GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אמיר חי: היה וכבר החלטנו לגייסו, נתוניו האישיים הם מאד רלבנטיים לשיבוץ.
מרדכי יוגב: סליחה על שאלת ההבהרה, עדיין, אם אני מבין נכון, זו החלטת דן יחיד.
מרדכי יוגב: הסגן לא אישר זה עולה למפקד, המפקד לא אישר זה עולה לסגן מפקד מיטב, דן יחיד.
<אמיר חי: לא, זה בעצם וועדה שיש בלשכת הגיוס.
<אמיר חי: יש שם גורם פרט, יש קב"ן של הלשכה.
<אמיר חי: זאת אומרת זה קבוצת אנשים.
<אמיר חי: לגבי שיבוץ, אז אמרתי, אנחנו מתחילים שוב פעם, גם לפי הנתונים האישיים שאנחנו מאבחנים בלשכה, כמו שאנחנו קוראים לזה, לכל מלש"ב.
<אמיר חי: אם יש קשיי הסתגלות או אין קשיי הסתגלות.
<אמיר חי: אם יש פרופיל נפשי או לא, אם הדפ"ר הוא נמוך או גבוה.
<אמיר חי: זאת אומרת על פי כל המשתנים האלה, אנחנו משבצים.
<אמיר חי: מי שאנחנו מוצאים שהוא יכול להשתבץ לתפקידים קרביים, הוא הולך, כמו כל מלש"ב.
<אמיר חי: אני שוב פעם מדגיש, כמו כל מלש"ב אחר שבא נגיד עם נתונים נמוכים וללא ר"פ, בדיוק באותה שיטה, אחד כזה יזכה למסגרת מוגנת בתחילת שירות בחוות השומר או תכניות כדוגמתן.
יואל רזבוזוב: רגע, פשוט יש עוד כמה חברים.
יואל רזבוזוב: אני רוצה בבקשה לשמוע את עורכת הדין ריטה גולדין מהסנגוריה הציבורית.
יואל רזבוזוב: תתייחסו, כי אנחנו עוד מעט נכנסים למליאה.
<ריטה גולדין: כן, ממש שני עניינים קצרים.
<ריטה גולדין: מעבר לזה שאני פה בכובע שלי בתור עורכת דין מהסנגוריה הציבורית, אני בעצמי עולה חדשה, כחלק מההגדרות פה, אני ילידת איראן.
<ריטה גולדין: אני רוצה להתייחס גם לנושא הזה של גיוס של נוער עובר על החוק באופן כללי, וגם ... צריך להבין שכל המערכת המשפטית שמתעסקת בקטינים, פועלת בגישה מאד שיקומית וטיפולית, שבה ...
<ריטה גולדין: לנסות ולשקם אותו ובעצם להחזיר אותו לנורמות עד כמה שאפשר.
<ריטה גולדין: זה אומר גם רשויות הרווחה, שירות המבחן וגם בתי המשפט עצמם.
<ריטה גולדין: אנחנו, בניגוד למה ששמעתי פה מנציג צה"ל, מכירים המון מקרים.
<ריטה גולדין: אני לא יודעת לכמת אותם במספרים, אבל בוודאי אלפים של נערים שעברו הליך ארוך של שיקום במסגרות, כשבעצם יש לנו המלצות גם של שירות המבחן, גם של המסגרות עצמן, גם של בתי המשפט המון פעמים, שכן ממליצות לגייס את אותם נערים, ובכל זאת צה"ל סוגר את הדלתות בפניהם.
<ריטה גולדין: זאת אומרת כל מה שהם עוברים במשך שנים - - -
ישראל חסון: צריך להביא את הנתונים.
ישראל חסון: אי אפשר ככה.
<ריטה גולדין: יורד לטמיון.
<ריטה גולדין: זאת אומרת הם משקיעים את השנים האלה ומגיעים למצב שבמקום להשתלב בחברה, בתוך כור ההיתוך הזה של צה"ל, הם הופכים להיות לנטל על החברה, כי הם לא מקבלים הזדמנות שווה.
<ריטה גולדין: הדברים נכונים פי כמה וכמה כשמדובר בנוער עולה, שבא ממשפחות שנמצאות במצוקה יומיומית.
<ריטה גולדין: זאת אומרת הם נמצאים במאבק יומיומי, מאבק הישרדות בעצם.
<ריטה גולדין: וכשלא מגייסים אותם לצבא ולא נותנים להם את ההזדמנות הזו, אין להם שום דרך להשתלב.
<ריטה גולדין: בעצם מונעים מהם כל אפשרות כזו.
יואל רזבוזוב: תודה ריטה.
יואל רזבוזוב: בגלל זה אנחנו גם מקיימים את הדיון הזה, ולפי מהלך הדיון, זה כן נראה שמקבלים אותם ונלחמים על כל אחד.
יואל רזבוזוב: מצד שני, אנחנו מקבלים נתונים אחרים ואנחנו מנהלים את הדיון הזה ואין לנו נתונים.
יואל רזבוזוב: בסוף אנחנו בלי נתונים.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לשמוע את יפה וולמן ממשרד העלייה והקליטה.
<יפה וולמן: אני רוצה לומר שכמות ההרשעות של נוער עולה יוצא אתיופיה היא מאד גבוהה.
<יפה וולמן: משיחות שאני ניהלתי עם כמה אנשים שהתנדבו בזמנו למשטרה ועבדו כשוטרים במשטרה, הם דיברו על מצב כזה שנערי אתיופיה תמיד יוצא שכמות ההרשעות מאד גדולה.
<יפה וולמן: צבע העור שלהם, כאן לגבי הגדרות גם שדיברתם עליהן, לגבי יוצאי אתיופיה צבע העור הוא ברור.
<יפה וולמן: כאילו אין פה הגדרה של שנים.
<יפה וולמן: רואים את זה מיד, ואני חושבת שהיד מאד גדולה על ההדק בקשר לנוער יוצא אתיופיה.
<יפה וולמן: הרבה פעמים נפתחים - - -
יואל רזבוזוב: ולא מגייסים אותם או כן מגייסים אותם?
<יפה וולמן: אם נפתחים להם תיקים, מן הסתם - - -
ישראל חסון: הם בסטטיסטיקה.
יואל רזבוזוב: בסטטיסטיקה של הלא מתגייסים.
ישראל חסון: אבל אז אתה מקבל את השרשור אצלך בדיון בוועדה, של כמה אחוז מהחיילים האתיופים - - -
יואל רזבוזוב: הולכים לכלא.
ישראל חסון: יואל, אני רוצה להגיד לך, פה יושב נציג צה"ל, אני חושב שכדאי לנו, בכל פעם שיושב נציג צה"ל בדיון, לשאול אותו בקשר לעולי אתיופיה.
ישראל חסון: אנחנו ביקשנו שצה"ל ישית בעניין הזה נוהל טיפול שונה בצד המשמעתי, בשפיטה של יוצאי אתיופיה.
ישראל חסון: כי לי נראה, לפי הנתונים, שהאצבע קלה על ההדק.
ישראל חסון: האצבע קלה על ההדק.
ישראל חסון: הסטטיסטיקה הזו של 50% חיילים, אני מציע לך שתבקש ש - - -
יואל רזבוזוב: כמו שאצל יוצאי הקווקאז, הכירו בזה שהם לא יכולים לנקות וזה, אז גם אני חושב שהייתה איזו שהיא הקלה.
<אמיר חי: אני חושב שאם תייחד דיון לטיפול של צה"ל ביוצאי אתיופיה, אתה - - -
יואל רזבוזוב: היו דיונים כבר.
<אמיר חי: ההגדרה שלנו אגב, ליוצאי אתיופיה, ... לעולה חדש, היא הרבה יותר רחבה.
<שירלי אברהמי: גם מהם קיבלנו נתונים.
יואל רזבוזוב: ממרס לא קיבלנו נתונים.
יואל רזבוזוב: חברים, בואו נשמור על הסדר.
<ווביט מנגיסטו: שמי ווביט, ממשרד הקליטה.
<ווביט מנגיסטו: לי נראה שבאמת לגבי יוצאי אתיופיה, קודם כל לגבי הגיוס, הרצון להתגייס הוא מאד גבוה.
<ווביט מנגיסטו: הבעיה גם שאלה שנכנסים לכלא, המספרים הם באמת עצומים.
יואל רזבוזוב: כן, על זה היה דיון.
יואל רזבוזוב: זו סוגיה אחרת.
יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים פה על אלה שלא מתגייסים.
יואל רזבוזוב: אלה שמתגייסים כבר קיבלו איזו שהיא הזדמנות, ושם באמת הצבא צריך לראות מה הוא עושה, כמו שחבר הכנסת חסון אמר, באמת לשפוט, מערכת השפיטה צריכה להיות אחרת.
יואל רזבוזוב: בבקשה, חבר הכנסת יוגב, בוא תתייחס.
מרדכי יוגב: חצי מילה.
מרדכי יוגב: כבר בוועדות קודמות וכדיון המשכי ומה שאמר פה חבר הכנסת ישראל חסון, בדיון של וועדה משותפת שהייתה באותה רמה שעוסקת בעולי אתיופיה, אני כבר לא זוכר את שמה במדויק, נאמרו כמה דברים, ולכן אני חושב שראוי כאן לשקול, ופה אני כן מייחד את דברי לעולים, למאסות המרכזיות בקרב עולי ברית המועצות ועולי אתיופיה עם הבעיה.
מרדכי יוגב: אולי לשים על זה אינסטנציה גבוהה יותר, כפי שאמר פה ישראל חסון, גם לגבי שפיטה של חייל אתיופי, לצורך העניין רק מאלוף משנה ומעלה, וגם לגבי טיפול במלש"ב, שהאינסטנציה תהיה של ועדה שבה יש לפחות גם קצינת ת"ש או מש"קית ת"ש יוצאת העדה, אם זה ברית המועצות או אם זה אתיופיה.
מרדכי יוגב: לפחות במאסות האלה, ויחליטו אם יש עוד עדה במאסה גבוהה מאיראן ועד קווקאז, אינני יודע, יכול להיות שצריך לייחד גם לזה, בכדי שהמנטאליות ויכולת ההידברות ויכולת ההשלכה, תיתן את הצ'אנס הנוסף לאותו מלש"ב "עולה" ולא משנה לי באיזה הגדרה, אם הוא נולד בארץ או המנטאליות שלו היא כזאת, לצורך העניין רק בתוך לשכת תל השומר, ולא לייחד את זה.
מרדכי יוגב: אז לשכת ירושלים או לשכת באר שבע או לשכת חיפה, תשלח אותו לצ'אנס נוסף בפני אותה ועדה.
מרדכי יוגב: אנחנו שומעים שמדובר פה אולי בעשרות, אולי בעשרות שיבקשו את הערעור הזה, יבקשו את הוועדה הזאת.
מרדכי יוגב: אז מייחדים שלושה-ארבעה ימים בשנה שהוועדה הזאת יושבת, ובאים אליה 50-60 שכאלה לאינסטנציה נוספת, מהם 60 יוצאי העדה האתיופית, 30 או 40 יוצאי ברית המועצות, ואני יודע מה, ועוד כמה מפריפריה.
מרדכי יוגב: באופן אישי אני אעביר לך מקרה ספציפי של זה שהגן על אימו.
ישראל חסון: ותשימו בוועדה הזאת התאמה להתאמה של חברי, אם תשים קצינים אתיופים לדון בתיקים או בפניות של יוצאי אתיופיה, אני באמת חושב - - -
מרדכי יוגב: יתכן.
יואל רזבוזוב: הבדלים בין תרבותיים, בדיוק.
יואל רזבוזוב: וצריך מישהו שיבין את זה כמו שאחר לא יבין את זה.
מרדכי יוגב: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה כבר באה לחוקק את זה לגבי, אינני זוכר, לגבי דבר מסוים מאד, שבו יהיו מאותה עדה.
<קריאה: שמוציאים ילדים מהבית.
מרדכי יוגב: בהוצאת ילדים מהבית, כן.
מרדכי יוגב: אבל נדמה לי שצריך לקחת ממה שהיא חוקקה לגבי דברים כל כך קשים של הוצאת ילדים מהבית, שהיו שם עובדים סוציאליים יוצאי העדה או נציג יוצאי העדה, ואני מכיר מקרה מהקיץ, ברצח בנתניה, שבלי חוקר או חוקרת יוצאי העדה אי אפשר היה לדבר עם האמא בכלל, זהבה צ'קול בשעתו.
מרדכי יוגב: אז יש לזה השלכה חשובה מאד ביכולת למצות - - -
ישראל חסון: תגיד, הייתה איזו שהיא התייחסות של מבקר המדינה לנתונים כאלה?
<שירלי אברהמי: של מה, באיזה הקשר?
<איתי פידלמן: לא מצאתי.
ישראל חסון: בנושא של גיוס עבריינים היה?
ישראל חסון: תבדקו אם היה סעיף כזה.
ישראל חסון: אני אסביר לכם למה, פעם אחת צריך הרי לעשות תרגיל הפוך ממשרד הביטחון.
ישראל חסון: לוועדה לביקורת המדינה מי שמוזמן מחויב להגיע.
<דנה גורדון שושני: רק אם הוא מופיע באמת בדו"ח המבקר.
ישראל חסון: כן, כן.
יואל רזבוזוב: אז צריך לראות אם זה מופיע.
יואל רזבוזוב: חברים, אנחנו - - -
ישראל חסון: אתה מגיע כשקוראים לך.
ישראל חסון: אנחנו מדברים על מי שלא מגיע.
יואל רזבוזוב: איתי, נקודה אחרונה, ממש משפט אחרון.
<איתי פידלמן: שמתי לב, הרבה פעמים מדברים פה על זכויותיהם של בני נוער עולים, השאלה אם הם מודעים לזכויות האלה.
<איתי פידלמן: לדוגמא, הזכות לערער – האם באמת אותו בן נוער מודע לאותה זכות לערער.
<איתי פידלמן: האם אותו בן נוער יודע שזו אחריותו, חובתו, זכותו להודיע על זה לצבא שהתיק נסגר.
<איתי פידלמן: השאלה אם באמת, אולי מישהו צריך לחשוב מלמעלה.
יואל רזבוזוב: חברים, אנחנו חייבים לסיים כי התחילה המליאה.
יואל רזבוזוב: להגיד לכם את האמת, בגלל שלא קיבלנו פה את כל הנתונים ממשרד הביטחון וזו גם לא הפעם הראשונה, אני כן רוצה להתייחס לזה בחומרה, שמשרד הביטחון לא מעביר נתונים.
יואל רזבוזוב: אנחנו לא מבקשים פה מידע סודי ומסווג שיפגע בביטחון המדינה.
יואל רזבוזוב: אנחנו אך ורק רוצים את טובת החיילים ואת טובת העולים.
<אלי זרחין: לישראל יש סיווג ביטחוני מספיק טוב.
יואל רזבוזוב: זה מה שאנחנו מבקשים, במיוחד כשיש לנו את חבר הכנסת יוגב וחבר הכנסת חסון.
ישראל חסון: יואל, אני רוצה להגיד לך משהו, ועכשיו אני לא צוחק.
ישראל חסון: אם הוועדה לא מקבלת, הוועדה צריכה לפנות אלף להתלונן בפני שר הביטחון שלא מקבלים.
יואל רזבוזוב: היום אנחנו נפנה.
ישראל חסון: דבר שני, הוועדה יכולה להפנות את השאילתה הזו, הוועדה, אני לא אומר המרכז למחקר ומידע של הכנסת, הוועדה, חבר הכנסת לשר.
ישראל חסון: ואז תוך 45 יום אתה צריך לקבל את הנתונים.
ישראל חסון: עכשיו, אם הם רוצים תרגיל על תרגיל, נעשה תרגיל על תרגיל.
ישראל חסון: דרך אגב, זו החלטה גם של ועדת חוץ וביטחון.
יואל רזבוזוב: קיבלנו את ההמלצה הזאת וזה מה שאנחנו עושים.
ישראל חסון: להתלונן, אני לא צוחק, רשמי, להתלונן.
יואל רזבוזוב: מבחינת הצבא, אני בטוח שאתם עושים את כל המאמצים, אבל עדיין אנחנו שומעים לא מעט מקרים.
יואל רזבוזוב: לא קיבלנו את הנתונים על המקרים, אבל יש מקרים ואני כן חושב שאנחנו נצטרך לעשות דיון מעקב ובאמת גם מבחינת העברת הנתונים, הזכויות של אותם המלשב"ים ואני חושב שבוועדה, אתם תמיד צריכים לתת עוד הזדמנות לאלה שאתם לא מקבלים, לתת עוד הזדמנות.
יואל רזבוזוב: מה זאת עוד הזדמנות?
יואל רזבוזוב: עוד ועדה ובוועדה זו צריכים להיות נציגים שיכולים אולי לראות באופן יותר אובייקטיבי, ובאמת להילחם.
יואל רזבוזוב: אני מבין, שמעתי שאתם נלחמים על כל אחד, אבל כנראה שלא מספיק, כי בסופו של דבר זה עולה למדינה ואנחנו דוחקים לשולי החברה חלק מן הציבור, ואנחנו שמענו פה לא מעט דוגמאות שאנשים פה נלחמו על הבית שלהם או על האוכל שלהם, ולא חקרו את זה עד הסוף.
יואל רזבוזוב: כנראה שיש קריטריונים ברורים ולא הפעילו מספיק שיקול דעת.
יואל רזבוזוב: בטוח שאתם עושים עבודה טובה ואתם מנסים, אבל אני מבקש שתתייחסו לזה יותר ותתנו עוד, תקימו עוד ועדה, ועדה על ועדה.
יואל רזבוזוב: על מי שלא קיבלתם, תיקחו את כל אלה שלא קיבלתם, גם לא עולים, ותנסו לבחון עוד פעם.
יואל רזבוזוב: ולגבי העולים, לזמן לוועדה שיהיה נציג מאותה עדה, כמו שחבר הכנסת יוגב אומר.
יואל רזבוזוב: זה חשוב מאד, כי הרבה פעמים לא מבינים, יש פה שוני תרבותי ולא מבינים את המקרים.
יואל רזבוזוב: אז אני מבקש לעשות זאת, ואנחנו נעשה דיון מעקב.
<אמיר חי: סליחה רגע, אני מבקש בדיון הבא, אנחנו גם נציג מקרים שכן קיבלנו ומה קרה בסופו של דבר, לשם האיזון, לשם ההבנה.
יואל רזבוזוב: מצוין, אני בטוח.
יואל רזבוזוב: אנחנו לא באים בטענות.
ישראל חסון: אבל אנחנו מדברים על השליש.
<אמיר חי: כל העניין פה הוא שיקול דעת ולקיחת סיכון.
<אמיר חי: אני רק רוצה להסביר לחברי הכנסת ולצייר מה שנקרא מה מידת הסיכון בתוך הצבא.
<ורדה רפפורט: זה ברור לכולם.
ישראל חסון: צריך להבין שאם הוא מגייס חייל מי שמתמודד איתו זה ילד בן 19.
יואל רזבוזוב: אז אולי להקים עוד מסגרות.
ישראל חסון: לא, אז תקים.
ישראל חסון: אתה לא יכול לשים אלוף משנה בן 50 על כל חייל.
<אמיר חי: חברים, תראו, הסיכון הוא סחר בסמים, הסיכון הוא אמל"ח, הסיכון הוא עבירות מין.
<אמיר חי: אלה הסיכונים לתוך צה"ל, ולכן שיקול הדעת, אני חושב שהוא יישאר עדיין בגבול שיקול הדעת, ולא בכללים.
<ורדה רפפורט: שאלה, האם לצבא יש נתונים על אותם נערים שיש להם עבר פלילי או שהיה להם עבר פלילי, מה קרה איתם במסגרת הצבא, אם הם הצליחו לסיים.
<ורדה רפפורט: זה מעניין אותי לדעת.
<אמיר חי: אז אני אומר עוד פעם - - -
ישראל חסון: אני מבקש שתדעו שאנחנו עכשיו עבריינים פליליים, כי לא עלינו למליאה.
יואל רזבוזוב: אוקיי חברים, אנחנו פה חייבים לסיים.
יואל רזבוזוב: תודה רבה על הדיון, תודה לכולם.
יואל רזבוזוב: חברי המכובד, חבר הכנסת רובי ריבלין, אורח הכבוד סטף ורטהיימר, חברים נכבדים.
יואל רזבוזוב: קודם כל קשה לדבר אחרי חבר הכנסת ריבלין.
יואל רזבוזוב: זה כבר נהיה משהו מצחיק, בוועדה הראשונה הייתי מגיע לכנסת בתור ספורטאי לשעבר, ואז בוועדה הראשונה חבר הוועדה, חבר הכנסת רובי ריבלין פנה אליי, 'כבוד היושב ראש', אמרתי לו 'רובי, תפסיק לקרוא לי ככה, לא נעים לי, מבחינתי רובי הוא ה - - -
ראובן ריבלין: תתחיל להתרגל, אתה כבוד היושב ראש.
יואל רזבוזוב: מתרגלים לאט לאט.
יואל רזבוזוב: באמת כיף להיות כאן היום, מקום מרשים.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה מקום עם חזון, אני חושב שזה הדבר הכי חשוב לנו כמדינה.
יואל רזבוזוב: לפני זה דיברנו כמה דקות עם איציק לוי והוא אמר לי, 'יואל, תשמע, אני רציתי בתור עולה חדש לשעבר להוכיח את עצמי כאן בארץ, רציתי להחזיר למדינה', ואני מכיר את התחושה הזאת כי גם אני בתור עולה חדש, היה לי את החלום הזה להחזיר למדינה, כי המדינה באמת נתנה לנו הרבה וכשהנפתי את דגל ישראל והייתי הספורטאי הכי צעיר שזכה בגביע עולם לבוגרים, בעיר באוסטריה, איפה שנולד היטלר, אז הרגשתי את תחושת הסיפוק הזה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שבאמת ניתן כאן לראות את התחושה שלך ואת הסיפוק שלך.
יואל רזבוזוב: אתה עשית פה משהו גדול, אתה וכמובן רעייתך אורנה, כי תמיד זה הולך ביחד, ואני חושב שיש פה גם מסר כפול.
יואל רזבוזוב: אחד זה האינטגרציה של העולים לתוך הקהילה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה דבר חשוב ביותר ואנחנו באמת צריכים לשאוף לצאת ולהיות שווים כולם ונשאר באמת מבחינת הקהילה האתיופית הפוש האחרון, ופה ובכלל בשנה-שנתיים האחרונות, אני רואה הרבה הישגים ובאמת משמעותיים וכיף לראות זאת.
יואל רזבוזוב: ושתיים, אני חושב שמבחינת החזון של המדינה לייצר כאן ולייצא לחו"ל ולהיות עצמאיים, אני חושב שזה הביטחון הכי גדול למדינה ואני חושב שזה נורא חשוב.
יואל רזבוזוב: מה שאתם עושים כאן, כמו שאמרתי, זה באמת גם מסר כפול וגם דבר חזק ביותר, שמחזיק לנו, מפתח ומקדם לנו את המדינה, עם כל הבעיות שיש מסביב.
יואל רזבוזוב: אני באמת אקצר, אני לא אדבר הרבה, אבל כיף להיות כאן.
יואל רזבוזוב: תודה לכל השותפים, תודה לרן מלמד מ"ידיד", תודה למשרד הקליטה, לעיריית ירושלים, לתמ"ת.
יואל רזבוזוב: באמת יש פה עבודה מדהימה, שיתוף פעולה, כי לא תמיד רואים שיתוף פעולה בין הגורמים וכאן אנחנו רואים שיתוף פעולה אמיתי.
יואל רזבוזוב: אני בטוח שהפרויקט המופלא הזה יצליח, הוא חייב להצליח.
יואל רזבוזוב: מה שאתם עושים, אני כבר מחכה לשאול איפה אני יכול לקנות, להביא את אשתי ו - - -
<קריאה: אתה יכול לקנות אחר כך.
יואל רזבוזוב: אני צריך לבוא עם האישה, לא אוהב להפתיע אותה בדברים האלה, אני לא כל כך מוצלח בזה.
יואל רזבוזוב: אבל אני באמת חושב שיש לפרויקט עתיד גדול ואנחנו מבחינת הוועדה של עלייה, קליטה ותפוצות, ניתן לכם את כל הפלטפורמה, את כל מה שתזדקקו.
יואל רזבוזוב: אני חושב שבאמת זה מדהים וכיף גדול להיות כאן היום.
<רן מלמד: כמעט אנחנו בסוף.
<רן מלמד: אני רק צריך להגיד דבר אחד ששכחתי.
<רן מלמד: שר האוצר היה צריך להיות כאן היום גם, הוא הודיע לנו לפני יומיים שיש היום ישיבת קבינט בתל אביב ולכן הוא לא הצליח, אז אני אגיד לו רק שההפסד שלו.
<רן מלמד: אני חושב.
<רן מלמד: אתה תגיד לו?
<רן מלמד: לפני שנעבור לחלק האחרון של הענקת התעודות, אני רוצה לספר לכם על איש שפגשתי פה בערך לפני שנתיים.
<רן מלמד: הפגישה הראשונה שלי איתו הייתה ביום שישי אחד, בשפיים, בתערוכה שבנק הפועלים עשה לעמותות שיוכלו למכור לקראת ראש השנה את המוצרים שלהם.
<רן מלמד: השקט שהכרתי אותו, באוטו, כשנסענו מירושלים לשפיים, בכלל לא חשבתי איזה הר געש יש שם בפנים, והאיש הזה עמד עם החברים שלו ומכר תכשיטים ב-30,000 שקל באותו יום, ואני חושב שאין בוגר מתאים ממנו כדי להגיד כמה מילים בשם הבוגרים.
<רן מלמד: יוהנס.
<יוהנס-בוגר: תודה, בוקר טוב.
<יוהנס-בוגר: אורנה ואיציק היקרים, מר סטף, רן, עמותת ידיד.
<יוהנס-בוגר: חברים יקרים, בשמכם בוגרי בית הספר MEGEMERIA.
<יוהנס-בוגר: MEGEMERIA באמהרית זה בראשית, אלוהים ברא, זה כולנו יודעים.
<יוהנס-בוגר: ברצוני להודות לכם, לאורנה ולאיציק לוי, מקרב לב, על שנתתם לנו את ההזדמנות הזאת לרכוש מקצוע ודרך חיים כדי להרגיש חלק שווה בחברה הישראלית.
<יוהנס-בוגר: אנו רואים זאת כזכות גדולה להיות חלק מהמפעל הציוני החשוב הזה.
<יוהנס-בוגר: ברצוננו להודות למיכל, שליוותה אותנו מצעדינו הראשונים ברגישות רבה ובתבונה, למאיר המורה היקר, תודה לך שעזרת לנו, נתת עדיפות להצלחתנו והענקת לנו כוח להגשים את החלום.
<יוהנס-בוגר: כמובן הכרה לגנט, הממשיכה את הדרך של מיכל.
<יוהנס-בוגר: מיכל, איפה שאנחנו הולכים אנחנו לא שוכחים אותה, מיכל עשתה הרבה דברים לקהילה, תמיד איפה שאני הולך אני צריך להגיד את השם שלה.
<יוהנס-בוגר: מיכל פועלת למען הקהילה, הקליטה המוצלחת של תלמידי המחזור השני.
<יוהנס-בוגר: אנו מאחלים הצלחה רבה במשך הדרך, תודה וחג חנוכה שמח.
<רן מלמד: תודה.
<רן מלמד: ואנחנו נעבור עכשיו לחלוקת התעודות, אז אני מבקש את גנט לפה.
ראובן ריבלין: אני מבקש להתנצל, אני צריך להצביע בכנסת.
ראובן ריבלין: אני מאוד שמחתי להיות פה, תודה רבה לכולם.
<רן מלמד: תודה רבה, חבר הכנסת ריבלין.
<רן מלמד: גנט פה עם התעודות, בבקשה, ואורנה, אנחנו זקוקים לך גם כן.
<רן מלמד: חבר הכנסת רזבוזוב, אם אתה מוכן לבוא ולעמוד פה, ואתה יחד עם אורנה תחלקו את התעודות.
<רן מלמד: גנט, את מקריאה שמות.
<רן מלמד: בבקשה.
<רן מלמד: (חלוקת התעודות).
<רן מלמד: תודה רבה לכולכם, תודה שבאתם.
<רן מלמד: שלא תחשבו שגם מרעיבים אתכם פה, אתם מוזמנים לפטיו הנפלא, לשתות משהו, לאכול משהו ואנחנו מקווים לראות אתכם פה בקרוב שוב.
יואל רזבוזוב: אנחנו מקיימים היום ישיבה בנושא אובדנות בקרב עולים - לציון היום למניעת אובדנות המצוין בכנסת ובוועדות של הכנסת.
יואל רזבוזוב: אני מברך את שרת הבריאות, חברת הכנסת יעל גרמן שמכבדת אותנו בנוכחותה היום בפעם השנייה לדעתי, ואת כל המשתתפים שנמצאים כאן היום.
יואל רזבוזוב: אני חושב שחשוב לציין שנתוני מתאבדים בקרב העולים, בדרך כלל אנחנו שומעים ויודעים שהנתונים פחות טובים, אפילו רעים.
יואל רזבוזוב: באמת ביחס לאחוז האוכלוסייה זאת קבוצה בסיכון.
יואל רזבוזוב: יש לי כאן נתונים מהכנסת הקודמת, אני חושב שהם לא כל כך עדכניים, אני אתן את רשות הדיבור לשרת הבריאות יעל גרמן והיא תציג לנו את הנתונים ונראה איפה אנחנו נמצאים היום ומול מה אנחנו מתמודדים.
יעל גרמן: קודם כל תודה רבה לך, אדוני היושב ראש וחברי האמתי חבר הכנסת רזבוזוב.
יעל גרמן: כן, אנחנו היום מציינים בכנסת את נושא האובדנות, וכשאנחנו מסתכלים על האובדנות, אז ראשית חייבים לציין שהמספרים מבהילים בכלל כי אם אנחנו לוקחים לתשומת לבנו ש-500 מתאבדים בשנה, ולא בטוח שיש לנו את הנתונים המדויקים, ועוד כ-6000 מנסים להתאבד, הרי שבכל קריטריון זה מספר מזעזע שחייבים לטפל בו.
יעל גרמן: בתוך המספר הזה, כשאנחנו מתחילים להסתכל האם ישנן אוכלוסיות שהן יותר בסיכון, אנחנו רואים מספר אוכלוסיות בסיכון.
יעל גרמן: אחת האוכלוסיות שבסיכון היא דרך אגב צעירים.
יעל גרמן: צעירים בני 15 עד 24.
יעל גרמן: זה גורם המוות השני.
יעל גרמן: האוכלוסייה השנייה שבסיכון זה עולים חדשים ולא בכדי.
יעל גרמן: עולים חדשים, יש להם קשיי קליטה, יש להם קשיי שפה, הם נמצאים במצוקה.
יעל גרמן: המצוקות לפעמים גוברות עלייהם, הם מרגישים שהם חסרי אונים ואנחנו אכן רואים שבקרב העולים החדשים, עולי ברית-המועצות לשעבר, שי פי 1.6 מתאבדים מאשר בקרב כלל האוכלוסייה אבל המצב הרבה יותר חמור בקרב האתיופים.
יעל גרמן: בקרב האתיופים פי 3.6 מתאבדים, מה שבאמת צריך לצלצל בפעמון ולעורר אותנו לעשייה מידית.
יעל גרמן: ואכן, אנחנו הקמנו ולמעשה תכננו תכנית לאומי למניעת אובדנות ובמסגרתה, אנחנו נותנים דגש לטיפול מיוחד באוכלוסייה האתיופית, בעולים בכלל ועולים מברית-המועצות בפרט.
יעל גרמן: אנחנו גם ניתן דגש מיוחד לילדים, וזאת הסיבה שאנחנו לקחנו ואיחדנו מספר משרדים כדי שישתפו פעולה.
יעל גרמן: אנחנו לא יכולנו לעשות את העבודה לבדנו, ואם היינו עושים לבד זה לא היה נכון.
יעל גרמן: אנחנו עושים את זה יחד עם משרד החינוך, שפועל בקרב בני נוער.
יעל גרמן: יחד עם משרד הרווחה, שפועל על ידי ובאמצעות העובדים הסוציאליים יחד עם המשרד לקליטה ולעלייה, שהוא יפעל בקרב העולים החדשים יחד עם המשרד לאזרחים ותיקים מפני שגם אזרחים ותיקים מעל גיל 65 ובעיקר מעל גיל 75, אחוז ההתאבדויות שם הוא יותר גדול.
יעל גרמן: אנחנו מבקשים לשים את הנושא על השולחן.
יעל גרמן: אנחנו מבקשים להציף את הבעיה.
יעל גרמן: אנחנו חושבים שצריך לדבר עלייה, ולאחר שאנחנו מדברים ולומדים את הנתונים, אנחנו צריכים לצאת לפעולה.
יעל גרמן: אני שמחה לבשר, וכבר בישרתי את זה בבוקר, ששר האוצר הקצה תקציב לתכנית הלאומית ולכן, אנחנו נוכל לצאת לדרך ואני מקווה שבתחילת 2014, יוצאים עכשיו למכרזים לתחומים השונים.
יעל גרמן: אני מקווה שבתחילת 2014 התכנית תצא לפועל.
יואל רזבוזוב: זה באמת מבורך.
יואל רזבוזוב: יש לך קצת נתונים?
יעל גרמן: הנתונים שכרגע אמרתי זה 500 בסך הכל.
יעל גרמן: אם אנחנו מסתכלים על עולי אתיופיה, אנחנו רואים התפתחות במספר ההתאבדויות.
יעל גרמן: בין 1999 ל-2001 היו 19.6, קצת למעלה מ-19 מתאבדים לכל 100 אלף איש.
יעל גרמן: המספר הלך ועלה עם השנים.
יעל גרמן: כנראה שהמצוקות של העולים הלכו ועלו.
יעל גרמן: הוא הגיע לשיא בין השנים 2004-2006.
יעל גרמן: אז היו 44 מתאבדים על כל 100 אלף איש, ורק כדי לסבר את האוזן – זה מול 7 מתאבדים מכלל האוכלוסייה.
יעל גרמן: המספר הזה הלך וירד בשנים האחרונות אבל עדין אנחנו נמצאים בין 2009 ל-2011 ב-27 מתאבדים ל-100 אלף, שוב, לעומת 7.5 מתאבדים ל-100 אלף בקרב כלל האוכלוסייה.
קריאה: אנחנו מדברים רק על עולים מאתיופיה או גם על ילידי הארץ יוצאי אתיופיה?
יעל גרמן: אני מדברת על עולי אתיופיה.
יעל גרמן: עכשיו, כשאנחנו מדברים על עולי ברית-המועצות, גם שם המצב מאד לא טוב.
יעל גרמן: אמנם פחות מאשר בקרב עולי אתיופיה אבל עדין, אנחנו רואים - -
יואל רזבוזוב: כבוד השרה, פה, בוועדה, באמת לא פעם נתקלנו בהגדרה של עולה.
יואל רזבוזוב: בדרך כלל עולה זה - -
יעל גרמן: 10 שנים.
יואל רזבוזוב: זהו, 10 שנים זה אצלכם אבל לפעמים עולה זה גם דור שני, ובאמת כל משרד מחשב - -
יעל גרמן: אז זאת שאלה טובה ואולי ימימה תענה עלייה.
<ימימה גולדברג: אני בדקתי את זה ואצלנו מחשבים לפי הלשכה מרכזית לסטטיסטיקה.
יואל רזבוזוב: ואיך הם?
יעל גרמן: צריך לשאול את הלמ"ס.
<ימימה גולדברג: אני אבדוק את זה פעם נוספת.
יעל גרמן: אז רק כדי להשלים את הנתונים: באמת עולי ברית-המועצות לשעבר בשנים האחרונות, כמו שאמרתי, בין 2009 ל-2011 יש לנו 12 מתאבדים על כל 100 אלף לעומת 7.5 על כל 100 אלף בכלל האוכלוסייה, מה שמביא אותנו למצב שעולי ברית-המועצות לשעבר, שיעור המתאבדים הוא פי 1.6 מכלל האוכלוסייה, ושיעור המתאבדים בקרב עולי אתיופיה הוא פי 3.6.
יעל גרמן: מאד מאד מדאיג ודורש פעולה מידית.
יואל רזבוזוב: תודה על הנתונים.
יואל רזבוזוב: אני באמת חושב שגם כשאין לנו הגדרה של עולה, אנחנו לא יודעים את ההגדרה המדויקת.
יואל רזבוזוב: יכול להיות שאם היינו יודעים את ההגדרה אז אולי היה המספר עולה יותר או יורד, אנחנו לא יודעים.
יואל רזבוזוב: אבל לפחות אנחנו מזהים כאן את הבעיה ואני באמת רוצה לברך על התכנית, ואני חושב שגם שר האוצר שתקצב אותה, אני חושב שזה חשוב מאד.
יואל רזבוזוב: אנחנו הרבה פעמים, לפחות בהרבה ועדות ובדיוק עכשיו באתי מסיור ועדה עם סטף וורטהיימר והוא אמר: פחות לדבר ויותר לעשות.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה מאד קשור לנושא, שכאן יש כבר עשייה אמתית, כבר יש תקציב ויש תכנית כי הבעיה היא גדולה.
יואל רזבוזוב: היתה לנו כבר ישיבת ועדה בנושא התאבדות בקרב העולים בצבא ואז נגענו גם בנושא בקרב כלל העולים.
יואל רזבוזוב: אנחנו באמת מזהים בעיה ואני חושב שיש כאן נציגים של משרדים, משרד הקליטה, שרה כהן, אחרי זה ניתן לה את רשות הדיבור.
יואל רזבוזוב: נשמע איך אנחנו פועלים בהמשך.
יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לתת את רשות הדיבור לדוקטור ישראל אורון מהאוניברסיטה העברית, בבקשה.
<ישראל אורון: תיקון קל, מאוניברסיטת חיפה למרות שהעברית זה לא מעליב אותי.
<ישראל אורון: כדי לחדד את נושא הדיון, אני מבקש לתאר בפתח דבריי מהן מחשבותיו של העולה בטרם הוא שם קץ לחייו.
<ישראל אורון: לשם כך אקרא שורות ספורות מתוך מכתב פרידה שכתב עולה שעלה לארץ לבד, ללא משפחה, שהוא כותב לחבריו: "סלחו לי חברים שהטרדתי אתכם אבל לא היה לי מוצא.
<ישראל אורון: לא רציתם להבין שאם לא השתתפתי בשיחות שלכם היה לי אולי, בכל זאת, עולם רוחני משלי.
<ישראל אורון: שאם העליבו אותי מבלי להתחשב בלי כלל זה היה יכול לכאוב לי.
<ישראל אורון: יחסכם, בכל שביטאתי, היה לעגני ויהיר, כאילו דברים לא היו ראויים לתשומת לב.
<ישראל אורון: לו הייתם יודעים עד כמה זה כאב לי, אין לי ספק שלא הייתם עושים לי כל זאת אבל לא חשבתם להתחשב בי, להכיר בשוויון ערכי.
<ישראל אורון: מספיק.
<ישראל אורון: סלחו לי על אי הנעימות אשר אני גורם לכם.
<ישראל אורון: שתצליחו בעניינים שלכם, שתהיו יותר פסיכולוגים.
<ישראל אורון: החבר שלכם משה.
<ישראל אורון: " וכאן הוא מוסיף הערה לסיום: "כתבו אלי הביתה שנפטרתי ממחלה.
<ישראל אורון: בכל זאת, יהיה להם יותר קל.
<ישראל אורון: " במכתב, ממספר השורות הספורות שקראתי, ניכרת תחושת עלבון מהתנהגות החברים כלפיו, שלמעשה דוחים אותו מחברתם.
<ישראל אורון: התאבדות עולים בנסיבות כאלה של דחייה חברתית, זה שאלה מקבלת את העולה החדש, היא אופיינית לא רק לימינו אלה או לעשורים האחרונים שבהם גברה העלייה כי המכתב שממנו קראתי הוא מכתב לפני 100 שנים.
<ישראל אורון: הוא נכתב באפריל 1913 בידי החלוץ משה שפירא מהמושבה מגדל.
<ישראל אורון: אנחנו רואים שהוא מטיח באופן בוטה טענות כלפי חבריו, והדרך שהוא מטיח את הטענות בצפייה על הכאב הנפשי שהוא חש, והוא מציין אדם אחד במפורש, הכעס שלו כלפי מישהו בשם אוסיה.
<ישראל אורון: אוסיה הוא יוסף טרומפלדור.
<ישראל אורון: עכשיו מן הפרט אל הכלל – אני אעיר שלוש הערות קצרות בענין של התאבדויות עולים בימינו אלה: ראשית, יש לשאול האם עולים בארץ מהווים קבוצת סיכון להתאבד?
<ישראל אורון: כפי שהשרה גרמן כבר ציינה, שכן, אני רוצה לחדד את הנקודה הזאת בשני נתונים: הם מתאבדים ב-10 אחוז יותר ממשקלם באוכלוסייה.
<ישראל אורון: כלומר, היינו מצפים שהם יתאבדו בדיוק כמו משקלם באוכלוסייה, הם מתאבדים 10 אחוז יותר ממשקלם באוכלוסייה.
<ישראל אורון: הכוונה לאוכלוסייה העברית.
<ישראל אורון: וכן, על פי הנתונים של שיעורי ההתאבדות, כלומר, מספר ההתאבדויות לכל 100 אלף תושבים, עולי ברית-המועצות לשעבר שמים קץ לחייהם בטווח השנים האחרונות בין פי 1.5 לפי 2 מהאוכלוסייה הקולטת.
<ישראל אורון: משני הטעמים האלה עולה המסקנה שהעולים נמצאים בסיכון ייתר.
<ישראל אורון: זה פשוט לחדד ולהוסיף לדבריה של השרה גרמן.