעולים חדשים, הם מסיימים ללמוד פה ונשארים וזה חלק מהתהליך.
אורי מקלב: אני אומר את זה כאן, זו ועדה של הכנסת והיא ועדה פתוחה, אני פניתי למשרד הרישוי ואני מבין שזו לא הוראה של משרד הרישוי, זו הוראה של שירותי הביטחון מתוך חשש שיבוא סטודנט, שיש חשש שהוא ישתמש ברישיון הנהיגה הזה כמסמך כמו תעודה מזהה ממש, כמו שאנחנו משתמשים בארץ ברישיון הנהיגה כתעודת זהות ויחשבו שזהותו ישראלית בזמן שהוא שוהה כסטודנט.
אורי מקלב: זו החלטה גורפת, זו החלטה שמקשה על כולם כי אם יש תקלה אי אפשר במחי יד לתת הוראה מבלי שאנחנו יודעים את ההשלכות על אותם 90%-95% שאין חשש לגביהם ואולי בדרך קלה, אולי קלה לשירותי הביטחון, להתעסק עם זה, אנחנו גורמים עוול רחב מאוד לציבור גדול מאוד שסובל באופן אמיתי.
אורי מקלב: אני אתן לכם דוגמה, אותו סטודנט חוזר לארץ מולדתו, או שהוא תייר, או שהוא נוסע למקום אחר, אין לו רישיון נהיגה בגלל שהנייר הזה הוא לא רישיון בינלאומי.
אורי מקלב: הוא למד כאן נהיגה, שילם, עבר טסט, לא רק שבארץ הוא נמצא בבעיה - - -
יואל רזבוזוב: לא היה לו רישיון לפני כן?
אורי מקלב: לא, הוא הגיע צעיר, הוא לא למד נהיגה, שמע שכאן לא קונים רישיון בכסף, רצה ללמוד נהיגה פה ולאחר מכן לקבל רישיון.
אורי מקלב: הוא סטודנט והוא גם לומד נהיגה ואין סתירה בין הדברים.
אורי מקלב: זה דבר שלא קיים באף מדינה ואנחנו מכבידים מאוד.
אורי מקלב: ויזת סטודנט היא לשלוש שנים, אבל זה יכול להיות נכון גם לגבי תייר, לגבי אחרים שלא נותנים להם, אנשים שנמצאים פה בשליחות תקופה ארוכה, לא מנפיקים להם תעודה ולא רישיון שיש לו תוקף בינלאומי, תוקף שלא צריך לבוא לחדש כל חצי שנה.
אורי מקלב: אני לא בקי בפתרונות ביטחוניים אבל אולי לעשות משהו שונה.
אורי מקלב: אנחנו לא נותנים את השירות המלא ונעשה להם עוול גדול מאוד.
אורי מקלב: אגב, הנושא הזה הגיע אליי כיושב ראש הוועדה לפניות הציבור בזמנו, בסוף הקדנציה שלי כיושב ראש הוועדה.
אורי מקלב: אני אומר, עכשיו, שאתה היושב ראש, אני מנצל את ההזדמנות לבוא לכאן ואולי לקדם את הנושא הזה כאן.
יואל רזבוזוב: בשמחה, ננסה להקל על התהליך.
יואל רזבוזוב: אני מבקש מיהונתן טיילור מארגון "נפש בנפש" לפרט יותר בנושא.
<יהונתן טיילור: אז באופן כללי, "נפש בנפש" זה ארגון שהוקם על בסיס ההבנה, שלהסיר חסמים ביורוקרטיים זה מה שיגביר את העלייה לישראל.
<יהונתן טיילור: חלק מהעבודה שלי היא בעצם לעזור לעולים מול הביורוקרטיה הישראלית וכחלק מהעבודה שלי אני מקבל אחוז גדול מאוד של פניות בנושא הזה, שזה תהליך שלכאורה אמור להיות פשוט, המרת רישיון נהיגה.
<יהונתן טיילור: אני אסביר בקצרה את התהליך, אדם עושה בדיקת עיניים, לאחר מכן בדיקת רופא, לאחר מכן הולך למשרד הרישוי על מנת שיאשרו לו שהוא יכול להמיר את הרישיון.
<יהונתן טיילור: לאחר מכן הוא צריך למצוא מורה נהיגה, לעבור שיעור או שניים, משם הולך לדואר, צריך לשלם על המבחן, עושה את המבחן, חוזר למשרד הרישוי ומקבל את הרישיון.
יואל רזבוזוב: תהליך רגיל כמו שכולם עושים.
<יהונתן טיילור: כן.
אורי מקלב: פה מסתפקים בשיעור אחד.
<יהונתן טיילור: תזכור, מדובר בהמרה, זה מישהו שכבר יש לו רישיון, זה לא מישהו שעושה מההתחלה.
<מירב תורג'מן: אין מגבלה בתקנות על מספר שיעורים כמו שיש על נהג חדש, אין דרישה כזאת.
יואל רזבוזוב: אין דרישה, הוא יכול לגשת ישר לטסט.
אורי מקלב: אף מורה לא יאפשר לגשת לטסט בלי שיעור נהיגה לפני כן.
<יהונתן טיילור: צריך שמורה יגיש אותו לטסט.
<יהונתן טיילור: בשביל לעשות טסט הוא צריך שמורה נהיגה יגיש אותו לטסט ואף מורה לא מוכן סתם להגיש מישהו מבלי שהוא יעבור שיעור.
<יהונתן טיילור: בעבר ההמרה היתה אוטומטית, בעבר זה אומר בשנות השמונים.
<יהונתן טיילור: חלק ממה שנאמר כאן, איך אתה סומך על אדם שיכול לנהוג שנה בארץ בלי שום בעיה ואחרי שנה אתה פתאום אומר, רגע, אני כבר לא סומך עליו.
יואל רזבוזוב: שלא יתעוררו עכשיו ויחסמו גם את השנה הראשונה.
אורי מקלב: הם לא יכולים, זה רישיון בינלאומי.
<יהונתן טיילור: הבעיות העיקריות מגיעות בנגישות.
<יהונתן טיילור: יש כחמישה משרדי רישוי שעושים המרת רישיון נהיגה, שזה חותמת בלבד, הם עושים בדיקה, רואים שהכול תקין והם מעבירים חותמת.
יואל רזבוזוב: מתוך כמה משרדי רישוי בסך הכול?
<יהונתן טיילור: עשרות.
<יהונתן טיילור: אדם שגר בכפר סבא למשל, צריך לנסוע עד לחולון כדי להמיר רישיון.
<יהונתן טיילור: אין סיבה שהוא יעזוב את כפר סבא כדי לעשות דבר כזה.
<יהונתן טיילור: דבר בעייתי נוסף זה מבחינת המחסור בהקצאות למבחני רישוי.
<יהונתן טיילור: עולים וגם מורי נהיגה שעובדים אתנו ואנחנו עוזרים דרכם לעולים, הם אומרים לנו, אין לנו טסטים.
<יהונתן טיילור: בשעה זו יש הפגנה של מורי נהיגה על כך שאין הקצאות לטסטים, גם כשיש הקצאות, הם מעדיפים להביא לתלמידים שלמדו אצלם 35 שיעורים והם יגישו אותם לטסט מאשר אדם שהם לא מכירים ויעשה שיעור אחד.
<יהונתן טיילור: מבחינת מבחן הרישוי עצמו – בדף שמונח לפניכם, הליך ההמרה זה אחד הדברים הבעייתיים ביותר, הטסטים מוגדרים פתאום כמבחן שליטה, לא טסט.
<יהונתן טיילור: טסט זה מישהו שהוא נהג חדש והוא צריך לעשות טסט.
יואל רזבוזוב: אני רוצה להחזיר אותך אחורה, עד כמה יש רצון למורה הנהיגה לתת את הטסט הזה מבלי לעשות שיעורים?
יואל רזבוזוב: הוא מעדיף לעשות שיעורי נהיגה.
<יהונתן טיילור: הוא מעדיף שבן אדם יעשה אצלו כמה שיותר שיעורים.
יואל רזבוזוב: כמה שיותר ואז הוא יעדיף לדחות אותו, כאן כבר יש בעיה.
<יהונתן טיילור: אין להם שום תמריץ לתת קדימות לעולים חדשים.
<יהונתן טיילור: מבחינת המבחן – זה פניות שהגיעו אלי – זה אמור להיות מבחן שליטה.
<יהונתן טיילור: מבחן שליטה אמור לבדוק שהאדם יודע לנהוג.
<יהונתן טיילור: זה לא טסט לבדוק חניה אחורית וכו'.
<יהונתן טיילור: עולים פונים אלינו ואומרים, מבחן השליטה שלהם היה שלוש דקות בלבד.
<יהונתן טיילור: עולה שני ציין שהמבחן שלו ארך כשעה והיה צריך לעשות גם חניה אחורית.
יואל רזבוזוב: יכול להיות שמורה הנהיגה ראה שהוא נוהג - - -
<יהונתן טיילור: זאת הבעיה, אין שום הגדרה של מה זה מבחן שליטה.
<יהונתן טיילור: אם זה מבחן של עשר דקות, שזה יהיה מבחן של עשר דקות.
<יהונתן טיילור: אם זה מבחן של שעה, שיהיה שעה.
יואל רזבוזוב: אבל אם מורה רואה תוך כמה דקות שאני נוהג טוב, אז למה לסחוב אותי עשר דקות, רבע שעה?
יואל רזבוזוב: ואם הפוך, המורה רואה שאני בלחץ, אולי אפשר להאריך את המבחן.
<יהונתן טיילור: אנחנו מבקשים שהקריטריונים יוגדרו מראש, מה הקריטריונים למבחן שליטה, האם צריך לעשות חניה, לא צריך לעשות חניה, האם יש זמן מוגדר, לא זמן מוגדר.
אורי מקלב: יש עוד אנשים שעוברים מבחן שליטה, זה סוג האנשים שיש להם רישיון נהיגה ישראלי שאינו בתוקף ולא חידשו אותו שנתיים-שלוש, הם גם האנשים שנכנסים תחת הקטגוריה של מבחן שליטה.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, יש עוד אנשים שעוברים רק מבחן שליטה ולא טסט מעשי, גם ישראלים שעברו את הטסט בארץ ולא חידשו את הרישיון משום מה במשך שלוש שנים, ארבע שנים, אני לא יודע מה בדיוק החוק אומר, גם אלה עוברים מבחן שליטה וזה נושא שכדאי לטפל גם בו אם אתה מטפל במגוון הדברים.
אורי מקלב: ישראלי שנסע לחוץ לארץ לצורך לימודים או לא משנה, לא חידש את הרישיון שלו כשהוא נהג שם, כשהוא חוזר לארץ הוא צריך לעבור את אותו מבחן שליטה שהוא בהחלט מרתיע אנשים.
אורי מקלב: הוא אומר, נהגתי כל הזמן, מה ההבדל ביני לבין אדם שנמצא בארץ, לא נהג עשר שנים והוא עולה חזרה לרכב?
אורי מקלב: הדברים האלה הם לקונה שישנה בכל הנושא של המבחנים.
<ציון מזרחי: אם אדוני מדבר על עשר שנים, הוא עושה הכול מחדש.
אורי מקלב: איך אתה יכול לדעת?
אורי מקלב: אני לא נהגתי עשר שנים, עשיתי טסט לפני עשר שנים, חידשתי את הרישיון כל שנתיים או כל חמש שנים - - - -
<ציון מזרחי: אבל אם הרישיון לא היה בתוקף עשר שנים - - -
אורי מקלב: הרישיון היה בתוקף.
אורי מקלב: הרישיון היה בתוקף, הוא נהג עם הרישיון הזה, הוא היה בתוקף, הוא נהג בכל מדינה שהוא היה בה.
יואל רזבוזוב: ציון מזרחי, מנהל אגף הרישוי.
<יהונתן טיילור: יש לי רק עוד שתי נקודות.
<יהונתן טיילור: האחת, מבחינת ההוצאות הכלכליות, רק שתבינו, בדיקת העיניים עולה 50 שקלים, שיעור נהיגה, אם אדם עושה שיעור אחד זה עולה 110 שקלים, אם זה על רכב אוטומט – 130 שקלים.
<יהונתן טיילור: אגרת מבחן 65 שקלים.
<יהונתן טיילור: המבחן עצמו הוא 400 שקלים על שימוש ברכב ועוד 400 שקלים על הרישיון עצמו.
<יהונתן טיילור: זה מגיע ליותר מ-1,000 שקלים, לפעמים יותר, תלוי כמה שיעורים היית צריך לעשות.
<יהונתן טיילור: ואם אתה מדבר על משפחה, למשל זוג שהגיע עם ילד שעבר את גיל 17, זה הוצאות מטורפות בשנה הראשונה של העלייה.
<יהונתן טיילור: הדבר הבא שרציתי לגעת בו, בדרך כלל כשאדם מקבל את הטופס הירוק עבור בדיקת עיניים, הוא צריך לקבל אישור רופא שאין לו בעיות רפואיות.
<יהונתן טיילור: מדובר באנשים שנוהגים לפעמים 30-40 שנה, הם לוקחים את אותה תרופה כבר 20 שנה ואין לה שום השפעה על הנהיגה.
<יהונתן טיילור: אבל מה, הוא רושם את זה על הטופס, זה מגיע למשרד הרישוי, הם אומרים, אנחנו לא מכירים את התרופה הזאת או יכול להיות שיש פה בעיה אז הם שולחים את זה לרופא של משרד הרישוי.
<יהונתן טיילור: רופא של משרד הרישוי יכול להגיד, יש פה בעיה יותר רצינית אז אנחנו צריכים להפנות את זה למרב"ד, שזה מכון רפואי לבטיחות בדרכים ואז הוא יכול להיתקע חודשים.
יואל רזבוזוב: אני כן מסכים לתקנה הזאת שצריך לעשות בדיקות כי אם קורה משהו זו כבר סכנת חיי אדם.
יואל רזבוזוב: מבחינת לוח הזמנים, נשמע בהמשך איך הגופים האלה עובדים.
<יהונתן טיילור: אבל אם יש חותמת של רופא שהוא מכיר את הבן אדם, הוא בדק אותו והאדם נוהג בחו"ל כבר 20 שנה ולוקח את אותה תרופה ואין לזה שום השפעה על הנהיגה, אנחנו לא רואים שום צורך - - -
<מירב תורג'מן: אני רוצה לומר, שמדובר בבדיקה ולא בחוות דעת של הרופא, הוא רק נדרש לתת טופס בדיקה שמצביע מה מצבו הרפואי אבל לא איזה שהיא חוות דעת אם הוא כשיר או לא כשיר לנהוג.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, מה מפריע לבן אדם עולה חדש שמגיע עם רישיון בינלאומי להמשיך לנהוג עם הרישיון הבינלאומי שלו, יש הגבלה בשימוש?
<יהונתן טיילור: אחרי שנה הוא כבר לא יכול להשתמש.
יואל רזבוזוב: אנחנו נשמע על כך בהמשך כי יש פה איזה שהיא סתירה.
<יהונתן טיילור: רק לדוגמה, יש לנו מישהו שכבר בחודש מרץ פנה למשרד הרישוי להמרת רישיון, שלחו את הטפסים שלו למרב"ד, אנחנו כבר באוקטובר והוא עדיין לא קיבל תשובה.
<יהונתן טיילור: אני לא יודע למה לוקח שבעה חודשים להחליט אם הוא יכול לנהוג או לא יכול לנהוג.
יואל רזבוזוב: קודם כל, ארגון "נפש בנפש", אתם יודעים שאנחנו עוסקים בזה, אתם רשאים לפנות אלינו ואנחנו יכולים לעזור נקודתית בסיפור הזה, לפנות למרב"ד ולראות למה זה לוקח כל כך הרבה זמן.
<יהונתן טיילור: דבר אחרון שרציתי לציין, אם אדם נכשל בשני מבחני שליטה, הוא צריך לעשות מבחן תיאוריה.
<יהונתן טיילור: אני לא יודע מי מכם ראה מבחן תיאוריה באנגלית, אבל אם תקראו אותו לא תבינו מילה, זה יכול להיות דובר אנגלית ברמה הכי גבוהה, זה פשוט מבחן לא מובן, אין שום חוברות לימוד למבחן הזה, אין שום חוברות לימוד בשום שפה, יש רק חוברות של שאלות שמתורגמות.
<יהונתן טיילור: אני אומר לכולם פה, מי שיסתכל על המבחן, הוא לא יבין מילה ממה שכתוב בו, זה חסר היגיון פנימי מבחינת המבחן עצמו.
<יהונתן טיילור: המון עולים פונים אלינו: תעזרו לנו עם מבחן התיאוריה הזה, אנחנו לא מצליחים להבין אותו.
יואל רזבוזוב: אתה אומר שחומר הלימוד לא תואם - - -
<יהונתן טיילור: אין חומר לימוד, יש רק דוגמאות של שאלות.
יואל רזבוזוב: אין חומר לימוד בשפות?
<יהונתן טיילור: אין חומר לימוד בשפות.
יואל רזבוזוב: אני יודע שלפחות ברוסית יש חומר לימוד.
<יהונתן טיילור: אין.
<יהונתן טיילור: יש חוברות עם שאלות.
יואל רזבוזוב: יש חוברות, דיסקים, זה קיים, לפחות ממה שאני מכיר.
<יהונתן טיילור: לא ממה שבדקנו.
יואל רזבוזוב: תודה רבה ליהונתן טיילור.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לשמוע את עורך דין נעם שרייבר, בבקשה.
<נעם שרייבר: אני רוצה להציג את הארגון שאני בא ממנו, אני מטעם "קהלת", עמותה החותרת לקידום חירות הפרט, בין היתר אנחנו מנסים לסייע לעולים חדשים בכל מיני תחומים, אחד מהם זה גם המרת רישיונות נהיגה.
<נעם שרייבר: באופן אישי, אם לא שמתם לב, אני בעצמי עולה חדש, כבר לא אבל הייתי וגם אני הייתי צריך לעבור את אותה סאגה של המרת רישיון, וכן, קניתי את הרישיון שלי, זה מה שאני יכול להגיד, אחרי 2,500 שקלים.
<נעם שרייבר: ניגשתי למבחן פעמיים כי נכשלתי בפעם הראשונה ללא נימוק, קיבלתי את הרישיון, על אף שהיה לי ניסיון רב בארצות הברית, גם בארץ נהגתי.
<נעם שרייבר: אנחנו שותפים בדעה לכל מה שנאמר פה, במיוחד, הייתי מגדיר את זה כבעיה לוגית, עצם העובדה שבתקופה של השנה הראשונה רישיון הנהיגה מוכר, זאת אומרת שאין בעיה מהותית ברישיון, לא חוששים שהבן אדם הזה לא יודע לנהוג, עובדה, כי אנחנו מכירים בזה הן בפן הפלילי והן בפן הביטוחי.
<נעם שרייבר: עולה חדש שמגיע ארצה וקונה רכב מיד, חברת הביטוח מכסה, כלומר, הרישיון שלו תקף.
<נעם שרייבר: גם מהבחינה הפלילית, אם שוטר עוצר אותו, הרישיון בתוקף.
יואל רזבוזוב: ומה קורה אחרי שנה?
<נעם שרייבר: בוא נדבר קצת אחרי זה.
<נעם שרייבר: אחרי שנה, על פי החוק, אם אני עולה חדש ואני נוהג בשנה השנייה, שוטר עוצר אותי – משפט או קנס, על פי העבירה ועל פי החוק.
<נעם שרייבר: גם מבחינת הביטוח, על פי החוק הטהור, לכאורה, אם אני נוהג ואני מעורב בתאונת דרכים אחרי שרישיון הנהיגה פג, כלומר, אחרי שנה, אין לי כיסוי ביטוחי.
<נעם שרייבר: מה שקורה בפועל בשטח, זה לא כך, שוטרים אינם בקיאים בזה.
<נעם שרייבר: אז מה שקורה, הרבה פעמים, בגלל שאין להם כוח והם לא יודעים איך לבדוק ולא כל עולה חדש מביא את הדרכון שלו כדי שהשוטר יבדוק מתי הוא נכנס, כמה זמן הוא פה, מגישים אותו ישר למשפט.
<נעם שרייבר: מה שקורה בפועל, השופטים מזכים אותו כי הם בעצמם מעבירים ביקורת על התקנה הזאת.
<נעם שרייבר: הם לא מבינים איך זה היום, בעידן המודרני, למה אדם שבא מארצות הברית, יש לו רישיון, נוהג, יודע לנהוג – מזכים אותם.
<נעם שרייבר: אבל מבחינת הביטוח זה לא ככה, מישהו שנוהג כאן 15 שנה עם רישיון בתוקף מארצות הברית, חברות הביטוח טוענות שזה לא חל, כשיש דיון, בתי המשפט נוטים שלא להכיר ברישיון.
<נעם שרייבר: שתי הערות.
<נעם שרייבר: האחת, זו בעיה רצינית, אדם שמעורב בתאונת דרכים ונגרם לו נזק עצום, אם אין לו ביטוח הוא חסר אונים וזה בגלל בעיה טכנית שהרישיון שלו לא תקף בגלל איזה תקנה שמחייבת אחרי שנה לחדש את הרישיון.
<נעם שרייבר: פתאום אותו אדם אחרי שנה לא יודע לנהוג?
<נעם שרייבר: שופטים, גם בבית המשפט העליון מעבירים ביקורת על העניין הזה.
<נעם שרייבר: הערה שנייה, השופטים בעצמם מודעים לבעיה הזאת והם קוראים לבית המחוקקים לשנות את העניין הזה.
<נעם שרייבר: אני אציין משהו אישי, כשאני נהגתי עם הרישיון שלי מארצות הברית, פעמיים נעצרתי ולא קרה שום דבר, השוטר שחרר אותי.
<נעם שרייבר: זאת אומרת, יש פה בעיה ביישום המדיניות.
<נעם שרייבר: המדיניות עצמה בעייתית מאוד אבל גם היישום אינו אפשרי.
<נעם שרייבר: אז אנחנו גם שותפים, ההמלצה שלנו, שרישיון הנהיגה יהיה מוכר באופן אוטומטי.
<נעם שרייבר: אנחנו כן חושבים שלמשרד התחבורה יש זכות ואף חובה לפקח ולערוך ביקורת על הנהגים בכבישי ישראל, אבל בשביל זה לא צריך לעבור את כל הסאגה הזאת, אפשר להסדיר את זה באופן פשוט, אפילו אוטומטי, בלי שום חובה להגיע למשרד הרישוי.
<נעם שרייבר: אפשר לשלוח צילום של תעודת העולה, של רישיון הנהיגה, כל מסמך שמשרד הרישוי יבקש, לשלוח באינטרנט או בדואר ושישלחו לי את רישיון הנהיגה שלי תוך שבועיים.
<נעם שרייבר: אם רוצים לעשות את זה קל יותר, אפשר לשתף פעולה בין משרד הקליטה לבין משרד התחבורה, להפוך את ההמרה כחלק מתהליך הקליטה.
<נעם שרייבר: בפועל, מה שקורה, אני מכיר המון עולים חדשים שלא עושים את זה, הם מסתכנים ולא עושים את זה, לא משנים את הרישיון כי אין להם את הכוח ואת הכסף.
<נעם שרייבר: אני מודה לכם על הדיון היום.
יואל רזבוזוב: תודה לעורך דין נעם שרייבר.
אברהם מיכאלי: מה קורה למישהו שמגיע מאנגליה?
יואל רזבוזוב: אותו הדבר.
אברהם מיכאלי: לא, יש סיכוי שלא ימירו לו את זה, הוא לא יודע איך לנהוג בארץ, הוא יעשה תאונות.
<נעם שרייבר: העובדה היא, שעולה חדש מאנגליה, שנה ראשונה, מותר לו לנהוג.
<נעם שרייבר: הרישיון הבינלאומי מאפשר לו לנהוג.
אברהם מיכאלי: שם יגידו לו, תנהג קודם בארץ - - -
יואל רזבוזוב: יש פה איזה שהיא סתירה.
יואל רזבוזוב: אסתר בלום, מועצת ארגוני העולים, בבקשה.
<אסתר בלום: תודה רבה על הדיון בנושא.
<אסתר בלום: אנחנו נתקלנו בבעיה שלכאורה היא בעיה טכנית.
<אסתר בלום: מה שקורה, בשנתיים האחרונות ישנה מערכת חדשה, מערכת ממוחשבת שמקשרת בין סוכני הביטוח למשרד התחבורה.
<אסתר בלום: כשהעולה מגיע לסוכן הביטוח כדי לרכוש ביטוח, כשהוא כבר קיבל את רישיון הנהיגה, סוכן הביטוח לא רואה במערכת שלו שהוא עולה חדש ושהוא קיבל את הרישיון שלו לפני 20 או 15 שנה, הוא רואה את תאריך ההנפקה הראשוני בארץ ובאופן אוטומטי המערכת מחייבת אותו כנהג חדש.
<אסתר בלום: בעיה פשוטה.
<אסתר בלום: אנחנו דיברנו עם כמה סוכני ביטוח, האנשים אומרים לנו, שאם הם רואים עולה חדש, שומעים את המבטא, הם שואלים אותו, אתה עולה חדש, יש לך רישיון מחוץ לארץ, תביא לנו, אנחנו נאשר כי הוא לא נהג חדש.